# Den Europæiske Unions C 161/2013

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2013.161.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 161 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 56. årgang6. juni 2013 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2013.161.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 161

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

56. årgang6. juni 2013

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013 |
| 2013/C 161/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitik (sonderende udtalelse) | 1 |
| 2013/C 161/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Borgerne i centrum: en handlingsplan for et vellykket digitalt indre marked, hvor alle deltager (initiativudtalelse) | 8 |
| 2013/C 161/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Misbrug af statussen som selvstændig erhvervsdrivende (Initiativudtalelse) | 14 |
| 2013/C 161/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Det indre marked og statsstøtte med regionalt sigte (initiativudtalelse) | 20 |
| 2013/C 161/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Jobskabelse gennem lærlingeuddannelser og livslang erhvervsfaglig uddannelse: erhvervslivets rolle i undervisningen i EU (initiativudtalelse) | 27 |
| 2013/C 161/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Deltagelse og inddragelse af arbejdstagerne som nøgleaktører i god virksomhedsledelse og afbalancerede løsninger til overvindelse af krisen (initiativudtalelse) | 35 |
| 2013/C 161/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Den sociale dialog i landene i østpartnerskabet | 40 |
| 2013/C 161/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Civilsamfundets bidrag til en strategi til forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild (initiativudtalelse) | 46 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013

2013/C 161/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitik (sonderende udtalelse)

1

2013/C 161/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Borgerne i centrum: en handlingsplan for et vellykket digitalt indre marked, hvor alle deltager (initiativudtalelse)

8

2013/C 161/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Misbrug af statussen som selvstændig erhvervsdrivende (Initiativudtalelse)

14

2013/C 161/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Det indre marked og statsstøtte med regionalt sigte (initiativudtalelse)

20

2013/C 161/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Jobskabelse gennem lærlingeuddannelser og livslang erhvervsfaglig uddannelse: erhvervslivets rolle i undervisningen i EU (initiativudtalelse)

27

2013/C 161/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Deltagelse og inddragelse af arbejdstagerne som nøgleaktører i god virksomhedsledelse og afbalancerede løsninger til overvindelse af krisen (initiativudtalelse)

35

2013/C 161/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Den sociale dialog i landene i østpartnerskabet

40

2013/C 161/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Civilsamfundets bidrag til en strategi til forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild (initiativudtalelse)

46

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | 488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013 |
| 2013/C 161/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen — Regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi: et partnerskab for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst — COM(2012) 287 final | 52 |
| 2013/C 161/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 723/2009 af 25. juni 2009 om fællesskabsrammebestemmelser for et konsortium for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERIC) — COM(2012) 682 final — 2012/0321 (NLE) | 58 |
| 2013/C 161/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Grønbog — Et integreret pakkeleveringsmarked for mere e-handel inden for EU — COM(2012) 698 final | 60 |
| 2013/C 161/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020 — COM(2012) 782 final — 2012/0364 (COD) | 64 |
| 2013/C 161/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Unge på vej ind i beskæftigelse — COM(2012) 727 final | 67 |
| 2013/C 161/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, i Unionen — COM(2012) 576 final — 2012/0278 (COD) | 73 |
| 2013/C 161/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 Et godt liv i en ressourcebegrænset verden — COM(2012) 710 final — 2012/0337 (COD) | 77 |
| 2013/C 161/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde — COM(2012) 446 final | 82 |
| 2013/C 161/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Blå vækst — mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi — COM(2012) 494 final | 87 |
| 2013/C 161/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF — COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD) | 93 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013

2013/C 161/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen — Regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi: et partnerskab for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst — COM(2012) 287 final

COM(2012) 287 final

52

2013/C 161/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 723/2009 af 25. juni 2009 om fællesskabsrammebestemmelser for et konsortium for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERIC) — COM(2012) 682 final — 2012/0321 (NLE)

COM(2012) 682 final — 2012/0321 (NLE)

58

2013/C 161/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Grønbog — Et integreret pakkeleveringsmarked for mere e-handel inden for EU — COM(2012) 698 final

COM(2012) 698 final

60

2013/C 161/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020 — COM(2012) 782 final — 2012/0364 (COD)

COM(2012) 782 final — 2012/0364 (COD)

64

2013/C 161/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Unge på vej ind i beskæftigelse — COM(2012) 727 final

COM(2012) 727 final

67

2013/C 161/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, i Unionen — COM(2012) 576 final — 2012/0278 (COD)

COM(2012) 576 final — 2012/0278 (COD)

73

2013/C 161/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 Et godt liv i en ressourcebegrænset verden — COM(2012) 710 final — 2012/0337 (COD)

COM(2012) 710 final — 2012/0337 (COD)

77

2013/C 161/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde — COM(2012) 446 final

COM(2012) 446 final

82

2013/C 161/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Blå vækst — mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi — COM(2012) 494 final

COM(2012) 494 final

87

2013/C 161/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF — COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD)

COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD)

93

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitik (sonderende udtalelse)

2013/C 161/01

Ordfører: Richard ADAMS

Kommissionen besluttede den 13. november 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitik"

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 27. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 183 stemmer for, 2 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Indledning og anbefalinger

| 1.1 | Kommissionen har hilst et forslag fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at undersøge muligheden for at etablere en civilsamfundsdialog om energispørgsmål velkommen. Det har afgørende betydning, at offentligheden inddrages i, har forståelse for og accepterer de ændringer, som energisystemet skal gennemgå i de kommende årtier. I den henseende er dialogen med civilsamfundet yderst vigtig, og EØSU's medlemmer og grupper, som afspejler det europæiske samfund, har gode forudsætninger for at tage kontakt til borgere og interessenter i medlemsstaterne og etablere et omfattende program, der bygger på deltagelsesdemokrati og praktisk handling. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionen har hilst et forslag fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at undersøge muligheden for at etablere en civilsamfundsdialog om energispørgsmål velkommen. Det har afgørende betydning, at offentligheden inddrages i, har forståelse for og accepterer de ændringer, som energisystemet skal gennemgå i de kommende årtier. I den henseende er dialogen med civilsamfundet yderst vigtig, og EØSU's medlemmer og grupper, som afspejler det europæiske samfund, har gode forudsætninger for at tage kontakt til borgere og interessenter i medlemsstaterne og etablere et omfattende program, der bygger på deltagelsesdemokrati og praktisk handling.

| 1.2 | Efter en indledende høring af medlemsstater, regionale og kommunale instanser, organisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter, ngo'er, energisektoren og græsrodsborgerorganisationer anbefaler Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, at der arbejdes videre med forslagene i afsnit 7 i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.2

Efter en indledende høring af medlemsstater, regionale og kommunale instanser, organisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter, ngo'er, energisektoren og græsrodsborgerorganisationer anbefaler Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, at der arbejdes videre med forslagene i afsnit 7 i denne udtalelse.

| 1.3 | En kort sammenfatning:






  — | EØSU vil gå forrest i indsatsen for at etablere en europæisk energidialog (EED). En koordineret, handlingsorienteret dialog på flere niveauer i og på tværs af alle medlemsstater. |
| --- | --- | --- |

1.3

En kort sammenfatning:

—

EØSU vil gå forrest i indsatsen for at etablere en europæisk energidialog (EED). En koordineret, handlingsorienteret dialog på flere niveauer i og på tværs af alle medlemsstater.

| — | Programmet vil være ambitiøst og professionelt. Det vil blive sponsoreret og finansieret af aktørerne i energikæden, blive koblet sammen med eksisterende initiativer og opnå anerkendelse som et pålideligt "socialt varemærke", der er lydhørt over for borgernes behov og bekymringer. |
| --- | --- |

—

Programmet vil være ambitiøst og professionelt. Det vil blive sponsoreret og finansieret af aktørerne i energikæden, blive koblet sammen med eksisterende initiativer og opnå anerkendelse som et pålideligt "socialt varemærke", der er lydhørt over for borgernes behov og bekymringer.

| — | Den europæiske energidialog vil være synonym med pålidelige oplysninger om energi og vil tilbyde et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesrelaterede emner kan diskuteres på baggrund af samfundsmæssige konsekvenser, borgernes accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske hensyn. |
| --- | --- |

—

Den europæiske energidialog vil være synonym med pålidelige oplysninger om energi og vil tilbyde et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesrelaterede emner kan diskuteres på baggrund af samfundsmæssige konsekvenser, borgernes accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske hensyn.

| — | Den vigtigste indikator for programmets succes vil være dets gennemførelse i medlemsstaterne, en målbar indflydelse på den politiske beslutningsproces på tværs af alle energiområder og en anerkendt rolle i indsatsen for at fremme konvergens på EU-niveau med en stærk kobling til energi- og klimarammen for perioden efter 2020. |
| --- | --- |

—

Den vigtigste indikator for programmets succes vil være dets gennemførelse i medlemsstaterne, en målbar indflydelse på den politiske beslutningsproces på tværs af alle energiområder og en anerkendt rolle i indsatsen for at fremme konvergens på EU-niveau med en stærk kobling til energi- og klimarammen for perioden efter 2020.

| — | EØSU anbefaler derfor en stærk politisk og administrativ støtte til den foreslåede europæiske energidialog, inklusive en tilpasning af Kommissionens interne strategi, så den fokuserer på dialog og samtale. |
| --- | --- |

—

EØSU anbefaler derfor en stærk politisk og administrativ støtte til den foreslåede europæiske energidialog, inklusive en tilpasning af Kommissionens interne strategi, så den fokuserer på dialog og samtale.

| — | EØSU anbefaler, at der gives finansiel støtte til sikring af arbejdet under den europæiske energidialog i EU's kommende finansieringsperiode (2014-2020). |
| --- | --- |

—

EØSU anbefaler, at der gives finansiel støtte til sikring af arbejdet under den europæiske energidialog i EU's kommende finansieringsperiode (2014-2020).

2.   Baggrund

| 2.1 | Med henblik på at opfylde målene om lav CO2-udledning inden 2050 spiller energieffektivitet en vigtig rolle, uanset det valgte energimiks. Hvis medlemsstaterne skal fastholde åbne og fleksible alternativer i deres energimiks, er det også vigtigt, at der på et tidligt tidspunkt investeres i et moderniseret, opgraderet og forbundet indre marked. Disse investeringer og overgangen til en større anvendelse af elektricitet er de relativt ubestridte elementer i EU's energipolitik, selvom der stadig er udestående spørgsmål vedrørende omkostninger, finansiering, gennemførelseshastighed og følgevirkninger. I mellemtiden er spørgsmål om energiforsyningsmiks, realisering af energieffektivitet og det nødvendige investeringsniveau i stigende grad genstand for en intens debat i medlemsstaterne. Det er sandsynligt, at udviklingen af en europæisk strategi vil resultere i lavere omkostninger og en mere sikker energiforsyning, sammenlignet med spredte og ensidige nationale ordninger, alligevel fokuseres der i en stor del af den offentlige debat fortsat på de stadigt stigende forbrugerpriser og de stadig større følgevirkninger af infrastruktur og produktionsmetoder. I sjældne tilfælde tilrettelægger medlemsstaterne nationale debatter om aspekter ved energiomstillingen, men som hovedregel kommer en sådan debat ikke af sig selv, men kræver incitamenter. |
| --- | --- |

2.1

Med henblik på at opfylde målene om lav CO2-udledning inden 2050 spiller energieffektivitet en vigtig rolle, uanset det valgte energimiks. Hvis medlemsstaterne skal fastholde åbne og fleksible alternativer i deres energimiks, er det også vigtigt, at der på et tidligt tidspunkt investeres i et moderniseret, opgraderet og forbundet indre marked. Disse investeringer og overgangen til en større anvendelse af elektricitet er de relativt ubestridte elementer i EU's energipolitik, selvom der stadig er udestående spørgsmål vedrørende omkostninger, finansiering, gennemførelseshastighed og følgevirkninger. I mellemtiden er spørgsmål om energiforsyningsmiks, realisering af energieffektivitet og det nødvendige investeringsniveau i stigende grad genstand for en intens debat i medlemsstaterne. Det er sandsynligt, at udviklingen af en europæisk strategi vil resultere i lavere omkostninger og en mere sikker energiforsyning, sammenlignet med spredte og ensidige nationale ordninger, alligevel fokuseres der i en stor del af den offentlige debat fortsat på de stadigt stigende forbrugerpriser og de stadig større følgevirkninger af infrastruktur og produktionsmetoder. I sjældne tilfælde tilrettelægger medlemsstaterne nationale debatter om aspekter ved energiomstillingen, men som hovedregel kommer en sådan debat ikke af sig selv, men kræver incitamenter.

| 2.2 | Idet den europæiske offentligheds holdning til "fremtiden på energiområdet" er i ombrud og de relevante politiske foranstaltninger hovedsageligt vil blive iværksat på EU-niveau, skal EU's institutioner deltage i opbygningen af et tillidsforhold mellem lovbestemte og ikke-lovbestemte civilsamfundsaktører på energiområdet og politiske aktører ved at fremme offentlighedens inddragelse i en struktureret dialog. Ved at tilføje dette element tages der et vigtigt skridt i retning af at kortlægge tekniske og økonomiske muligheder og samtidig fastslå, hvad der er gennemførligt og socialt acceptabelt for interessenterne. Der vil også være tale om et praktisk eksempel på deltagelsesdemokrati vedrørende et emne, der er relevant for alle. |
| --- | --- |

2.2

Idet den europæiske offentligheds holdning til "fremtiden på energiområdet" er i ombrud og de relevante politiske foranstaltninger hovedsageligt vil blive iværksat på EU-niveau, skal EU's institutioner deltage i opbygningen af et tillidsforhold mellem lovbestemte og ikke-lovbestemte civilsamfundsaktører på energiområdet og politiske aktører ved at fremme offentlighedens inddragelse i en struktureret dialog. Ved at tilføje dette element tages der et vigtigt skridt i retning af at kortlægge tekniske og økonomiske muligheder og samtidig fastslå, hvad der er gennemførligt og socialt acceptabelt for interessenterne. Der vil også være tale om et praktisk eksempel på deltagelsesdemokrati vedrørende et emne, der er relevant for alle.

| 2.3 | Denne sonderende udtalelse om behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitikken skitserer, hvordan en omfattende og inklusiv dialog kan tilrettelægges og udvikles i et samspil mellem de europæiske, nationale og lokale niveauer. En sådan dialog bør ligeledes pege på praktiske foranstaltninger, som borgeren kan iværksætte, og være incitament for innovative tiltag og reaktioner hos leverandører og myndigheder. |
| --- | --- |

2.3

Denne sonderende udtalelse om behovet for og metoderne til at inddrage offentligheden i energipolitikken skitserer, hvordan en omfattende og inklusiv dialog kan tilrettelægges og udvikles i et samspil mellem de europæiske, nationale og lokale niveauer. En sådan dialog bør ligeledes pege på praktiske foranstaltninger, som borgeren kan iværksætte, og være incitament for innovative tiltag og reaktioner hos leverandører og myndigheder.

3.   Den politiske ramme

| 3.1 | Rammen for EU's energipolitik er udformet med henblik på at styrke og bevare energiforsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bæredygtighed. Målet om, at udledningen af drivhusgasser i 2050 skal være nedbragt med mindst 80 % i forhold til 1990-niveauet, er fortsat et fast kvantitativt, men endnu ikke juridisk bindende mål. Der er derimod andre spørgsmål knyttet til bæredygtigheden efter 2020 – såsom andelen af vedvarende energi i energimikset – som der ikke er fundet en løsning på. Samtidig er det også usandsynligt, at det vil blive kvantificeret, hvad der udgør en acceptabel grad af energiafhængighed, og hvad der må anses for at være en acceptabel forskel i energipriserne set i forhold til vigtige globale konkurrenter. EU's politik skal på en eller anden måde tage højde for disse usikkerheder - den seneste historik viser, at udsvingene i de globale energipriser og følgerne af uforudsete begivenheder kræver en energipolitik, som er både fleksibel og i stand til at håndtere komplekse eksterne omstændigheder. |
| --- | --- |

3.1

Rammen for EU's energipolitik er udformet med henblik på at styrke og bevare energiforsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bæredygtighed. Målet om, at udledningen af drivhusgasser i 2050 skal være nedbragt med mindst 80 % i forhold til 1990-niveauet, er fortsat et fast kvantitativt, men endnu ikke juridisk bindende mål. Der er derimod andre spørgsmål knyttet til bæredygtigheden efter 2020 – såsom andelen af vedvarende energi i energimikset – som der ikke er fundet en løsning på. Samtidig er det også usandsynligt, at det vil blive kvantificeret, hvad der udgør en acceptabel grad af energiafhængighed, og hvad der må anses for at være en acceptabel forskel i energipriserne set i forhold til vigtige globale konkurrenter. EU's politik skal på en eller anden måde tage højde for disse usikkerheder - den seneste historik viser, at udsvingene i de globale energipriser og følgerne af uforudsete begivenheder kræver en energipolitik, som er både fleksibel og i stand til at håndtere komplekse eksterne omstændigheder.

| 3.2 | EU's politik for energiomstillingen savner ofte reel opbakning fra medlemsstaterne og inddrager ikke borgerne ved at forklare kompromisser og præferencer. Den strategi for opbygning af scenarier, der er udviklet under energikøreplanen 2050, egner sig til håndtering af en omskiftelig situation. Imidlertid lægger medlemsstaternes manglende engagement og tvivlen hos en offentlighed, der generelt ikke er velinformeret om eller interesseret i energispørgsmål, bortset fra pris og i nogle lande forsyningssikkerhed, hindringer i vejen for anvendelsen af denne teknik til forberedelse af politikker. EU's politiske oplæg er hovedsageligt møntet på medlemsstater samt store institutionelle og industrielle aktører og afspejler ikke altid borgernes bekymringer. En del af den proces for inddragelse af offentligheden, der beskrives i denne udtalelse, indebærer nødvendigvis, at der "redegøres" for komplekse energikoncepter. Den centrale drivkraft vil være den rolle, som borgernes viden, synspunkter og værdier spiller i indsatsen for at få alle parter til at revurdere, justere og tilpasse sig en usikker verden. Energipolitikkens tre søjler – forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bæredygtighed – bør suppleres med en fjerde – deltagelse. |
| --- | --- |

3.2

EU's politik for energiomstillingen savner ofte reel opbakning fra medlemsstaterne og inddrager ikke borgerne ved at forklare kompromisser og præferencer. Den strategi for opbygning af scenarier, der er udviklet under energikøreplanen 2050, egner sig til håndtering af en omskiftelig situation. Imidlertid lægger medlemsstaternes manglende engagement og tvivlen hos en offentlighed, der generelt ikke er velinformeret om eller interesseret i energispørgsmål, bortset fra pris og i nogle lande forsyningssikkerhed, hindringer i vejen for anvendelsen af denne teknik til forberedelse af politikker. EU's politiske oplæg er hovedsageligt møntet på medlemsstater samt store institutionelle og industrielle aktører og afspejler ikke altid borgernes bekymringer. En del af den proces for inddragelse af offentligheden, der beskrives i denne udtalelse, indebærer nødvendigvis, at der "redegøres" for komplekse energikoncepter. Den centrale drivkraft vil være den rolle, som borgernes viden, synspunkter og værdier spiller i indsatsen for at få alle parter til at revurdere, justere og tilpasse sig en usikker verden. Energipolitikkens tre søjler – forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bæredygtighed – bør suppleres med en fjerde – deltagelse.

| 3.3 | Det vil ikke være en nem opgave. Indtil nu har forsøget på at skabe en balance mellem solidaritet og samarbejde i EU og medlemsstaternes ret til at udforme en national energistrategi resulteret i en uskarp politik og uklare budskaber, ikke mindst set med borgernes øjne, og dette har skabt store misforståelser. |
| --- | --- |

3.3

Det vil ikke være en nem opgave. Indtil nu har forsøget på at skabe en balance mellem solidaritet og samarbejde i EU og medlemsstaternes ret til at udforme en national energistrategi resulteret i en uskarp politik og uklare budskaber, ikke mindst set med borgernes øjne, og dette har skabt store misforståelser.

| 3.4 | Inddragelse af borgerne på nationalt niveau og herefter udformning af nationale energipolitikker set i et bredere EU-perspektiv er en måde, hvorpå kløften kan overvindes, og der kan skabes større klarhed (nationale initiativer under udvikling såsom "Débat national sur la transition énergétique" i Frankrig, "Energiewende" i Tyskland og det spanske energimiksforum ville alle have gavn af en styrket kobling til den europæiske dimension). Nationale ledere har brug for et demokratisk mandat samt vælgere, der har indsigt i dette vigtige emne, og som er parate til at indgå i et partnerskab med politikerne for at bane en vej frem i vanskeligt terræn. Hvis der ikke kommer en åben og inklusiv offentlig debat om en samarbejdsbaseret, fælleseuropæisk fremtid på energiområdet, vil der fortsat være en antagelse om, at kun nationale holdninger er socialt acceptable. Denne nationale fortrinsret har allerede fået nogle aktører til at beskrive EU's energipolitik som værende usammenhængende og utroværdig. Manglen på klarhed formindsker mulighederne for at iværksætte en sammenhængende energipolitik for reduktion af CO2-emissionerne, der kan imødegå klimaudfordringerne – og tiden er ved at løbe ud. |
| --- | --- |

3.4

Inddragelse af borgerne på nationalt niveau og herefter udformning af nationale energipolitikker set i et bredere EU-perspektiv er en måde, hvorpå kløften kan overvindes, og der kan skabes større klarhed (nationale initiativer under udvikling såsom "Débat national sur la transition énergétique" i Frankrig, "Energiewende" i Tyskland og det spanske energimiksforum ville alle have gavn af en styrket kobling til den europæiske dimension). Nationale ledere har brug for et demokratisk mandat samt vælgere, der har indsigt i dette vigtige emne, og som er parate til at indgå i et partnerskab med politikerne for at bane en vej frem i vanskeligt terræn. Hvis der ikke kommer en åben og inklusiv offentlig debat om en samarbejdsbaseret, fælleseuropæisk fremtid på energiområdet, vil der fortsat være en antagelse om, at kun nationale holdninger er socialt acceptable. Denne nationale fortrinsret har allerede fået nogle aktører til at beskrive EU's energipolitik som værende usammenhængende og utroværdig. Manglen på klarhed formindsker mulighederne for at iværksætte en sammenhængende energipolitik for reduktion af CO2-emissionerne, der kan imødegå klimaudfordringerne – og tiden er ved at løbe ud.

| 3.5 | I hele Europa har borgerne givet udtryk for deres utilfredshed med energimarkedets funktion (se resultattavlen for forbrugermarkederne – http://ec.europa.eu/consumers/consumer _research/editions/docs/8th_edition_scoreboard_en.pdf), hvilket yderligere undergraver indsatsen for fælles EU-tiltag til energiomstilling, hvis problemet ikke løses. Borgerne skal på mere effektiv vis inddrages i den strategiske styring af vigtige politiske valg – udover deres rolle som energiforbrugere – idet forberedelsen af en energiomstilling rækker videre end til vigtige markedsrelaterede spørgsmål. I mange medlemsstater vokser en lignende utilfredshed med den politiske proces – "politik". På det afgørende EU-niveau formuleres der enten ingen "politik", eller den giver ikke resultater, og EU-dimensionen er ofte blevet reduceret til ukoordinerede debatter om national energipolitik. Hvis denne situation skal ændre sig, er det nødvendigt, at det fælles ansvar for vores kollektive energifremtid bliver et fælles projekt for borgere, centrale aktører og politiske beslutningstagere. |
| --- | --- |

3.5

I hele Europa har borgerne givet udtryk for deres utilfredshed med energimarkedets funktion (se resultattavlen for forbrugermarkederne – http://ec.europa.eu/consumers/consumer _research/editions/docs/8th_edition_scoreboard_en.pdf), hvilket yderligere undergraver indsatsen for fælles EU-tiltag til energiomstilling, hvis problemet ikke løses. Borgerne skal på mere effektiv vis inddrages i den strategiske styring af vigtige politiske valg – udover deres rolle som energiforbrugere – idet forberedelsen af en energiomstilling rækker videre end til vigtige markedsrelaterede spørgsmål. I mange medlemsstater vokser en lignende utilfredshed med den politiske proces – "politik". På det afgørende EU-niveau formuleres der enten ingen "politik", eller den giver ikke resultater, og EU-dimensionen er ofte blevet reduceret til ukoordinerede debatter om national energipolitik. Hvis denne situation skal ændre sig, er det nødvendigt, at det fælles ansvar for vores kollektive energifremtid bliver et fælles projekt for borgere, centrale aktører og politiske beslutningstagere.

| 3.6 | Selvom utallige lokale, regionale og nationale initiativer til inddragelse af borgerne i forskellige aspekter af energiplanlægningen er undervejs, er der et reelt praktisk behov for at kanalisere og fokusere den eksisterende offentlige inddragelse, ekspertise og kapacitet. Der findes for nærværende ingen egentlig ramme for en dialog mellem borgere, aktører og civilsamfundsorganisationer om, hvordan energi skal fremskaffes, overføres og anvendes. Der er i høj grad brug for en sådan dialog, der kan inspirere EU's politik og bidrage med en europæisk dimension i de nationale debatter. Et vidtrækkende, ambitiøst og koordineret program for inddragelse af offentligheden bør fremme en informeret drøftelse, højne debatniveauet og indsigten samt give de politiske beslutningstagere (som bør lytte og reagere) større mod til at gå fremad. Ved at skitsere de nødvendige forudsætninger for og påkrævede tiltag til et sådant program bygger denne sonderende udtalelse på et forberedende studie iværksat af EØSU og offentliggjort i december 2012 med titlen "Future national energy mix scenarios: public engagement processes in the EU and elsewhere". Undersøgelsen kan findes på http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-energy-futures-civil-society-publications. |
| --- | --- |

3.6

Selvom utallige lokale, regionale og nationale initiativer til inddragelse af borgerne i forskellige aspekter af energiplanlægningen er undervejs, er der et reelt praktisk behov for at kanalisere og fokusere den eksisterende offentlige inddragelse, ekspertise og kapacitet. Der findes for nærværende ingen egentlig ramme for en dialog mellem borgere, aktører og civilsamfundsorganisationer om, hvordan energi skal fremskaffes, overføres og anvendes. Der er i høj grad brug for en sådan dialog, der kan inspirere EU's politik og bidrage med en europæisk dimension i de nationale debatter. Et vidtrækkende, ambitiøst og koordineret program for inddragelse af offentligheden bør fremme en informeret drøftelse, højne debatniveauet og indsigten samt give de politiske beslutningstagere (som bør lytte og reagere) større mod til at gå fremad. Ved at skitsere de nødvendige forudsætninger for og påkrævede tiltag til et sådant program bygger denne sonderende udtalelse på et forberedende studie iværksat af EØSU og offentliggjort i december 2012 med titlen "Future national energy mix scenarios: public engagement processes in the EU and elsewhere". Undersøgelsen kan findes på http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-energy-futures-civil-society-publications.

4.   Styrkelse og videreførelse af eksisterende deltagelsesmekanismer

| 4.1 | Siden 1997 er der blevet oprettet en række energifora med det formål at diskutere tekniske, lovgivningsmæssige, forbrugerrelaterede og energipolitiske emner: tre reguleringsfora (Firenzeforummet (elektricitet), Madridforummet (gas) og Londonforummet (Borgernes Energiforum)) samt Berlinforummet (fossile brændstoffer), Bukarestforummet (bæredygtig energi) og Det Europæiske Kerneenergiforum. Alle disse fora har til formål at få det indre marked for energi til at fungere bedre, men ingen af dem har et ansvarsområde, der er bredt nok til at omfatte den form for energidialog, der foreslås i denne udtalelse. Borgernes Energiforum har, som navnet antyder, til formål at gennemføre konkurrencedygtige, energieffektive og fair detailmarkeder for forbrugerne og dermed tilbyde en platform, der kan styrke forbrugernes indflydelse og forbrugernes interesser på lovgivningsområdet. En bedre integration af dem vha. af en specifik koordinerende platform eller organ ville være meget velkommen. Et sådant organ kunne også varetage Kommissionens interesser på energiområdet i den struktur for en ambitiøs europæisk energidialog, der er skitseret nedenfor. |
| --- | --- |

4.1

Siden 1997 er der blevet oprettet en række energifora med det formål at diskutere tekniske, lovgivningsmæssige, forbrugerrelaterede og energipolitiske emner: tre reguleringsfora (Firenzeforummet (elektricitet), Madridforummet (gas) og Londonforummet (Borgernes Energiforum)) samt Berlinforummet (fossile brændstoffer), Bukarestforummet (bæredygtig energi) og Det Europæiske Kerneenergiforum. Alle disse fora har til formål at få det indre marked for energi til at fungere bedre, men ingen af dem har et ansvarsområde, der er bredt nok til at omfatte den form for energidialog, der foreslås i denne udtalelse. Borgernes Energiforum har, som navnet antyder, til formål at gennemføre konkurrencedygtige, energieffektive og fair detailmarkeder for forbrugerne og dermed tilbyde en platform, der kan styrke forbrugernes indflydelse og forbrugernes interesser på lovgivningsområdet. En bedre integration af dem vha. af en specifik koordinerende platform eller organ ville være meget velkommen. Et sådant organ kunne også varetage Kommissionens interesser på energiområdet i den struktur for en ambitiøs europæisk energidialog, der er skitseret nedenfor.

| 4.2 | Der er ligeledes muligheder for at inddrage tilgrænsende tredjelande, navnlig de nabolande, der allerede deltager i energifællesskabet, og dette ville støtte den strategi, der foreslås i EU's energipolitik: Samarbejde med partnere uden for EU, COM(2011) 539. |
| --- | --- |

4.2

Der er ligeledes muligheder for at inddrage tilgrænsende tredjelande, navnlig de nabolande, der allerede deltager i energifællesskabet, og dette ville støtte den strategi, der foreslås i EU's energipolitik: Samarbejde med partnere uden for EU, COM(2011) 539.

| 4.3 | Som et rådgivende organ for EU's institutioner, hvis primære opgave består i at styrke civilsamfundsorganisationernes inddragelse i det europæiske projekt, har EØSU gode forudsætninger for at bidrage til at formulere og planlægge civilsamfundets input til den politiske beslutningsproces. Udvalget har udarbejdet udtalelser om EU's vigtigste energilovgivning og politikudformning samt tilrettelagt et omfattende program af konferencer for civilsamfundet omhandlende energispørgsmål, hvor energiaktører fra alle niveauer er blevet inddraget gennem direkte besøg i medlemsstaterne. Udvalgets grundlæggende holdning til behovet for et europæisk energifællesskab og nødvendigheden af en grundlæggende samfundsmæssig dialog blev beskrevet i en fælles erklæring med Notre Europe – Jacques Delors-instituttet fra januar 2012 (http://www.eesc.europa.eu/eec). |
| --- | --- |

4.3

Som et rådgivende organ for EU's institutioner, hvis primære opgave består i at styrke civilsamfundsorganisationernes inddragelse i det europæiske projekt, har EØSU gode forudsætninger for at bidrage til at formulere og planlægge civilsamfundets input til den politiske beslutningsproces. Udvalget har udarbejdet udtalelser om EU's vigtigste energilovgivning og politikudformning samt tilrettelagt et omfattende program af konferencer for civilsamfundet omhandlende energispørgsmål, hvor energiaktører fra alle niveauer er blevet inddraget gennem direkte besøg i medlemsstaterne. Udvalgets grundlæggende holdning til behovet for et europæisk energifællesskab og nødvendigheden af en grundlæggende samfundsmæssig dialog blev beskrevet i en fælles erklæring med Notre Europe – Jacques Delors-instituttet fra januar 2012 (http://www.eesc.europa.eu/eec).

| 4.4 | Den afgørende faktor for etableringen af en produktiv dialog er tillid. Tillid til og mellem aktørerne kan ikke tages for givet – tværtimod. Derfor er et af målene med dialogen at opbygge tillid mellem deltagerne. Hvis dette skal ske, og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg skal spille en styrende rolle i denne proces, må udvalget være åbent og troværdigt med en afbalanceret tilgang. |
| --- | --- |

4.4

Den afgørende faktor for etableringen af en produktiv dialog er tillid. Tillid til og mellem aktørerne kan ikke tages for givet – tværtimod. Derfor er et af målene med dialogen at opbygge tillid mellem deltagerne. Hvis dette skal ske, og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg skal spille en styrende rolle i denne proces, må udvalget være åbent og troværdigt med en afbalanceret tilgang.

| 4.5 | Holdningerne til energi i medlemsstaterne tager udgangspunkt i samfundsmæssige værdier. På det menneskelige plan omfatter dette værdier som sikkerhed, energifattigdom og sårbare gruppers adgang til en økonomisk overkommelig energiforsyning. På nationalt niveau er der tale om bekymringer, der vedrører energiafhængighed og sårbarheden over for eksterne påvirkninger. Debatten skal derfor omfatte både en stærk etisk og en økonomisk dimension som erkendt i udtalelsen om energimikset i Europa fra Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi, der blev vedtaget i januar 2013. Denne udtalelse bør anerkendes som et vigtigt redskab i debatten. I udtalelsen opfordres der til, at der etableres en etisk ramme for alle energikilder og beslutningstagningen vedrørende energimikset, og der henstilles kraftigt til, at civilsamfundet inddrages vha. demokratisk deltagelse og gennemsigtighed. Der er brug for en yderligere indsats for at sikre, at disse koncepter anvendes på medlemsstatsniveau, og en af EØSU's opgaver vil være at tage højde for nationalt følsomme spørgsmål og finde en vej frem mod konvergens og samarbejde. |
| --- | --- |

4.5

Holdningerne til energi i medlemsstaterne tager udgangspunkt i samfundsmæssige værdier. På det menneskelige plan omfatter dette værdier som sikkerhed, energifattigdom og sårbare gruppers adgang til en økonomisk overkommelig energiforsyning. På nationalt niveau er der tale om bekymringer, der vedrører energiafhængighed og sårbarheden over for eksterne påvirkninger. Debatten skal derfor omfatte både en stærk etisk og en økonomisk dimension som erkendt i udtalelsen om energimikset i Europa fra Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi, der blev vedtaget i januar 2013. Denne udtalelse bør anerkendes som et vigtigt redskab i debatten. I udtalelsen opfordres der til, at der etableres en etisk ramme for alle energikilder og beslutningstagningen vedrørende energimikset, og der henstilles kraftigt til, at civilsamfundet inddrages vha. demokratisk deltagelse og gennemsigtighed. Der er brug for en yderligere indsats for at sikre, at disse koncepter anvendes på medlemsstatsniveau, og en af EØSU's opgaver vil være at tage højde for nationalt følsomme spørgsmål og finde en vej frem mod konvergens og samarbejde.

| 4.6 | Et væsentligt element i en socialt acceptabel og etisk tilgang til energi på globalt plan, som EU's politik bør bakke op om, er således, at de "stemmeløse" dele af verden, dvs. de grupper, som er sårbare i den konkurrencebaserede jagt på energi, ikke forfordeles. |
| --- | --- |

4.6

Et væsentligt element i en socialt acceptabel og etisk tilgang til energi på globalt plan, som EU's politik bør bakke op om, er således, at de "stemmeløse" dele af verden, dvs. de grupper, som er sårbare i den konkurrencebaserede jagt på energi, ikke forfordeles.

| 4.7 | Effektiv inddragelse fungerer bedst, når uformelle, ikke-lovbestemte civilsamfundsnetværk får mulighed for at indgå i et samspil med mere formelle lovgivningsbaserede netværk. Innovation baseret på inddragelse kan være et nyttigt værktøj til at nå til enighed om og/eller realisere strategiske mål på nationalt, regionalt, by- eller lokalt niveau med lavere udgifter for det offentlige og mindre bureaukrati end traditionelle processer. Der er for øjeblikket kun få mekanismer til inddragelse af byer, nationalstater og EU i "energiens fremtid". Men initiativer som Borgmesteraftalen, der fremmer større energieffektivitet og mere vedvarende energi, giver en ide om, hvad der er muligt. Der findes endnu ingen mekanismer for inddragelse i eller på tværs af medlemsstaterne, der kan knytte forbindelsen til politikker og beslutningsstrukturen. |
| --- | --- |

4.7

Effektiv inddragelse fungerer bedst, når uformelle, ikke-lovbestemte civilsamfundsnetværk får mulighed for at indgå i et samspil med mere formelle lovgivningsbaserede netværk. Innovation baseret på inddragelse kan være et nyttigt værktøj til at nå til enighed om og/eller realisere strategiske mål på nationalt, regionalt, by- eller lokalt niveau med lavere udgifter for det offentlige og mindre bureaukrati end traditionelle processer. Der er for øjeblikket kun få mekanismer til inddragelse af byer, nationalstater og EU i "energiens fremtid". Men initiativer som Borgmesteraftalen, der fremmer større energieffektivitet og mere vedvarende energi, giver en ide om, hvad der er muligt. Der findes endnu ingen mekanismer for inddragelse i eller på tværs af medlemsstaterne, der kan knytte forbindelsen til politikker og beslutningsstrukturen.

5.   Inddragelse af offentligheden: en europæisk energidialog

| 5.1 | Arbejdstitlen for den proces, der er skitseret oven for, er den europæiske energidialog (EED), men for at fremhæve behovet for konkrete tiltag kan forskellige varianter af titlen en europæisk handlingsplan for energi også overvejes. Den europæiske energidialog vil ikke kopiere eksisterende organer, men vil i stedet bygge på aktuelle initiativer og supplere dem ved at inddrage berørte energiaktører og borgere. Et vigtigt mål vil være at forbedre den politiske beslutningsproces ved at skabe et samspil, formidle relevante oplysninger, fremme et medansvar og styrke legitimiteten af og opbakningen til politiske afgørelser på nationalt og europæisk niveau. Principielt bør alle energispørgsmål høre under dialogens ansvarsområde, herunder infrastruktur, energikilder og -ressourcer, markeder, forbrugerspørgsmål, teknologier samt politiske og miljørelaterede emner mm. |
| --- | --- |

5.1

Arbejdstitlen for den proces, der er skitseret oven for, er den europæiske energidialog (EED), men for at fremhæve behovet for konkrete tiltag kan forskellige varianter af titlen en europæisk handlingsplan for energi også overvejes. Den europæiske energidialog vil ikke kopiere eksisterende organer, men vil i stedet bygge på aktuelle initiativer og supplere dem ved at inddrage berørte energiaktører og borgere. Et vigtigt mål vil være at forbedre den politiske beslutningsproces ved at skabe et samspil, formidle relevante oplysninger, fremme et medansvar og styrke legitimiteten af og opbakningen til politiske afgørelser på nationalt og europæisk niveau. Principielt bør alle energispørgsmål høre under dialogens ansvarsområde, herunder infrastruktur, energikilder og -ressourcer, markeder, forbrugerspørgsmål, teknologier samt politiske og miljørelaterede emner mm.

| 5.2 | EED skal imødekomme behovene og bekymringerne hos både lovbestemte og ikke-lovbestemte aktører – de grupper, der er involverede i energiforsyningskæden samt investorer, forbrugere, tilsynsinstanser og lovgivere. I forbindelse med prioriteter, der er fastlagt på nationalt, EU- og globalt niveau, skal repræsentanter, der arbejder med generationsrelaterede emner, også betragtes som interessenter, navnlig vedrørende emner som ressourceforbrug og -udtømning, forureningsbekæmpelse og klimaændringer. |
| --- | --- |

5.2

EED skal imødekomme behovene og bekymringerne hos både lovbestemte og ikke-lovbestemte aktører – de grupper, der er involverede i energiforsyningskæden samt investorer, forbrugere, tilsynsinstanser og lovgivere. I forbindelse med prioriteter, der er fastlagt på nationalt, EU- og globalt niveau, skal repræsentanter, der arbejder med generationsrelaterede emner, også betragtes som interessenter, navnlig vedrørende emner som ressourceforbrug og -udtømning, forureningsbekæmpelse og klimaændringer.

| 5.3 | Det bør bemærkes, at EED ikke vil være involveret i den operationelle eller tekniske gennemførelse, men vil fungere som et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesrelaterede emner kan diskuteres på baggrund af samfundsmæssige konsekvenser, borgernes accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske hensyn. Dialogen bør imidlertid have en tilknytning til yderst konkrete tiltag, som borgerne kan involvere sig i, såsom intelligente målere og energieffektivitet. Teori, uddannelse og praktisk handling skal gå hånd i hånd. |
| --- | --- |

5.3

Det bør bemærkes, at EED ikke vil være involveret i den operationelle eller tekniske gennemførelse, men vil fungere som et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesrelaterede emner kan diskuteres på baggrund af samfundsmæssige konsekvenser, borgernes accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske hensyn. Dialogen bør imidlertid have en tilknytning til yderst konkrete tiltag, som borgerne kan involvere sig i, såsom intelligente målere og energieffektivitet. Teori, uddannelse og praktisk handling skal gå hånd i hånd.

6.   Realisering af en europæisk energidialog

| 6.1 | Målene vil i starten være at:






  — | kortlægge og prioritere tiltag, som vil informere og give civilsamfundet indflydelse på energispørgsmål; |
| --- | --- | --- |

6.1

Målene vil i starten være at:

—

kortlægge og prioritere tiltag, som vil informere og give civilsamfundet indflydelse på energispørgsmål;

| — | kategorisere aktører, herunder industrielle og individuelle energibrugere, energivirksomheder, arbejdstagere og fagforeninger og andre interessegrupper efter interesseområde, vidensniveau og kapacitet; |
| --- | --- |

—

kategorisere aktører, herunder industrielle og individuelle energibrugere, energivirksomheder, arbejdstagere og fagforeninger og andre interessegrupper efter interesseområde, vidensniveau og kapacitet;

| — | tilrettelægge de centrale emner på en måde, som sikrer, at viden og erfaringer fra hverdagen og professionel ekspertise kan indgå i et samspil og hver især yde et bidrag; |
| --- | --- |

—

tilrettelægge de centrale emner på en måde, som sikrer, at viden og erfaringer fra hverdagen og professionel ekspertise kan indgå i et samspil og hver især yde et bidrag;

| — | udvikle en fleksibel "dialogmodel", der kan anvendes i alle medlemsstater, og som bringer borgerne tættere på beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

—

udvikle en fleksibel "dialogmodel", der kan anvendes i alle medlemsstater, og som bringer borgerne tættere på beslutningsprocessen.

| 6.2 | Styrkede hørings- og deltagelsesmekanismer har afgørende betydning for en vellykket energiomstilling. En oplyst, struktureret, inklusiv og ansvarlig dialog på EU-niveau er ligeledes nødvendig med henblik på at sikre, at politikudformningen og gennemførelsen er strategisk, konsekvent og inklusiv – og dermed anerkendes som troværdig og effektiv. |
| --- | --- |

6.2

Styrkede hørings- og deltagelsesmekanismer har afgørende betydning for en vellykket energiomstilling. En oplyst, struktureret, inklusiv og ansvarlig dialog på EU-niveau er ligeledes nødvendig med henblik på at sikre, at politikudformningen og gennemførelsen er strategisk, konsekvent og inklusiv – og dermed anerkendes som troværdig og effektiv.

| 6.3 | I sidste ende skal inddragelsen af borgerne bidrage til at skabe fundamentet for en videnbaseret, deltagelsesorienteret og effektiv omstilling til et lavemissionsenergisystem inden 2050. Den vil have potentialet til at tilføre større legitimitet til EU's indsats på energiområdet, samtidig med at borgerne får mulighed for at give udtryk for deres synspunkter og præferencer på nationalt og fælleseuropæisk niveau. |
| --- | --- |

6.3

I sidste ende skal inddragelsen af borgerne bidrage til at skabe fundamentet for en videnbaseret, deltagelsesorienteret og effektiv omstilling til et lavemissionsenergisystem inden 2050. Den vil have potentialet til at tilføre større legitimitet til EU's indsats på energiområdet, samtidig med at borgerne får mulighed for at give udtryk for deres synspunkter og præferencer på nationalt og fælleseuropæisk niveau.

| 6.4 | Hver gruppe af aktører bør med udgangspunkt i princippet om gensidighed stilles følgende spørgsmål:






  — | hvad forventer den enkelte gruppe at få ud af dialogen og |
| --- | --- | --- |

6.4

Hver gruppe af aktører bør med udgangspunkt i princippet om gensidighed stilles følgende spørgsmål:

—

hvad forventer den enkelte gruppe at få ud af dialogen og

| — | hvad kræves der af dem, for at de kan deltage i dialogen? |
| --- | --- |

—

hvad kræves der af dem, for at de kan deltage i dialogen?

| 6.5 | Hvis dialogen skal lykkes på lang sigt, skal processen tage højde for og imødekomme de bekymringer, den viden og de værdier, der findes i medlemsstaterne og det europæiske civilsamfund. Dette kræver sandsynligvis, at aktørerne selv udvikler:






  — | strategier, som kan opfylde aktørernes behov, om nødvendigt på baggrund af tilpasning og kompromisser på et niveau, som der er opnået enighed om; |
| --- | --- | --- |

6.5

Hvis dialogen skal lykkes på lang sigt, skal processen tage højde for og imødekomme de bekymringer, den viden og de værdier, der findes i medlemsstaterne og det europæiske civilsamfund. Dette kræver sandsynligvis, at aktørerne selv udvikler:

—

strategier, som kan opfylde aktørernes behov, om nødvendigt på baggrund af tilpasning og kompromisser på et niveau, som der er opnået enighed om;

| — | en proces, der kan realisere disse strategier og |
| --- | --- |

—

en proces, der kan realisere disse strategier og

| — | kapacitet til at underbygge denne proces. |
| --- | --- |

—

kapacitet til at underbygge denne proces.

| 6.6 | Hvis dialogen skal leve op til sit formål, må der stilles en række grundlæggende spørgsmål:






  — | Strategier: Hvilke strategier skal der iværksættes for at fremme inddragelsen af energisektorens aktører og civilsamfundet? |
| --- | --- | --- |

6.6

Hvis dialogen skal leve op til sit formål, må der stilles en række grundlæggende spørgsmål:

—

Strategier: Hvilke strategier skal der iværksættes for at fremme inddragelsen af energisektorens aktører og civilsamfundet?

| — | Processer: Hvilke vigtige processer skal udformes eller omstruktureres med henblik på udførelsen af disse strategier? |
| --- | --- |

—

Processer: Hvilke vigtige processer skal udformes eller omstruktureres med henblik på udførelsen af disse strategier?

| — | Kapacitet: Hvilken kapacitet er der behov for i dialogen, så disse processer kan fungere og videreudvikles? |
| --- | --- |

—

Kapacitet: Hvilken kapacitet er der behov for i dialogen, så disse processer kan fungere og videreudvikles?

| — | Bidrag fra energisektorens aktører og civilsamfundet: Hvilke bidrag kan dialogen forvente fra aktører og borgere med henblik på at udvikle, fastholde og styrke denne kapacitet? |
| --- | --- |

—

Bidrag fra energisektorens aktører og civilsamfundet: Hvilke bidrag kan dialogen forvente fra aktører og borgere med henblik på at udvikle, fastholde og styrke denne kapacitet?

7.   Praktiske skridt og anbefalinger

| 7.1 | Det foreslås, at energisektorens aktører, borgere og civilsamfundsorganisationer skal inddrages i den europæiske energidialog i form af en koordineret debat på flere niveauer internt i og på tværs af alle medlemsstater inden 2016. I tråd med spørgsmålets rækkevidde, størrelsesorden og hastende karakter skal den foreslåede proces til inddragelse af energiaktører og offentligheden være ambitiøs, finansielt afsikret og effektiv. Processen bør følge den taktiske tilgang, der blev beskrevet i afsnit 6. Processen skal skabe tillid blandt deltagerne og stå for en åben dialog samt en progressiv imødegåelse eller accept af de utallige forskellige synspunkter, der vil blive fremført. Den bør være:






  — | fælles for hele EU, forstået på den måde at den koordineres og integreres på EU-niveau; |
| --- | --- | --- |

7.1

Det foreslås, at energisektorens aktører, borgere og civilsamfundsorganisationer skal inddrages i den europæiske energidialog i form af en koordineret debat på flere niveauer internt i og på tværs af alle medlemsstater inden 2016. I tråd med spørgsmålets rækkevidde, størrelsesorden og hastende karakter skal den foreslåede proces til inddragelse af energiaktører og offentligheden være ambitiøs, finansielt afsikret og effektiv. Processen bør følge den taktiske tilgang, der blev beskrevet i afsnit 6. Processen skal skabe tillid blandt deltagerne og stå for en åben dialog samt en progressiv imødegåelse eller accept af de utallige forskellige synspunkter, der vil blive fremført. Den bør være:

—

fælles for hele EU, forstået på den måde at den koordineres og integreres på EU-niveau;

| — | national, forstået på den måde at den vil blive gennemført med udgangspunkt i forskellige kulturelle og energipolitiske tilgange; |
| --- | --- |

—

national, forstået på den måde at den vil blive gennemført med udgangspunkt i forskellige kulturelle og energipolitiske tilgange;

| — | baseret på flere niveauer i det enkelte land, dvs. integrere nationale, regionale, storby- og lokale niveauer og anerkende den afgørende indflydelse, som borgere og forbrugere kan have på politikken, |
| --- | --- |

—

baseret på flere niveauer i det enkelte land, dvs. integrere nationale, regionale, storby- og lokale niveauer og anerkende den afgørende indflydelse, som borgere og forbrugere kan have på politikken,

| — | handlingsorienteret, så alle deltagere spørger sig selv og hinanden, "hvilke foranstaltninger kan der træffes til sikring af en bedre energifremtid?" |
| --- | --- |

—

handlingsorienteret, så alle deltagere spørger sig selv og hinanden, "hvilke foranstaltninger kan der træffes til sikring af en bedre energifremtid?"

| 7.2 | Den europæiske energidialog er ikke en erstatning for den debat, der skal foregå i institutionerne for repræsentativt demokrati, men en udvidelse af denne debat, som kombinerer almen viden, erfaringer og indsigt med teknisk og sagkyndig information. Deltagelsesdemokratiet fungerer her som et nødvendigt supplement til det repræsentative demokrati. |
| --- | --- |

7.2

Den europæiske energidialog er ikke en erstatning for den debat, der skal foregå i institutionerne for repræsentativt demokrati, men en udvidelse af denne debat, som kombinerer almen viden, erfaringer og indsigt med teknisk og sagkyndig information. Deltagelsesdemokratiet fungerer her som et nødvendigt supplement til det repræsentative demokrati.

| 7.3 | EØSU kunne udvikle et treårsprogram, der reagerer på og kombineres med nationale initiativer, og som efterhånden vil resultere i en uafhængig europæisk energidialog. Denne proces vil omfatte:






  — | Forskning – videreførelse og styrkelse af den eksisterende forskning i inddragelse af offentligheden og de bagvedliggende komplekse energispørgsmål, der skal præciseres for borgerne. |
| --- | --- | --- |

7.3

EØSU kunne udvikle et treårsprogram, der reagerer på og kombineres med nationale initiativer, og som efterhånden vil resultere i en uafhængig europæisk energidialog. Denne proces vil omfatte:

—

Forskning – videreførelse og styrkelse af den eksisterende forskning i inddragelse af offentligheden og de bagvedliggende komplekse energispørgsmål, der skal præciseres for borgerne.

| — | Udvikling af alliancer med alle interesserede parter (medlemsstater og det roterende EU-formandskab, civilsamfundsorganisationer i medlemsstaterne, industri, fagforeninger, fonde, akademiske institutioner mm.) med henblik på at skabe et solidt fundament af ressourcer i tråd med programmets ambitioner. |
| --- | --- |

—

Udvikling af alliancer med alle interesserede parter (medlemsstater og det roterende EU-formandskab, civilsamfundsorganisationer i medlemsstaterne, industri, fagforeninger, fonde, akademiske institutioner mm.) med henblik på at skabe et solidt fundament af ressourcer i tråd med programmets ambitioner.

| — | Et stort åbningsarrangement, som vil være forløberen for aktive pilot/demonstrationsprogrammer i op til fem medlemsstater, der vil iværksætte nationale dialoger, hvor hver enkelt dialog lanceres med et nationalt arrangement i 2014. |
| --- | --- |

—

Et stort åbningsarrangement, som vil være forløberen for aktive pilot/demonstrationsprogrammer i op til fem medlemsstater, der vil iværksætte nationale dialoger, hvor hver enkelt dialog lanceres med et nationalt arrangement i 2014.

| — | Etablering af forbindelser mellem den europæiske energidialog og de eksisterende fora, hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, herunder med energifællesskabet (Sydøsteuropa) og Østpartnerskabet. |
| --- | --- |

—

Etablering af forbindelser mellem den europæiske energidialog og de eksisterende fora, hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, herunder med energifællesskabet (Sydøsteuropa) og Østpartnerskabet.

| — | En præsentation og debat om den europæiske energidialog som et element i Borgernes Energiforum i november 2013 og i forbindelse med andre energifora og arrangementer, hvor det er hensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

—

En præsentation og debat om den europæiske energidialog som et element i Borgernes Energiforum i november 2013 og i forbindelse med andre energifora og arrangementer, hvor det er hensigtsmæssigt.

| — | Tilsyn med dialogens udvikling ved EØSU's permanente studiegruppe "Hen imod et europæisk energifællesskab" og etablering af en repræsentativ styringsgruppe. |
| --- | --- |

—

Tilsyn med dialogens udvikling ved EØSU's permanente studiegruppe "Hen imod et europæisk energifællesskab" og etablering af en repræsentativ styringsgruppe.

| 7.4 | Ved struktureringen af den offentlige dialog fungerer beslutningsstøtteværktøjer hensigtsmæssigt, navnlig ved behandlingen af "hvad hvis"-spørgsmål og de deraf resulterende kompromisløsninger, risici og resultater. Nogle specifikke redskaber omfatter: opbygning af scenarier og modeller, deltagelsesbaseret multikriterieanalyse, virtuelle virkelighedsteknikker (herunder 3D-visualisering og geografiske informationssystemer), livscyklusanalyse og kvantitative miljøvurderinger. Af disse redskaber har opbygningen af scenarier vist sig at være den mest tilgængelige og interaktive metode, når det handler om at give borgerne mulighed for at få indsigt i udfordringens omfang samt undersøge og afprøve deres egne foretrukne løsninger og omsætte disse til praksis. Kommissionens energikøreplan 2050 anvendte opbygning af scenarier som en metode til at forbedre informationerne til og inddragelsen af borgerne med hensyn til de politiske alternativer. |
| --- | --- |

7.4

Ved struktureringen af den offentlige dialog fungerer beslutningsstøtteværktøjer hensigtsmæssigt, navnlig ved behandlingen af "hvad hvis"-spørgsmål og de deraf resulterende kompromisløsninger, risici og resultater. Nogle specifikke redskaber omfatter: opbygning af scenarier og modeller, deltagelsesbaseret multikriterieanalyse, virtuelle virkelighedsteknikker (herunder 3D-visualisering og geografiske informationssystemer), livscyklusanalyse og kvantitative miljøvurderinger. Af disse redskaber har opbygningen af scenarier vist sig at være den mest tilgængelige og interaktive metode, når det handler om at give borgerne mulighed for at få indsigt i udfordringens omfang samt undersøge og afprøve deres egne foretrukne løsninger og omsætte disse til praksis. Kommissionens energikøreplan 2050 anvendte opbygning af scenarier som en metode til at forbedre informationerne til og inddragelsen af borgerne med hensyn til de politiske alternativer.

| 7.5 | Hvis energidebatten skal have en mere central placering, så den føres på cafeer, i klubber, køkkener og klasseværelser, kræves der mere end avancerede teknikker for inddragelse. Store udstillinger og arrangementer samt inddragelse af det videnskabelige samfund og interesse fra nationale medier vil også spille en rolle. Dette vil kræve professionel planlægning og etablering af dialogen som et europæisk "socialt varemærke", som borgerne anerkender og har tillid til. |
| --- | --- |

7.5

Hvis energidebatten skal have en mere central placering, så den føres på cafeer, i klubber, køkkener og klasseværelser, kræves der mere end avancerede teknikker for inddragelse. Store udstillinger og arrangementer samt inddragelse af det videnskabelige samfund og interesse fra nationale medier vil også spille en rolle. Dette vil kræve professionel planlægning og etablering af dialogen som et europæisk "socialt varemærke", som borgerne anerkender og har tillid til.

| 7.6 | En dialog om fremtiden på energiområdet vil kræve klare, gennemsigtige og ansvarlige styringsprocesser. Det organiserende organ, som efter planen er uafhængigt af alle eksisterende aktører, institutioner og interessegrupper, skal have tillid fra alle deltagere og opfattes som troværdigt og autoritativt samt tage udgangspunkt i et aftalt sæt af sociale og etiske principper, som afspejler fælles værdier. |
| --- | --- |

7.6

En dialog om fremtiden på energiområdet vil kræve klare, gennemsigtige og ansvarlige styringsprocesser. Det organiserende organ, som efter planen er uafhængigt af alle eksisterende aktører, institutioner og interessegrupper, skal have tillid fra alle deltagere og opfattes som troværdigt og autoritativt samt tage udgangspunkt i et aftalt sæt af sociale og etiske principper, som afspejler fælles værdier.

| 7.7 | EØSU's rolle er grundlæggende. Udvalget vil bane vejen for, at den europæiske energidialog kan gå fra teori til virkelighed. Begyndende med den nuværende fase bestående af den indledende planlægning og dialog mellem aktørerne og herefter som en del af gruppen, der arbejder med at løse de centrale opstartsopgaver, vil EØSU fortsætte sin støtte, efterhånden som den europæiske energidialog udvikler sig selvstændigt, og udvalget vil fungere som en katalysator for mobiliseringen af de betydelige ressourcer, der skal anvendes. |
| --- | --- |

7.7

EØSU's rolle er grundlæggende. Udvalget vil bane vejen for, at den europæiske energidialog kan gå fra teori til virkelighed. Begyndende med den nuværende fase bestående af den indledende planlægning og dialog mellem aktørerne og herefter som en del af gruppen, der arbejder med at løse de centrale opstartsopgaver, vil EØSU fortsætte sin støtte, efterhånden som den europæiske energidialog udvikler sig selvstændigt, og udvalget vil fungere som en katalysator for mobiliseringen af de betydelige ressourcer, der skal anvendes.

| 7.8 | Grundlæggende opgaver for den europæiske energidialog er følgende:






  — | Etablering af en fælles ramme for energidialogerne. |
| --- | --- | --- |

7.8

Grundlæggende opgaver for den europæiske energidialog er følgende:

—

Etablering af en fælles ramme for energidialogerne.

| — | Etablering af et generelt europæisk "socialt varemærke" for dialogen og ledsagende licens- og styringsmekanismer. |
| --- | --- |

—

Etablering af et generelt europæisk "socialt varemærke" for dialogen og ledsagende licens- og styringsmekanismer.

| — | Udvikling af et fælles videnbaseret "bibliotek" for praktiske energispørgsmål. |
| --- | --- |

—

Udvikling af et fælles videnbaseret "bibliotek" for praktiske energispørgsmål.

| — | Vært for et forum, hvor der kan føres en åben energipolitisk debat mellem medlemsstaterne og på EU-niveau. |
| --- | --- |

—

Vært for et forum, hvor der kan føres en åben energipolitisk debat mellem medlemsstaterne og på EU-niveau.

| — | Tilbud om finansiering eller vigtig støtte til nationale og regionale initiativer. |
| --- | --- |

—

Tilbud om finansiering eller vigtig støtte til nationale og regionale initiativer.

| — | Gennemførelse eller iværksættelse af forskning, der kan bygge bro over videnskløften. |
| --- | --- |

—

Gennemførelse eller iværksættelse af forskning, der kan bygge bro over videnskløften.

| — | Opstilling af retningslinjer for behandlingen af eksisterende eller kommende energipolitiske udfordringer, som tager højde for samfundsmæssige, miljømæssige, etiske og økonomiske aspekter. |
| --- | --- |

—

Opstilling af retningslinjer for behandlingen af eksisterende eller kommende energipolitiske udfordringer, som tager højde for samfundsmæssige, miljømæssige, etiske og økonomiske aspekter.

| — | Samarbejde med nationale og regionale organisationer. |
| --- | --- |

—

Samarbejde med nationale og regionale organisationer.

| — | Fremme af et netværk af organisationer i hver enkelt medlemsstat. |
| --- | --- |

—

Fremme af et netværk af organisationer i hver enkelt medlemsstat.

| 7.9 | Den europæiske energidialog kan også opfattes som en praktisk og omfattende øvelse i deltagelsesdemokrati, som reelt indgår i et samspil med det repræsentative demokrati på et område, der har afgørende betydning for alle borgere. Nærhedsprincippet, der håndhæves gennem en koncessionsbaseret ramme, vil danne udgangspunktet for tilrettelæggelsen, dvs. den europæiske energidialog bygger på det eksisterende og styrker dette. Gennem en inklusiv inddragelse af borgere og aktører vil der i etableringsfasen under den europæiske energidialog blive aftalt dialogprocesser, som kan kopieres på nationalt, regionalt og lokalt niveau. På den måde kan ressourcer, viden og færdigheder i mange forskellige organisationer, der allerede arbejder med energispørgsmål, spille en rolle. Disse omfatter f.eks.: kommunale myndigheder, tilsynsmyndigheder, energiselskaber, erhvervslivet generelt, fagforbund, ngo'er og forbrugerorganisationer samt EU-institutioner (Kommissionen, Europa-Parlamentet, Regionsudvalget). Hensigten er at skabe et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesspørgsmål kan diskuteres med udgangspunkt i de samfundsmæssige konsekvenser og samfundets accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske overvejelser. Dette vil omfatte en fortløbende fremlæggelse af objektive oplysninger og være et rum, hvor disse oplysninger og borgernes egne erfaringer kan bidrage til at undersøge, hvilken grad af konvergens der kan opnås med hensyn til de "opstillede" energiudfordringer. |
| --- | --- |

7.9

Den europæiske energidialog kan også opfattes som en praktisk og omfattende øvelse i deltagelsesdemokrati, som reelt indgår i et samspil med det repræsentative demokrati på et område, der har afgørende betydning for alle borgere. Nærhedsprincippet, der håndhæves gennem en koncessionsbaseret ramme, vil danne udgangspunktet for tilrettelæggelsen, dvs. den europæiske energidialog bygger på det eksisterende og styrker dette. Gennem en inklusiv inddragelse af borgere og aktører vil der i etableringsfasen under den europæiske energidialog blive aftalt dialogprocesser, som kan kopieres på nationalt, regionalt og lokalt niveau. På den måde kan ressourcer, viden og færdigheder i mange forskellige organisationer, der allerede arbejder med energispørgsmål, spille en rolle. Disse omfatter f.eks.: kommunale myndigheder, tilsynsmyndigheder, energiselskaber, erhvervslivet generelt, fagforbund, ngo'er og forbrugerorganisationer samt EU-institutioner (Kommissionen, Europa-Parlamentet, Regionsudvalget). Hensigten er at skabe et "forhandlingsrum", hvor gennemførelsesspørgsmål kan diskuteres med udgangspunkt i de samfundsmæssige konsekvenser og samfundets accept, investeringer og ressourcestrategi samt andre politiske overvejelser. Dette vil omfatte en fortløbende fremlæggelse af objektive oplysninger og være et rum, hvor disse oplysninger og borgernes egne erfaringer kan bidrage til at undersøge, hvilken grad af konvergens der kan opnås med hensyn til de "opstillede" energiudfordringer.

| 7.10 | Det er afgørende for denne dialog, at der findes et sæt fælles principper. Udfordringen består i at omsætte en række "universelle" forpligtelser, som anerkender og støtter værdierne bag vores fælles menneskelighed, til noget, der kan tjene som et udgangspunkt for politikker og handling på energiområdet. Sådanne forpligtelser findes allerede i traktaten om Den Europæiske Union, som bekræfter medlemsstaternes opbakning til grundlæggende menneskerettigheder og sociale rettigheder. Solidariteten mellem nationer og folkeslag, et grundlæggende princip for EU, er et princip, som set ud fra et etisk aspekt kan anvendes på globalt niveau, hvor enhver form for EU-energipolitik også skal være relevant. |
| --- | --- |

7.10

Det er afgørende for denne dialog, at der findes et sæt fælles principper. Udfordringen består i at omsætte en række "universelle" forpligtelser, som anerkender og støtter værdierne bag vores fælles menneskelighed, til noget, der kan tjene som et udgangspunkt for politikker og handling på energiområdet. Sådanne forpligtelser findes allerede i traktaten om Den Europæiske Union, som bekræfter medlemsstaternes opbakning til grundlæggende menneskerettigheder og sociale rettigheder. Solidariteten mellem nationer og folkeslag, et grundlæggende princip for EU, er et princip, som set ud fra et etisk aspekt kan anvendes på globalt niveau, hvor enhver form for EU-energipolitik også skal være relevant.

| 7.11 | De fire etiske principper, der foreslås i "Energy Ethics Report" fra EGE (Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi) (http://ec.europa.eu/bepa/european-group-ethics/publications/opinions/index_en.htm) – adgang til energi, bæredygtighed, energiforsyningssikkerhed og -pålidelighed – overlapper klart med de tre søjler i EU's energipolitik og må analyseres grundigt. EGE-rapporten understreger også, at "deltagelse er det centrale element i social og politisk retfærdighed", hvilket bekræfter tilgangen i energikøreplanen 2050 – "inddragelse af offentligheden er afgørende" (punkt 3.4). |
| --- | --- |

7.11

De fire etiske principper, der foreslås i "Energy Ethics Report" fra EGE (Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi) (http://ec.europa.eu/bepa/european-group-ethics/publications/opinions/index_en.htm) – adgang til energi, bæredygtighed, energiforsyningssikkerhed og -pålidelighed – overlapper klart med de tre søjler i EU's energipolitik og må analyseres grundigt. EGE-rapporten understreger også, at "deltagelse er det centrale element i social og politisk retfærdighed", hvilket bekræfter tilgangen i energikøreplanen 2050 – "inddragelse af offentligheden er afgørende" (punkt 3.4).

| 7.12 | Udvikling af en principbaseret tilgang til offentlig deltagelse vil være en nødvendig forudsætning for lanceringen af en energidialog og ses som en af de opgaver, som EØSU kan hjælpe med at tilrettelægge. Som bidrag til denne opgave formuleres foreløbig fem spørgsmål:






  — | Hvordan sikrer vi, at alle, den enkelte borger og industrien, har råd til den energi, de har brug for? |
| --- | --- | --- |

7.12

Udvikling af en principbaseret tilgang til offentlig deltagelse vil være en nødvendig forudsætning for lanceringen af en energidialog og ses som en af de opgaver, som EØSU kan hjælpe med at tilrettelægge. Som bidrag til denne opgave formuleres foreløbig fem spørgsmål:

—

Hvordan sikrer vi, at alle, den enkelte borger og industrien, har råd til den energi, de har brug for?

| — | Tager vores produktion og brug af energi højde for konsekvenserne for fremtidige generationer og deres behov? |
| --- | --- |

—

Tager vores produktion og brug af energi højde for konsekvenserne for fremtidige generationer og deres behov?

| — | Har vi vurderet og afbalanceret alle de risici på kort og mellemlangt sigt, der følger af energiproduktion og -forbrug? |
| --- | --- |

—

Har vi vurderet og afbalanceret alle de risici på kort og mellemlangt sigt, der følger af energiproduktion og -forbrug?

| — | Er vi sikre på, at vores energiforsyning er både stabil og sikker nok, set på baggrund af energiens altafgørende rolle? |
| --- | --- |

—

Er vi sikre på, at vores energiforsyning er både stabil og sikker nok, set på baggrund af energiens altafgørende rolle?

| — | Hvad kan vi gøre set i relation til disse spørgsmål? |
| --- | --- |

—

Hvad kan vi gøre set i relation til disse spørgsmål?

| 7.13 | Hvis markederne i energisektoren skal se ud over kortsigtede løsninger, er der brug for større sikkerhed og et effektivt samarbejde. "Business as usual" vil ikke resultere i tilstrækkelige forandringer i et tempo og en størrelsesorden, der kan opfylde de politiske mål – og borgerne, energisektoren og de offentlige aktører må alle leve op til deres rolle ved overgangen til lavemissionsøkonomier. Her vil den europæiske energidialog være en metode til opbygning af tillid, inddragelse af borgerne på nationalt niveau og udformning af nationale energipolitikker set i et bredere EU-perspektiv. |
| --- | --- |

7.13

Hvis markederne i energisektoren skal se ud over kortsigtede løsninger, er der brug for større sikkerhed og et effektivt samarbejde. "Business as usual" vil ikke resultere i tilstrækkelige forandringer i et tempo og en størrelsesorden, der kan opfylde de politiske mål – og borgerne, energisektoren og de offentlige aktører må alle leve op til deres rolle ved overgangen til lavemissionsøkonomier. Her vil den europæiske energidialog være en metode til opbygning af tillid, inddragelse af borgerne på nationalt niveau og udformning af nationale energipolitikker set i et bredere EU-perspektiv.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/8

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Borgerne i centrum: en handlingsplan for et vellykket digitalt indre marked, hvor alle deltager (initiativudtalelse)

2013/C 161/02

Ordfører: Anna Maria DARMANIN

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive initiativudtalelse om:

"Borgerne i centrum: en handlingsplan for et vellykket digitalt indre marked, hvor alle deltager"

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 69 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det digitale indre marked har et stort potentiale til generelt at fremme vækst, beskæftigelse og velstand. Imidlertid er et antal borgere for nærværende stadig udelukket fra at få gavn af disse muligheder. Årsagerne til denne udelukkelse er sociologiske, kulturelle og lovgivningsmæssige. EØSU har kortlagt en række udfordringer og barrierer, der for øjeblikket forhindrer borgerne i reelt at stå i centrum for det digitale indre marked. Disse er:






  a) | Infrastrukturproblemer; |
| --- | --- | --- |

1.1

Det digitale indre marked har et stort potentiale til generelt at fremme vækst, beskæftigelse og velstand. Imidlertid er et antal borgere for nærværende stadig udelukket fra at få gavn af disse muligheder. Årsagerne til denne udelukkelse er sociologiske, kulturelle og lovgivningsmæssige. EØSU har kortlagt en række udfordringer og barrierer, der for øjeblikket forhindrer borgerne i reelt at stå i centrum for det digitale indre marked. Disse er:

a)

Infrastrukturproblemer;

| b) | En uklar retlig ramme; |
| --- | --- |

b)

En uklar retlig ramme;

| c) | Borgernes rettigheder er ikke veldefinerede; |
| --- | --- |

c)

Borgernes rettigheder er ikke veldefinerede;

| d) | Mekanismer til tvistbilæggelse, såvel individuelle som kollektive, er stadig ikke gennemført fuldt ud; |
| --- | --- |

d)

Mekanismer til tvistbilæggelse, såvel individuelle som kollektive, er stadig ikke gennemført fuldt ud;

| e) | Forskelle i forbrugernes situation i de enkelte medlemsstater; |
| --- | --- |

e)

Forskelle i forbrugernes situation i de enkelte medlemsstater;

| f) | Internetsikkerhed; |
| --- | --- |

f)

Internetsikkerhed;

| g) | Offentlige e-indkøb og e-signaturer er stadig ikke gennemført fuldt ud; |
| --- | --- |

g)

Offentlige e-indkøb og e-signaturer er stadig ikke gennemført fuldt ud;

| h) | Manglende gennemførelse af e-forvaltningstjenester og |
| --- | --- |

h)

Manglende gennemførelse af e-forvaltningstjenester og

| i) | Håndhævelse på det indre marked. |
| --- | --- |

i)

Håndhævelse på det indre marked.

| 1.2 | EØSU foreslår derfor, at der iværksættes en række foranstaltninger med det formål fuldt ud at realisere målet om at sætte borgerne i centrum for det digitale indre marked:






  a) | Gratis og universel adgang; |
| --- | --- | --- |

1.2

EØSU foreslår derfor, at der iværksættes en række foranstaltninger med det formål fuldt ud at realisere målet om at sætte borgerne i centrum for det digitale indre marked:

a)

Gratis og universel adgang;

| b) | Åbent internet og netneutralitet; |
| --- | --- |

b)

Åbent internet og netneutralitet;

| c) | Forebyggelse af misbrug; |
| --- | --- |

c)

Forebyggelse af misbrug;

| d) | Ikt-standardisering; |
| --- | --- |

d)

Ikt-standardisering;

| e) | Samfunktion og sammenkobling; |
| --- | --- |

e)

Samfunktion og sammenkobling;

| f) | Cloud computing; |
| --- | --- |

f)

Cloud computing;

| g) | Priskontrol, f.eks. minimumspriser; |
| --- | --- |

g)

Priskontrol, f.eks. minimumspriser;

| h) | Uddannelse og erhvervsuddannelse; |
| --- | --- |

h)

Uddannelse og erhvervsuddannelse;

| i) | Beskyttelse mod svindel og kriminalitet på internettet (f.eks. piratkopiering og forfalskning); |
| --- | --- |

i)

Beskyttelse mod svindel og kriminalitet på internettet (f.eks. piratkopiering og forfalskning);

| j) | Sikkerhed (inkl. databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred samt beskyttelse af børn, ældre og handicappede); |
| --- | --- |

j)

Sikkerhed (inkl. databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred samt beskyttelse af børn, ældre og handicappede);

| k) | Et charter for digitale rettigheder (1); |
| --- | --- |

k)

Et charter for digitale rettigheder (1);

| l) | Anvendelse af direktivet om forbrugerrettigheder på digitalt indhold; |
| --- | --- |

l)

Anvendelse af direktivet om forbrugerrettigheder på digitalt indhold;

| m) | Revision af lovgivningen om e-handel, e-betalinger, mobiltelefoni mm.; |
| --- | --- |

m)

Revision af lovgivningen om e-handel, e-betalinger, mobiltelefoni mm.;

| n) | Revision af politikken for det audiovisuelle område; |
| --- | --- |

n)

Revision af politikken for det audiovisuelle område;

| o) | Oplysningskampagner; |
| --- | --- |

o)

Oplysningskampagner;

| p) | Deltagelse og inddragelse af civilsamfundet på alle niveauer i den politiske beslutningsproces; |
| --- | --- |

p)

Deltagelse og inddragelse af civilsamfundet på alle niveauer i den politiske beslutningsproces;

| q) | Offentliggørelse af en EU-vejledning til digitale tjenester. |
| --- | --- |

q)

Offentliggørelse af en EU-vejledning til digitale tjenester.

2.   Borgerne i centrum for det digitale indre marked: borgeren som en økonomisk, social og politisk aktør i tråd med de fire grundlæggende friheder på det indre marked

| 2.1 | Større indflydelse til borgeren som en økonomisk aktør: Den digitale revolution har gjort en række job overflødige. McKinsey (2) konstaterer imidlertid, at den digitale revolution har skabt 2,6 job for hvert job, der er gået tabt. Samfundet er nødt til at tilpasse sig og har for nærværende potentialet hertil. Visse job vil forsvinde, og de yngre generationer vil have andre fremtidsperspektiver: De må forholde sig til den digitale revolution som en kilde til beskæftigelse. Initiativer som MIT's Scratch-program skaber en merværdi, som afspejler brugernes eget bidrag. NASA's "Skunk Works"-laboratorium, som skabte de rette rammevilkår for kreativitet efter Shuttle-programmets ophør, er et andet eksempel. |
| --- | --- |

2.1

Større indflydelse til borgeren som en økonomisk aktør: Den digitale revolution har gjort en række job overflødige. McKinsey (2) konstaterer imidlertid, at den digitale revolution har skabt 2,6 job for hvert job, der er gået tabt. Samfundet er nødt til at tilpasse sig og har for nærværende potentialet hertil. Visse job vil forsvinde, og de yngre generationer vil have andre fremtidsperspektiver: De må forholde sig til den digitale revolution som en kilde til beskæftigelse. Initiativer som MIT's Scratch-program skaber en merværdi, som afspejler brugernes eget bidrag. NASA's "Skunk Works"-laboratorium, som skabte de rette rammevilkår for kreativitet efter Shuttle-programmets ophør, er et andet eksempel.

| 2.2 | Større indflydelse til borgeren som en politisk aktør: Borgerne skal frit kunne udveksle idéer, hvilket internettet i høj grad fremmer, og på trods af at de er afhængige af internettet, rejser de yngre generationer mere. Internettet fremmer lysten til at skabe kontakter. Den digitale teknologi har skabt en ny bevægelsesfrihed. |
| --- | --- |

2.2

Større indflydelse til borgeren som en politisk aktør: Borgerne skal frit kunne udveksle idéer, hvilket internettet i høj grad fremmer, og på trods af at de er afhængige af internettet, rejser de yngre generationer mere. Internettet fremmer lysten til at skabe kontakter. Den digitale teknologi har skabt en ny bevægelsesfrihed.

| 2.2.1 | I såvel Europa som resten af verden findes der eksempler på, hvordan borgere har mobiliseret sig for at give udtryk for deres synspunkter og ændre politikker på demokratisk grundlag. Det står klart, at borgernes stemme i højere grad bør høres på den politiske scene. Den demokratiske proces må ligeledes tilpasses digitaliseringen. |
| --- | --- |

2.2.1

I såvel Europa som resten af verden findes der eksempler på, hvordan borgere har mobiliseret sig for at give udtryk for deres synspunkter og ændre politikker på demokratisk grundlag. Det står klart, at borgernes stemme i højere grad bør høres på den politiske scene. Den demokratiske proces må ligeledes tilpasses digitaliseringen.

| 2.3 | Borgeren som en social aktør: E-færdigheder handler ikke kun om at lære at bruge internettet. Det handler om at udnytte internettet til gavn for et socialt fællesskab og personlige fremskridt. Af den årsag er det nødvendigt, at lokalsamfund i højere grad udnytter internettets potentiale. Imidlertid har det afgørende betydning, at den enkeltes personlige valg, om at bruge internettet eller ej, respekteres fuldt ud. |
| --- | --- |

2.3

Borgeren som en social aktør: E-færdigheder handler ikke kun om at lære at bruge internettet. Det handler om at udnytte internettet til gavn for et socialt fællesskab og personlige fremskridt. Af den årsag er det nødvendigt, at lokalsamfund i højere grad udnytter internettets potentiale. Imidlertid har det afgørende betydning, at den enkeltes personlige valg, om at bruge internettet eller ej, respekteres fuldt ud.

| 2.4 | Som fremhævet i Europa-Parlamentets resolutioner om "Fuldførelse af det digitale indre marked" (3) og "Et indre marked for europæere" (4) findes der en række mangler, når det drejer sig om at sikre, at borgeren reelt står i centrum for det indre marked. Disse mangler, som ikke kun er lovgivningsmæssige, men også sociologiske, skyldes den fortsatte eksistens af en række barrierer for forbrugernes uhindrede adgang til det indre marked. |
| --- | --- |

2.4

Som fremhævet i Europa-Parlamentets resolutioner om "Fuldførelse af det digitale indre marked" (3) og "Et indre marked for europæere" (4) findes der en række mangler, når det drejer sig om at sikre, at borgeren reelt står i centrum for det indre marked. Disse mangler, som ikke kun er lovgivningsmæssige, men også sociologiske, skyldes den fortsatte eksistens af en række barrierer for forbrugernes uhindrede adgang til det indre marked.

3.   Generelle overvejelser og foranstaltninger til fremme af borgernes brug af digitalisering. Overvejelser om en handlingsplan

Adgang, viden og tillid er blandt de helt centrale emner for offentligheden, når den gør brug af internettet og begynder at anvende det digitale marked.

3.1   Adgang

Det har afgørende betydning at sikre lige adgangsmuligheder for alle EU-borgere. I den henseende skal der tages højde for infrastruktur, hardware, software og orgware (5).

Adgang gennem infrastruktur

| 3.1.1 | Alle EU-borgere bør have de samme muligheder for adgang til netværket (6). Derudover er det vigtigt, at der fastlægges og håndhæves en fast maksimumpris pr. Mb/s for såvel fastnet som mobil adgang i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

3.1.1

Alle EU-borgere bør have de samme muligheder for adgang til netværket (6). Derudover er det vigtigt, at der fastlægges og håndhæves en fast maksimumpris pr. Mb/s for såvel fastnet som mobil adgang i alle medlemsstater.

| 3.1.1.1 | Ifølge BEREC (Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation) har hovedparten af de nationale tilsynsmyndigheder modtaget klager fra forbrugerne omhandlende forskellen mellem annoncerede og reelle adgangshastigheder for en internetforbindelse. Et reelt digitalt indre marked kan kun realiseres, hvis alle netværksoperatører i EU er underlagt en streng offentlig kontrol med det formål at sikre, at den nominelle båndbredde stemmer overens med kravene under den digitale dagsordens bredbåndsrelaterede søjle. |
| --- | --- |

3.1.1.1

Ifølge BEREC (Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation) har hovedparten af de nationale tilsynsmyndigheder modtaget klager fra forbrugerne omhandlende forskellen mellem annoncerede og reelle adgangshastigheder for en internetforbindelse. Et reelt digitalt indre marked kan kun realiseres, hvis alle netværksoperatører i EU er underlagt en streng offentlig kontrol med det formål at sikre, at den nominelle båndbredde stemmer overens med kravene under den digitale dagsordens bredbåndsrelaterede søjle.

| 3.1.1.2 | Den nuværende uensartede mobile internetadgang er en af de største barrierer for et reelt digitalt indre marked, navnlig fordi den hurtige udbredelse af smartphones og tablet-pc'er øger den økonomiske betydning af mobile, internetbaserede aktiviteter for borgerne (e-handel, e-sundhed mm.). I den henseende lægger den digitale dagsordens aktion 101 klart op til, at forskellen mellem roaming- og nationale takster bør nærme sig nul inden 2015. |
| --- | --- |

3.1.1.2

Den nuværende uensartede mobile internetadgang er en af de største barrierer for et reelt digitalt indre marked, navnlig fordi den hurtige udbredelse af smartphones og tablet-pc'er øger den økonomiske betydning af mobile, internetbaserede aktiviteter for borgerne (e-handel, e-sundhed mm.). I den henseende lægger den digitale dagsordens aktion 101 klart op til, at forskellen mellem roaming- og nationale takster bør nærme sig nul inden 2015.

| 3.1.1.3 | Derudover bør infrastrukturen sikre, at der er fuld dækning i hele EU, idet borgerne ikke må diskrimineres på grund af, at de bor i landdistrikter. EØSU erkender, at industrien måske ikke anser det for økonomisk rentabelt at stille infrastruktur til rådighed i sådanne områder. Denne barriere bør imidlertid overvindes. Potentielle løsninger kan omfatte offentlig-private partnerskaber i landdistrikter. Indholdsudbydere kan ligeledes deltage som partnere i infrastrukturinvesteringer, idet de efterfølgende ofte nyder godt af dækningen. |
| --- | --- |

3.1.1.3

Derudover bør infrastrukturen sikre, at der er fuld dækning i hele EU, idet borgerne ikke må diskrimineres på grund af, at de bor i landdistrikter. EØSU erkender, at industrien måske ikke anser det for økonomisk rentabelt at stille infrastruktur til rådighed i sådanne områder. Denne barriere bør imidlertid overvindes. Potentielle løsninger kan omfatte offentlig-private partnerskaber i landdistrikter. Indholdsudbydere kan ligeledes deltage som partnere i infrastrukturinvesteringer, idet de efterfølgende ofte nyder godt af dækningen.

Wifi hotspots i byer

| 3.1.2 | En basal gratis wifi-adgang bør være en grundlæggende rettighed for alle europæiske borgere. EØSU mener (7), at oprettelsen af gratis, offentlig internetadgang på centrale steder i byer og adgang til "open data 2.0" og "open sources" vil give borgerne mulighed for at kommunikere og søge arbejde. |
| --- | --- |

3.1.2

En basal gratis wifi-adgang bør være en grundlæggende rettighed for alle europæiske borgere. EØSU mener (7), at oprettelsen af gratis, offentlig internetadgang på centrale steder i byer og adgang til "open data 2.0" og "open sources" vil give borgerne mulighed for at kommunikere og søge arbejde.

| 3.1.3 | Selvom geografisk dækning ikke bør være et ufravigeligt krav, er det vigtigt, at hver enkelt kommune sikrer, at den er i besiddelse af mindst et wifi-hotspot. En rationel tilgang ville bestå i at garantere et mindste antal gratis hotspots proportionelt med befolkningstallet. Hver national tilsynsmyndighed kunne opstille lokale regler i tråd med EU's direktiver. |
| --- | --- |

3.1.3

Selvom geografisk dækning ikke bør være et ufravigeligt krav, er det vigtigt, at hver enkelt kommune sikrer, at den er i besiddelse af mindst et wifi-hotspot. En rationel tilgang ville bestå i at garantere et mindste antal gratis hotspots proportionelt med befolkningstallet. Hver national tilsynsmyndighed kunne opstille lokale regler i tråd med EU's direktiver.

| 3.1.4 | Selvom det erkendes, at internetadgang og universelle bredbåndsnetværk har afgørende betydning, har Kommissionen påpeget (8), at der ikke er enighed om den universelle serviceforpligtelses fremtidige rolle med hensyn til at fremme EU's målsætninger på bredbåndsområdet. |
| --- | --- |

3.1.4

Selvom det erkendes, at internetadgang og universelle bredbåndsnetværk har afgørende betydning, har Kommissionen påpeget (8), at der ikke er enighed om den universelle serviceforpligtelses fremtidige rolle med hensyn til at fremme EU's målsætninger på bredbåndsområdet.

| 3.1.5 | Indtil nu har Finland, Spanien og Malta vedtaget lovgivning om at inkludere bredbånd i den nationale universelle serviceforpligtelse. Den 5. juli 2011 vedtog Europa-Parlamentet en resolution (9), der understregede vigtigheden af den universelle serviceforpligtelse som et sikkerhedsnet for social inklusion. |
| --- | --- |

3.1.5

Indtil nu har Finland, Spanien og Malta vedtaget lovgivning om at inkludere bredbånd i den nationale universelle serviceforpligtelse. Den 5. juli 2011 vedtog Europa-Parlamentet en resolution (9), der understregede vigtigheden af den universelle serviceforpligtelse som et sikkerhedsnet for social inklusion.

Hardware

| 3.1.6 | At være inkluderet som en digital europæisk borger betyder, at man har mulighed for at koble sig på internettet, hvilket kræver, at man ejer den hardware og software, der er nødvendig for at gå online. |
| --- | --- |

3.1.6

At være inkluderet som en digital europæisk borger betyder, at man har mulighed for at koble sig på internettet, hvilket kræver, at man ejer den hardware og software, der er nødvendig for at gå online.

| 3.1.6.1 | Almindelig hardware
   (10) bør være tilgængelig i alle EU-lande til en pris, som er overkommelig for alle. Derfor opfordrer EØSU kraftigt til, at der udvikles et specifikt projekt under Horisont 2020, som sikrer, at almindelig hardware kan fremstilles i Europa til en pris, der reelt er til at betale. Desværre har Rådet for nylig reduceret budgettet for Horisont 2020. |
| --- | --- |

3.1.6.1

Almindelig hardware
   (10) bør være tilgængelig i alle EU-lande til en pris, som er overkommelig for alle. Derfor opfordrer EØSU kraftigt til, at der udvikles et specifikt projekt under Horisont 2020, som sikrer, at almindelig hardware kan fremstilles i Europa til en pris, der reelt er til at betale. Desværre har Rådet for nylig reduceret budgettet for Horisont 2020.

Software

| 3.1.6.2 | Software
   (11) bør være baseret på en åben kilde, hvilket forhindrer ekstra udgifter og skaber mulighed for at anvende fælles, standardiserede og producentneutrale værktøjer til dokumentbehandling og –deling. Derudover bør en sådan software være tilgængelig for handicappede. Open source-software bør komplementere anden mainstream-software. |
| --- | --- |

3.1.6.2

Software
   (11) bør være baseret på en åben kilde, hvilket forhindrer ekstra udgifter og skaber mulighed for at anvende fælles, standardiserede og producentneutrale værktøjer til dokumentbehandling og –deling. Derudover bør en sådan software være tilgængelig for handicappede. Open source-software bør komplementere anden mainstream-software.

3.2   Beskyttelse af åbent internet og netneutralitet

| 3.2.1 | Udvalget har allerede påpeget (12), at det, set fra EU-borgerens synspunkt, er vigtigt, at internetudbyderne (ISP) garanterer, at borgeren frit kan oprette en forbindelse til det offentlige internet, uden at regeringer eller netværksoperatører pålægger restriktioner, hvad angår indhold, websteder, platforme, anvendt udstyr og de tilladte kommunikationsformer. Dette er selve kernen i et "åbent internet", som er en af de grundlæggende rettigheder for den digitale borger. |
| --- | --- |

3.2.1

Udvalget har allerede påpeget (12), at det, set fra EU-borgerens synspunkt, er vigtigt, at internetudbyderne (ISP) garanterer, at borgeren frit kan oprette en forbindelse til det offentlige internet, uden at regeringer eller netværksoperatører pålægger restriktioner, hvad angår indhold, websteder, platforme, anvendt udstyr og de tilladte kommunikationsformer. Dette er selve kernen i et "åbent internet", som er en af de grundlæggende rettigheder for den digitale borger.

| 3.2.2 | Derudover bør alle ISP'er i EU behandle alle kilder til internetdata af samme type ens uden at diskriminere mellem forskellige typer af datatrafik af økonomiske årsager. |
| --- | --- |

3.2.2

Derudover bør alle ISP'er i EU behandle alle kilder til internetdata af samme type ens uden at diskriminere mellem forskellige typer af datatrafik af økonomiske årsager.

| 3.2.3 | Indledende BEREC-undersøgelser af praksis for forvaltning af datatrafik i Europa viser klart, at blokering af VoIP-trafik (13) er almindeligt forekommende (14). |
| --- | --- |

3.2.3

Indledende BEREC-undersøgelser af praksis for forvaltning af datatrafik i Europa viser klart, at blokering af VoIP-trafik (13) er almindeligt forekommende (14).

| 3.2.4 | EU's tilsynsmyndigheder konstaterede, at VoIP-tjenester som Skype hovedsageligt blokeres af mobile operatører. "Peer-to-peer"-trafik, som giver internetbrugere mulighed for at udveksle filer, forsinkes eller blokeres også jævnligt af såvel fastnet- som mobiloperatører.
  Efterhånden som flere tjenester flytter til internettet, lader operatørerne sig tilsyneladende i stigende grad friste til at diskriminere mod andre tjenester, der konkurrerer med deres egen, eller som ikke giver den store indtjening, hvilket vil sige, at de i praksis skaber "fast lanes" og "slow lanes" for forskellige tjenester. Netneutraliteten ville dermed stå over for en alvorlig udfordring. |
| --- | --- |

3.2.4

EU's tilsynsmyndigheder konstaterede, at VoIP-tjenester som Skype hovedsageligt blokeres af mobile operatører. "Peer-to-peer"-trafik, som giver internetbrugere mulighed for at udveksle filer, forsinkes eller blokeres også jævnligt af såvel fastnet- som mobiloperatører.

Efterhånden som flere tjenester flytter til internettet, lader operatørerne sig tilsyneladende i stigende grad friste til at diskriminere mod andre tjenester, der konkurrerer med deres egen, eller som ikke giver den store indtjening, hvilket vil sige, at de i praksis skaber "fast lanes" og "slow lanes" for forskellige tjenester. Netneutraliteten ville dermed stå over for en alvorlig udfordring.

| 3.2.5 | I modsætning til ovenstående indebærer princippet om netneutralitet, at ingen udbyder kan prioritere trafikken på internettet af økonomiske grunde. I stedet bør hver bruger nyde godt af udbyderens bedst mulige service.
  Begrebet "netneutralitet" er helt fraværende i Kommissionens meddelelse om den digitale dagsorden for Europa, men udvalget understreger, at princippet om netneutralitet bør defineres entydigt og indarbejdes i EU's lovgivning som en opbakning til borgernes rettigheder som defineret i EU's charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

3.2.5

I modsætning til ovenstående indebærer princippet om netneutralitet, at ingen udbyder kan prioritere trafikken på internettet af økonomiske grunde. I stedet bør hver bruger nyde godt af udbyderens bedst mulige service.

Begrebet "netneutralitet" er helt fraværende i Kommissionens meddelelse om den digitale dagsorden for Europa, men udvalget understreger, at princippet om netneutralitet bør defineres entydigt og indarbejdes i EU's lovgivning som en opbakning til borgernes rettigheder som defineret i EU's charter om grundlæggende rettigheder.

3.3   Orgware

3.3.1   Teknologi alene er ikke nok til at udnytte potentialet i det digitale indre marked. Orgware – brugernes viden, færdigheder og bevidsthed – er lige så afgørende. Derfor fremhæver EØSU viden (e-færdigheder), samtidig med at udvalget foretager en kritisk vurdering af henholdsvis fordele og risici ved at bruge internettet.

3.3.2   Viden

Orgware er et afgørende element for den maksimale udnyttelse af internettet, der handler om ikke blot at anvende nettet til fritidsaktiviteter, men også til personlig og samfundsmæssig udvikling.

3.4   Sikring af uddannelse i e-færdigheder

| 3.4.1 | Med henblik på at sikre, at EU-borgerne reelt kommer til at stå i centrum for det digitale indre marked er det absolut nødvendigt, at de får bedre digitale færdigheder og en større mediekompetence for effektivt at minimere den digitale kløft og maksimere borgernes digitale inklusion. |
| --- | --- |

3.4.1

Med henblik på at sikre, at EU-borgerne reelt kommer til at stå i centrum for det digitale indre marked er det absolut nødvendigt, at de får bedre digitale færdigheder og en større mediekompetence for effektivt at minimere den digitale kløft og maksimere borgernes digitale inklusion.

| 3.4.1.1 | Digital inklusion indebærer hovedsageligt lige muligheder for alle EU-borgere og navnlig for (15):






  — | Ældre |
| --- | --- | --- |

3.4.1.1

Digital inklusion indebærer hovedsageligt lige muligheder for alle EU-borgere og navnlig for (15):

—

Ældre

| — | Personer med handicap; |
| --- | --- |

—

Personer med handicap;

| — | Lavtlønnede; |
| --- | --- |

—

Lavtlønnede;

| — | Lavtuddannede |
| --- | --- |

—

Lavtuddannede

| — | Mindretal. |
| --- | --- |

—

Mindretal.

Det er derfor vigtigt at stille forslag om EU-indikatorer for digitale færdigheder og mediekompetence (16) og iværksætte langsigtede politikker for e-færdigheder og digital kunnen så hurtigt som muligt (17) i alle medlemsstater. Af den årsag er det afgørende, at samhørighedsfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond, målrettes til lokale civilsamfundsaktører i regionerne til brug for udviklingen af e-færdigheder (e-literacy).

3.5   Digitale skoler

| 3.5.1 | Den europæiske digitaliseringsproces skal inddrage skolerne – såvel lærere som elever. Det er nødvendigt at stille midler til rådighed for reelle digitale skoler, som kunne lede i retning af en mere digitaliseret forvaltning og undervisning, hvilket samtidig ville være en miljømæssig forbedring. |
| --- | --- |

3.5.1

Den europæiske digitaliseringsproces skal inddrage skolerne – såvel lærere som elever. Det er nødvendigt at stille midler til rådighed for reelle digitale skoler, som kunne lede i retning af en mere digitaliseret forvaltning og undervisning, hvilket samtidig ville være en miljømæssig forbedring.

| 3.5.2 | Mens studerende normalt er mere vant til nye teknologier og har brug for hjælp og vejledning til at udvikle deres færdigheder, er ikt-analfabetisme udbredt blandt de ældre generationer. Oprettelsen af en digital skole og et digitalt samfund understreger nødvendigheden af, uddanne undervisere i ikt-færdigheder med henblik på at give de ældre bedre muligheder for at indgå i et samspil med de yngre generationer. |
| --- | --- |

3.5.2

Mens studerende normalt er mere vant til nye teknologier og har brug for hjælp og vejledning til at udvikle deres færdigheder, er ikt-analfabetisme udbredt blandt de ældre generationer. Oprettelsen af en digital skole og et digitalt samfund understreger nødvendigheden af, uddanne undervisere i ikt-færdigheder med henblik på at give de ældre bedre muligheder for at indgå i et samspil med de yngre generationer.

| 3.5.3 | I realiteten skal undervisningsmetoderne nytænkes. Det er en vedvarende udfordring for lærerne at finde frem til den rette kombination af traditionelle undervisningsmetoder og nye teknologier. |
| --- | --- |

3.5.3

I realiteten skal undervisningsmetoderne nytænkes. Det er en vedvarende udfordring for lærerne at finde frem til den rette kombination af traditionelle undervisningsmetoder og nye teknologier.

| 3.5.4 | For at bygge bro over kløften mellem traditionel undervisning og nye teknologier bør der derudover findes ressourcer til online-undervisning med det formål at gøre en stabil og pålidelig læringsproces tilgængelig for alle over alt. Aktion 61 (18) og 68 (19) under den digitale dagsorden for Europa lægger op til foranstaltninger på dette område. Imidlertid er det vigtigt at huske, at ikke alle fremtidige slutbrugere har samme ikt-færdigheder. Grænseflader og indhold bør derfor kunne tilpasses forskellige niveauer, således at det er brugervenligt for begynderen og mere udfordrende, og dermed mere interessant, for den mere erfarne bruger. |
| --- | --- |

3.5.4

For at bygge bro over kløften mellem traditionel undervisning og nye teknologier bør der derudover findes ressourcer til online-undervisning med det formål at gøre en stabil og pålidelig læringsproces tilgængelig for alle over alt. Aktion 61 (18) og 68 (19) under den digitale dagsorden for Europa lægger op til foranstaltninger på dette område. Imidlertid er det vigtigt at huske, at ikke alle fremtidige slutbrugere har samme ikt-færdigheder. Grænseflader og indhold bør derfor kunne tilpasses forskellige niveauer, således at det er brugervenligt for begynderen og mere udfordrende, og dermed mere interessant, for den mere erfarne bruger.

3.6   Et europæisk pc-kørekort

| 3.6.1 | Det europæiske pc-kørekort (ECDL) bør officielt udvides til at omfatte alle medlemsstater og løbende opdateres, så det inkluderer de nyeste software- og hardwareværktøjer, |
| --- | --- |

3.6.1

Det europæiske pc-kørekort (ECDL) bør officielt udvides til at omfatte alle medlemsstater og løbende opdateres, så det inkluderer de nyeste software- og hardwareværktøjer,

| 3.6.1.1 | Pc-kørekortet bør baseres på open source-software, og det bør kun tildeles efter en EU-standardiseret eksamen, der er indarbejdet i alle læreplaner på gymnasieniveau med det formål at bibringe alle elever i EU en fælles grundlæggende it-ekspertise. |
| --- | --- |

3.6.1.1

Pc-kørekortet bør baseres på open source-software, og det bør kun tildeles efter en EU-standardiseret eksamen, der er indarbejdet i alle læreplaner på gymnasieniveau med det formål at bibringe alle elever i EU en fælles grundlæggende it-ekspertise.

| 3.6.2 | Planerne må realiseres under anvendelse af de til rådighed stående midler. I forbindelse med indsatsen for at digitalisere Europa bør EU øge tilgængeligheden af ressourcer i digitalt format, herunder e-bøger. I den henseende bifalder EØSU Kommissionens ønske om at videreudvikle det europæiske digitale bibliotek
   (20), men samtidig bekymrer det udvalget, at denne potentielt revolutionerende tjeneste er ukendt blandt mange, og EØSU mener, at den bør markedsføres bedre, navnlig i uddannelsessektoren. |
| --- | --- |

3.6.2

Planerne må realiseres under anvendelse af de til rådighed stående midler. I forbindelse med indsatsen for at digitalisere Europa bør EU øge tilgængeligheden af ressourcer i digitalt format, herunder e-bøger. I den henseende bifalder EØSU Kommissionens ønske om at videreudvikle det europæiske digitale bibliotek
   (20), men samtidig bekymrer det udvalget, at denne potentielt revolutionerende tjeneste er ukendt blandt mange, og EØSU mener, at den bør markedsføres bedre, navnlig i uddannelsessektoren.

3.7   Tillid

| 3.7.1 | Tillid er et vigtigt aspekt, når det drejer sig om at sikre, at internettets potentiale maksimeres på det indre marked. I den henseende skal borgerne kunne stole på, at der findes passende systemer, som forebygger, at der sker skader på enkeltpersoner eller fællesskabet, og som sikrer et passende beskyttelsesniveau, retsforfølgning af it-kriminelle på linje med fysisk kriminalitet samt en passende regulering af internettet og håndhævelse heraf. |
| --- | --- |

3.7.1

Tillid er et vigtigt aspekt, når det drejer sig om at sikre, at internettets potentiale maksimeres på det indre marked. I den henseende skal borgerne kunne stole på, at der findes passende systemer, som forebygger, at der sker skader på enkeltpersoner eller fællesskabet, og som sikrer et passende beskyttelsesniveau, retsforfølgning af it-kriminelle på linje med fysisk kriminalitet samt en passende regulering af internettet og håndhævelse heraf.

3.8   Forebyggelse

| 3.8.1 | Det er afgørende at oplyse om internettets vigtigste potentiale og risici. Klare oplysningskampagner, der er målrettet mod de forskellige ekspertiseniveauer, kan på effektiv vis bidrage til forebyggelsesarbejdet. |
| --- | --- |

3.8.1

Det er afgørende at oplyse om internettets vigtigste potentiale og risici. Klare oplysningskampagner, der er målrettet mod de forskellige ekspertiseniveauer, kan på effektiv vis bidrage til forebyggelsesarbejdet.

| 3.8.2 | Regulering er også et centralt element i forebyggelsesindsatsen. Regulering af internettet er en yderst vanskelig opgave, men beskyttelse mod enhver form for risiko har stor betydning for den europæiske borger. EØSU anbefaler derfor kraftigt, at der etableres en grundlæggende tilsynsramme på europæisk niveau, der kan håndhæves. |
| --- | --- |

3.8.2

Regulering er også et centralt element i forebyggelsesindsatsen. Regulering af internettet er en yderst vanskelig opgave, men beskyttelse mod enhver form for risiko har stor betydning for den europæiske borger. EØSU anbefaler derfor kraftigt, at der etableres en grundlæggende tilsynsramme på europæisk niveau, der kan håndhæves.

| 3.8.3 | Internetudbyderne kunne, gennem selvregulering, påtage sig et større ansvar, f.eks. i tråd med charteret for grundlæggende rettigheder, som det med succes praktiseres i reklamebranchen. Denne model, som ville rette op på den nuværende situation med deregulering, forudsætter en løbende vurdering og overvågning fra lovgiverens side samt muligheden for sanktioner. |
| --- | --- |

3.8.3

Internetudbyderne kunne, gennem selvregulering, påtage sig et større ansvar, f.eks. i tråd med charteret for grundlæggende rettigheder, som det med succes praktiseres i reklamebranchen. Denne model, som ville rette op på den nuværende situation med deregulering, forudsætter en løbende vurdering og overvågning fra lovgiverens side samt muligheden for sanktioner.

3.9   Beskyttelse

| 3.9.1 | Borgerne skal føle sig tilstrækkeligt beskyttede, når de går ind i den digitale verden. E-tjenester bør derfor tydeligt angive, hvilket beskyttelsesniveau de tilbyder. I den henseende kunne indholdsudbyderne markere beskyttelsesniveauet på deres websteder ved at følge specifikke retningslinjer (21). |
| --- | --- |

3.9.1

Borgerne skal føle sig tilstrækkeligt beskyttede, når de går ind i den digitale verden. E-tjenester bør derfor tydeligt angive, hvilket beskyttelsesniveau de tilbyder. I den henseende kunne indholdsudbyderne markere beskyttelsesniveauet på deres websteder ved at følge specifikke retningslinjer (21).

| 3.9.2 | Identitetstyveri er en af de ting, der giver størst anledning til bekymring hos brugerne. Det anbefales derfor, at der forskes i mulighederne for at garantere beskyttelsen af personoplysninger på internettet. |
| --- | --- |

3.9.2

Identitetstyveri er en af de ting, der giver størst anledning til bekymring hos brugerne. Det anbefales derfor, at der forskes i mulighederne for at garantere beskyttelsen af personoplysninger på internettet.

| 3.9.3 | Derudover er det vigtigt for EU-borgerne, at udviklingen af de digitale bredbåndsnetværk ikke sker på bekostning af den offentlige sundhed. Med udgangspunkt i den samme EU-reguleringsramme bør hver enkelt medlemsstat garantere overholdelsen af følgende grundlæggende forudsætninger:






  — | udsættelse for elektromagnetiske felter på sikker vis; |
| --- | --- | --- |

3.9.3

Derudover er det vigtigt for EU-borgerne, at udviklingen af de digitale bredbåndsnetværk ikke sker på bekostning af den offentlige sundhed. Med udgangspunkt i den samme EU-reguleringsramme bør hver enkelt medlemsstat garantere overholdelsen af følgende grundlæggende forudsætninger:

—

udsættelse for elektromagnetiske felter på sikker vis;

| — | forbud mod farlige kemiske bestanddele i ikt-produkter; |
| --- | --- |

—

forbud mod farlige kemiske bestanddele i ikt-produkter;

| — | udvikling af netværk i harmoni med miljøet og |
| --- | --- |

—

udvikling af netværk i harmoni med miljøet og

| — | krav om lavenergiprodukter ved offentlige udbud. |
| --- | --- |

—

krav om lavenergiprodukter ved offentlige udbud.

3.10   Retsforfølgelse

| 3.10.1 | It-kriminalitet er lige så alvorligt som fysisk kriminalitet og bør behandles på lignende vis. Det er vigtigt, at medlemsstaterne afsætter flere ressourcer til området, så de bliver i stand til at håndtere og retsforfølge it-kriminalitet hurtigt og effektivt. |
| --- | --- |

3.10.1

It-kriminalitet er lige så alvorligt som fysisk kriminalitet og bør behandles på lignende vis. Det er vigtigt, at medlemsstaterne afsætter flere ressourcer til området, så de bliver i stand til at håndtere og retsforfølge it-kriminalitet hurtigt og effektivt.

3.11   Charter for digitale rettigheder

| 3.11.1 | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde et "charter for borgernes digitale rettigheder" (22), som vil være en metode til at sikre, at borgerne opnår en reel beskyttelse, og som dermed ville øge tilliden på det digitale marked. |
| --- | --- |

3.11.1

EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde et "charter for borgernes digitale rettigheder" (22), som vil være en metode til at sikre, at borgerne opnår en reel beskyttelse, og som dermed ville øge tilliden på det digitale marked.

4.   Særlige overvejelser

4.1   E-forvaltningstjenester

| 4.1.1 | Det står klart, at e-forvaltning gør det lettere at bruge forvaltningstjenester, navnlig for borgere og SMV'er. Interoperabilitet er en forudsætning for effektive e-forvaltningstjenester. I den henseende skal borgerne have fuld kontrol over og adgang til deres egne data uden mulighed for at foretage ændringer, men med mulighed for at få fuldt indblik i, hvem der har haft adgang til de personlige oplysninger, retmæssigt eller ej. Det har imidlertid afgørende betydning, at borgeren frit kan vælge mellem enten digitale eller traditionelle tjenester. |
| --- | --- |

4.1.1

Det står klart, at e-forvaltning gør det lettere at bruge forvaltningstjenester, navnlig for borgere og SMV'er. Interoperabilitet er en forudsætning for effektive e-forvaltningstjenester. I den henseende skal borgerne have fuld kontrol over og adgang til deres egne data uden mulighed for at foretage ændringer, men med mulighed for at få fuldt indblik i, hvem der har haft adgang til de personlige oplysninger, retmæssigt eller ej. Det har imidlertid afgørende betydning, at borgeren frit kan vælge mellem enten digitale eller traditionelle tjenester.

| 4.1.2 | Komplette e-forvaltningstjenester er imidlertid ønskværdige pga. fordele som lavere omkostninger, et reduceret bureaukrati og større effektivitet. Alle medlemsstater bør satse på digitale tjenester som et bidrag til fremme af borgernes mobilitet. |
| --- | --- |

4.1.2

Komplette e-forvaltningstjenester er imidlertid ønskværdige pga. fordele som lavere omkostninger, et reduceret bureaukrati og større effektivitet. Alle medlemsstater bør satse på digitale tjenester som et bidrag til fremme af borgernes mobilitet.

4.2   SMV'er og Enterprise Europe Network

| 4.2.1 | I sin udtalelse "Små virksomheder i en stor verden" (23) opfordrede udvalget til, at der indføres "foranstaltninger til støtte for e-handel, hvilket ... kan blive et vigtigt område for SMV'ernes internationalisering". Gennemførelsen af EU's digitale strategi er også en absolut prioritet for SMV'er. I den henseende og set i lyset af SMV'ers jobskabelsespotentiale har det strategisk betydning, at der etableres kvikskranker for moms, samt at e-fakturering og cloud computing fremmes. Intelligent brug af ikt, udvikling af e-færdigheder i SMV'er, en større deltagelse af SMV'er i offentlige e-indkøb og disse virksomheders uhindrede adgang til bredbånd er yderst vigtige faktorer på linje med instrumenter som det europæiske e-business støttenetværk (eBSN), programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP) og programmet for virksomheders konkurrenceevne og SMV'er (Cosme). |
| --- | --- |

4.2.1

I sin udtalelse "Små virksomheder i en stor verden" (23) opfordrede udvalget til, at der indføres "foranstaltninger til støtte for e-handel, hvilket ... kan blive et vigtigt område for SMV'ernes internationalisering". Gennemførelsen af EU's digitale strategi er også en absolut prioritet for SMV'er. I den henseende og set i lyset af SMV'ers jobskabelsespotentiale har det strategisk betydning, at der etableres kvikskranker for moms, samt at e-fakturering og cloud computing fremmes. Intelligent brug af ikt, udvikling af e-færdigheder i SMV'er, en større deltagelse af SMV'er i offentlige e-indkøb og disse virksomheders uhindrede adgang til bredbånd er yderst vigtige faktorer på linje med instrumenter som det europæiske e-business støttenetværk (eBSN), programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP) og programmet for virksomheders konkurrenceevne og SMV'er (Cosme).

| 4.2.2 | Udvalget bifalder Kommissionens intention om at evaluere forvaltningen af Enterprise Europe Network (EEN) og placere europæiske SMV'er i et digitalt miljø. Også her spiller tilliden til det digitale indre marked en vigtig rolle, og en bottom-up-tilgang, der inddrager arbejdsmarkedets parter, kunne have en didaktisk merværdi. |
| --- | --- |

4.2.2

Udvalget bifalder Kommissionens intention om at evaluere forvaltningen af Enterprise Europe Network (EEN) og placere europæiske SMV'er i et digitalt miljø. Også her spiller tilliden til det digitale indre marked en vigtig rolle, og en bottom-up-tilgang, der inddrager arbejdsmarkedets parter, kunne have en didaktisk merværdi.

| 4.2.3 | Enterprise Europe Network (EEN) er blevet skabt for at støtte europæiske SMV'er på områder som udvikling af nye markeder, anvendelse af nye teknologier og adgang til EU-midler. |
| --- | --- |

4.2.3

Enterprise Europe Network (EEN) er blevet skabt for at støtte europæiske SMV'er på områder som udvikling af nye markeder, anvendelse af nye teknologier og adgang til EU-midler.

| 4.2.4 | Enterprise Europe Network's rolle bør styrkes for at sikre en universel digital inklusion af alle europæiske SMV'er og bidrage til, at alle EU-borgere kan få adgang til alle tilgængelige åbne data, hvilket gradvist kan skabe et digitalt netværk af forbindelser i EU. |
| --- | --- |

4.2.4

Enterprise Europe Network's rolle bør styrkes for at sikre en universel digital inklusion af alle europæiske SMV'er og bidrage til, at alle EU-borgere kan få adgang til alle tilgængelige åbne data, hvilket gradvist kan skabe et digitalt netværk af forbindelser i EU.

| 4.2.5 | Effektiviteten af foranstaltningerne i Enterprise Europe Network bør løbende overvåges af Kommissionen gennem en periodisk indsamling af feedback fra SMV'er i EU og fra alle EU-borgere, der har haft gavn af netværkets tjenester. |
| --- | --- |

4.2.5

Effektiviteten af foranstaltningerne i Enterprise Europe Network bør løbende overvåges af Kommissionen gennem en periodisk indsamling af feedback fra SMV'er i EU og fra alle EU-borgere, der har haft gavn af netværkets tjenester.

4.3   Naturlige barrierer for det digitale indre marked

| 4.3.1 | Sprog er en af de mest iøjnefaldende naturlige barrierer for det indre marked – digitalt eller ej. |
| --- | --- |

4.3.1

Sprog er en af de mest iøjnefaldende naturlige barrierer for det indre marked – digitalt eller ej.

| 4.3.2 | Selvom om det er en rettighed, udgør en vedvarende udelukkelse fra det digitale indre marked og dets reelle fordele en barriere. |
| --- | --- |

4.3.2

Selvom om det er en rettighed, udgør en vedvarende udelukkelse fra det digitale indre marked og dets reelle fordele en barriere.

| 4.3.3 | Selvom det digitale indre marked har fjernet geografiske barrierer og ophævet isolation gør kontaktfladen med den fysiske verden, f.eks. i forbindelse med forsendelse af varer, stadig geografisk placering og isolation til en naturlig barriere. |
| --- | --- |

4.3.3

Selvom det digitale indre marked har fjernet geografiske barrierer og ophævet isolation gør kontaktfladen med den fysiske verden, f.eks. i forbindelse med forsendelse af varer, stadig geografisk placering og isolation til en naturlig barriere.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kommissionen har for nylig offentliggjort en oversigt over de rettigheder, som for øjeblikket findes i forskellige EU-lovtekster: https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/code-eu-online-rights.

1

(2)  McKinsey May 2011: Internet Matters, the net’s sweeping impact on jobs, growth and prosperity.

2

(3)  Ordfører: Pablo Arias Echeverría, 2012/2030 (INI), 11.12.2012.

3

(4)  Ordfører: António Fernando Correia de Campos, 2010/2278 (INI), 6.4.2011.

4

(5)  "Orgware henviser til kapacitetsopbygningen hos de forskellige institutionelle aktører, der er involverede i tilpasningen af ny teknologi" (Wikipedia).

5

(6)  Den digitale dagsorden fastsætter allerede de tre centrale mål for bredbåndskapaciteten: 100 % af EU-borgerne bør have adgang til en 2 Mb/s-forbindelse inden udgangen af 2013, og ved udgangen af 2020 bør 100 % af EU-borgerne have adgang til en 30 Mb/s-forbindelse samtidig med at 50 % af de europæiske husstande bør have forbindelser på over 100 Mb/s.

6

(7)  Se fodnote 2.

7

(8)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Forsyningspligt inden for e-kommunikation: Rapport om resultaterne af den offentlige høring og den tredje periodiske nyvurdering af forsyningspligtens omfang i henhold til artikel 15 i direktiv 2002/22/EF (23.11.2011).

8

(9)  Resolution (P7_TA(2011)0306).

9

(10)  Hardware opfattes som en stationær computer, en bærbar computer, en netbook, en smartphone, en tablet eller enhver form for elektronisk udstyr, der kan oprette en netværksforbindelse.

10

(11)  Software: Hovedsageligt en internetbrowser og en tekstbehandlingspakke.

11

(12)  EUT C 24 af 28.1.2012, s. 139.

12

(13)  Voice over IP.

13

(14)  Resultaterne stammer fra en undersøgelse, som BEREC gennemførte over adskillige måneder og repræsenterer information, der er indsamlet fra 250 fastnet- og 150 mobilnetoperatører i Europa.

14

(15)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 9.

15

(16)  Aktion 62 under den digitale dagsorden for Europa.

16

(17)  Aktion 66 under den digitale dagsorden for Europa.

17

(18)  Udvikling af et onlineværktøj til uddannelse af forbrugerne i nye medieteknologier.

18

(19)  Medlemsstaterne skal integrere e-læring i deres nationale politikker.

19

(20)  Aktion 79 under den digitale dagsorden for Europa: Foreslå en bæredygtig model for finansieringen af det europæiske digitale bibliotek.

20

(21)  I fraværet af regulering kunne indholdsudbyderne udvikle adfærdskodeks, som det er tilfældet i mange andre sektorer (se mere under http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.self-and-co-regulation-enter-the-database).

21

(22)  Se fodnote 1.

22

(23)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 49.

23

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/14

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Misbrug af statussen som selvstændig erhvervsdrivende (Initiativudtalelse)

2013/C 161/03

Ordfører: Martin SIECKER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Misbrug af statussen som selvstændig erhvervsdrivende"

(Initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 21. marts, følgende udtalelse med 157 stemmer for, 17 imod og 35 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Der foreligger på nuværende tidspunkt ingen utvetydig fælles EU-definition, der tydeligt skelner mellem reelle selvstændige erhvervsdrivende, der arbejder for egen regning, og "falske selvstændige". De enkelte kompetente myndigheder og organer anvender deres egne juridiske rammer eller regelsæt, som kan variere alt efter deres kompetence og politiske område (skattelovgivning, social sikring, erhvervslovgivning, arbejdsmarked, forsikring). Dette misbrug manifesterer sig ved alt lige fra unddragelse af betaling af sociale sikringsbidrag og skatteunddragelse til underminering af arbejdstagerrettigheder og sort arbejde. Det medfører en alvorlig konkurrenceforvridning for de reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

1.1

Der foreligger på nuværende tidspunkt ingen utvetydig fælles EU-definition, der tydeligt skelner mellem reelle selvstændige erhvervsdrivende, der arbejder for egen regning, og "falske selvstændige". De enkelte kompetente myndigheder og organer anvender deres egne juridiske rammer eller regelsæt, som kan variere alt efter deres kompetence og politiske område (skattelovgivning, social sikring, erhvervslovgivning, arbejdsmarked, forsikring). Dette misbrug manifesterer sig ved alt lige fra unddragelse af betaling af sociale sikringsbidrag og skatteunddragelse til underminering af arbejdstagerrettigheder og sort arbejde. Det medfører en alvorlig konkurrenceforvridning for de reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er.

| 1.2 | I grønbogen fra 2006 om "Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer" stillede Kommissionen spørgsmålet, om der er behov for større klarhed i medlemsstaternes retlige definition af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende for at gøre det lettere at skifte i god tro fra at være arbejdstager til at være selvstændig erhvervsdrivende og omvendt. I høringen, der efterfulgte grønbogen, anerkendtes det, at manglen på en fælles EU-definition kan føre til problemer, navnlig i forbindelse med grænseoverskridende arbejde (og levering af tjenesteydelser). |
| --- | --- |

1.2

I grønbogen fra 2006 om "Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer" stillede Kommissionen spørgsmålet, om der er behov for større klarhed i medlemsstaternes retlige definition af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende for at gøre det lettere at skifte i god tro fra at være arbejdstager til at være selvstændig erhvervsdrivende og omvendt. I høringen, der efterfulgte grønbogen, anerkendtes det, at manglen på en fælles EU-definition kan føre til problemer, navnlig i forbindelse med grænseoverskridende arbejde (og levering af tjenesteydelser).

| 1.3 | ILO's henstilling fra 2006 har en bred tilgang til begrebet "ansættelsesforhold" for at gøre det muligt at skride ind over for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed. For at afgøre hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold, bør det primære fokus være på forhold vedrørende arbejdstagerens aktiviteter og aflønning, uanset hvordan forholdet er beskrevet i eksempelvis aftalevilkårene mellem de to parter. Der er tale om et skjult ansættelsesforhold, når arbejdsgiveren behandler arbejdstageren på en måde, der skal skjule hans/hendes reelle juridiske status som arbejdstager, og hvor aftalevilkårene kan medføre, at arbejdstageren ikke får den beskyttelse, han/hun ellers har ret til. |
| --- | --- |

1.3

ILO's henstilling fra 2006 har en bred tilgang til begrebet "ansættelsesforhold" for at gøre det muligt at skride ind over for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed. For at afgøre hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold, bør det primære fokus være på forhold vedrørende arbejdstagerens aktiviteter og aflønning, uanset hvordan forholdet er beskrevet i eksempelvis aftalevilkårene mellem de to parter. Der er tale om et skjult ansættelsesforhold, når arbejdsgiveren behandler arbejdstageren på en måde, der skal skjule hans/hendes reelle juridiske status som arbejdstager, og hvor aftalevilkårene kan medføre, at arbejdstageren ikke får den beskyttelse, han/hun ellers har ret til.

| 1.4 | Flere medlemsstater har allerede forsøgt at udarbejde en udtømmende definition med henblik på at kunne skelne mellem selvstændige erhvervsdrivende og arbejdstagere ud fra en række på forhånd fastlagte kriterier. I praksis er de imidlertid ofte stødt på problemer som følge af kompleksiteten af de mange forskellige faktiske situationer. EØSU er bevidst om dette og foreslår derfor, at der foretages en evaluering af de forskellige erfaringer, man har høstet i medlemsstaterne, med henblik på at drage en række konklusioner og formulere anbefalinger til en mere effektiv strategi. |
| --- | --- |

1.4

Flere medlemsstater har allerede forsøgt at udarbejde en udtømmende definition med henblik på at kunne skelne mellem selvstændige erhvervsdrivende og arbejdstagere ud fra en række på forhånd fastlagte kriterier. I praksis er de imidlertid ofte stødt på problemer som følge af kompleksiteten af de mange forskellige faktiske situationer. EØSU er bevidst om dette og foreslår derfor, at der foretages en evaluering af de forskellige erfaringer, man har høstet i medlemsstaterne, med henblik på at drage en række konklusioner og formulere anbefalinger til en mere effektiv strategi.

| 1.5 | Pålidelig lovgivning og en definition af falsk selvstændig erhvervsvirksomhed vil hjælpe reelle selvstændige og mikrovirksomheder. Falsk selvstændig erhvervsvirksomhed må bekæmpes igennem bedre registrering og overvågning af den reelle position på arbejdsmarkedet. Økonomisk afhængighed af én kunde (som ofte er den tidligere arbejdsgiver) indikerer, at der fortsat er tale om et ansættelsesforhold. |
| --- | --- |

1.5

Pålidelig lovgivning og en definition af falsk selvstændig erhvervsvirksomhed vil hjælpe reelle selvstændige og mikrovirksomheder. Falsk selvstændig erhvervsvirksomhed må bekæmpes igennem bedre registrering og overvågning af den reelle position på arbejdsmarkedet. Økonomisk afhængighed af én kunde (som ofte er den tidligere arbejdsgiver) indikerer, at der fortsat er tale om et ansættelsesforhold.

| 1.6 | Opbygning af et godt socialt sikringssystem for selvstændige erhvervsdrivende i alle medlemsstaterne, som tager hensyn til deres særlige status som selvstændige, vil kunne bidrage til at bekæmpe og forebygge eventuelt misbrug. |
| --- | --- |

1.6

Opbygning af et godt socialt sikringssystem for selvstændige erhvervsdrivende i alle medlemsstaterne, som tager hensyn til deres særlige status som selvstændige, vil kunne bidrage til at bekæmpe og forebygge eventuelt misbrug.

| 1.7 | Arbejdstagere, som bliver reelle selvstændige erhvervsdrivende, er en normal del af arbejdsmarkedet og økonomien. Derfor bør man se nærmere på, hvordan de kan drage fordel af fælles faciliteter, såsom indmeldelse i eksisterende SMV-organisationer, erhvervsorganisationer, kamre og arbejdsmarkedsorganisationer samt optagelse i forskellige dele af de sociale sikringssystemer og pensionsordninger. Desuden bør sundheds- og sikkerhedsbestemmelser på arbejdspladsen gøre sig gældende uden undtagelse, og der bør sikres adgang til erhvervsuddannelsesinstitutioner. |
| --- | --- |

1.7

Arbejdstagere, som bliver reelle selvstændige erhvervsdrivende, er en normal del af arbejdsmarkedet og økonomien. Derfor bør man se nærmere på, hvordan de kan drage fordel af fælles faciliteter, såsom indmeldelse i eksisterende SMV-organisationer, erhvervsorganisationer, kamre og arbejdsmarkedsorganisationer samt optagelse i forskellige dele af de sociale sikringssystemer og pensionsordninger. Desuden bør sundheds- og sikkerhedsbestemmelser på arbejdspladsen gøre sig gældende uden undtagelse, og der bør sikres adgang til erhvervsuddannelsesinstitutioner.

| 1.8 | EØSU understreger, at statussen som selvstændig erhvervsdrivende har både stor samfundsmæssig og samfundsøkonomisk værdi og betydning. Det er imidlertid afgørende, at borgerne frivilligt og på et solidt beslutningsgrundlag kan vælge, om de vil være selvstændige eller ej. |
| --- | --- |

1.8

EØSU understreger, at statussen som selvstændig erhvervsdrivende har både stor samfundsmæssig og samfundsøkonomisk værdi og betydning. Det er imidlertid afgørende, at borgerne frivilligt og på et solidt beslutningsgrundlag kan vælge, om de vil være selvstændige eller ej.

| 1.9 | Nogle af medlemsstaternes ordninger, der sigter mod at udvikle iværksætterkulturen, kan skabe konkurrenceforvridning for reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er. Det er vigtigt at undersøge, hvordan alle disse grupper påvirkes. EØSU foreslår medlemsstaterne, at de identificerer, hvilke sektorer der er særligt problematiske, og gennem social dialog fastsætter en minimumstarif pr. time, som selv inden for samme medlemsstat kan variere fra region til region.
  Det er afgørende, at offentlige indkøb på medlemsstatsniveau respekterer en sådan ordning med henblik på at gå forrest med et godt eksempel og tage hånd om urimelige situationer. |
| --- | --- |

1.9

Nogle af medlemsstaternes ordninger, der sigter mod at udvikle iværksætterkulturen, kan skabe konkurrenceforvridning for reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er. Det er vigtigt at undersøge, hvordan alle disse grupper påvirkes. EØSU foreslår medlemsstaterne, at de identificerer, hvilke sektorer der er særligt problematiske, og gennem social dialog fastsætter en minimumstarif pr. time, som selv inden for samme medlemsstat kan variere fra region til region.

Det er afgørende, at offentlige indkøb på medlemsstatsniveau respekterer en sådan ordning med henblik på at gå forrest med et godt eksempel og tage hånd om urimelige situationer.

2.   Arbejdsmarkedets udvikling

| 2.1 | At være selvstændig er en legitim status på arbejdsmarkedet, og alle har ret til at blive det. EØSU har i flere udtalelser om selvstændige erhvervsdrivende givet udtryk for denne holdning. Men dette fænomen har også en skyggeside, som udvalget endnu ikke har set nærmere på. Den forrige udtalelse om emnet fastlagde følgende: "Vi vil derfor ikke i første omgang komme ind på spørgsmålet om sort arbejde og heller ikke de "falske selvstændige", selvom der i visse tilfælde kan være en klar eller direkte sammenhæng med økonomisk afhængige, selvstændige arbejdstagere" (1). Denne udtalelse behandler endelig ovenstående emne. |
| --- | --- |

2.1

At være selvstændig er en legitim status på arbejdsmarkedet, og alle har ret til at blive det. EØSU har i flere udtalelser om selvstændige erhvervsdrivende givet udtryk for denne holdning. Men dette fænomen har også en skyggeside, som udvalget endnu ikke har set nærmere på. Den forrige udtalelse om emnet fastlagde følgende: "Vi vil derfor ikke i første omgang komme ind på spørgsmålet om sort arbejde og heller ikke de "falske selvstændige", selvom der i visse tilfælde kan være en klar eller direkte sammenhæng med økonomisk afhængige, selvstændige arbejdstagere" (1). Denne udtalelse behandler endelig ovenstående emne.

| 2.2 | I løbet af de seneste årtier er der sket store forandringer i sammensætningen af kategorien af selvstændige erhvervsdrivende i forhold til de "traditionelle" selvstændige erhvervsdrivende og mindre iværksættere. I den nuværende periode er det blevet nødvendigt at vurdere, hvorvidt erhvervsmiljøet beskytter selvstændige erhvervsdrivende i tilstrækkelig grad. EØSU minder om en tidligere udtalelse (2), hvori udvalget anbefalede:






  — | indsamling af oplysninger om såkaldt "selvstændigt, økonomisk afhængigt arbejde" i EU |
| --- | --- | --- |

2.2

I løbet af de seneste årtier er der sket store forandringer i sammensætningen af kategorien af selvstændige erhvervsdrivende i forhold til de "traditionelle" selvstændige erhvervsdrivende og mindre iværksættere. I den nuværende periode er det blevet nødvendigt at vurdere, hvorvidt erhvervsmiljøet beskytter selvstændige erhvervsdrivende i tilstrækkelig grad. EØSU minder om en tidligere udtalelse (2), hvori udvalget anbefalede:

—

indsamling af oplysninger om såkaldt "selvstændigt, økonomisk afhængigt arbejde" i EU

| — | at man finder frem til, hvilke elementer de respektive EU-medlemsstater har til fælles i definitionen af lønmodtagere, og |
| --- | --- |

—

at man finder frem til, hvilke elementer de respektive EU-medlemsstater har til fælles i definitionen af lønmodtagere, og

| — | at man fremmer gennemførelsen af undersøgelser, der muliggør en detaljeret evaluering af de nationale erfaringer, navnlig i grænseoverskridende sager. |
| --- | --- |

—

at man fremmer gennemførelsen af undersøgelser, der muliggør en detaljeret evaluering af de nationale erfaringer, navnlig i grænseoverskridende sager.

| 2.3 | Der er forskel på definitionen af selvstændig erhvervsvirksomhed i de forskellige medlemsstater. I nogle lande (Nederlandene) defineres det som en person, der arbejder for egen regning, primært som underleverandør for en anden virksomhed. I andre medlemsstater (Frankrig) er statussen som selvstændig erhvervsdrivende forbeholdt en iværksætter, som ikke er ansat i sit firma, og vedkommende kan eventuelt have ansatte. Selvstændig erhvervsvirksomhed er ikke begrænset til underleverandører, da den også kan have forbrugere som kunder. Forskellige definitioner af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende er af stor betydning, ikke blot for arbejdsmarkedslovgivning, men også for social sikring og skattelovgivning. |
| --- | --- |

2.3

Der er forskel på definitionen af selvstændig erhvervsvirksomhed i de forskellige medlemsstater. I nogle lande (Nederlandene) defineres det som en person, der arbejder for egen regning, primært som underleverandør for en anden virksomhed. I andre medlemsstater (Frankrig) er statussen som selvstændig erhvervsdrivende forbeholdt en iværksætter, som ikke er ansat i sit firma, og vedkommende kan eventuelt have ansatte. Selvstændig erhvervsvirksomhed er ikke begrænset til underleverandører, da den også kan have forbrugere som kunder. Forskellige definitioner af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende er af stor betydning, ikke blot for arbejdsmarkedslovgivning, men også for social sikring og skattelovgivning.

| 2.4 | Etableringen af det indre marked og den medfølgende indførelse af fri bevægelighed har bidraget til den i punkt 2.2 nævnte udvikling og medført, at selvstændig erhvervsvirksomhed nu er blandt de mest sårbare områder på vores arbejdsmarkeder. Mange arbejdstagere bliver i dag tilknyttet virksomheder (igennem alle mulige bureauer) ikke som arbejdstagere, men som "selvstændige leverandører af tjenesteydelser". Den tilknyttede person har ingen kontrakt, da han/hun via sit arbejde leverer en særlig ydelse for egen regning. Dermed kan der ved hjælp af en faktura skaffes billig arbejdskraft uden hensyntagen til nationale arbejdsstandarder (3). Det er berettiget at undersøge, om denne nye type selvstændige erhvervsvirksomhed er reel. |
| --- | --- |

2.4

Etableringen af det indre marked og den medfølgende indførelse af fri bevægelighed har bidraget til den i punkt 2.2 nævnte udvikling og medført, at selvstændig erhvervsvirksomhed nu er blandt de mest sårbare områder på vores arbejdsmarkeder. Mange arbejdstagere bliver i dag tilknyttet virksomheder (igennem alle mulige bureauer) ikke som arbejdstagere, men som "selvstændige leverandører af tjenesteydelser". Den tilknyttede person har ingen kontrakt, da han/hun via sit arbejde leverer en særlig ydelse for egen regning. Dermed kan der ved hjælp af en faktura skaffes billig arbejdskraft uden hensyntagen til nationale arbejdsstandarder (3). Det er berettiget at undersøge, om denne nye type selvstændige erhvervsvirksomhed er reel.

| 2.5 | Der er en lang række klart identificerbare problemer med arbejdsmarkedsrelationerne, navnlig i grænseoverskridende tilfælde (4). Der er ligheder mellem sådanne forhold og tidligere tiders løsarbejdere og daglejere, hvor arbejdsformænd herskede – et fænomen, som i de flestes øjne hører fortiden til (5). Dermed kan selvstændige erhvervsdrivende, som udøver virksomhed for egen regning, i visse lande påbegynde aktiviteter fra dag til dag, som normalt kræver flere års erhvervsuddannelse for personer med et fast arbejde. Særlige arbejdsformidlere og rekrutteringsbureauer er dukket op og udbyder selvstændige erhvervsdrivendes tjenester. De gør det nemt for virksomheder at skifte til kontrakter, hvorunder selvstændige erhvervsdrivende udfører det samme arbejde, som tidligere blev udført af ansatte. Der er behov for mere pålidelig dokumentation for at kunne vurdere antallet af berørte medarbejdere og hvilke grænser, der er de mest kritiske. Derfor er der brug for yderligere professionel forskning. |
| --- | --- |

2.5

Der er en lang række klart identificerbare problemer med arbejdsmarkedsrelationerne, navnlig i grænseoverskridende tilfælde (4). Der er ligheder mellem sådanne forhold og tidligere tiders løsarbejdere og daglejere, hvor arbejdsformænd herskede – et fænomen, som i de flestes øjne hører fortiden til (5). Dermed kan selvstændige erhvervsdrivende, som udøver virksomhed for egen regning, i visse lande påbegynde aktiviteter fra dag til dag, som normalt kræver flere års erhvervsuddannelse for personer med et fast arbejde. Særlige arbejdsformidlere og rekrutteringsbureauer er dukket op og udbyder selvstændige erhvervsdrivendes tjenester. De gør det nemt for virksomheder at skifte til kontrakter, hvorunder selvstændige erhvervsdrivende udfører det samme arbejde, som tidligere blev udført af ansatte. Der er behov for mere pålidelig dokumentation for at kunne vurdere antallet af berørte medarbejdere og hvilke grænser, der er de mest kritiske. Derfor er der brug for yderligere professionel forskning.

| 2.6 | Både private entreprenører, flere og flere større virksomheder og den offentlige sektor benytter sig regelmæssigt af selvstændige erhvervsdrivende. En fjerdedel af de virksomheder, der engagerer selvstændige erhvervsdrivende, anfører de selvstændiges viden og erfaring som den vigtigste grund til, at de anvender dem. De er vant til at håndtere spidsbelastninger i produktionsfasen og manglen på kvalificeret personale. En anden vigtig grund er ifølge arbejdsgiverne fleksibiliteten i forhold til det faste personale. |
| --- | --- |

2.6

Både private entreprenører, flere og flere større virksomheder og den offentlige sektor benytter sig regelmæssigt af selvstændige erhvervsdrivende. En fjerdedel af de virksomheder, der engagerer selvstændige erhvervsdrivende, anfører de selvstændiges viden og erfaring som den vigtigste grund til, at de anvender dem. De er vant til at håndtere spidsbelastninger i produktionsfasen og manglen på kvalificeret personale. En anden vigtig grund er ifølge arbejdsgiverne fleksibiliteten i forhold til det faste personale.

| 2.7 | Hvis selvstændige erhvervsdrivende af egen fri vilje vælger at drive virksomhed for egen regning, er der ingen problemer. Men hvis ændringen ikke skyldes et reelt frit valg af tilværelsen som selvstændig erhvervsdrivende, overføres sociale risici i praksis fra virksomheden til de enkelte arbejdstagere. Dette fører til alt lige fra unddragelse af betaling af sociale sikringsbidrag og skatteunddragelse til underminering af arbejdstagerrettigheder og sort arbejde (6). Det medfører en alvorlig konkurrenceforvridning for de reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er. Desuden kan nogle af de ordninger, der er etableret i medlemsstaterne for at udvikle iværksætterkulturen (f.eks. "auto-entrepreneur"-ordningen i Frankrig), virke konkurrenceforvridende mellem reelle selvstændige erhvervsdrivende og denne nye kategori af selvstændige. |
| --- | --- |

2.7

Hvis selvstændige erhvervsdrivende af egen fri vilje vælger at drive virksomhed for egen regning, er der ingen problemer. Men hvis ændringen ikke skyldes et reelt frit valg af tilværelsen som selvstændig erhvervsdrivende, overføres sociale risici i praksis fra virksomheden til de enkelte arbejdstagere. Dette fører til alt lige fra unddragelse af betaling af sociale sikringsbidrag og skatteunddragelse til underminering af arbejdstagerrettigheder og sort arbejde (6). Det medfører en alvorlig konkurrenceforvridning for de reelle selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er. Desuden kan nogle af de ordninger, der er etableret i medlemsstaterne for at udvikle iværksætterkulturen (f.eks. "auto-entrepreneur"-ordningen i Frankrig), virke konkurrenceforvridende mellem reelle selvstændige erhvervsdrivende og denne nye kategori af selvstændige.

| 2.7.1 | EØSU foreslår medlemsstaterne, at de identificerer, hvilke sektorer der er særligt problematiske, og gennem social dialog fastsætter en minimumstarif pr. time, som selv inden for samme medlemsstat kan variere fra region til region.
  Det er afgørende, at offentlige indkøb på medlemsstatsniveau respekterer en sådan ordning med henblik på at gå forrest med et godt eksempel og tage hånd om urimelige situationer. |
| --- | --- |

2.7.1

EØSU foreslår medlemsstaterne, at de identificerer, hvilke sektorer der er særligt problematiske, og gennem social dialog fastsætter en minimumstarif pr. time, som selv inden for samme medlemsstat kan variere fra region til region.

Det er afgørende, at offentlige indkøb på medlemsstatsniveau respekterer en sådan ordning med henblik på at gå forrest med et godt eksempel og tage hånd om urimelige situationer.

| 2.8 | Andelen af selvstændige erhvervsdrivende steg i Europa i 1980'erne, men faldt igen en smule i 1990'erne. I de seneste årtier har de enkelte medlemsstater oplevet forskellige udviklinger. I nogle lande er der igen sket en stigning i antallet af selvstændige erhvervsdrivende, mens andelen i andre har været uændret eller er faldet (OECD's beskæftigelsesoversigt 2005 og OECD Factbook 2006). Siden begyndelsen af den finansielle krise er der ikke sket en stigning i den overordnede andel af selvstændige erhvervsdrivende. En del af de selvstændige erhvervsdrivende er nu en del af arbejdsstyrkens "fleksible lag": ansættelsesforhold med ringe stabilitet, som hurtigt kan ophæves i tilfælde af økonomisk nedgang og genaktiveres, når de første spæde tegn på vækst viser sig igen. |
| --- | --- |

2.8

Andelen af selvstændige erhvervsdrivende steg i Europa i 1980'erne, men faldt igen en smule i 1990'erne. I de seneste årtier har de enkelte medlemsstater oplevet forskellige udviklinger. I nogle lande er der igen sket en stigning i antallet af selvstændige erhvervsdrivende, mens andelen i andre har været uændret eller er faldet (OECD's beskæftigelsesoversigt 2005 og OECD Factbook 2006). Siden begyndelsen af den finansielle krise er der ikke sket en stigning i den overordnede andel af selvstændige erhvervsdrivende. En del af de selvstændige erhvervsdrivende er nu en del af arbejdsstyrkens "fleksible lag": ansættelsesforhold med ringe stabilitet, som hurtigt kan ophæves i tilfælde af økonomisk nedgang og genaktiveres, når de første spæde tegn på vækst viser sig igen.

| 2.9 | Bestemmelser om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og miljøbeskyttelsesregler overholdes generelt ikke så strengt, når der er tale om selvstændige, som når der er tale om ansatte. En af mulighederne for at råde bod på dette kunne være at oprette servicecentre for de selvstændige, som på deres vegne udførte disse opgaver og forpligtelser. |
| --- | --- |

2.9

Bestemmelser om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og miljøbeskyttelsesregler overholdes generelt ikke så strengt, når der er tale om selvstændige, som når der er tale om ansatte. En af mulighederne for at råde bod på dette kunne være at oprette servicecentre for de selvstændige, som på deres vegne udførte disse opgaver og forpligtelser.

3.   Definitionen af selvstændige erhvervsdrivende

| 3.1 | Der findes ingen fælles reference i lovgivningen om selvstændige erhvervsdrivende (7). Begrebet anvendes nogle gange om freelancere og i andre tilfælde om alle selvstændige erhvervsdrivende, der arbejder for egen regning. Deres status indebærer, at de ikke har nogen ansættelseskontrakt, men derimod udbyder tjenester til kunder eller entreprenører med udgangspunkt i en handelskontrakt. |
| --- | --- |

3.1

Der findes ingen fælles reference i lovgivningen om selvstændige erhvervsdrivende (7). Begrebet anvendes nogle gange om freelancere og i andre tilfælde om alle selvstændige erhvervsdrivende, der arbejder for egen regning. Deres status indebærer, at de ikke har nogen ansættelseskontrakt, men derimod udbyder tjenester til kunder eller entreprenører med udgangspunkt i en handelskontrakt.

| 3.2 | Kategorien af selvstændige er ofte delt op i to modpoler (European Foundation, 1996). I den ene gruppe finder man højtkvalificerede og erfarne fagfolk, som i høj grad er bevidste om deres markedsposition, ved, hvad de er værd, og ønsker at drive virksomhed for egen regning. Denne første gruppe består primært af ældre, velbetalte selvstændige, som tilrettelægger deres eget arbejde. Den anden gruppe består af selvstændige, hvis status ikke har andet formål end at mindske den administrative og økonomiske byrde for kunden. Personer i denne situation er falske selvstændige, har ringe eller slet ingen valgfrihed: de er fuldt ud økonomisk afhængige af deres kunde. Ifølge forskning sker dette ofte for 2 ud af 5 kategorier af selvstændige, der er blevet defineret i en nyere undersøgelse (8). |
| --- | --- |

3.2

Kategorien af selvstændige er ofte delt op i to modpoler (European Foundation, 1996). I den ene gruppe finder man højtkvalificerede og erfarne fagfolk, som i høj grad er bevidste om deres markedsposition, ved, hvad de er værd, og ønsker at drive virksomhed for egen regning. Denne første gruppe består primært af ældre, velbetalte selvstændige, som tilrettelægger deres eget arbejde. Den anden gruppe består af selvstændige, hvis status ikke har andet formål end at mindske den administrative og økonomiske byrde for kunden. Personer i denne situation er falske selvstændige, har ringe eller slet ingen valgfrihed: de er fuldt ud økonomisk afhængige af deres kunde. Ifølge forskning sker dette ofte for 2 ud af 5 kategorier af selvstændige, der er blevet defineret i en nyere undersøgelse (8).

| 3.3 | Set ud fra et juridisk synspunkt står ikke alle selvstændige erhvervsdrivende i en lige så favorabel situation som arbejdstagere. En nederlandsk undersøgelse, som blev gennemført i 2010 af EIM for social- og beskæftigelsesministeriet, viste, hvordan selvstændige håndterer risici. De har ikke mulighed for at støtte sig til fælles arbejdstagerforsikringer og bør derfor selv sørge for forsikring med henblik på at være beskyttet mod risici. I mange tilfælde undlader de at gøre dette. Flere har en ansvarsforsikring (72 %), men knap så mange har en sygdomsforsikring (20 %) eller en forsikring mod tab af erhvervsevne (36 %). Kun hver anden selvstændige sparer op til pension. Derfor risikerer de at havne i fattigdom, når de går på pension. I forhold til gennemsnittet er flere selvstændige inden for landbrug og byggeri forsikrede, og i byggebranchen og inden for erhvervstjenesteydelser har flere selvstændige end gennemsnittet pensionsordninger. EØSU anbefaler, at de selvstændige, når de ansøger om at få denne status, informeres grundigt om konsekvenserne af lave bidrag til sociale sikringsordninger og sygesikring og om de øvrige vilkår og forpligtelser, der er forbundet med at starte egen virksomhed. |
| --- | --- |

3.3

Set ud fra et juridisk synspunkt står ikke alle selvstændige erhvervsdrivende i en lige så favorabel situation som arbejdstagere. En nederlandsk undersøgelse, som blev gennemført i 2010 af EIM for social- og beskæftigelsesministeriet, viste, hvordan selvstændige håndterer risici. De har ikke mulighed for at støtte sig til fælles arbejdstagerforsikringer og bør derfor selv sørge for forsikring med henblik på at være beskyttet mod risici. I mange tilfælde undlader de at gøre dette. Flere har en ansvarsforsikring (72 %), men knap så mange har en sygdomsforsikring (20 %) eller en forsikring mod tab af erhvervsevne (36 %). Kun hver anden selvstændige sparer op til pension. Derfor risikerer de at havne i fattigdom, når de går på pension. I forhold til gennemsnittet er flere selvstændige inden for landbrug og byggeri forsikrede, og i byggebranchen og inden for erhvervstjenesteydelser har flere selvstændige end gennemsnittet pensionsordninger. EØSU anbefaler, at de selvstændige, når de ansøger om at få denne status, informeres grundigt om konsekvenserne af lave bidrag til sociale sikringsordninger og sygesikring og om de øvrige vilkår og forpligtelser, der er forbundet med at starte egen virksomhed.

4.   Konflikter og misbrug af status

| 4.1 | Spørgsmålene om, hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold, og hvilke rettigheder og hvilken beskyttelse, der er forbundet med denne status, har været genstand for fornyet interesse i flere europæiske lande de seneste år. Dette skyldes omfattende ændringer i, hvordan virksomhederne fungerer, med en stigning i outsourcing og udlicitering, samt at lovgiverne har været opmærksomme på efterspørgslen efter større fleksibilitet og mindskelse af de administrative byrder, hvilket har ført til deregulering og en politik, der har til formål at fjerne traditionelle former for jobsikkerhed. |
| --- | --- |

4.1

Spørgsmålene om, hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold, og hvilke rettigheder og hvilken beskyttelse, der er forbundet med denne status, har været genstand for fornyet interesse i flere europæiske lande de seneste år. Dette skyldes omfattende ændringer i, hvordan virksomhederne fungerer, med en stigning i outsourcing og udlicitering, samt at lovgiverne har været opmærksomme på efterspørgslen efter større fleksibilitet og mindskelse af de administrative byrder, hvilket har ført til deregulering og en politik, der har til formål at fjerne traditionelle former for jobsikkerhed.

| 4.2 | Juridisk set har adskillige europæiske lande forsøgt at trække en streg i sandet ved at videreudvikle definitionen af et "ansættelsesforhold" ud fra visse kriterier. Et sådant forhold kendetegnes ved udførelsen af betalt arbejde til gengæld for en løn, og et eventuelt overskud fra det udførte arbejde tilgår arbejdsgiveren. I denne henseende er vigtige elementer i forholdet, at arbejdet udføres under en anden parts kontrol, og at arbejdstageren forventes at stå til rådighed. Forholdet kendetegnes desuden ved, at lønnen er den eneste eller primære indkomst for arbejdstageren, og at denne ikke løber nogen økonomisk risiko. |
| --- | --- |

4.2

Juridisk set har adskillige europæiske lande forsøgt at trække en streg i sandet ved at videreudvikle definitionen af et "ansættelsesforhold" ud fra visse kriterier. Et sådant forhold kendetegnes ved udførelsen af betalt arbejde til gengæld for en løn, og et eventuelt overskud fra det udførte arbejde tilgår arbejdsgiveren. I denne henseende er vigtige elementer i forholdet, at arbejdet udføres under en anden parts kontrol, og at arbejdstageren forventes at stå til rådighed. Forholdet kendetegnes desuden ved, at lønnen er den eneste eller primære indkomst for arbejdstageren, og at denne ikke løber nogen økonomisk risiko.

| 4.3 | EØSU begrænser sig til at rådgive medlemsstaterne ved at foreslå modeller for bedste praksis. Et godt eksempel er modellen fra Malta, der har vist sig at være yderst brugbar.
  Når man ser på beskæftigelsesstatussen for en person, som er selvstændig erhvervsdrivende af titel og umiddelbart ikke betragtes som arbejdstager, bør/kan det formodes, at der er tale om et ansættelsesforhold, og at den person, som arbejdet udføres for, er arbejdsgiver, hvis mindst fem af følgende kriterier er opfyldt i forhold til den person, der udfører arbejdet:






  a) | han/hun er afhængig af det arbejde, der udføres for én enkelt person, og som udgør mindst 75 % af vedkommendes indtægt i løbet af et år |
| --- | --- | --- |

4.3

EØSU begrænser sig til at rådgive medlemsstaterne ved at foreslå modeller for bedste praksis. Et godt eksempel er modellen fra Malta, der har vist sig at være yderst brugbar.

Når man ser på beskæftigelsesstatussen for en person, som er selvstændig erhvervsdrivende af titel og umiddelbart ikke betragtes som arbejdstager, bør/kan det formodes, at der er tale om et ansættelsesforhold, og at den person, som arbejdet udføres for, er arbejdsgiver, hvis mindst fem af følgende kriterier er opfyldt i forhold til den person, der udfører arbejdet:

a)

han/hun er afhængig af det arbejde, der udføres for én enkelt person, og som udgør mindst 75 % af vedkommendes indtægt i løbet af et år

| b) | han/hun er afhængig af det arbejde, der udføres for én enkelt person, som beslutter, hvilket arbejde, der skal udføres, og hvordan de anviste opgaver skal udføres |
| --- | --- |

b)

han/hun er afhængig af det arbejde, der udføres for én enkelt person, som beslutter, hvilket arbejde, der skal udføres, og hvordan de anviste opgaver skal udføres

| c) | han/hun udfører arbejdet ved hjælp af udstyr, værktøj eller materialer, der stilles til rådighed af den person, arbejdet udføres for |
| --- | --- |

c)

han/hun udfører arbejdet ved hjælp af udstyr, værktøj eller materialer, der stilles til rådighed af den person, arbejdet udføres for

| d) | han/hun er underlagt et arbejdstidsskema eller en minimumsgrænse for arbejdstid, som fastlægges af den person, arbejdet udføres for |
| --- | --- |

d)

han/hun er underlagt et arbejdstidsskema eller en minimumsgrænse for arbejdstid, som fastlægges af den person, arbejdet udføres for

| e) | han/hun kan ikke udlicitere sit arbejde til andre enkeltpersoner som erstatning for sig selv i forbindelse med arbejdets udførelse |
| --- | --- |

e)

han/hun kan ikke udlicitere sit arbejde til andre enkeltpersoner som erstatning for sig selv i forbindelse med arbejdets udførelse

| f) | han/hun er integreret i strukturen bag produktionsprocessen, arbejdets tilrettelæggelse eller i virksomhedens eller en anden organisations hierarki |
| --- | --- |

f)

han/hun er integreret i strukturen bag produktionsprocessen, arbejdets tilrettelæggelse eller i virksomhedens eller en anden organisations hierarki

| g) | hans/hendes aktivitet er et centralt element i organisationen og i indfrielsen af målsætningerne for den person, arbejdet udføres for, og |
| --- | --- |

g)

hans/hendes aktivitet er et centralt element i organisationen og i indfrielsen af målsætningerne for den person, arbejdet udføres for, og

| h) | han/hun udfører arbejde, der minder om det arbejde, virksomhedens ansatte udfører, eller, i de tilfælde, hvor arbejdet udliciteres, arbejde, der minder om det arbejde, der tidligere udførtes af virksomhedens ansatte. |
| --- | --- |

h)

han/hun udfører arbejde, der minder om det arbejde, virksomhedens ansatte udfører, eller, i de tilfælde, hvor arbejdet udliciteres, arbejde, der minder om det arbejde, der tidligere udførtes af virksomhedens ansatte.

| 4.4 | Der findes ikke blot forskellige definitioner i de enkelte europæiske lande (9) – men også i EU's lovgivning. Denne manglende ensartethed skaber omfattende problemer i grænseoverskridende situationer. Den manglende forbindelse mellem nationale og europæiske lovrammer i forhold til skellet mellem at tage arbejde og levere ydelser gør begrebet "selvstændig erhvervsvirksomhed" til en problematisk størrelse, navnlig i forhold til grænseoverskridende arbejde. |
| --- | --- |

4.4

Der findes ikke blot forskellige definitioner i de enkelte europæiske lande (9) – men også i EU's lovgivning. Denne manglende ensartethed skaber omfattende problemer i grænseoverskridende situationer. Den manglende forbindelse mellem nationale og europæiske lovrammer i forhold til skellet mellem at tage arbejde og levere ydelser gør begrebet "selvstændig erhvervsvirksomhed" til en problematisk størrelse, navnlig i forhold til grænseoverskridende arbejde.

| 4.5 | Set ud fra et internationalt perspektiv bliver det stadig vanskeligere at slå fast, hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold. Dette problem opstår i situationer, hvor aftaleparternes rettigheder og forpligtelser er uklare og tvetydige, eller hvor større fleksibilitet og deregulering gør det svært at afklare, om der er tale om et ansættelsesforhold. Problemet viser sig desuden, når lovgiverne skaber forskellige mellemliggende former eller blot anser muligheden for at blive selvstændig fra den ene dag til den anden som en ny måde at drive virksomhed på. |
| --- | --- |

4.5

Set ud fra et internationalt perspektiv bliver det stadig vanskeligere at slå fast, hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold. Dette problem opstår i situationer, hvor aftaleparternes rettigheder og forpligtelser er uklare og tvetydige, eller hvor større fleksibilitet og deregulering gør det svært at afklare, om der er tale om et ansættelsesforhold. Problemet viser sig desuden, når lovgiverne skaber forskellige mellemliggende former eller blot anser muligheden for at blive selvstændig fra den ene dag til den anden som en ny måde at drive virksomhed på.

| 4.6 | Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) advarede på et tidligt tidspunkt om et muligt misbrug af selvstændig erhvervsvirksomhed, som fører til omgåelse af arbejdstagerrettigheder og af den juridiske beskyttelse, som normalt forbindes med et ansættelsesforhold. ILO påpegede, at muligheden for misbrug skyldes en række faktorer: lovgivningen er enten for snæver eller tolkes for snævert; lovgivningen er formuleret, således at dens anvendelsesområde eller virkning er minimal; selv om der er tale om et ansættelsesforhold, er det uklart, hvem arbejdsgiveren er; forskellige former for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed er ikke omfattet af lovgivningen; og der er en generel mangel på overvågning af, hvorvidt lovgivningen overholdes. |
| --- | --- |

4.6

Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) advarede på et tidligt tidspunkt om et muligt misbrug af selvstændig erhvervsvirksomhed, som fører til omgåelse af arbejdstagerrettigheder og af den juridiske beskyttelse, som normalt forbindes med et ansættelsesforhold. ILO påpegede, at muligheden for misbrug skyldes en række faktorer: lovgivningen er enten for snæver eller tolkes for snævert; lovgivningen er formuleret, således at dens anvendelsesområde eller virkning er minimal; selv om der er tale om et ansættelsesforhold, er det uklart, hvem arbejdsgiveren er; forskellige former for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed er ikke omfattet af lovgivningen; og der er en generel mangel på overvågning af, hvorvidt lovgivningen overholdes.

| 4.7 | I "International Classification by Status in Employment" defineres selvstændig erhvervsvirksomhed som arbejde, hvor aflønningen direkte afhænger af overskuddet af de producerede varer og udførte tjenesteydelser. Historisk set skelnes der mellem tre større grupper af selvstændige erhvervsdrivende: mikrovirksomheder, små virksomheder og freelancere. På generalforsamlingen i juni 2006 vedtog ILO en henstilling om ansættelsesforhold (henstilling nr. 198) (10). Henstillingens hovedformål var at forbedre de nationale politikker om beskyttelse af rettighederne for arbejdstagere, som er i et ansættelsesforhold (artikel 1.4). |
| --- | --- |

4.7

I "International Classification by Status in Employment" defineres selvstændig erhvervsvirksomhed som arbejde, hvor aflønningen direkte afhænger af overskuddet af de producerede varer og udførte tjenesteydelser. Historisk set skelnes der mellem tre større grupper af selvstændige erhvervsdrivende: mikrovirksomheder, små virksomheder og freelancere. På generalforsamlingen i juni 2006 vedtog ILO en henstilling om ansættelsesforhold (henstilling nr. 198) (10). Henstillingens hovedformål var at forbedre de nationale politikker om beskyttelse af rettighederne for arbejdstagere, som er i et ansættelsesforhold (artikel 1.4).

| 4.8 | Samtidig arbejdede ILO mellem 2005 og 2007 på en videreudvikling af de anvendte begreber. Ud over ovennævnte henstilling blev der udarbejdet adskillige dokumenter, der bl.a. giver et overblik over gældende national lovgivning. Med udgangspunkt i det overblik er det tydeligt, at der er et stigende behov for at få udformet klare definitioner med henblik på at muliggøre en differentiering mellem lovlige former for selvstændig erhvervsvirksomhed og misbrug, der udelukkende har til hensigt at unddrage sig eller omgå arbejdsmarkedslovgivning eller andre retsregler. |
| --- | --- |

4.8

Samtidig arbejdede ILO mellem 2005 og 2007 på en videreudvikling af de anvendte begreber. Ud over ovennævnte henstilling blev der udarbejdet adskillige dokumenter, der bl.a. giver et overblik over gældende national lovgivning. Med udgangspunkt i det overblik er det tydeligt, at der er et stigende behov for at få udformet klare definitioner med henblik på at muliggøre en differentiering mellem lovlige former for selvstændig erhvervsvirksomhed og misbrug, der udelukkende har til hensigt at unddrage sig eller omgå arbejdsmarkedslovgivning eller andre retsregler.

| 4.9 | EØSU anbefaler, at det inden for rammerne af den sociale dialog, både i nationalt regi, men også på EU-niveau, undersøges, hvordan de selvstændiges særlige problemer kan løses, og at de organisationer, som repræsenterer deres interesser får mulighed for at deltage i den sociale dialog. |
| --- | --- |

4.9

EØSU anbefaler, at det inden for rammerne af den sociale dialog, både i nationalt regi, men også på EU-niveau, undersøges, hvordan de selvstændiges særlige problemer kan løses, og at de organisationer, som repræsenterer deres interesser får mulighed for at deltage i den sociale dialog.

Bruxelles, den 21. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 18 af 19.1.2011, s. 44.

1

(2)  EUT C 18 af 19.1.2011, s. 44.

2

(3)  I en ny rapport dokumenteres det, at statussen som selvstændig erhvervsdrivende også bruges til at omgå arbejdsmarkedsbegrænsninger i forhold til udvidelsesprocessen. Béla Galgóczi: Et af de mest kontroversielle emner i debatten om arbejdskraftmobiliteten i EU, ikke mindst i forhold til visse medlemsstaters overgangsforanstaltninger, har været den mulige erstatning af arbejdstagere med selvstændige erhvervsdrivende, som anvender bestemmelsen om fri udveksling af tjenesteydelser til at omgå restriktioner, der er blevet indført som overgangsforanstaltninger for lønnet beskæftigelse (s. 23). Der sker ikke nogen overdreven brug af (falske) selvstændige erhvervsdrivende på overordnet plan, men i lande med restriktioner som følge af overgangsforanstaltninger "er det tydeligvis en tilpasningsstrategi, der anvendes" (s. 25). Andelen af selvstændige erhvervsdrivende fra EU2-lande er steget siden 2008, og i 2011 var der store forskelle i Tyskland, Belgien og Østrig mellem indfødte selvstændige erhvervsdrivende og selvstændige fra EU8-landene. Da Storbritannien stadig har restriktioner for rumænske arbejdstagere, kommer en høj andel igennem ved hjælp af deres status som selvstændig erhvervsdrivende (næsten 45 %). Blandt arbejdstagere fra EU8-lande, der ikke længere behøver tilladelse, er der i dag i gennemsnit en andel af selvstændige erhvervsdrivende, der svarer til det nationale gennemsnit i Storbritannien. Beviset for denne omgåelse kan findes i Italiens eksempel. Der er ingen restriktioner for pleje- og bygge- og anlægssektoren, og blandt vandrende arbejdstagere fra EU2-landene, primært fra Rumænien, som især er beskæftigede i disse sektorer, er der i gennemsnit en lavere andel af selvstændige erhvervsdrivende end blandt indfødte eller andre indvandrere fra EU eller tredjelande (EU Labour Migration in Troubled Times - Skills Mismatch, Return and Policy Responses af Béla Galgóczi, Janine Leschke, Andrew Watt (Eds.), Ashgate, 2012).

3

EU Labour Migration in Troubled Times - Skills Mismatch, Return and Policy Responses

(4)  Supiot-rapporten påpegede allerede i 1999, at man i flere medlemsstater så den nye type selvstændige erhvervsdrivende dukke op, og betegnede dette som problematisk af to årsager: Selvstændig erhvervsvirksomhed kan være en måde at undvige arbejdsgivernes forpligtelser på, og ved at vælge iværksætteri tager unge, veluddannede arbejdstagere ikke del i den solidaritet, der findes i forbindelse med arbejdstagernes sociale sikringsordninger. Der er imidlertid et positivt element ved den nye type selvstændige erhvervsdrivende. Selvstændig erhvervsvirksomhed kan give mere plads til reelle selvstændige, ofte højtkvalificerede arbejdstagere, og deres evner og kan derfor bidrage til en forbedring af arbejdets kvalitet og innovation i forbindelse med arbejdets tilrettelæggelse. Betegnelser som "falsk" og "afhængig" bruges for at understrege det negative aspekt af denne type selvstændige erhvervsvirksomhed. "Falsk" anvendes for at påpege, at betegnelsen "selvstændig" næppe er retvisende i disse tilfælde, og "afhængig" for at vise, at disse såkaldte selvstændige erhvervsdrivende ikke er uafhængige, hverken økonomisk set eller hvad angår kontrollen over deres arbejdsvilkår (M. Westerveld, http://www.uva-aias.net/news_agenda/agenda/522).

4

(5)  På fransk hedder denne forældede arbejdsform "marchandage de main-d'œuvre" (underentreprise af arbejdskraft). De første forbud mod denne type arbejdsforhold, der udelukkende omhandler arbejdskraft, blev allerede nedfældet i Frankrig i midten af det 19. århundrede.

5

(6)  Kommissionen beskriver visse typer af misbrug: I Frankrig har arbejdsgivere misbrugt den nye status som "selvstændig erhvervsdrivende" til at betale en lavere skat for ansatte, som tvinges til at acceptere deres nye status. I forskellige medlemsstater, herunder Holland og Belgien, findes der ‧falske selvstændige‧, hvilket er en betegnelse for tilsyneladende selvstændige erhvervsdrivende, hvis status (selvstændig eller arbejdstager) er uklar. I teorien er de selvstændige (arbejdsgiveren betaler blot et fast beløb, som den selvstændige selv skal betale forsikring og andre udgifter af), men i praksis er der ingen forskel mellem dem og andre arbejdstagere, der udfører det samme arbejde. (Rapport fra Det Europæiske Observationsorgan for Beskæftigelse under Kommissionen om selvstændig erhvervsvirksomhed 2010, s. 29 – foreligger ikke på dansk.)

6

(7)  Kommissionen bemærker (ibid. s. 6), at der er forskellige opfattelser og definitioner af begrebet "selvstændig erhvervsdrivende" i de enkelte lande med en række forskellige definerede underkategorier: f.eks. i forhold til virksomhedens retlige status, om den har ansatte eller ej (arbejdsgivere over for arbejdstagere, der agerer for egen regning) og/eller den sektor, hvori virksomheden har virke (f.eks. landbruget). I nogle lande skelner man desuden mellem selvstændige erhvervsdrivende og "selvstændigt, økonomisk afhængigt arbejde" (f.eks. Spanien og Italien), hvor den selvstændige kun har én kunde. Andre lande har desuden en kategori af selvstændigt arbejde, der udføres ved siden af betalt arbejdstagerarbejde (f.eks. Belgien).

7

(8)  "Self employed workers: industrial relations and working conditions". EIRO, 2009.

8

(9)  Ser man på det juridiske aspekt, er der i EU's medlemsstater forskellige kriterier for definitionen af ansættelsesforhold: Underordnelse fra arbejdstagerens side, accept af instruktioner og ordrer i udførelsen af arbejdet, del af en (fælles) arbejdsplan, udførelse og kontrol bestemmes af andre, arbejdstageren er økonomisk og socialt afhængig af det arbejde, der udføres af en virksomhed, som tilhører en anden part, økonomisk afhængighed af en (enkelt) arbejdsgiver (http://www.clr-news.org/CLR-News/CLR%20News%202-2007 %20ISSN.pdf, s. 35).

9

(10)  Henstillingen blev vedtaget med 71 % af de afgivne stemmer. Det bør bemærkes, at arbejdsgivernes delegation deltog i udarbejdelsen af henstillingen, men i sidste ende besluttede sig for at undlade at stemme.

10

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer (forretningsordenens artikel 54, stk. 3):

Punkt 1.3

Teksten ændres som følger:

"ILO's henstilling fra 2006 har en bred tilgang til begrebet "ansættelsesforhold" for at gøre det muligt at skride ind over for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed. For at afgøre hvorvidt der er tale om et ansættelsesforhold, bør det primære fokus være på forhold vedrørende arbejdstagerens aktiviteter og aflønning, uanset hvordan forholdet er beskrevet i eksempelvis aftalevilkårene mellem de to parter. Der er tale om et skjult ansættelsesforhold, når arbejdsgiveren behandler arbejdstageren på en måde, der skal skjule hans/hendes reelle juridiske status som arbejdstager, og hvor aftalevilkårene kan medføre, at arbejdstageren ikke får den beskyttelse, han/hun ellers har ret til. Det skal dog bemærkes, at ILO's henstillinger er rettet til nationale regeringer og ikke til EU."

og punkt 4.6

punkt 4.6

Teksten ændres som følger:

"Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) advarede på et tidligt tidspunkt de nationale regeringer om et muligt misbrug af selvstændig erhvervsvirksomhed, som fører til omgåelse af arbejdstagerrettigheder og af den juridiske beskyttelse, som normalt forbindes med et ansættelsesforhold. ILO påpegede, at muligheden for misbrug skyldes en række faktorer: lovgivningen er enten for snæver eller tolkes for snævert; lovgivningen er formuleret, således at dens anvendelsesområde eller virkning er minimal; selv om der er tale om et ansættelsesforhold, er det uklart, hvem arbejdsgiveren er; forskellige former for falsk selvstændig erhvervsvirksomhed er ikke omfattet af lovgivningen; og der er en generel mangel på overvågning af, hvorvidt lovgivningen overholdes."

Begrundelse

Begrundelse

Ordføreren baserer en del af begrundelsen for tiltag på EU-plan på ILO's henstilling om ansættelsesforhold fra 2006. ILO begrænser dog udtrykkeligt henstillingen til nationale politikker og national lovgivning. Desuden er det værd at bemærke, at denne henstilling langt fra blev vedtaget med enighed (det er meget normalt i ILO), tværtimod var kun 71 % af de afgivne stemmer for henstillingen, og hele arbejdsgivergruppen var imod.

I overensstemmelse med forretningsordenens artikel 51, stk. 4, blev disse to ændringsforslag behandlet samlet.

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| Stemmer for | : | 73 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 122 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 12 |

Stemmer for

:

73

Stemmer imod

:

122

Stemmer hverken for eller imod

:

12

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/20

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Det indre marked og statsstøtte med regionalt sigte (initiativudtalelse)

2013/C 161/04

Ordfører: Edgardo Maria IOZIA

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Det indre marked og statsstøtte med regionalt sigte".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 21. marts, følgende udtalelse med 156 stemmer for, 6 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | I anledning af at ændringen af statsstøtteordningen nærmer sig, finder EØSU det hensigtsmæssigt at udarbejde en initiativudtalelse, der betragter statsstøtte med regionalt sigte og dennes integration i de grundlæggende principper for det indre marked ud fra civilsamfundets synsvinkel. |
| --- | --- |

1.1

I anledning af at ændringen af statsstøtteordningen nærmer sig, finder EØSU det hensigtsmæssigt at udarbejde en initiativudtalelse, der betragter statsstøtte med regionalt sigte og dennes integration i de grundlæggende principper for det indre marked ud fra civilsamfundets synsvinkel.

| 1.2 | Dette meget vigtige emne får helt afgørende betydning i en krisetid med udbredt økonomisk recession, som kræver fleksible støtte- og interventionsinstrumenter i overensstemmelse med konkurrencereglerne. Kommissionen har de seneste år vedtaget midlertidige interventionsrammer, der giver mulighed for en passende støtte til banksystemet og erhvervslivet. |
| --- | --- |

1.2

Dette meget vigtige emne får helt afgørende betydning i en krisetid med udbredt økonomisk recession, som kræver fleksible støtte- og interventionsinstrumenter i overensstemmelse med konkurrencereglerne. Kommissionen har de seneste år vedtaget midlertidige interventionsrammer, der giver mulighed for en passende støtte til banksystemet og erhvervslivet.

| 1.3 | Statsstøtte med regionalt sigte har til formål at modvirke de ugunstigt stillede regioners handicap og således fremme territorial, social og økonomisk samhørighed såvel i medlemsstaterne som i EU som helhed. Den kan som et værdifuldt instrument bidrage til at overvinde krisen og genoprette økonomien i de europæiske regioner. Især for de små og mellemstore virksomheder er det vigtigt, at disse instrumenter er effektive, og adgangen til denne særlige støtteordning skal gøres lettere ved at forenkle adgangsbetingelserne, gøre ordningen mere fleksibel og informere behørigt om de muligheder, som den indeholder. |
| --- | --- |

1.3

Statsstøtte med regionalt sigte har til formål at modvirke de ugunstigt stillede regioners handicap og således fremme territorial, social og økonomisk samhørighed såvel i medlemsstaterne som i EU som helhed. Den kan som et værdifuldt instrument bidrage til at overvinde krisen og genoprette økonomien i de europæiske regioner. Især for de små og mellemstore virksomheder er det vigtigt, at disse instrumenter er effektive, og adgangen til denne særlige støtteordning skal gøres lettere ved at forenkle adgangsbetingelserne, gøre ordningen mere fleksibel og informere behørigt om de muligheder, som den indeholder.

| 1.4 | EØSU er derfor meget glad for, at Kommissionen som led i den modernisering af statsstøtten (1), som kommissær Joaquín Almunia har igangsat, også har besluttet at ajourføre og modernisere retningslinjerne vedrørende offentlige støtteinterventioner for virksomheder i ugunstigt stillede områder, og finder det nødvendigt, at denne revision sikrer sammenhængen mellem regionalpolitikken og konkurrencepolitikken under overholdelse af nærhedsprincippet. |
| --- | --- |

1.4

EØSU er derfor meget glad for, at Kommissionen som led i den modernisering af statsstøtten (1), som kommissær Joaquín Almunia har igangsat, også har besluttet at ajourføre og modernisere retningslinjerne vedrørende offentlige støtteinterventioner for virksomheder i ugunstigt stillede områder, og finder det nødvendigt, at denne revision sikrer sammenhængen mellem regionalpolitikken og konkurrencepolitikken under overholdelse af nærhedsprincippet.

| 1.5 | EØSU anbefaler derfor Kommissionen at skabe større sammenhæng mellem EU's politikker og konkurrencepolitikken, så sidstnævnte ikke bliver en hæmsko for opfyldelsen af målsætninger af fælles europæisk interesse, som f.eks. en harmonisk og integreret udvikling af Europas regioner, men en mulighed for relancering af de regionale økonomier på det indre marked efter krisen. |
| --- | --- |

1.5

EØSU anbefaler derfor Kommissionen at skabe større sammenhæng mellem EU's politikker og konkurrencepolitikken, så sidstnævnte ikke bliver en hæmsko for opfyldelsen af målsætninger af fælles europæisk interesse, som f.eks. en harmonisk og integreret udvikling af Europas regioner, men en mulighed for relancering af de regionale økonomier på det indre marked efter krisen.

| 1.6 | Den 14. januar 2013 indledte Kommissionen en offentlig høring om den forklarende note med udkast til nye retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte 2014-2020 (2): noten afspejler langt hen ad vejen det ikkeofficielle papir, som blev sendt til medlemsstaterne i december 2011, og har været genstand for et første multilateralt møde, hvor Kommissionen antydede en mulig åbning over for visse anmodninger fremsat af medlemsstaterne, f.eks. om, hvor stor en del af befolkningen der maksimalt skal modtage EU-støtte. EØSU's udtalelse får i den sammenhæng strategisk relevans ved at formidle sit eget budskab til Kommissionen. |
| --- | --- |

1.6

Den 14. januar 2013 indledte Kommissionen en offentlig høring om den forklarende note med udkast til nye retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte 2014-2020 (2): noten afspejler langt hen ad vejen det ikkeofficielle papir, som blev sendt til medlemsstaterne i december 2011, og har været genstand for et første multilateralt møde, hvor Kommissionen antydede en mulig åbning over for visse anmodninger fremsat af medlemsstaterne, f.eks. om, hvor stor en del af befolkningen der maksimalt skal modtage EU-støtte. EØSU's udtalelse får i den sammenhæng strategisk relevans ved at formidle sit eget budskab til Kommissionen.

| 1.7 | EØSU anmoder derfor om, at de nye retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte giver medlemsstaterne et fleksibelt horisontalt interventionsinstrument til opfyldelsen af målsætningerne for Europa 2020 ved at trække på regionale fortrin uanset sektor og størrelsen af de virksomheder, som deltager i investeringsprojekter for udvikling af ugunstigt stillede områder. |
| --- | --- |

1.7

EØSU anmoder derfor om, at de nye retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte giver medlemsstaterne et fleksibelt horisontalt interventionsinstrument til opfyldelsen af målsætningerne for Europa 2020 ved at trække på regionale fortrin uanset sektor og størrelsen af de virksomheder, som deltager i investeringsprojekter for udvikling af ugunstigt stillede områder.

| 1.8 | Den nuværende ordning, der ikke har undergået væsentlige ændringer i over 40 år, er uhensigtsmæssig og rigid. Den er baseret på en geografisk opdeling af EU's territorium. Anvendelse af den nuværende metode i den nye økonomiske og sociale situation i EU vil kunne betyde et tilbageslag for udviklingen af det indre marked. |
| --- | --- |

1.8

Den nuværende ordning, der ikke har undergået væsentlige ændringer i over 40 år, er uhensigtsmæssig og rigid. Den er baseret på en geografisk opdeling af EU's territorium. Anvendelse af den nuværende metode i den nye økonomiske og sociale situation i EU vil kunne betyde et tilbageslag for udviklingen af det indre marked.

| 1.9 | EØSU anbefaler Kommissionen at anvende mere fleksible referenceparametre, der passer bedre til en økonomisk situation i rivende udvikling. Disse parametre bør tage udgangspunkt i interventionsenheder baseret på prioriteringer, behov, den territoriale sammensætning af økonomisk ineffektivitet og fælder, der fører til social eksklusion, samt den institutionelle kontekst uden hensyntagen til administrative grænser. |
| --- | --- |

1.9

EØSU anbefaler Kommissionen at anvende mere fleksible referenceparametre, der passer bedre til en økonomisk situation i rivende udvikling. Disse parametre bør tage udgangspunkt i interventionsenheder baseret på prioriteringer, behov, den territoriale sammensætning af økonomisk ineffektivitet og fælder, der fører til social eksklusion, samt den institutionelle kontekst uden hensyntagen til administrative grænser.

| 1.10 | EØSU understreger derfor behovet for, at statsstøtte med regionalt sigte som led i den omfattende moderniseringsproces ajourføres i lyset af økonomiens udvikling og dynamik efter krisen, som kræver større fleksibilitet i fastsættelsen af de regionale handicap og gør et geografisk kort, som usmidigt identificerer de ugunstigt stillede områder for hele programmeringsperioden (7 år), uhensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

1.10

EØSU understreger derfor behovet for, at statsstøtte med regionalt sigte som led i den omfattende moderniseringsproces ajourføres i lyset af økonomiens udvikling og dynamik efter krisen, som kræver større fleksibilitet i fastsættelsen af de regionale handicap og gør et geografisk kort, som usmidigt identificerer de ugunstigt stillede områder for hele programmeringsperioden (7 år), uhensigtsmæssigt.

| 1.11 | EØSU anmoder derfor om, at definitionen af ugunstigt stillede områder i henhold til undtagelsen i artikel 107, stk. 3, ikke bare sker ved at trække befolkningen, der modtager støtte på grundlag af undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra a), fra det samlede antal borgere, der modtager støtte udtrykt som en procentdel af den europæiske befolkning (hvilket er uholdbart), men at medlemsstaterne i stedet får en bred vifte af parametre til at definere regionale handicap. |
| --- | --- |

1.11

EØSU anmoder derfor om, at definitionen af ugunstigt stillede områder i henhold til undtagelsen i artikel 107, stk. 3, ikke bare sker ved at trække befolkningen, der modtager støtte på grundlag af undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra a), fra det samlede antal borgere, der modtager støtte udtrykt som en procentdel af den europæiske befolkning (hvilket er uholdbart), men at medlemsstaterne i stedet får en bred vifte af parametre til at definere regionale handicap.

| 1.12 | EØSU finder det forkert at udelukke store virksomheder fra støtte til investeringsprojekter for regional udvikling og samhørighed, da dette indebærer en stor risiko for at gå glip af et udviklingspotentiale, som kun synergi og horisontal integration af hele erhvervssystemet besidder uanset virksomhedernes størrelse. |
| --- | --- |

1.12

EØSU finder det forkert at udelukke store virksomheder fra støtte til investeringsprojekter for regional udvikling og samhørighed, da dette indebærer en stor risiko for at gå glip af et udviklingspotentiale, som kun synergi og horisontal integration af hele erhvervssystemet besidder uanset virksomhedernes størrelse.

| 1.13 | EØSU opfordrer Kommissionen til at indføre en mekanisme, som på forhånd tager hensyn til de negative eksterne virkninger, som statsstøtte med regionalt sigte kan medføre i form af betydelige tab af arbejdspladser i eksisterende produktionsanlæg i EU, ikke kun i forbindelse med den sammenlignende undersøgelse, som Kommissionen i dag udelukkende foretager i anmeldelsesfasen for store investeringsprojekter (3), men også i forbindelse med de generelle undtagelsesbestemmelser. |
| --- | --- |

1.13

EØSU opfordrer Kommissionen til at indføre en mekanisme, som på forhånd tager hensyn til de negative eksterne virkninger, som statsstøtte med regionalt sigte kan medføre i form af betydelige tab af arbejdspladser i eksisterende produktionsanlæg i EU, ikke kun i forbindelse med den sammenlignende undersøgelse, som Kommissionen i dag udelukkende foretager i anmeldelsesfasen for store investeringsprojekter (3), men også i forbindelse med de generelle undtagelsesbestemmelser.

| 1.14 | EØSU understreger behovet for, at statsstøtte med regionalt sigte indeholder de fornødne foranstaltninger til at undgå, at virksomheder tvinges til at flytte eller selv vælge at udflytte aktiviteter på grund af store forskelle i støtteniveauer mellem regioner, der er naboer eller ligger geografisk tæt på hinanden, fordi noget sådan vil opsplitte det indre marked som følge af såkaldte "subsidy races". |
| --- | --- |

1.14

EØSU understreger behovet for, at statsstøtte med regionalt sigte indeholder de fornødne foranstaltninger til at undgå, at virksomheder tvinges til at flytte eller selv vælge at udflytte aktiviteter på grund af store forskelle i støtteniveauer mellem regioner, der er naboer eller ligger geografisk tæt på hinanden, fordi noget sådan vil opsplitte det indre marked som følge af såkaldte "subsidy races".

| 1.15 | Efter EØSU's mening bør Kommissionen






  — | genoverveje sine planer om at reducere støtteintensiteten for store virksomheder fra 40 % til 35 % og 25 %. Den foreslåede reduktion vil i realiteten føre til tab af tiltrækningskraft over for udenlandske investeringer; |
| --- | --- | --- |

1.15

Efter EØSU's mening bør Kommissionen

—

genoverveje sine planer om at reducere støtteintensiteten for store virksomheder fra 40 % til 35 % og 25 %. Den foreslåede reduktion vil i realiteten føre til tab af tiltrækningskraft over for udenlandske investeringer;

| — | ikke begrænse støtteintensiteten til et beløb svarende til ekstraomkostningerne og ikke besværliggøre dokumentationen af den ansporende effekt for store virksomheder; |
| --- | --- |

—

ikke begrænse støtteintensiteten til et beløb svarende til ekstraomkostningerne og ikke besværliggøre dokumentationen af den ansporende effekt for store virksomheder;

| — | undgå at lamme et områdes evne til at tiltrække udenlandske investeringer og skabe job og værdier og stille disse områder i en ufordelagtig konkurrencesituation i forhold til andre regioner uden for Europa, hvis investeringsordninger i mange tilfælde er langt mere generøse. |
| --- | --- |

—

undgå at lamme et områdes evne til at tiltrække udenlandske investeringer og skabe job og værdier og stille disse områder i en ufordelagtig konkurrencesituation i forhold til andre regioner uden for Europa, hvis investeringsordninger i mange tilfælde er langt mere generøse.

| 1.16 | Samtidig foreslår EØSU, at Kommissionen indfører en sikkerhedsklausul, hvorefter især store virksomheder, der modtager regionalstøtte til at bygge et nyt anlæg eller til at erhverve aktiver, som er direkte knyttet til et anlæg, forpligtes til i en periode på fem år efter tildelingen af støtten at garantere,






  — | at de vil opretholde beskæftigelsesniveauet på anlæg i andre medlemsstater end den, hvor virksomheden har anmodet om tilskud i form af statsstøtte med regionalt sigte i henhold til artikel 107, stk. 3 litra a), eller |
| --- | --- | --- |

1.16

Samtidig foreslår EØSU, at Kommissionen indfører en sikkerhedsklausul, hvorefter især store virksomheder, der modtager regionalstøtte til at bygge et nyt anlæg eller til at erhverve aktiver, som er direkte knyttet til et anlæg, forpligtes til i en periode på fem år efter tildelingen af støtten at garantere,

—

at de vil opretholde beskæftigelsesniveauet på anlæg i andre medlemsstater end den, hvor virksomheden har anmodet om tilskud i form af statsstøtte med regionalt sigte i henhold til artikel 107, stk. 3 litra a), eller

| — | at en eventuel nedbringelse af beskæftigelsesniveauet på de anlæg i andre medlemsstater end den, hvor virksomheden har anmodet om tilskud i form af statsstøtte med regionalt sigte i henhold til artikel 107, stk. 3 litra a), vil ske i henhold til og i overensstemmelse med en aftale indgået med arbejdsmarkedets parter på regionalt eller nationalt plan (alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt) i de pågældende medlemsstater. |
| --- | --- |

—

at en eventuel nedbringelse af beskæftigelsesniveauet på de anlæg i andre medlemsstater end den, hvor virksomheden har anmodet om tilskud i form af statsstøtte med regionalt sigte i henhold til artikel 107, stk. 3 litra a), vil ske i henhold til og i overensstemmelse med en aftale indgået med arbejdsmarkedets parter på regionalt eller nationalt plan (alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt) i de pågældende medlemsstater.

| 1.17 | EØSU anmoder Kommissionen om at reducere støtteniveauet mere gradvis, progressivt og afbalanceret end foreslået. Reduktionen bør koordineres med den reduktion, som skal vedtages for bevillinger, som regionerne modtager inden for rammerne af samhørighedspolitikken. |
| --- | --- |

1.17

EØSU anmoder Kommissionen om at reducere støtteniveauet mere gradvis, progressivt og afbalanceret end foreslået. Reduktionen bør koordineres med den reduktion, som skal vedtages for bevillinger, som regionerne modtager inden for rammerne af samhørighedspolitikken.

| 1.18 | EØSU foreslår til BNP per capita, som i øjeblikket er det eneste kriterium, selv om det ikke afspejler den regionale økonomis reelle tilstand, at føje arbejdsløshedsprocenten, forholdet mellem tab af arbejdspladser og det samlede antal beskæftigede og andre parametre, som bedre afspejler den reelle situation. |
| --- | --- |

1.18

EØSU foreslår til BNP per capita, som i øjeblikket er det eneste kriterium, selv om det ikke afspejler den regionale økonomis reelle tilstand, at føje arbejdsløshedsprocenten, forholdet mellem tab af arbejdspladser og det samlede antal beskæftigede og andre parametre, som bedre afspejler den reelle situation.

2.   Den ændrede økonomiske ramme efter krisen

| 2.1 | Statsstøttekontrol er et nødvendigt instrument under konkurrencepolitikken for at sikre, at det indre marked er underlagt principperne om fri handel og reel konkurrence og opfylder princippet om, at alle virksomheder på EU's indre marked skal være underlagt de samme vilkår. Artikel 107 i TEUF forbyder derfor medlemsstaterne at yde støtte til virksomheder, hvis støtten påvirker samhandlen mellem medlemsstaterne, fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen ved at tildele bestemte virksomheder særlige uberettigede fordele og hindre markedskræfterne i at præmiere de mest konkurrencedygtige virksomheder og derved svækker hele den europæiske konkurrenceevne. |
| --- | --- |

2.1

Statsstøttekontrol er et nødvendigt instrument under konkurrencepolitikken for at sikre, at det indre marked er underlagt principperne om fri handel og reel konkurrence og opfylder princippet om, at alle virksomheder på EU's indre marked skal være underlagt de samme vilkår. Artikel 107 i TEUF forbyder derfor medlemsstaterne at yde støtte til virksomheder, hvis støtten påvirker samhandlen mellem medlemsstaterne, fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen ved at tildele bestemte virksomheder særlige uberettigede fordele og hindre markedskræfterne i at præmiere de mest konkurrencedygtige virksomheder og derved svækker hele den europæiske konkurrenceevne.

| 2.2 | Traktaten giver ikke desto mindre mulighed for at fravige forbuddet, når støtten forfølger mål af fælles europæisk interesse, som markedskræfterne ikke selv kan opfylde. Artikel 107, stk. 2 og 3, identificerer de vigtigste mangler på markedet og opregner de undtagelsestilfælde, hvor bestemte former for støtte "er forenelige" eller "kan betragtes som forenelige" med det indre marked på grundlag af kriterier, som Kommissionen er ene om at diktere. |
| --- | --- |

2.2

Traktaten giver ikke desto mindre mulighed for at fravige forbuddet, når støtten forfølger mål af fælles europæisk interesse, som markedskræfterne ikke selv kan opfylde. Artikel 107, stk. 2 og 3, identificerer de vigtigste mangler på markedet og opregner de undtagelsestilfælde, hvor bestemte former for støtte "er forenelige" eller "kan betragtes som forenelige" med det indre marked på grundlag af kriterier, som Kommissionen er ene om at diktere.

| 2.3 | Kommissionen kan i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a) og c), betragte statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i bestemte ugunstigt stillede områder i EU, som forenelig med det indre marked. Det drejer sig om støtte, som først og fremmest kan tildeles store virksomheder som tilskud til investeringer og skabelse af arbejdspladser eller i særlige tilfælde som hjælp til driften. I alle tilfælde gives støtten til bestemte regioner for at udligne regionale skævheder og især med henblik på at opmuntre virksomhederne til at etablere nye anlæg. |
| --- | --- |

2.3

Kommissionen kan i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a) og c), betragte statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i bestemte ugunstigt stillede områder i EU, som forenelig med det indre marked. Det drejer sig om støtte, som først og fremmest kan tildeles store virksomheder som tilskud til investeringer og skabelse af arbejdspladser eller i særlige tilfælde som hjælp til driften. I alle tilfælde gives støtten til bestemte regioner for at udligne regionale skævheder og især med henblik på at opmuntre virksomhederne til at etablere nye anlæg.

| 2.4 | Ved at afhjælpe de handicap, der præger de ugunstigt stillede regioner, fremmer statsstøtte med regionalt sigte den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed mellem medlemsstaterne og i EU som helhed: den forfølger mål, der hænger sammen med målene for strukturfondene, der sammen med statsbudgetterne udgør et instrument til gennemførelsen af regionaludviklingspolitikken. |
| --- | --- |

2.4

Ved at afhjælpe de handicap, der præger de ugunstigt stillede regioner, fremmer statsstøtte med regionalt sigte den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed mellem medlemsstaterne og i EU som helhed: den forfølger mål, der hænger sammen med målene for strukturfondene, der sammen med statsbudgetterne udgør et instrument til gennemførelsen af regionaludviklingspolitikken.

| 2.5 | EØSU bekræfter, at det er absolut nødvendigt at beskytte og i nogle tilfælde styrke kontrollen med statsstøtte, som alvorligt kan skade det indre markeds gode funktion, men finder det samtidig vigtigt at sikre, at statsstøttereglerne ikke virker fragmenterende, og at de modvirker den høje risiko for konkurrencefordrejning og ulige handelsvilkår på grund af medlemsstaternes forskellige muligheder for at yde investeringsstøtte. |
| --- | --- |

2.5

EØSU bekræfter, at det er absolut nødvendigt at beskytte og i nogle tilfælde styrke kontrollen med statsstøtte, som alvorligt kan skade det indre markeds gode funktion, men finder det samtidig vigtigt at sikre, at statsstøttereglerne ikke virker fragmenterende, og at de modvirker den høje risiko for konkurrencefordrejning og ulige handelsvilkår på grund af medlemsstaternes forskellige muligheder for at yde investeringsstøtte.

| 2.6 | Udvalget anser det samtidig for nødvendigt, at de disponible instrumenter til ekstraordinære tiltag i krisesituationer og for at hjælpe områder i krise skal gøres effektive og fleksible. |
| --- | --- |

2.6

Udvalget anser det samtidig for nødvendigt, at de disponible instrumenter til ekstraordinære tiltag i krisesituationer og for at hjælpe områder i krise skal gøres effektive og fleksible.

| 2.7 | Det aktuelle system med retningslinjer for støtte med regionalt sigte har åbenlyse mangler på grund af dets rigide opbygning baseret, som det er, på kortlægning af EU's territorium. Det opfylder ikke fuldt ud målene i traktatens artikel 107, stk. 3, litra c, og kan fordreje konkurrencen. Hvis den nuværende metode anvendes i en ændret økonomisk og social situation i EU, risikerer den at resultere i tilbageskridt for udviklingen af det indre marked. |
| --- | --- |

2.7

Det aktuelle system med retningslinjer for støtte med regionalt sigte har åbenlyse mangler på grund af dets rigide opbygning baseret, som det er, på kortlægning af EU's territorium. Det opfylder ikke fuldt ud målene i traktatens artikel 107, stk. 3, litra c, og kan fordreje konkurrencen. Hvis den nuværende metode anvendes i en ændret økonomisk og social situation i EU, risikerer den at resultere i tilbageskridt for udviklingen af det indre marked.

| 2.8 | Modernisering af statsstøtten bør også gælde dette vigtige instrument, som fuldender rækken af mulige interventionsforanstaltninger for de ugunstigt stillede regioner. Det synes mildest talt besynderligt, at Kommissionen ikke kun vælger at bevare en model, der har eksisteret siden 1971 (med flere ændringer i perioden frem til i dag), men også gør gennemførelsen af den endnu mere restriktiv. Kommissionens ofte gentagne målsætninger om vækst og jobskabelse modarbejdes af usammenhængende politikker, der objektivt set begrænser det potentiale, som en målrettet revision af retningslinjerne kunne indeholde. |
| --- | --- |

2.8

Modernisering af statsstøtten bør også gælde dette vigtige instrument, som fuldender rækken af mulige interventionsforanstaltninger for de ugunstigt stillede regioner. Det synes mildest talt besynderligt, at Kommissionen ikke kun vælger at bevare en model, der har eksisteret siden 1971 (med flere ændringer i perioden frem til i dag), men også gør gennemførelsen af den endnu mere restriktiv. Kommissionens ofte gentagne målsætninger om vækst og jobskabelse modarbejdes af usammenhængende politikker, der objektivt set begrænser det potentiale, som en målrettet revision af retningslinjerne kunne indeholde.

| 2.9 | Kommissionen anerkender ellers i Europa 2020-strategien, at den økonomiske situation ændrer sig hurtigere end den politiske, hvorfor Europa for at vende tilbage til bæredygtig vækst og bæredygtige offentlige finanser efter krisen har brug for en ny tilgang, som centrerer ressourcerne om bestemte temaer og prioriteringer, og som GD for Konkurrence for nylig understregede i sit debatoplæg om modernisering af 23. februar 2012 (4): modernisering skal foregå gennem indbyrdes forbundne reformer i de forskellige sektorer og gennem partnerskaber med medlemsstater og aktører med henblik på at udvikle en bred og velafbalanceret aftale om det videre forløb. |
| --- | --- |

2.9

Kommissionen anerkender ellers i Europa 2020-strategien, at den økonomiske situation ændrer sig hurtigere end den politiske, hvorfor Europa for at vende tilbage til bæredygtig vækst og bæredygtige offentlige finanser efter krisen har brug for en ny tilgang, som centrerer ressourcerne om bestemte temaer og prioriteringer, og som GD for Konkurrence for nylig understregede i sit debatoplæg om modernisering af 23. februar 2012 (4): modernisering skal foregå gennem indbyrdes forbundne reformer i de forskellige sektorer og gennem partnerskaber med medlemsstater og aktører med henblik på at udvikle en bred og velafbalanceret aftale om det videre forløb.

| 2.10 | EØSU hilser denne tilgang velkommen. Udvalget finder den mere fleksibel og dynamisk og dermed mere velegnet til at magte den løbende og hurtige udvikling i den krise, som EU gennemlever, og anmoder om, at den anvendes ved behandlingen af de undtagelser, som traktaten tillader for statsstøtte med regionalt sigte. |
| --- | --- |

2.10

EØSU hilser denne tilgang velkommen. Udvalget finder den mere fleksibel og dynamisk og dermed mere velegnet til at magte den løbende og hurtige udvikling i den krise, som EU gennemlever, og anmoder om, at den anvendes ved behandlingen af de undtagelser, som traktaten tillader for statsstøtte med regionalt sigte.

3.   Sammenhæng mellem politikken for regional samhørighed og konkurrencepolitikken

| 3.1 | EØSU gør opmærksom på, at lige siden den første systematisering af principperne, som ligger bag statsstøtte med regionalt sigte, der falder sammen i tid med retningslinjerne fra 1998 (5), har Kommissionen altid understreget behovet for at styrke koncentrationen og samhørigheden mellem regionalpolitikken og konkurrencepolitikken (6). |
| --- | --- |

3.1

EØSU gør opmærksom på, at lige siden den første systematisering af principperne, som ligger bag statsstøtte med regionalt sigte, der falder sammen i tid med retningslinjerne fra 1998 (5), har Kommissionen altid understreget behovet for at styrke koncentrationen og samhørigheden mellem regionalpolitikken og konkurrencepolitikken (6).

| 3.2 | Denne tilgang har sikret sammenhæng mellem de to systemer indtil programmeringsperioden 2000-2006, hvor kortene over regioner, der var berettiget til strukturstøtte under mål 1og 2, af politiske eller økonomiske grunde kom til at falde sammen med kortene over regioner, som var berettiget til undtagelse fra statsstøtte med regionalt sigte. Denne praksis ophørte dog under programmeringsperiode 2007-2013. |
| --- | --- |

3.2

Denne tilgang har sikret sammenhæng mellem de to systemer indtil programmeringsperioden 2000-2006, hvor kortene over regioner, der var berettiget til strukturstøtte under mål 1og 2, af politiske eller økonomiske grunde kom til at falde sammen med kortene over regioner, som var berettiget til undtagelse fra statsstøtte med regionalt sigte. Denne praksis ophørte dog under programmeringsperiode 2007-2013.

| 3.3 | På den ene side er der blevet foretaget ændringer af regionalpolitikken for at opfylde behovet for en tværfaglig og integreret tilgang, som anerkender de særlige problemer, som er forbundet med forskellige geografiske vilkår. En vellykket politik for territorial samhørighed afhænger derfor af en omfattende strategi, der fastlægger rammerne for, hvilke specifikke mål der bør opstilles, og hvilke aktioner der bør gennemføres med de tildelte midler (7). Forordning (EF) nr. 1083/2006 (8) indførte således en ny model for implementering af strukturinterventioner på lokalt plan, hvor disse bliver besluttet på det kompetente territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system og de socioøkonomiske krav og karakteristika i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

3.3

På den ene side er der blevet foretaget ændringer af regionalpolitikken for at opfylde behovet for en tværfaglig og integreret tilgang, som anerkender de særlige problemer, som er forbundet med forskellige geografiske vilkår. En vellykket politik for territorial samhørighed afhænger derfor af en omfattende strategi, der fastlægger rammerne for, hvilke specifikke mål der bør opstilles, og hvilke aktioner der bør gennemføres med de tildelte midler (7). Forordning (EF) nr. 1083/2006 (8) indførte således en ny model for implementering af strukturinterventioner på lokalt plan, hvor disse bliver besluttet på det kompetente territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system og de socioøkonomiske krav og karakteristika i de enkelte medlemsstater.

| 3.4 | På den anden side har konkurrencepolitikken hele tiden været forankret i en forudgående fastsættelse af områder, som er berettiget til undtagelse fra forbuddet, ved hjælp af kort med syv års gyldighed. Det har ikke været muligt at binde regional- og samhørighedspolitikken op på et konkurrenceinstrument, som var lige så smidigt, hvilket har kompromitteret det indre markeds integritet og afsløret den manglende symmetri i politikker, som forfølger det samme mål om samhørighed. |
| --- | --- |

3.4

På den anden side har konkurrencepolitikken hele tiden været forankret i en forudgående fastsættelse af områder, som er berettiget til undtagelse fra forbuddet, ved hjælp af kort med syv års gyldighed. Det har ikke været muligt at binde regional- og samhørighedspolitikken op på et konkurrenceinstrument, som var lige så smidigt, hvilket har kompromitteret det indre markeds integritet og afsløret den manglende symmetri i politikker, som forfølger det samme mål om samhørighed.

| 3.5 | EØSU påpeger endvidere, at Kommissionen i sin grønbog om territorial samhørighed fra 2008 (9) anerkendte, at spørgsmålet om berettigelse til støtte under strukturpolitikken kun kunne afgøres på regionalt niveau, fordi den havde indset, at hvis man ville forbedre forvaltningen af samhørighedspolitikken, var det absolut nødvendigt at gøre den "mere fleksibel og lettere at tilpasse til de forskellige territoriale forhold, lokale præferencer og behov. En fælles opfattelse ville også muliggøre bedre koordinering med andre politikker på alle niveauer i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet". |
| --- | --- |

3.5

EØSU påpeger endvidere, at Kommissionen i sin grønbog om territorial samhørighed fra 2008 (9) anerkendte, at spørgsmålet om berettigelse til støtte under strukturpolitikken kun kunne afgøres på regionalt niveau, fordi den havde indset, at hvis man ville forbedre forvaltningen af samhørighedspolitikken, var det absolut nødvendigt at gøre den "mere fleksibel og lettere at tilpasse til de forskellige territoriale forhold, lokale præferencer og behov. En fælles opfattelse ville også muliggøre bedre koordinering med andre politikker på alle niveauer i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet".

| 3.6 | Kommissionen har også konkluderet, at en effektiv løsning på EU's problemer med manglende økonomisk vækst i en globaliseret verdensøkonomi "forudsætter en politik, der kan dække forskellige geografiske områder" (10). |
| --- | --- |

3.6

Kommissionen har også konkluderet, at en effektiv løsning på EU's problemer med manglende økonomisk vækst i en globaliseret verdensøkonomi "forudsætter en politik, der kan dække forskellige geografiske områder" (10).

| 3.7 | Hvis Kommissionen anerkender, at "konkurrencepolitikken kan påvirke den økonomiske aktivitets territoriale fordeling ved at sikre, at regionalstøtten koncentreres i de dårligst stillede områder, og ved at tilpasse den støtteintensitet, som tillades, på grundlag af problemernes karakter og omfang" (11), sådan som den skriver, så kan den ikke undgå at lægge mærke til den udvikling, som regionalpolitikken allerede har slået ind på - en udvikling, som er baseret på EU's interventioner, karakteriseret af tematisk koncentration om EU's prioriteringer og geografisk koncentration i variabelt omfang. Dette vil nødvendigvis indebære en revision af metoden til identifikation af de områder, som er berettiget til regionale undtagelser i henhold til artikel 107, stk. 3. |
| --- | --- |

3.7

Hvis Kommissionen anerkender, at "konkurrencepolitikken kan påvirke den økonomiske aktivitets territoriale fordeling ved at sikre, at regionalstøtten koncentreres i de dårligst stillede områder, og ved at tilpasse den støtteintensitet, som tillades, på grundlag af problemernes karakter og omfang" (11), sådan som den skriver, så kan den ikke undgå at lægge mærke til den udvikling, som regionalpolitikken allerede har slået ind på - en udvikling, som er baseret på EU's interventioner, karakteriseret af tematisk koncentration om EU's prioriteringer og geografisk koncentration i variabelt omfang. Dette vil nødvendigvis indebære en revision af metoden til identifikation af de områder, som er berettiget til regionale undtagelser i henhold til artikel 107, stk. 3.

4.   Derfor er den aktuelle kortlægning af ugunstigt stillede regioner uegnet

| 4.1 | EØSU gør opmærksom på, at den metode, som Kommissionen har anvendt til at fastsætte, hvilke områder i EU der kan drage fordel af de regionale undtagelser, som er nævnt i artikel 107, stk. 3, prioriterer de regioner, der er ramt af de mest alvorlige problemer (litra a)) på grundlag af BNP/KKS i forhold til gennemsnittet for hele EU. Denne metode bør suppleres med andre kriterier, der gør det muligt at måle alvorlig underbeskæftigelse, hvilket traktaten udtrykkelig refererer til. Kommissionen anvender et kriterium, som definerer et livsgrundlag, der er unormalt lavt, men som ikke altid afslører alvorlig underbeskæftigelse. Arbejdsløshedsprocenten kunne være en god korrektionsfaktor til BNP. EØSU ønsker at spørge Kommissionen, hvorfor ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3, litra c), udelukkende skal defineres ved simpel subtraktion af områder omfattet af artikel 107, stk. 3, litra a), fra den overordnede befolkningsdækning for den pågældende medlemsstat. På den måde kommer muligheden for at hjælpe de ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3, litra c), til at afhænge af omfanget af ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3 litra a), hvilket skaber alvorlige skævheder mellem medlemsstaterne, uden at denne forskelsbehandling tager udgangspunkt i en komparativ analyse af de vanskelige vilkår, som findes i de udvalgte regioner. |
| --- | --- |

4.1

EØSU gør opmærksom på, at den metode, som Kommissionen har anvendt til at fastsætte, hvilke områder i EU der kan drage fordel af de regionale undtagelser, som er nævnt i artikel 107, stk. 3, prioriterer de regioner, der er ramt af de mest alvorlige problemer (litra a)) på grundlag af BNP/KKS i forhold til gennemsnittet for hele EU. Denne metode bør suppleres med andre kriterier, der gør det muligt at måle alvorlig underbeskæftigelse, hvilket traktaten udtrykkelig refererer til. Kommissionen anvender et kriterium, som definerer et livsgrundlag, der er unormalt lavt, men som ikke altid afslører alvorlig underbeskæftigelse. Arbejdsløshedsprocenten kunne være en god korrektionsfaktor til BNP. EØSU ønsker at spørge Kommissionen, hvorfor ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3, litra c), udelukkende skal defineres ved simpel subtraktion af områder omfattet af artikel 107, stk. 3, litra a), fra den overordnede befolkningsdækning for den pågældende medlemsstat. På den måde kommer muligheden for at hjælpe de ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3, litra c), til at afhænge af omfanget af ugunstigt stillede områder under artikel 107, stk. 3 litra a), hvilket skaber alvorlige skævheder mellem medlemsstaterne, uden at denne forskelsbehandling tager udgangspunkt i en komparativ analyse af de vanskelige vilkår, som findes i de udvalgte regioner.

| 4.2 | Dette skaber reel konkurrencefordrejning: i nogle lande har de berettigede regioner et udviklingsniveau, som ligger markant over regioner, som ikke kan modtage regionalstøtte, fordi de ligger i lande med et lavt "artikel 7, stk. 3, litra c)"-loft. Skævvridninger i handlen som følge af en eller anden form for støtte kan i dette tilfælde ikke retfærdiggøres med fælles interesse, men vil være altomfattende og uretfærdige. |
| --- | --- |

4.2

Dette skaber reel konkurrencefordrejning: i nogle lande har de berettigede regioner et udviklingsniveau, som ligger markant over regioner, som ikke kan modtage regionalstøtte, fordi de ligger i lande med et lavt "artikel 7, stk. 3, litra c)"-loft. Skævvridninger i handlen som følge af en eller anden form for støtte kan i dette tilfælde ikke retfærdiggøres med fælles interesse, men vil være altomfattende og uretfærdige.

| 4.3 | EØSU understreger betydningen af fortsat at definere "artikel 107, stk. 3, c)"-regioner på grundlag af det nationale udviklingsniveau, eftersom kun den interne sammenligning giver medlemsstaterne mulighed for at intervenere over for interne regionale skævheder på deres eget territorium og for gennem nationale regionalpolitikker at afværge en opsplitning af det indre marked. |
| --- | --- |

4.3

EØSU understreger betydningen af fortsat at definere "artikel 107, stk. 3, c)"-regioner på grundlag af det nationale udviklingsniveau, eftersom kun den interne sammenligning giver medlemsstaterne mulighed for at intervenere over for interne regionale skævheder på deres eget territorium og for gennem nationale regionalpolitikker at afværge en opsplitning af det indre marked.

| 4.4 | I en gennemglobaliseret international kontekst og med en situation i Europa, hvor de indre barrierer hastigt brydes ned, bliver interne skævheder i Unionen mere iøjnefaldende på regionalt end på nationalt niveau i områder, hvis socioøkonomiske problemer når ud over de administrative grænser og er rodfæstet i særlige strukturelle og systemiske svagheder, der snarere er økonomiske end politiske. |
| --- | --- |

4.4

I en gennemglobaliseret international kontekst og med en situation i Europa, hvor de indre barrierer hastigt brydes ned, bliver interne skævheder i Unionen mere iøjnefaldende på regionalt end på nationalt niveau i områder, hvis socioøkonomiske problemer når ud over de administrative grænser og er rodfæstet i særlige strukturelle og systemiske svagheder, der snarere er økonomiske end politiske.

| 4.5 | At binde definitionen af "svage områder" til et geografisk kort, som tegnes på grundlag af gennemsnitsdata fra perioden 2008-2010 for en periode af 7 år, er et eksempel på rigid og anakronistisk planlægning i en økonomisk og social situation, der til stadighed udvikler sig i et rasende tempo. |
| --- | --- |

4.5

At binde definitionen af "svage områder" til et geografisk kort, som tegnes på grundlag af gennemsnitsdata fra perioden 2008-2010 for en periode af 7 år, er et eksempel på rigid og anakronistisk planlægning i en økonomisk og social situation, der til stadighed udvikler sig i et rasende tempo.

| 4.6 | Forsøg på at gøre den fysiske fordeling af økonomisk aktivitet mere afbalanceret ved at investere i de dårligst stillede områder kan føre til et forceret resultat, der ikke afspejler disse områders egentlige potentiale, idet dette vil forhindre effektive grupperinger af litra c-områder og gavne "lokalstøttejægere" i litra a)-områder. Statisk forhåndsidentifikation af ugunstigt stillede områder skaber en situation, som er meget ugunstig for konkurrenceevnen og innovation og hæmmer udviklingen af innovationsklynger, der ellers i Europa 2020-strategien fremhæves som nøgleelementer i strategier for intelligent specialisering med henblik på regional vækst. Støtte til udviklingen af sådanne strategier bør efter Kommissionens mening koncentreres om områder, der rummer en konkurrencefordel (12), dvs. om de økonomiske sektorer, hvor støtten er mest omkostningseffektiv. |
| --- | --- |

4.6

Forsøg på at gøre den fysiske fordeling af økonomisk aktivitet mere afbalanceret ved at investere i de dårligst stillede områder kan føre til et forceret resultat, der ikke afspejler disse områders egentlige potentiale, idet dette vil forhindre effektive grupperinger af litra c-områder og gavne "lokalstøttejægere" i litra a)-områder. Statisk forhåndsidentifikation af ugunstigt stillede områder skaber en situation, som er meget ugunstig for konkurrenceevnen og innovation og hæmmer udviklingen af innovationsklynger, der ellers i Europa 2020-strategien fremhæves som nøgleelementer i strategier for intelligent specialisering med henblik på regional vækst. Støtte til udviklingen af sådanne strategier bør efter Kommissionens mening koncentreres om områder, der rummer en konkurrencefordel (12), dvs. om de økonomiske sektorer, hvor støtten er mest omkostningseffektiv.

| 4.7 | Det er allerede blevet tilstrækkeligt fremhævet (13), at en politik for regionaludvikling, der først og fremmest er baseret på kompensation for regionale skævheder knyttet til forskelle i produktivitet og som begrænser sig til simpel økonomisk omfordeling af ressourcer fra de rigeste regioner til de fattigste, udgør en stærk hindring for mobilitet og effektiv klyngedannelse. En sådan tilgang må nødvendigvis vige pladsen for en "place based" udviklingsstrategi, hvor regionale og lokale grænser "eksisterer uafhængigt af de administrative grænser og kan ændre sig over tid". |
| --- | --- |

4.7

Det er allerede blevet tilstrækkeligt fremhævet (13), at en politik for regionaludvikling, der først og fremmest er baseret på kompensation for regionale skævheder knyttet til forskelle i produktivitet og som begrænser sig til simpel økonomisk omfordeling af ressourcer fra de rigeste regioner til de fattigste, udgør en stærk hindring for mobilitet og effektiv klyngedannelse. En sådan tilgang må nødvendigvis vige pladsen for en "place based" udviklingsstrategi, hvor regionale og lokale grænser "eksisterer uafhængigt af de administrative grænser og kan ændre sig over tid".

5.   Behovet for at ændre metoden til definition af ugunstigt stillede områder: forslag

| 5.1 | EØSU mener derfor, at kortlægning af de såkaldte "ugunstigt stillede områder" bør give de enkelte administrative regioner mulighed for at gribe ind i alle områder, som i løbet af programmeringsperioden viser tegn på at være i vanskeligheder, hvilket skal påvises ved hjælp af kriterier, som på forhånd er fastsat, anerkendt og aftalt i fællesskab. |
| --- | --- |

5.1

EØSU mener derfor, at kortlægning af de såkaldte "ugunstigt stillede områder" bør give de enkelte administrative regioner mulighed for at gribe ind i alle områder, som i løbet af programmeringsperioden viser tegn på at være i vanskeligheder, hvilket skal påvises ved hjælp af kriterier, som på forhånd er fastsat, anerkendt og aftalt i fællesskab.

| 5.2 | EØSU bakker op om den model for modernisering af regionalpolitikken, som Fabrizio Barca anbefaler i sin rapport om samhørighedspolitikken fra 2009 (14). Modellen opererer med interventionsenheder baseret på prioriteringer, behov, den territoriale sammensætning af økonomisk ineffektivitet og fælder, der fører til social eksklusion, samt den institutionelle kontekst, men ikke tager hensyn til administrative grænser. |
| --- | --- |

5.2

EØSU bakker op om den model for modernisering af regionalpolitikken, som Fabrizio Barca anbefaler i sin rapport om samhørighedspolitikken fra 2009 (14). Modellen opererer med interventionsenheder baseret på prioriteringer, behov, den territoriale sammensætning af økonomisk ineffektivitet og fælder, der fører til social eksklusion, samt den institutionelle kontekst, men ikke tager hensyn til administrative grænser.

| 5.3 | EØSU foreslår Kommissionen at anvende samme tilgang til konkurrencepolitikken og at vedtage en ny metode til definition af "økonomiske områder" under artikel 107, stk. 3, litra c). Denne metode bør ikke være bundet af administrative eller geografiske grænser, men kunne tage hensyn til den situation, som de forskellige regioner reelt befinder sig i på et givet tidspunkt. |
| --- | --- |

5.3

EØSU foreslår Kommissionen at anvende samme tilgang til konkurrencepolitikken og at vedtage en ny metode til definition af "økonomiske områder" under artikel 107, stk. 3, litra c). Denne metode bør ikke være bundet af administrative eller geografiske grænser, men kunne tage hensyn til den situation, som de forskellige regioner reelt befinder sig i på et givet tidspunkt.

| 5.4 | EØSU mener, at en sådan metode vil kunne garantere dels opfyldelsen af målsætninger for regionaludvikling gennem tematisk koncentration dels respekten for konkurrenceprincipperne og markedets integritet ved at sætte en kvantitativ grænse for de ressourcer, som gives statsstøtteinstrumentet med regionalt sigte – en grænse, som skal besluttes ovenfra for de enkelte medlemsstater eller NUTS II-regioner, sådan som det allerede sker f.eks. i forbindelse med nationale "de minimis"-lofter inden for fiskeri og landbrug. |
| --- | --- |

5.4

EØSU mener, at en sådan metode vil kunne garantere dels opfyldelsen af målsætninger for regionaludvikling gennem tematisk koncentration dels respekten for konkurrenceprincipperne og markedets integritet ved at sætte en kvantitativ grænse for de ressourcer, som gives statsstøtteinstrumentet med regionalt sigte – en grænse, som skal besluttes ovenfra for de enkelte medlemsstater eller NUTS II-regioner, sådan som det allerede sker f.eks. i forbindelse med nationale "de minimis"-lofter inden for fiskeri og landbrug.

| 5.5 | EØSU foreslår, at fastsættelsen af loftet ledsages af definitionen af vurderingskriterier for krisesituationer, som skal sikre sammenhængen mellem virksomhedsstøtte og målsætningen om udvikling af ugunstigt stillede regioner, samt at de områder, hvor der lejlighedsvis kan anvendes nationale regionalstøtteforanstaltninger, bliver defineret på grundlag af en bred vifte af indikatorer og minimumtærskler, som forhåndsgodkendes af Kommissionen. |
| --- | --- |

5.5

EØSU foreslår, at fastsættelsen af loftet ledsages af definitionen af vurderingskriterier for krisesituationer, som skal sikre sammenhængen mellem virksomhedsstøtte og målsætningen om udvikling af ugunstigt stillede regioner, samt at de områder, hvor der lejlighedsvis kan anvendes nationale regionalstøtteforanstaltninger, bliver defineret på grundlag af en bred vifte af indikatorer og minimumtærskler, som forhåndsgodkendes af Kommissionen.

| 5.6 | EØSU finder en metode til afgrænsning af ugunstigt stillede regioner mere sammenhængende og hensigtsmæssig, hvis den tager hensyn til den faktiske økonomiske og sociale situation i området, som fastsættes ud fra overskridelsen af det nationale gennemsnit for arbejdsløshedsindikatorer på NUTS III-niveau og gør befolkningen, som bor i disse NUTS III-områder, til maksimumtærskel for støtte, som ydes til virksomheder i områderne via en multiplikatorkoefficient, som skal aftales med Kommissionen. |
| --- | --- |

5.6

EØSU finder en metode til afgrænsning af ugunstigt stillede regioner mere sammenhængende og hensigtsmæssig, hvis den tager hensyn til den faktiske økonomiske og sociale situation i området, som fastsættes ud fra overskridelsen af det nationale gennemsnit for arbejdsløshedsindikatorer på NUTS III-niveau og gør befolkningen, som bor i disse NUTS III-områder, til maksimumtærskel for støtte, som ydes til virksomheder i områderne via en multiplikatorkoefficient, som skal aftales med Kommissionen.

| 5.7 | Efter EØSU's mening vil Kommissionen med en sådan metode mere effektivt kunne sikre konkurrencen end med den nugældende metode, eftersom den under overholdelsen af kompatibilitetsbetingelserne i retningslinjerne fastsætter en kvantitativ og effektiv grænse for statsstøtte, som kan tildeles i et givent område, og derved forhindrer, at lande med flere ressourcer støtter deres virksomheder uforholdsmæssigt meget i forhold til andre lande, hvorimod de nuværende bestemmelser giver medlemsstaterne lov til at koncentrere statsstøtten i et bestemt statsstøtteberettiget område, hvilket på grund af det samlede beløbs størrelse vil kunne fordreje konkurrencen. |
| --- | --- |

5.7

Efter EØSU's mening vil Kommissionen med en sådan metode mere effektivt kunne sikre konkurrencen end med den nugældende metode, eftersom den under overholdelsen af kompatibilitetsbetingelserne i retningslinjerne fastsætter en kvantitativ og effektiv grænse for statsstøtte, som kan tildeles i et givent område, og derved forhindrer, at lande med flere ressourcer støtter deres virksomheder uforholdsmæssigt meget i forhold til andre lande, hvorimod de nuværende bestemmelser giver medlemsstaterne lov til at koncentrere statsstøtten i et bestemt statsstøtteberettiget område, hvilket på grund af det samlede beløbs størrelse vil kunne fordreje konkurrencen.

6.   Behovet for at bevare støtten, herunder til store virksomheder, i artikel 107, stk. 3, litra c)-områder

| 6.1 | EØSU gør opmærksom på, at statsstøtte med regionalt sigte oprindelig blev indført som støtte til store virksomheder, hvis strategiske rolle for den regionale økonomis udviklingsdynamik beskrives udmærket i Kommissionens meddelelse om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken fra 1998 (15), hvori behovet for sammenhæng mellem de to politikker understreges med henblik på at tiltrække investeringer fra store virksomheder, som "er af særdeles stor betydning for regionaludviklingen, dels fordi de trækker andre investeringer med sig, dels fordi de åbner dørene til verdensmarkedet". |
| --- | --- |

6.1

EØSU gør opmærksom på, at statsstøtte med regionalt sigte oprindelig blev indført som støtte til store virksomheder, hvis strategiske rolle for den regionale økonomis udviklingsdynamik beskrives udmærket i Kommissionens meddelelse om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken fra 1998 (15), hvori behovet for sammenhæng mellem de to politikker understreges med henblik på at tiltrække investeringer fra store virksomheder, som "er af særdeles stor betydning for regionaludviklingen, dels fordi de trækker andre investeringer med sig, dels fordi de åbner dørene til verdensmarkedet".

| 6.2 | I lyset af ovenstående bemærkninger finder udvalget, at det fortsat bør være muligt at give statsstøtte til store virksomheder i artikel 107, stk. 3, litra c)-områder i henhold til betingelserne i de gældende retningslinjer. |
| --- | --- |

6.2

I lyset af ovenstående bemærkninger finder udvalget, at det fortsat bør være muligt at give statsstøtte til store virksomheder i artikel 107, stk. 3, litra c)-områder i henhold til betingelserne i de gældende retningslinjer.

| 6.3 | EØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på, at hvis man udelukker store virksomheder i litra c)-områder fra statsstøtte med regionalt sigte, risikerer man at skævvride offentlige ressourcer i litra a)-områder i visse lande, som ikke bare har et meget højt maksimumniveau for statsstøtte, men også modtager betydelige fællesskabsmidler og har langt lavere udgifter til arbejdskraft, hvilket uundgåeligt vil have en konkurrencefordrejende effekt. |
| --- | --- |

6.3

EØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på, at hvis man udelukker store virksomheder i litra c)-områder fra statsstøtte med regionalt sigte, risikerer man at skævvride offentlige ressourcer i litra a)-områder i visse lande, som ikke bare har et meget højt maksimumniveau for statsstøtte, men også modtager betydelige fællesskabsmidler og har langt lavere udgifter til arbejdskraft, hvilket uundgåeligt vil have en konkurrencefordrejende effekt.

| 6.4 | Liberaliseringen af finansmarkederne og udvidelsen af det indre marked gør det i dag muligt for virksomhederne at vedtage strategier, der sigter mod at betale så lidt skat som muligt og shoppe rundt for at finde det i skattemæssig henseende mest attraktive sted (16). I afventning af en harmonisering af beskatningen, som kan bringe den skadelige skattekonkurrence på dette område ned på et minimum, finder EØSU det nødvendigt, at Kommissionen nu prioriterer støtteformer og støtteordninger (f.eks. langsigtede skattelempelser med tilstrækkelige "bindende" forpligtelser), som i højere grad end en støttenedsættelse kan medvirke til at reducere markedsforvridningen til et minimum. Rammebestemmelserne for den næste programmeringsperiode bør stramme reguleringen til bekæmpelse af udflytning og sikrer de fornødne kanaler, som muliggør en passende koordination af anvendelsen af EU's samhørighedsmidler og tilladelse til statsstøtte til en og samme virksomhed |
| --- | --- |

6.4

Liberaliseringen af finansmarkederne og udvidelsen af det indre marked gør det i dag muligt for virksomhederne at vedtage strategier, der sigter mod at betale så lidt skat som muligt og shoppe rundt for at finde det i skattemæssig henseende mest attraktive sted (16). I afventning af en harmonisering af beskatningen, som kan bringe den skadelige skattekonkurrence på dette område ned på et minimum, finder EØSU det nødvendigt, at Kommissionen nu prioriterer støtteformer og støtteordninger (f.eks. langsigtede skattelempelser med tilstrækkelige "bindende" forpligtelser), som i højere grad end en støttenedsættelse kan medvirke til at reducere markedsforvridningen til et minimum. Rammebestemmelserne for den næste programmeringsperiode bør stramme reguleringen til bekæmpelse af udflytning og sikrer de fornødne kanaler, som muliggør en passende koordination af anvendelsen af EU's samhørighedsmidler og tilladelse til statsstøtte til en og samme virksomhed

| 6.5 | EØSU opfordrer på det varmeste Kommissionen til omhyggeligt at studere den model for regler for støtte til udviklingen af økonomien i ugunstigt stillede regioner, som en af EU's største konkurrenter, nemlig USA, har udviklet (Code of Federal Regulations, title 13, Business Credit and Assistance). Denne mekanisme til identifikation af områder, som er berettiget til offentlig støtte, er baseret på udpegelse af distrikter, der kræver økonomisk udvikling (economic development districts) og i økonomisk forstand ugunstigt stillede områder (economic distressed areas), og på udvælgelsen af udviklingsprojekter og ikke på geografiske eller administrative grænser, men på interventionsmålsætninger og -prioriteringer samt et sæt parametre, som er fastsat på føderalt niveau, og hvor de enkelte medlemsstater kan fastsætte detaljerne på baggrund af deres egen økonomiske struktur. |
| --- | --- |

6.5

EØSU opfordrer på det varmeste Kommissionen til omhyggeligt at studere den model for regler for støtte til udviklingen af økonomien i ugunstigt stillede regioner, som en af EU's største konkurrenter, nemlig USA, har udviklet (Code of Federal Regulations, title 13, Business Credit and Assistance). Denne mekanisme til identifikation af områder, som er berettiget til offentlig støtte, er baseret på udpegelse af distrikter, der kræver økonomisk udvikling (economic development districts) og i økonomisk forstand ugunstigt stillede områder (economic distressed areas), og på udvælgelsen af udviklingsprojekter og ikke på geografiske eller administrative grænser, men på interventionsmålsætninger og -prioriteringer samt et sæt parametre, som er fastsat på føderalt niveau, og hvor de enkelte medlemsstater kan fastsætte detaljerne på baggrund af deres egen økonomiske struktur.

7.   Aktørernes holdning

| 7.1 | I den offentlige høring, som blev holdt den 29. januar 2013 om statsstøtte til regionaludvikling i Europa, deltog repræsentanter for flere af Europas regioner (Andalusien i Spanien, Bayern i Tyskland og Emilia Romagna i Italien), sammenslutninger af lokale og nationale virksomheder og Europa-Parlamentet. Regionsudvalgets ordførers ekspert redegjorde for udvalgets udtalelse, som blev vedtaget den 1. februar 2013 (17). Udtalelsen indeholder spørgsmål og forslag til Kommissionen, som altovervejende er centreret om behovet for modernisering af reglerne for statsstøtte med regionalt sigte. |
| --- | --- |

7.1

I den offentlige høring, som blev holdt den 29. januar 2013 om statsstøtte til regionaludvikling i Europa, deltog repræsentanter for flere af Europas regioner (Andalusien i Spanien, Bayern i Tyskland og Emilia Romagna i Italien), sammenslutninger af lokale og nationale virksomheder og Europa-Parlamentet. Regionsudvalgets ordførers ekspert redegjorde for udvalgets udtalelse, som blev vedtaget den 1. februar 2013 (17). Udtalelsen indeholder spørgsmål og forslag til Kommissionen, som altovervejende er centreret om behovet for modernisering af reglerne for statsstøtte med regionalt sigte.

| 7.2 | Såvel regioner som virksomheder har fra flere forskellige syns- og indfaldsvinkler påvist, at Kommissionens forslag ikke i tilfredsstillende grad imødekommer de mange krav om modernisering og forbedring af ordningen for statsstøtte med regionalt sigte, især ikke i den nuværende alvorlige krise. Europa-Parlamentets repræsentant bakkede op om forslaget i denne udtalelse og kaldte det hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med behovet for en ny territorial ligevægt. Der blev fremsat interessante forslag om inddragelse af andre kriterier end BNP, der i dag er eneste kriterium, i forbindelse med beregningen af forskellen fra det europæiske gennemsnit og vurderingen af berettigelse til statsstøtte med regionalt sigte i henhold til undtagelsen i artikel 170, stk. 3, litra a), som f.eks. en regions arbejdsløshedsprocent. EØSU støtter uforbeholdent disse forslag. |
| --- | --- |

7.2

Såvel regioner som virksomheder har fra flere forskellige syns- og indfaldsvinkler påvist, at Kommissionens forslag ikke i tilfredsstillende grad imødekommer de mange krav om modernisering og forbedring af ordningen for statsstøtte med regionalt sigte, især ikke i den nuværende alvorlige krise. Europa-Parlamentets repræsentant bakkede op om forslaget i denne udtalelse og kaldte det hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med behovet for en ny territorial ligevægt. Der blev fremsat interessante forslag om inddragelse af andre kriterier end BNP, der i dag er eneste kriterium, i forbindelse med beregningen af forskellen fra det europæiske gennemsnit og vurderingen af berettigelse til statsstøtte med regionalt sigte i henhold til undtagelsen i artikel 170, stk. 3, litra a), som f.eks. en regions arbejdsløshedsprocent. EØSU støtter uforbeholdent disse forslag.

| 7.3 | Endelig fremhævede virksomhederne såvel ud fra et lokalt som ud fra et nationalt synspunkt behovet for et fleksibelt instrument: adgangen til statsstøtte med regionalt sigte skal vurderes ud fra investeringens kvalitet, den forventede virkning på økonomien og effekten på konkurrencen, og ikke ud fra virksomhedernes størrelse. Endvidere blev det påpeget, at fastsættelse af kriterier for virksomhedernes størrelse i overensstemmelse med Kommissionens henstilling fra 2013 (18) for med større præcision at kunne vurdere indvirkningen på konkurrenceevnen af statsstøtte til virksomheder, der er større end SMV'er, ville kræve en ajourføring, al den stund kategorien "ikke-SMV" omfatter mange virksomheder, der ikke er store multinationale selskaber, og netop fordi de er mindre ikke kan vurderes efter det samme kriterium. |
| --- | --- |

7.3

Endelig fremhævede virksomhederne såvel ud fra et lokalt som ud fra et nationalt synspunkt behovet for et fleksibelt instrument: adgangen til statsstøtte med regionalt sigte skal vurderes ud fra investeringens kvalitet, den forventede virkning på økonomien og effekten på konkurrencen, og ikke ud fra virksomhedernes størrelse. Endvidere blev det påpeget, at fastsættelse af kriterier for virksomhedernes størrelse i overensstemmelse med Kommissionens henstilling fra 2013 (18) for med større præcision at kunne vurdere indvirkningen på konkurrenceevnen af statsstøtte til virksomheder, der er større end SMV'er, ville kræve en ajourføring, al den stund kategorien "ikke-SMV" omfatter mange virksomheder, der ikke er store multinationale selskaber, og netop fordi de er mindre ikke kan vurderes efter det samme kriterium.

8.   Behov for opretholdelse af støtteintensiteten for store virksomheder i artikel 107, stk. 3, litra a)-områder

| 8.1 | Udvalget opfordrer kraftigt Kommissionen til at genoverveje planen om at reducere støtteintensiteten for store virksomheder fra 40 % til 35 % og 25 %. Kommissionens argumenter for at nedsætte støtten er ikke velbegrundede. Den foreslåede reduktion vil i realiteten betyde enden på de nuværende ordninger i litra a)-områder, som er oprettet for at tiltrække udenlandske investeringer. |
| --- | --- |

8.1

Udvalget opfordrer kraftigt Kommissionen til at genoverveje planen om at reducere støtteintensiteten for store virksomheder fra 40 % til 35 % og 25 %. Kommissionens argumenter for at nedsætte støtten er ikke velbegrundede. Den foreslåede reduktion vil i realiteten betyde enden på de nuværende ordninger i litra a)-områder, som er oprettet for at tiltrække udenlandske investeringer.

| 8.2 | Udvalget ser i øvrigt med stor bekymring på Kommissionens planer om at begrænse støtteintensiteten til et beløb svarende til ekstraomkostningerne og om at skærpe proceduren for at dokumentere støttens ansporende effekt for store virksomheder. |
| --- | --- |

8.2

Udvalget ser i øvrigt med stor bekymring på Kommissionens planer om at begrænse støtteintensiteten til et beløb svarende til ekstraomkostningerne og om at skærpe proceduren for at dokumentere støttens ansporende effekt for store virksomheder.

| 8.3 | De ovenfor beskrevne foranstaltninger vil i realiteten gøre det meget svært for litra a)-områder at tiltrække udenlandske investeringer og skabe nye jobs og værdier og stille disse områder ringere i konkurrencen med regioner uden for Europa, hvor investeringsordningerne i mange tilfælde er langt mere fordelagtige. |
| --- | --- |

8.3

De ovenfor beskrevne foranstaltninger vil i realiteten gøre det meget svært for litra a)-områder at tiltrække udenlandske investeringer og skabe nye jobs og værdier og stille disse områder ringere i konkurrencen med regioner uden for Europa, hvor investeringsordningerne i mange tilfælde er langt mere fordelagtige.

Bruxelles, den 21. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 11 af 15.1.2013, s. 49.

1

(2)  http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_regional_aid_guidelines/explanatory_note_da.pdf.

2

(3)  EUT C 223 af 16.9.2009, s. 54.

3

(4)  Comp/DG/2012/012588 af 23.2.2012.

4

(5)  EUT C 90 af 26.3.1998, s. 3.

5

(6)  Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken - styrkelse af koncentrationen og samhørigheden (98/C 90/03).

6

(7)  Meddelelse fra Kommissionen "Samhørighedspolitikkens bidrag til vækst og beskæftigelse: Fællesskabets strategiske retningslinjer for 2007-2013", COM(2005) 299 af 5. juli 2005, s. 5.

7

(8)  Artikel 12 i Rådets forordning af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999.

8

(9)  COM(2008) 616 final af 24.10.2008, pkt. 1.

9

(10)  Ibid., pkt. 2.3.

10

(11)  Ibid., pkt. 3.1.

11

(12)  COM(2010) 553 final af 6. oktober 2010, Regionalpolitikkens bidrag til intelligent vækst i Europa 2020, punkt 3.1.

12

Regionalpolitikkens bidrag til intelligent vækst i Europa 2020

(13)  Se fodnote 14.

13

(14)  "En dagsorden for en reformeret samhørighedspolitik – en stedbaseret tilgang til imødegåelse af EU's udfordringer og forventninger", uafhængig rapport udarbejdet af Fabrizio Barca i april 2009 på anmodning af Danuta Hübner, kommissær med ansvar for regionalpolitik.

14

(15)  Jf. fodnote 5.

15

(16)  "A new strategy for the Single Market – at the service of Europe's economy and society" – Rapport fra Mario Monti til José Manuel Barroso, formand for Europa-Kommissionen, 9. maj 2010.

16

(17)  http://www.toad.cor.europa.eu/corwipdetail.aspx?folderpath=COTER-V/034&id=21792.

17

(18)  Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 124 af 20.5.2003).

18

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/27

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Jobskabelse gennem lærlingeuddannelser og livslang erhvervsfaglig uddannelse: erhvervslivets rolle i undervisningen i EU (initiativudtalelse)

2013/C 161/05

Ordfører: Vladimíra DRBALOVÁ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Jobskabelse gennem lærlingeuddannelser og livslang erhvervsfaglig uddannelse: erhvervslivets rolle i undervisningen i EU".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, som vedtog sin udtalelse den 26. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 83 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg undersøger arbejdsgiveres og erhvervsfolks aktive tilgang til mobiliseringen i hele Europa med henblik på at støtte udviklingen af kompetencer og tilpasse dem til arbejdsmarkedets behov i forbindelse med fornyet vækst, jobskabelse og navnlig forbedring af situationen for unge på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg undersøger arbejdsgiveres og erhvervsfolks aktive tilgang til mobiliseringen i hele Europa med henblik på at støtte udviklingen af kompetencer og tilpasse dem til arbejdsmarkedets behov i forbindelse med fornyet vækst, jobskabelse og navnlig forbedring af situationen for unge på arbejdsmarkedet.

| 1.2 | Almen uddannelse og erhvervsuddannelse er dyre aktiviteter, der kommer rigtigt mange mennesker til gode. Der findes mange modeller for, hvordan man kan fordele omkostningerne i Europa. Arbejdsgiverne bør inddrages i disse alt efter de respektive staters praksis og nationale vilkår. |
| --- | --- |

1.2

Almen uddannelse og erhvervsuddannelse er dyre aktiviteter, der kommer rigtigt mange mennesker til gode. Der findes mange modeller for, hvordan man kan fordele omkostningerne i Europa. Arbejdsgiverne bør inddrages i disse alt efter de respektive staters praksis og nationale vilkår.

| 1.3 | Udvalget opfordrer arbejdsgivere og erhvervsfolk til at støtte princippet om partnerskab og samarbejde mellem alle berørte parter i reformen af uddannelsessystemerne, erhvervsuddannelsessystemer og udviklingen af strategier for livslang læring. I den forbindelse anerkender udvalget den sociale dialogs rolle, samt de resultater, der indtil videre er opnået gennem samarbejdet mellem arbejdsmarkedets parter på alle niveauer. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget opfordrer arbejdsgivere og erhvervsfolk til at støtte princippet om partnerskab og samarbejde mellem alle berørte parter i reformen af uddannelsessystemerne, erhvervsuddannelsessystemer og udviklingen af strategier for livslang læring. I den forbindelse anerkender udvalget den sociale dialogs rolle, samt de resultater, der indtil videre er opnået gennem samarbejdet mellem arbejdsmarkedets parter på alle niveauer.

| 1.4 | Udvalget opfordrer arbejdsgivere og erhvervsfolk til at fastholde og styrke den europæiske industris position samt deltage i forbedringen af industriens image og tekniske discipliner samt videnskabelige og tekniske kompetencer (1), analysere, forudsige og udbrede kendskabet til de enkelte sektorers behov og dermed aktivt bidrage til bedre at matche kompetencer med arbejdsmarkedets behov. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget opfordrer arbejdsgivere og erhvervsfolk til at fastholde og styrke den europæiske industris position samt deltage i forbedringen af industriens image og tekniske discipliner samt videnskabelige og tekniske kompetencer (1), analysere, forudsige og udbrede kendskabet til de enkelte sektorers behov og dermed aktivt bidrage til bedre at matche kompetencer med arbejdsmarkedets behov.

| 1.5 | Arbejdsgiverne og erhvervslivets organisationer bør samtidig respektere de specifikke behov, der findes hos mindre virksomheder og mikrovirksomheder som følge af gode store evne til at skabe arbejdspladser og hjælpe dem med til at udarbejde detaljerede oversigter, der viser, hvordan disse langt mere fleksible og dynamiske virksomheder fungerer. |
| --- | --- |

1.5

Arbejdsgiverne og erhvervslivets organisationer bør samtidig respektere de specifikke behov, der findes hos mindre virksomheder og mikrovirksomheder som følge af gode store evne til at skabe arbejdspladser og hjælpe dem med til at udarbejde detaljerede oversigter, der viser, hvordan disse langt mere fleksible og dynamiske virksomheder fungerer.

| 1.6 | Udvalget anbefaler virksomhederne sammen med andre arbejdsmarkedsaktører at samarbejde tæt med skoler og uddannelsesinstitutioner og at tage aktivt del i udviklingsprogrammer og undervisningsplaner for erhvervsuddannelser med fokus på de forventede resultater. Dette samarbejde bør samtidig afspejles i uddannelsen af lærere og mestre i den praktiske del af erhvervsuddannelsen. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget anbefaler virksomhederne sammen med andre arbejdsmarkedsaktører at samarbejde tæt med skoler og uddannelsesinstitutioner og at tage aktivt del i udviklingsprogrammer og undervisningsplaner for erhvervsuddannelser med fokus på de forventede resultater. Dette samarbejde bør samtidig afspejles i uddannelsen af lærere og mestre i den praktiske del af erhvervsuddannelsen.

| 1.7 | Udvalget mener, at et mere effektivt samarbejde mellem virksomheder og offentlige og private arbejdsformidlinger vil føre til større sammenhæng mellem lærlingeuddannelser i virksomheder og principperne om aktiv beskæftigelsespolitik og derfor større deltagelse i uddannelse gennem hele livet. |
| --- | --- |

1.7

Udvalget mener, at et mere effektivt samarbejde mellem virksomheder og offentlige og private arbejdsformidlinger vil føre til større sammenhæng mellem lærlingeuddannelser i virksomheder og principperne om aktiv beskæftigelsespolitik og derfor større deltagelse i uddannelse gennem hele livet.

| 1.8 | Inden for rammerne af den alliance, der foreslås inden for lærlingeuddannelsen, bør arbejdsgiverne og erhvervslivet forpligte sig til at støtte lærlingeuddannelser af høj kvalitet samt forbedre uddannelsernes image og gøre dem mere tillokkende i Europa. De bør også påtage sig ansvaret for at oprette et tilstrækkeligt antal pladser til elever og lærlinge med udgangspunkt i vekseluddannelsessystemet, hvor skoleundervisning kombineres med praktikophold i virksomhederne foruden andre måder, hvorpå man kan tilegne sig praktiske erfaringer og kvalifikationer. For at dette kan ske, bør man ikke desto mindre i de enkelte lande skabe de rette vilkår og incitamenter for virksomhederne. |
| --- | --- |

1.8

Inden for rammerne af den alliance, der foreslås inden for lærlingeuddannelsen, bør arbejdsgiverne og erhvervslivet forpligte sig til at støtte lærlingeuddannelser af høj kvalitet samt forbedre uddannelsernes image og gøre dem mere tillokkende i Europa. De bør også påtage sig ansvaret for at oprette et tilstrækkeligt antal pladser til elever og lærlinge med udgangspunkt i vekseluddannelsessystemet, hvor skoleundervisning kombineres med praktikophold i virksomhederne foruden andre måder, hvorpå man kan tilegne sig praktiske erfaringer og kvalifikationer. For at dette kan ske, bør man ikke desto mindre i de enkelte lande skabe de rette vilkår og incitamenter for virksomhederne.

| 1.9 | EØSU noterer sig den plads, arbejdsgiverne indtager i det sociale partnerskab for at udvikle og gennemføre EU-instrumenter såsom EQF (2), ESCO (3), ECVET (4), Europass m.fl. i de enkelte stater. Udvalget gør hele tiden opmærksom på, at det er altafgørende at tilpasse disse instrumenter til mikrovirksomhedernes, de mindre virksomheders og håndværkernes vilkår. |
| --- | --- |

1.9

EØSU noterer sig den plads, arbejdsgiverne indtager i det sociale partnerskab for at udvikle og gennemføre EU-instrumenter såsom EQF (2), ESCO (3), ECVET (4), Europass m.fl. i de enkelte stater. Udvalget gør hele tiden opmærksom på, at det er altafgørende at tilpasse disse instrumenter til mikrovirksomhedernes, de mindre virksomheders og håndværkernes vilkår.

| 1.10 | Udvalget opfordrer også arbejdsgiverne og virksomhederne til i større grad at udnytte kvinders potentiale og tilskynde dem til at studere naturvidenskabelige fag med henblik på at øge deres beskæftigelsesegnethed og lette deres overgang til arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.10

Udvalget opfordrer også arbejdsgiverne og virksomhederne til i større grad at udnytte kvinders potentiale og tilskynde dem til at studere naturvidenskabelige fag med henblik på at øge deres beskæftigelsesegnethed og lette deres overgang til arbejdsmarkedet.

| 1.11 | Udvalget opfordrer arbejdsgivere og virksomheder til på mere effektiv vis at benytte sig af de europæiske strukturfonde, såsom EFRU, ELFUL og først og fremmest den nye generation af ESF (5) og Erasmus for alle. Samtidig efterlyser udvalget flere midler til programmerne COSME og HORISONT. |
| --- | --- |

1.11

Udvalget opfordrer arbejdsgivere og virksomheder til på mere effektiv vis at benytte sig af de europæiske strukturfonde, såsom EFRU, ELFUL og først og fremmest den nye generation af ESF (5) og Erasmus for alle. Samtidig efterlyser udvalget flere midler til programmerne COSME og HORISONT.

2.   Indledning

| 2.1 | Denne udtalelse følger umiddelbart op på udvalgets udtalelse om Europa 2020-strategien og de relevante flagskibsinitiativer (6) samt de udtalelser, der vedrører udvikling af færdigheder, uddannelsens og erhvervsuddannelsens rolle (7). |
| --- | --- |

2.1

Denne udtalelse følger umiddelbart op på udvalgets udtalelse om Europa 2020-strategien og de relevante flagskibsinitiativer (6) samt de udtalelser, der vedrører udvikling af færdigheder, uddannelsens og erhvervsuddannelsens rolle (7).

| 2.2 | Regionsudvalget reagerer positivt på Kommissionens opfordring (8) om at etablere stærke partnerskaber, som bygger på tillid mellem de involverede. Udtalelsen respekterer civilsamfundets rolle og arbejdsmarkedsparternes (9) autonomi og supplerer udvalgets andre udtalelser på området (10). |
| --- | --- |

2.2

Regionsudvalget reagerer positivt på Kommissionens opfordring (8) om at etablere stærke partnerskaber, som bygger på tillid mellem de involverede. Udtalelsen respekterer civilsamfundets rolle og arbejdsmarkedsparternes (9) autonomi og supplerer udvalgets andre udtalelser på området (10).

| 2.3 | I udvalgets udtalelse forsøger man at fremhæve arbejdsgivernes og erhvervslivets aktive bidrag til gennemførelse af foranstaltninger, der træffes på EU-niveau om beskæftigelse, uddannelse og muligheder for unge. Det drejer sig således om at få de vedtagne politikker og foranstaltninger til at forholde sig til realiteterne og kravene fra virksomhedernes forretningspraksis. Europas virksomheder spiller en afgørende rolle, hvis arbejdsmarkedet (11) skal finde en vej ud af krisen. |
| --- | --- |

2.3

I udvalgets udtalelse forsøger man at fremhæve arbejdsgivernes og erhvervslivets aktive bidrag til gennemførelse af foranstaltninger, der træffes på EU-niveau om beskæftigelse, uddannelse og muligheder for unge. Det drejer sig således om at få de vedtagne politikker og foranstaltninger til at forholde sig til realiteterne og kravene fra virksomhedernes forretningspraksis. Europas virksomheder spiller en afgørende rolle, hvis arbejdsmarkedet (11) skal finde en vej ud af krisen.

| 2.4 | Europa skal aktivere alle vækstfaktorer. En af dem er en kvalificeret arbejdsstyrke, der gennem sin struktur og størrelse opfylder de aktuelle behov på arbejdsmarkedet. Det er derfor man også skal rette opmærksomheden mod de praktiske færdigheder på jobbet (resultaterne), den erhvervsfaglige uddannelse, lærlingeuddannelserne og de tekniske fag. |
| --- | --- |

2.4

Europa skal aktivere alle vækstfaktorer. En af dem er en kvalificeret arbejdsstyrke, der gennem sin struktur og størrelse opfylder de aktuelle behov på arbejdsmarkedet. Det er derfor man også skal rette opmærksomheden mod de praktiske færdigheder på jobbet (resultaterne), den erhvervsfaglige uddannelse, lærlingeuddannelserne og de tekniske fag.

| 2.5 | I de seneste år har EØSU intensiveret sin aktivitet for at understøtte en mere effektiv forbindelse mellem uddannelsessystemerne og arbejdsmarkedets (12) behov for at forbedre arbejdstagernes beskæftigelsesegnethed og tilpasningsevne, forbedre virksomhedernes adgang til en mere kvalificeret arbejdskraft og reducere de vanskeligheder, der er forbundet med overgangen fra skole til arbejdsmarkedet, og har fremsat en række anbefalinger til arbejdsgivere og virksomheder, nemlig:






  — | at deltage i reformer på arbejdsmarkedet og modernisering af uddannelsessystemerne i forbindelse med trepartsforhandlinger med regeringen og i den sociale dialog, |
| --- | --- | --- |

2.5

I de seneste år har EØSU intensiveret sin aktivitet for at understøtte en mere effektiv forbindelse mellem uddannelsessystemerne og arbejdsmarkedets (12) behov for at forbedre arbejdstagernes beskæftigelsesegnethed og tilpasningsevne, forbedre virksomhedernes adgang til en mere kvalificeret arbejdskraft og reducere de vanskeligheder, der er forbundet med overgangen fra skole til arbejdsmarkedet, og har fremsat en række anbefalinger til arbejdsgivere og virksomheder, nemlig:

—

at deltage i reformer på arbejdsmarkedet og modernisering af uddannelsessystemerne i forbindelse med trepartsforhandlinger med regeringen og i den sociale dialog,

| — | i fællesskab at deltage i udvikling af prognoser for fremtidige behov på arbejdsmarkedet, |
| --- | --- |

—

i fællesskab at deltage i udvikling af prognoser for fremtidige behov på arbejdsmarkedet,

| — | bidrage til udvikling af effektive strategier for læring gennem hele livet, |
| --- | --- |

—

bidrage til udvikling af effektive strategier for læring gennem hele livet,

| — | sammen med andre arbejdsmarkedsaktører at indlede og konsolidere erhvervslivets samarbejde med skoler og uddannelsesinstitutioner, |
| --- | --- |

—

sammen med andre arbejdsmarkedsaktører at indlede og konsolidere erhvervslivets samarbejde med skoler og uddannelsesinstitutioner,

| — | at fremme anerkendelse af resultaterne af ikke-formel og uformel læring, |
| --- | --- |

—

at fremme anerkendelse af resultaterne af ikke-formel og uformel læring,

| — | at samarbejde med institutioner, som er aktive på arbejdsmarkedet, navnlig offentlige og private arbejdsformidlinger, og aktivt tilslutte sig systemer for erhvervsvejledning for unge og jobsøgende, |
| --- | --- |

—

at samarbejde med institutioner, som er aktive på arbejdsmarkedet, navnlig offentlige og private arbejdsformidlinger, og aktivt tilslutte sig systemer for erhvervsvejledning for unge og jobsøgende,

| — | at forbedre navnlig industrisektorernes image og skabe flere lærepladser og muligheder for praktisk træning og praktikophold, |
| --- | --- |

—

at forbedre navnlig industrisektorernes image og skabe flere lærepladser og muligheder for praktisk træning og praktikophold,

| — | at sikre lærere og undervisere praktikophold i virksomhederne, |
| --- | --- |

—

at sikre lærere og undervisere praktikophold i virksomhederne,

| — | at samarbejde med familier og enkeltpersoner og bidrage til, at deres forventninger afstemmes med virksomhedens reelle behov, |
| --- | --- |

—

at samarbejde med familier og enkeltpersoner og bidrage til, at deres forventninger afstemmes med virksomhedens reelle behov,

| — | at skabe strukturer og betingelser, der tillader arbejdstagerne at dele ud af deres viden og erfaring til lærlinge og praktikanter eller i en overgang at fungere som lærere i forbindelse med erhvervsfaglig undervisning og uddannelse, |
| --- | --- |

—

at skabe strukturer og betingelser, der tillader arbejdstagerne at dele ud af deres viden og erfaring til lærlinge og praktikanter eller i en overgang at fungere som lærere i forbindelse med erhvervsfaglig undervisning og uddannelse,

| — | at bidrage til arbejdstageres, lærlinges og underviseres øgede mobilitet mellem de forskellige uddannelsessystemer og erhvervsfaglige uddannelsessystemer samt mellem de forskellige lande (ved at gøre brug af værktøjerne EQF, ECVET, EQAVET, Europass osv.), |
| --- | --- |

—

at bidrage til arbejdstageres, lærlinges og underviseres øgede mobilitet mellem de forskellige uddannelsessystemer og erhvervsfaglige uddannelsessystemer samt mellem de forskellige lande (ved at gøre brug af værktøjerne EQF, ECVET, EQAVET, Europass osv.),

| — | at deltage i initiativer til etablering af nationale klassifikationssystemer for kvalifikationer og nationale stillingsklassifikationer, |
| --- | --- |

—

at deltage i initiativer til etablering af nationale klassifikationssystemer for kvalifikationer og nationale stillingsklassifikationer,

| — | at benytte EU-midler til at støtte de studerendes uddannelse og mobilitet i Europa, |
| --- | --- |

—

at benytte EU-midler til at støtte de studerendes uddannelse og mobilitet i Europa,

| — | at fremme frivillig undervisning og uddannelse af lærlinge, |
| --- | --- |

—

at fremme frivillig undervisning og uddannelse af lærlinge,

| — | at sikre en effektiv anvendelse af strukturfondene, navnlig ESF. |
| --- | --- |

—

at sikre en effektiv anvendelse af strukturfondene, navnlig ESF.

3.   Initiativer på EU-plan

| 3.1 | En dagsorden for nye kvalifikationer og job fremhæver behovet for at investere i uddannelsessystemer og erhvervsuddannelse, at forudse de nødvendige kompetencer og forbedre læringen hele livet igennem og foreslår at udvikle omfattende strategier i denne henseende. |
| --- | --- |

3.1

En dagsorden for nye kvalifikationer og job fremhæver behovet for at investere i uddannelsessystemer og erhvervsuddannelse, at forudse de nødvendige kompetencer og forbedre læringen hele livet igennem og foreslår at udvikle omfattende strategier i denne henseende.

| 3.2 | Initiativet Unge på vej
   (13) lægger hovedvægten på uddannelse af høj kvalitet, en vellykket integration på arbejdsmarkedet og øget mobilitet og foreslår en forbedring af uddannelserne og undervisningen, så de bliver mere tillokkende, større udbud og højere kvalitet i undervisningen samt i erhvervsuddannelserne, forbedret adgang til praktikophold af høj kvalitet og tilskyndelse af virksomhederne til at tage vel imod de unge. |
| --- | --- |

3.2

Initiativet Unge på vej
   (13) lægger hovedvægten på uddannelse af høj kvalitet, en vellykket integration på arbejdsmarkedet og øget mobilitet og foreslår en forbedring af uddannelserne og undervisningen, så de bliver mere tillokkende, større udbud og højere kvalitet i undervisningen samt i erhvervsuddannelserne, forbedret adgang til praktikophold af høj kvalitet og tilskyndelse af virksomhederne til at tage vel imod de unge.

| 3.3 | Meddelelsen med titlen: "Et opsving med høj beskæftigelse"
   (14) har til formål at skabe arbejdspladser, især i områder, der tilbyder store muligheder for vækst, skabe mere dynamik på arbejdsmarkedet, videreudvikle uddannelse gennem hele livet, sikre beskæftigelsen og skabe muligheder for de unge. |
| --- | --- |

3.3

Meddelelsen med titlen: "Et opsving med høj beskæftigelse"
   (14) har til formål at skabe arbejdspladser, især i områder, der tilbyder store muligheder for vækst, skabe mere dynamik på arbejdsmarkedet, videreudvikle uddannelse gennem hele livet, sikre beskæftigelsen og skabe muligheder for de unge.

| 3.4 | I den nuværende situation med stigende arbejdsløshed og lav økonomisk vækst er der akut behov for at kunne udnytte de nye læringsmuligheder også uden for det formelle uddannelsessystem. Derfor er Rådets henstilling om validering af ikke-formel og uformel læring (15) et bidrag på EU-plan til at fremskynde reformer. |
| --- | --- |

3.4

I den nuværende situation med stigende arbejdsløshed og lav økonomisk vækst er der akut behov for at kunne udnytte de nye læringsmuligheder også uden for det formelle uddannelsessystem. Derfor er Rådets henstilling om validering af ikke-formel og uformel læring (15) et bidrag på EU-plan til at fremskynde reformer.

| 3.5 | Meddelelsen fra Kommissionen om temaet "Nytænkning på uddannelsesområdet: investering i kvalifikationer for bedre socioøkonomiske resultater" (16) giver en række praktiske og innovative tilgange også inden for undervisning og erhvervsuddannelse samt støtte til uddannelse, iværksætterkultur og mobilitet. De europæiske undervisningssystemer og erhvervsuddannelser bør stræbe efter at blive førende på globalt plan, både gennem standarder og egentlige præstationer (17). |
| --- | --- |

3.5

Meddelelsen fra Kommissionen om temaet "Nytænkning på uddannelsesområdet: investering i kvalifikationer for bedre socioøkonomiske resultater" (16) giver en række praktiske og innovative tilgange også inden for undervisning og erhvervsuddannelse samt støtte til uddannelse, iværksætterkultur og mobilitet. De europæiske undervisningssystemer og erhvervsuddannelser bør stræbe efter at blive førende på globalt plan, både gennem standarder og egentlige præstationer (17).

| 3.6 | Kommissionens meddelelse om "Unge på vej ind i beskæftigelse" (18) er baseret på de forslag, der indtil nu er lagt frem som eksempelvis europæiske kvalitetskriterier for praktikprogrammer (19) og ungdomsgarantien og taler for, at man skaber en europæisk alliance for lærlingeuddannelser (20). |
| --- | --- |

3.6

Kommissionens meddelelse om "Unge på vej ind i beskæftigelse" (18) er baseret på de forslag, der indtil nu er lagt frem som eksempelvis europæiske kvalitetskriterier for praktikprogrammer (19) og ungdomsgarantien og taler for, at man skaber en europæisk alliance for lærlingeuddannelser (20).

| 3.7 | Handlingsplanen for iværksætterkultur – "En saltvandsindsprøjtning til iværksætterånden i Europa" – henviser til undervisning og uddannelse af iværksættere og etablering af et fælleseuropæisk initiativ til erhvervelse af iværksætterfærdigheder (21), som sigter mod at udvikle viden, færdigheder og iværksætterkompetencer. |
| --- | --- |

3.7

Handlingsplanen for iværksætterkultur – "En saltvandsindsprøjtning til iværksætterånden i Europa" – henviser til undervisning og uddannelse af iværksættere og etablering af et fælleseuropæisk initiativ til erhvervelse af iværksætterfærdigheder (21), som sigter mod at udvikle viden, færdigheder og iværksætterkompetencer.

4.   Arbejdsgivernes og virksomhedernes rolle

| 4.1 | Indsatsen for at styrke industriens position i Europa og de dertil knyttede tjenester forudsætter en ændring i kvalifikationsstrukturen og tilsvarende færdigheder i alle sektorer på baggrund af tydeligt definerede resultater. |
| --- | --- |

4.1

Indsatsen for at styrke industriens position i Europa og de dertil knyttede tjenester forudsætter en ændring i kvalifikationsstrukturen og tilsvarende færdigheder i alle sektorer på baggrund af tydeligt definerede resultater.

| 4.2 | Omstruktureringen i en række sektorer, som er en naturlig del af dynamiske økonomier, medfører såvel et tab som skabelse af arbejdspladser. Antallet af nye arbejdspladser er dog klart mindre end antallet af tabte arbejdspladser (22). For arbejdsgiverne betyder det, at de i samarbejde med regeringer og inden for rammerne af den sociale dialog, kan forudsige og styre ændringerne, således at man begrænser de sociale konsekvenser og øger den positive virkning af omstruktureringen. Det handler også om konsekvent at deltage i investeringer i uddannelse og omskoling. |
| --- | --- |

4.2

Omstruktureringen i en række sektorer, som er en naturlig del af dynamiske økonomier, medfører såvel et tab som skabelse af arbejdspladser. Antallet af nye arbejdspladser er dog klart mindre end antallet af tabte arbejdspladser (22). For arbejdsgiverne betyder det, at de i samarbejde med regeringer og inden for rammerne af den sociale dialog, kan forudsige og styre ændringerne, således at man begrænser de sociale konsekvenser og øger den positive virkning af omstruktureringen. Det handler også om konsekvent at deltage i investeringer i uddannelse og omskoling.

| 4.3 | Derfor er det nødvendigt at forudse arbejdsmarkedets fremtidige behov. Selv om de specialiserede internationale undersøgelser viser, at det er meget vanskeligt at få et troværdigt indblik i arbejdsmarkedets langsigtede behov på grund af den meget dynamiske karakter i den globale udvikling bør arbejdsgiver- og brancheorganisationer inden for rammerne af den sociale dialog foretage analyser af hver enkelt sektor på kort og mellemlangt sigt, og fremhæve de regionale forskelle og reagere på virksomhedernes skiftende behov for kvalificeret arbejdskraft. Disse analyser og prognoser berører alle økonomiske aktører selv kooperativer og håndværkere. |
| --- | --- |

4.3

Derfor er det nødvendigt at forudse arbejdsmarkedets fremtidige behov. Selv om de specialiserede internationale undersøgelser viser, at det er meget vanskeligt at få et troværdigt indblik i arbejdsmarkedets langsigtede behov på grund af den meget dynamiske karakter i den globale udvikling bør arbejdsgiver- og brancheorganisationer inden for rammerne af den sociale dialog foretage analyser af hver enkelt sektor på kort og mellemlangt sigt, og fremhæve de regionale forskelle og reagere på virksomhedernes skiftende behov for kvalificeret arbejdskraft. Disse analyser og prognoser berører alle økonomiske aktører selv kooperativer og håndværkere.

| 4.3.1 | Den optimale fremgangsmåde er at opstille strategiske mål og udarbejde handlingsplaner. Sådanne handlingsplaner forsøger generelt at styrke markedsføringen i den pågældende sektor samt at foreslå et udkast til uddannelse og definere kravene, at deles om et fælles ansvar og inddrage staten og andre parter på økonomisk plan, der er interesserede i undervisning og uddannelse af afgangselever, at udvikle samarbejdet mellem virksomheder, skoler og andre interesserede for at etablere en forbindelse mellem teori og praksis, samt udvikle en uddannelse for eleverne i virksomhederne og opbygge en mobilitetskultur i virksomheden. |
| --- | --- |

4.3.1

Den optimale fremgangsmåde er at opstille strategiske mål og udarbejde handlingsplaner. Sådanne handlingsplaner forsøger generelt at styrke markedsføringen i den pågældende sektor samt at foreslå et udkast til uddannelse og definere kravene, at deles om et fælles ansvar og inddrage staten og andre parter på økonomisk plan, der er interesserede i undervisning og uddannelse af afgangselever, at udvikle samarbejdet mellem virksomheder, skoler og andre interesserede for at etablere en forbindelse mellem teori og praksis, samt udvikle en uddannelse for eleverne i virksomhederne og opbygge en mobilitetskultur i virksomheden.

| 4.3.1.1 | I udformningen af uddannelserne kan indgå en evaluering af kvaliteten af afgangseleverne fra forskellige fagområder, der passer til en given sektor, og en nærmere præcisering af, hvilke erhverv der kan sikres takket være omskoling, samarbejde mellem sektorer i andre industribrancher, opstilling af en liste over grund- og gymnasieskoler, der samarbejder, inddragelse af erhvervsvejledere og gennem spørgeskemaer undersøge elevernes motivation og idéer i de sidste år af deres faglige karriere. |
| --- | --- |

4.3.1.1

I udformningen af uddannelserne kan indgå en evaluering af kvaliteten af afgangseleverne fra forskellige fagområder, der passer til en given sektor, og en nærmere præcisering af, hvilke erhverv der kan sikres takket være omskoling, samarbejde mellem sektorer i andre industribrancher, opstilling af en liste over grund- og gymnasieskoler, der samarbejder, inddragelse af erhvervsvejledere og gennem spørgeskemaer undersøge elevernes motivation og idéer i de sidste år af deres faglige karriere.

| 4.3.1.2 | Det er vigtigt at tænke over sammensætningen af praktikanternes uddannelse i virksomhederne og bl.a. udarbejde programmer til dette formål samt skabe et miljø, som gør, at de kan deltage i virksomhedens aktiviteter, og opstille regler for evaluering af effektiviteten i elevernes uddannelse. Virksomhederne bør støtte elevernes og lærlingenes mobilitet og arrangere udvekslinger. |
| --- | --- |

4.3.1.2

Det er vigtigt at tænke over sammensætningen af praktikanternes uddannelse i virksomhederne og bl.a. udarbejde programmer til dette formål samt skabe et miljø, som gør, at de kan deltage i virksomhedens aktiviteter, og opstille regler for evaluering af effektiviteten i elevernes uddannelse. Virksomhederne bør støtte elevernes og lærlingenes mobilitet og arrangere udvekslinger.

| 4.3.1.3 | Undervisning og uddannelse er dyre aktiviteter, der kommer rigtigt mange mennesker til gode (23). De offentlige myndigheder har et stort økonomisk medansvar for at hjælpe voksne med at tilegne sig de grundlæggende færdigheder og de kompetencer, der er nødvendige for at de kan komme ud på arbejdsmarkedet (igen). Man forventer af arbejdsgiverne, at de fuldt ud påtager sig det økonomiske ansvar for udviklingen af de kompetencer, der er forbundet med en given opgave. Det bør også være den enkelte persons eget ansvar at sørge for at være beskæftigelsesegnet og udvikle egne færdigheder og kompetencer. |
| --- | --- |

4.3.1.3

Undervisning og uddannelse er dyre aktiviteter, der kommer rigtigt mange mennesker til gode (23). De offentlige myndigheder har et stort økonomisk medansvar for at hjælpe voksne med at tilegne sig de grundlæggende færdigheder og de kompetencer, der er nødvendige for at de kan komme ud på arbejdsmarkedet (igen). Man forventer af arbejdsgiverne, at de fuldt ud påtager sig det økonomiske ansvar for udviklingen af de kompetencer, der er forbundet med en given opgave. Det bør også være den enkelte persons eget ansvar at sørge for at være beskæftigelsesegnet og udvikle egne færdigheder og kompetencer.

| 4.3.1.4 | I mange medlemsstater indgår staten i et samarbejde om at iværksætte uddannelses- og omskolingsprogrammer også i form af finansielt tilskud. Denne offentlige ansvarlighed er af afgørende betydning, og den kan muligvis forbedres, hvis man sikrer finansieringsmuligheder gennem EU-midler, eller hvis der er mulighed for at udnytte og forbinde gennemførte projekter. Finansiering fra offentlige kilder kan på ingen måde erstatte de berørte parters og navnlig arbejdsgivernes ansvar. |
| --- | --- |

4.3.1.4

I mange medlemsstater indgår staten i et samarbejde om at iværksætte uddannelses- og omskolingsprogrammer også i form af finansielt tilskud. Denne offentlige ansvarlighed er af afgørende betydning, og den kan muligvis forbedres, hvis man sikrer finansieringsmuligheder gennem EU-midler, eller hvis der er mulighed for at udnytte og forbinde gennemførte projekter. Finansiering fra offentlige kilder kan på ingen måde erstatte de berørte parters og navnlig arbejdsgivernes ansvar.

| 4.4 | Inden for rammerne af den sociale dialog, er det nødvendigt at inddrage arbejdsgiverne mere effektivt i udviklingen og gennemførelsen af den nationale uddannelsespolitik for at forbedre adgangen til førskoleundervisningen samt modernisere og rette op på undervisningen i de erhvervsfaglige sekundære og højere uddannelser. |
| --- | --- |

4.4

Inden for rammerne af den sociale dialog, er det nødvendigt at inddrage arbejdsgiverne mere effektivt i udviklingen og gennemførelsen af den nationale uddannelsespolitik for at forbedre adgangen til førskoleundervisningen samt modernisere og rette op på undervisningen i de erhvervsfaglige sekundære og højere uddannelser.

| 4.4.1 | Førskolefaciliteter af høj kvalitet, og som er tilgængelige, er en del af et individs grunduddannelse. Arbejdsgivere kan samarbejde med førskoleordningerne og fremme udviklingen af færdigheder, for eksempel gennem teknisk legetøj i forskellige discipliner i samarbejde med specialiserede organisationer og forældre. |
| --- | --- |

4.4.1

Førskolefaciliteter af høj kvalitet, og som er tilgængelige, er en del af et individs grunduddannelse. Arbejdsgivere kan samarbejde med førskoleordningerne og fremme udviklingen af færdigheder, for eksempel gennem teknisk legetøj i forskellige discipliner i samarbejde med specialiserede organisationer og forældre.

| 4.4.2 | Undervisningen bør allerede fra folkeskolen sikre en kontakt med de grundlæggende praktiske færdigheder i flere forskellige erhverv, herunder tekniske fag med perspektiver fra forskellige grene af erhvervslivet og tjenester og med de aktuelle krav til kundskaber og kompetencer. Hvis der ikke gøres fremskridt inden for fagområderne videnskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik (STEM) samt praktiske færdigheder, vil det blive vanskeligt at forbedre de erhvervsfaglige uddannelser og lærlingeuddannelserne. Det kunne være en måde at lette de unges adgang til vore dages arbejdsmarked. |
| --- | --- |

4.4.2

Undervisningen bør allerede fra folkeskolen sikre en kontakt med de grundlæggende praktiske færdigheder i flere forskellige erhverv, herunder tekniske fag med perspektiver fra forskellige grene af erhvervslivet og tjenester og med de aktuelle krav til kundskaber og kompetencer. Hvis der ikke gøres fremskridt inden for fagområderne videnskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik (STEM) samt praktiske færdigheder, vil det blive vanskeligt at forbedre de erhvervsfaglige uddannelser og lærlingeuddannelserne. Det kunne være en måde at lette de unges adgang til vore dages arbejdsmarked.

| 4.4.3 | Den seneste undersøgelse fra CEDEFOP (24) har vist, at en række europæiske lande allerede har vedtaget foranstaltninger for at gøre undervisning og erhvervsuddannelse mere tillokkende. Undersøgelsen viser ikke desto mindre, at indsatsen på en række områder ikke er god nok. Det drejer sig navnlig om en forbedring af overgangen mellem undervisningen og den erhvervsfaglige uddannelse og videregående uddannelse. Der er også behov for at revidere og modernisere undervisningsprogrammerne, forbedre infrastrukturen og uddannelsesinstitutionerne samt fremme adgangen for specifikke grupper, iværksætte strukturelle ændringer og forbedre samarbejdet mellem forskellige niveauer, forbedre lærlingesystemet og navnlig i større grad inddrage arbejdsgiverne og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.4.3

Den seneste undersøgelse fra CEDEFOP (24) har vist, at en række europæiske lande allerede har vedtaget foranstaltninger for at gøre undervisning og erhvervsuddannelse mere tillokkende. Undersøgelsen viser ikke desto mindre, at indsatsen på en række områder ikke er god nok. Det drejer sig navnlig om en forbedring af overgangen mellem undervisningen og den erhvervsfaglige uddannelse og videregående uddannelse. Der er også behov for at revidere og modernisere undervisningsprogrammerne, forbedre infrastrukturen og uddannelsesinstitutionerne samt fremme adgangen for specifikke grupper, iværksætte strukturelle ændringer og forbedre samarbejdet mellem forskellige niveauer, forbedre lærlingesystemet og navnlig i større grad inddrage arbejdsgiverne og arbejdsmarkedets parter.

| 4.4.4 | De europæiske videregående uddannelsesinstitutioners evne til at udfylde deres rolle i samfundet og bidrage til Europas velstand er fortsat underudnyttet. (25) Den videnbaserede økonomi har brug for folk med den rette kombination af færdigheder: tværgående kompetencer, digitale kompetencer i den digitale tidsalder, kreativitet og tilpasningsevne samt en solid viden om det valgte område. Derfor bør skoler og virksomheder, der udvælges på behørig vis, også samarbejde inden for de videregående uddannelser. Arbejdsgiverne kan ikke bare sidde og vente på, at skolerne fremstiller skræddersyede afgangselever til dem. Arbejdsgiverne bør i henhold til deres kompetencer samarbejde i uddannelsesprogrammerne og forbedre skolernes udstyr. Man skal dog samtidig respektere skolernes uafhængighed, da de udfører andre vigtige opgaver for hele samfundet. |
| --- | --- |

4.4.4

De europæiske videregående uddannelsesinstitutioners evne til at udfylde deres rolle i samfundet og bidrage til Europas velstand er fortsat underudnyttet. (25) Den videnbaserede økonomi har brug for folk med den rette kombination af færdigheder: tværgående kompetencer, digitale kompetencer i den digitale tidsalder, kreativitet og tilpasningsevne samt en solid viden om det valgte område. Derfor bør skoler og virksomheder, der udvælges på behørig vis, også samarbejde inden for de videregående uddannelser. Arbejdsgiverne kan ikke bare sidde og vente på, at skolerne fremstiller skræddersyede afgangselever til dem. Arbejdsgiverne bør i henhold til deres kompetencer samarbejde i uddannelsesprogrammerne og forbedre skolernes udstyr. Man skal dog samtidig respektere skolernes uafhængighed, da de udfører andre vigtige opgaver for hele samfundet.

| 4.5 | Manglende kompetencer inden for de videnskabelige og tekniske fag vil en dag blive en af de største hindringer for økonomisk vækst. Disse sektorer har en aldrende arbejdsstyrke, og et generationsskifte er på vej, når erfarne arbejdstagere forlader virksomhederne for at gå på pension. Der vil gå mange år, før skolesystemerne har tilpasset sig og kan levere den arbejdskraft i form af kvalificerede specialister inden for de tekniske fag, der er så desperat behov for. |
| --- | --- |

4.5

Manglende kompetencer inden for de videnskabelige og tekniske fag vil en dag blive en af de største hindringer for økonomisk vækst. Disse sektorer har en aldrende arbejdsstyrke, og et generationsskifte er på vej, når erfarne arbejdstagere forlader virksomhederne for at gå på pension. Der vil gå mange år, før skolesystemerne har tilpasset sig og kan levere den arbejdskraft i form af kvalificerede specialister inden for de tekniske fag, der er så desperat behov for.

| 4.5.1 | Derfor er arbejdsgiverne nødt til at kæmpe imod myterne om, at disse videnskabelige kompetencer er uden fremtid. De bør tværtimod vise, at udbredelsen af disse fag i skolerne på alle niveauer er lig med større muligheder i fremtiden og mere fleksibilitet i opbygningen af en karriere. De skal være bedre til at informere om, hvilke kompetencer virksomhederne har behov for i fremtiden og de skal bidrage til livslang uddannelse af lærerne (26). |
| --- | --- |

4.5.1

Derfor er arbejdsgiverne nødt til at kæmpe imod myterne om, at disse videnskabelige kompetencer er uden fremtid. De bør tværtimod vise, at udbredelsen af disse fag i skolerne på alle niveauer er lig med større muligheder i fremtiden og mere fleksibilitet i opbygningen af en karriere. De skal være bedre til at informere om, hvilke kompetencer virksomhederne har behov for i fremtiden og de skal bidrage til livslang uddannelse af lærerne (26).

| 4.5.2 | Man kan naturligvis altid forsøge blot at skyde hele skylden på uddannelsessystemerne. Men arbejdsgiverne er nødt til at kunne forudse den fremtidige udvikling i god tid, tage de globale og teknologiske udfordringer op, modernisere produktionsstederne og skabe beskæftigelsesmuligheder for afgangseleverne, så de kan tilegne sig kompetencer på globalt niveau. |
| --- | --- |

4.5.2

Man kan naturligvis altid forsøge blot at skyde hele skylden på uddannelsessystemerne. Men arbejdsgiverne er nødt til at kunne forudse den fremtidige udvikling i god tid, tage de globale og teknologiske udfordringer op, modernisere produktionsstederne og skabe beskæftigelsesmuligheder for afgangseleverne, så de kan tilegne sig kompetencer på globalt niveau.

| 4.5.3 | Arbejdsgiverne bør også bekæmpe den myte, at kvinder ikke er skabt til bestemte arbejdsområder, og hellere bør gøre brug af deres kvindelige potentiale til eksempelvis at understøtte talenters karriereudvikling, mentorordninger, sponsorering erhvervsuddannelse og eksempler på god praksis. Der er fortsat store forskelle på kvinders og mænds uddannelser. Kvinderne er stadig underrepræsenterede i de videnskabelige fag. |
| --- | --- |

4.5.3

Arbejdsgiverne bør også bekæmpe den myte, at kvinder ikke er skabt til bestemte arbejdsområder, og hellere bør gøre brug af deres kvindelige potentiale til eksempelvis at understøtte talenters karriereudvikling, mentorordninger, sponsorering erhvervsuddannelse og eksempler på god praksis. Der er fortsat store forskelle på kvinders og mænds uddannelser. Kvinderne er stadig underrepræsenterede i de videnskabelige fag.

| 4.5.4 | Samtidig med at de tekniske skoler forsvinder, forsvinder lærerne også fra de erhvervsfaglige uddannelser. Derfor er man nødt til at sikre et tilstrækkeligt antal undervisere og lærere af høj kvalitet. De skal have kendskab til arbejdsmarkedets varierende behov og være i stand til at viderebringe deres tekniske kundskaber til eleverne. Der bør over for lærerne og underviserne gøres reklame for livslang læring og praktikophold i virksomhederne. Derfor bør arbejdsgiverne gøre det muligt for interesserede og kvalificerede personer blandt deres personale at blive undervisere inden for virksomheden for dens lærlinge og praktikanter og ruste dem med den nødvendige pædagogiske og psykologiske uddannelse. |
| --- | --- |

4.5.4

Samtidig med at de tekniske skoler forsvinder, forsvinder lærerne også fra de erhvervsfaglige uddannelser. Derfor er man nødt til at sikre et tilstrækkeligt antal undervisere og lærere af høj kvalitet. De skal have kendskab til arbejdsmarkedets varierende behov og være i stand til at viderebringe deres tekniske kundskaber til eleverne. Der bør over for lærerne og underviserne gøres reklame for livslang læring og praktikophold i virksomhederne. Derfor bør arbejdsgiverne gøre det muligt for interesserede og kvalificerede personer blandt deres personale at blive undervisere inden for virksomheden for dens lærlinge og praktikanter og ruste dem med den nødvendige pædagogiske og psykologiske uddannelse.

| 4.6 | Inden for rammerne af det sociale partnerskab bør arbejdsgiverne først og fremmest inddrages i udarbejdelsen af nationale strategier for livslange lærlingeuddannelser og etableringen af en ramme for anerkendelsen af den ikke-formelle og uformelle uddannelses resultater. Man bør støtte og anerkende de kvalifikationer og kompetencer, der er opnået gennem ikke-formel og uformel uddannelse, så man kan forbedre de unges kapacitet og deres rolle på arbejdsmarkedet (27)
   (28) Disse livslange lærlingestrategier, sammen med strategier for udvikling af landdistrikterne bør også omfatte adgangen til efteruddannelse og omskoling for dem, der er interesseret i at arbejde i landdistrikterne. |
| --- | --- |

4.6

Inden for rammerne af det sociale partnerskab bør arbejdsgiverne først og fremmest inddrages i udarbejdelsen af nationale strategier for livslange lærlingeuddannelser og etableringen af en ramme for anerkendelsen af den ikke-formelle og uformelle uddannelses resultater. Man bør støtte og anerkende de kvalifikationer og kompetencer, der er opnået gennem ikke-formel og uformel uddannelse, så man kan forbedre de unges kapacitet og deres rolle på arbejdsmarkedet (27)
   (28) Disse livslange lærlingestrategier, sammen med strategier for udvikling af landdistrikterne bør også omfatte adgangen til efteruddannelse og omskoling for dem, der er interesseret i at arbejde i landdistrikterne.

| 4.6.1 | Arbejdsgiverne har ret til at forvente, at uddannelsessystemet, og afgangseleverne er parate til at fortsætte med at lære og har tilstrækkeligt med færdigheder, der kan anvendes, så deres uddannelse på arbejdspladsen hverken bliver for lang eller for dyr, og at den samtidig kan blive suppleres løbende i form af efteruddannelse. |
| --- | --- |

4.6.1

Arbejdsgiverne har ret til at forvente, at uddannelsessystemet, og afgangseleverne er parate til at fortsætte med at lære og har tilstrækkeligt med færdigheder, der kan anvendes, så deres uddannelse på arbejdspladsen hverken bliver for lang eller for dyr, og at den samtidig kan blive suppleres løbende i form af efteruddannelse.

| 4.6.2 | Arbejdsgiverne skal tage deres del af ansvaret for denne del af den faglige uddannelse, der er specifik for virksomheden, eller der er relateret til en tidsbegrænset efterspørgsel af færdigheder i nærmere definerede erhverv. |
| --- | --- |

4.6.2

Arbejdsgiverne skal tage deres del af ansvaret for denne del af den faglige uddannelse, der er specifik for virksomheden, eller der er relateret til en tidsbegrænset efterspørgsel af færdigheder i nærmere definerede erhverv.

| 4.6.3 | Hertil kommer, at mikrovirksomheder, mindre virksomheder og håndværkere i større grad har brug for et mere dynamisk og fleksibelt uddannelsessystem, der kan tilpasse virkelighedens verden både med hensyn til såvel nye arbejdstageres som ældre arbejdstageres behov, når disse ønsker eller bliver nødt til at fortsætte deres uddannelse (livslang læring). |
| --- | --- |

4.6.3

Hertil kommer, at mikrovirksomheder, mindre virksomheder og håndværkere i større grad har brug for et mere dynamisk og fleksibelt uddannelsessystem, der kan tilpasse virkelighedens verden både med hensyn til såvel nye arbejdstageres som ældre arbejdstageres behov, når disse ønsker eller bliver nødt til at fortsætte deres uddannelse (livslang læring).

| 4.6.4 | Den lave deltagelse i livslang uddannelse kan også forklares ved den manglende sammenhæng mellem uddannelse og erhvervsliv og principperne for en aktiv beskæftigelsespolitik og mellem de eksisterende metoder til omskoling og arbejdsgivernes behov. De mangler, der opstår senere i uddannelsen, begrænser muligheden for at tilpasse sig den hastige teknologiske udvikling, der ændrer det tekniske udstyr i virksomhederne og de forholdsmæssige komparative fordele i økonomisk henseende |
| --- | --- |

4.6.4

Den lave deltagelse i livslang uddannelse kan også forklares ved den manglende sammenhæng mellem uddannelse og erhvervsliv og principperne for en aktiv beskæftigelsespolitik og mellem de eksisterende metoder til omskoling og arbejdsgivernes behov. De mangler, der opstår senere i uddannelsen, begrænser muligheden for at tilpasse sig den hastige teknologiske udvikling, der ændrer det tekniske udstyr i virksomhederne og de forholdsmæssige komparative fordele i økonomisk henseende

| 4.6.5 | Et permanent samarbejde mellem arbejdsgiverne og arbejdsformidlingerne er altafgørende. Kapacitet, infrastruktur og metodologi i arbejdsformidlingerne er fortsat et vigtigt element til at understøtte efterspørgslen efter videreuddannelse og har også en indvirkning på udbuddet af efteruddannelse. |
| --- | --- |

4.6.5

Et permanent samarbejde mellem arbejdsgiverne og arbejdsformidlingerne er altafgørende. Kapacitet, infrastruktur og metodologi i arbejdsformidlingerne er fortsat et vigtigt element til at understøtte efterspørgslen efter videreuddannelse og har også en indvirkning på udbuddet af efteruddannelse.

| 4.7 | Alt efter muligheder og national praksis kan flere løsninger melde sig for at styrke arbejdsgivernes indflydelse på effektiviteten i uddannelsessystemet, for at øge vækst og beskæftigelse, og for at tilpasse sig arbejdsmarkedets behov. |
| --- | --- |

4.7

Alt efter muligheder og national praksis kan flere løsninger melde sig for at styrke arbejdsgivernes indflydelse på effektiviteten i uddannelsessystemet, for at øge vækst og beskæftigelse, og for at tilpasse sig arbejdsmarkedets behov.

| 4.7.1 | I forbindelse med det sociale partnerskab, skal arbejdsgiverne enten samarbejde med offentlige eller private skoler i en region eller et lokalområde i form af fælles fora på skoler og i virksomheder eller rådgivning og regionale eller sektorspecifikke aftaler for at støtte beskæftigelsen og kompetencerne, eller også skal de slå sig sammen for at etablere og forvalte skole- og praktikordninger, eller de grundlægger deres egne skoler eller faglige læringscentre. |
| --- | --- |

4.7.1

I forbindelse med det sociale partnerskab, skal arbejdsgiverne enten samarbejde med offentlige eller private skoler i en region eller et lokalområde i form af fælles fora på skoler og i virksomheder eller rådgivning og regionale eller sektorspecifikke aftaler for at støtte beskæftigelsen og kompetencerne, eller også skal de slå sig sammen for at etablere og forvalte skole- og praktikordninger, eller de grundlægger deres egne skoler eller faglige læringscentre.

| 4.7.2 | Dette gælder for alle typer af økonomiske enheder, herunder mikrovirksomheder, små virksomheder, kooperativer og håndværksvirksomheder. Disse initiativer bør udvikles på det mest effektive niveau med henblik på at øge deres virkning og udbredelse i samarbejde med statens og de lokale myndigheders institutioner, fordi det er lige så nødvendigt at respektere både offentlighedens interesse og deltagelsen i en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som at bevare bæredygtige kvalitetsjob. |
| --- | --- |

4.7.2

Dette gælder for alle typer af økonomiske enheder, herunder mikrovirksomheder, små virksomheder, kooperativer og håndværksvirksomheder. Disse initiativer bør udvikles på det mest effektive niveau med henblik på at øge deres virkning og udbredelse i samarbejde med statens og de lokale myndigheders institutioner, fordi det er lige så nødvendigt at respektere både offentlighedens interesse og deltagelsen i en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som at bevare bæredygtige kvalitetsjob.

| 4.8 | Erhvervspraktikophold er et vigtigt element i uddannelsesprocessen. |
| --- | --- |

4.8

Erhvervspraktikophold er et vigtigt element i uddannelsesprocessen.

| 4.8.1 | Arbejdsgiverne opfatter praktikophold som en proces, hvis formål er at bibringe de unge en praktisk erfaring og arbejdsmæssige vaner. Det er af interesse for virksomhederne at lette de unges overgang fra uddannelse til arbejdsmarkedet og ikke misbruge praktikanters position men i stedet tilbyde dem et job, der svarer til formålet med undervisningen og skabe tilsvarende arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

4.8.1

Arbejdsgiverne opfatter praktikophold som en proces, hvis formål er at bibringe de unge en praktisk erfaring og arbejdsmæssige vaner. Det er af interesse for virksomhederne at lette de unges overgang fra uddannelse til arbejdsmarkedet og ikke misbruge praktikanters position men i stedet tilbyde dem et job, der svarer til formålet med undervisningen og skabe tilsvarende arbejdsvilkår.

| 4.8.2 | Derfor bifalder EØSU det forberedende arbejde af handlingsplanen for beskæftigelse af unge, iværksat inden for rammerne af det fælles program for de europæiske arbejdsmarkedsparter (29), der i forbindelse med sine i fællesskab fastlagte prioriteter også vil se nærmere på praktikophold, oplevelser på arbejds- og lærepladsen. |
| --- | --- |

4.8.2

Derfor bifalder EØSU det forberedende arbejde af handlingsplanen for beskæftigelse af unge, iværksat inden for rammerne af det fælles program for de europæiske arbejdsmarkedsparter (29), der i forbindelse med sine i fællesskab fastlagte prioriteter også vil se nærmere på praktikophold, oplevelser på arbejds- og lærepladsen.

| 4.9 | Den viden og erfaring, der er opnået gennem ikke-formel og uformel læring i forbindelse med frivilligt arbejde kan øge arbejdstagernes kreativitet og innovationsevne og bidrage til at øge deres beskæftigelsesegnethed og lette deres overgang til arbejdsmarkedet. Virksomhederne støtter igennem deres strategi for socialt ansvar deres arbejdstageres frivillige aktiviteter. Arbejdsgiverne er imidlertid forhindrede i at støtte frivilligt arbejde på systematisk vis på grund af en manglende juridisk ramme, manglende evalueringsinstrumenter eller anerkendelse af de erhvervede færdigheder, men først og fremmest på grund af hindringer af finansiel og skattemæssig karakter (30). |
| --- | --- |

4.9

Den viden og erfaring, der er opnået gennem ikke-formel og uformel læring i forbindelse med frivilligt arbejde kan øge arbejdstagernes kreativitet og innovationsevne og bidrage til at øge deres beskæftigelsesegnethed og lette deres overgang til arbejdsmarkedet. Virksomhederne støtter igennem deres strategi for socialt ansvar deres arbejdstageres frivillige aktiviteter. Arbejdsgiverne er imidlertid forhindrede i at støtte frivilligt arbejde på systematisk vis på grund af en manglende juridisk ramme, manglende evalueringsinstrumenter eller anerkendelse af de erhvervede færdigheder, men først og fremmest på grund af hindringer af finansiel og skattemæssig karakter (30).

5.   Arbejdsgivernes bidrag til gennemførelsen af EU-instrumenter på nationalt plan

| 5.1 | I forbindelse med det sociale partnerskab er arbejdsgivere involverede i udviklingen og indførelsen af fælles europæiske principper (med hensyn til rådgivning, fokus og validering af ikke-formel og uformel uddannelse) og tilsvarende instrumenter (31) (EQF, ECVET, EQAVET, Europass). Formålet med disse principper og instrumenter er at bidrage til øget mobilitet blandt arbejdstagere, lærlinge og undervisere mellem forskellige uddannelsessystemer og mellem forskellige lande. |
| --- | --- |

5.1

I forbindelse med det sociale partnerskab er arbejdsgivere involverede i udviklingen og indførelsen af fælles europæiske principper (med hensyn til rådgivning, fokus og validering af ikke-formel og uformel uddannelse) og tilsvarende instrumenter (31) (EQF, ECVET, EQAVET, Europass). Formålet med disse principper og instrumenter er at bidrage til øget mobilitet blandt arbejdstagere, lærlinge og undervisere mellem forskellige uddannelsessystemer og mellem forskellige lande.

| 5.2 | Medlemsstaterne i EU har vedtaget en europæisk referenceramme for kvalifikationer (EQF)
   (32), hvori man har fastlagt otte kvalifikationsniveauer på baggrund af kundskaber, kompetencer og almen viden Det er op til hver enkelt medlemsstat at sørge for, at den enkelte nationale kvalifikation klassificeres inden for et af disse otte niveauer.






  — | Arbejdsgivernes repræsentanter kan f.eks. gennem sektorråd og andre aktører udarbejde beskrivelser af kvalifikationer, der svarer til job i deres sektor. Disse nationale kvalifikationsrammer (klassifikationssystem) eller deres standarder udgør et fundament for undervisningen og et kriterium for anerkendelse af kvalifikationer. De ligger også til grund for udformningen af nationale læseplaner for ungdomsuddannelserne og andre uddannelsesinstitutioner. Efterfølgende har man mulighed for at fastlægge nationale erhvervsklassifikationer, der følger og overtager de nødvendige krav for udøvelsen af hvert enkelt fag på arbejdsmarkedet, og som således bliver en vigtig kilde til information om menneskelige ressourcer og erhvervsuddannelse på alle niveauer. |
| --- | --- | --- |

5.2

Medlemsstaterne i EU har vedtaget en europæisk referenceramme for kvalifikationer (EQF)
   (32), hvori man har fastlagt otte kvalifikationsniveauer på baggrund af kundskaber, kompetencer og almen viden Det er op til hver enkelt medlemsstat at sørge for, at den enkelte nationale kvalifikation klassificeres inden for et af disse otte niveauer.

—

Arbejdsgivernes repræsentanter kan f.eks. gennem sektorråd og andre aktører udarbejde beskrivelser af kvalifikationer, der svarer til job i deres sektor. Disse nationale kvalifikationsrammer (klassifikationssystem) eller deres standarder udgør et fundament for undervisningen og et kriterium for anerkendelse af kvalifikationer. De ligger også til grund for udformningen af nationale læseplaner for ungdomsuddannelserne og andre uddannelsesinstitutioner. Efterfølgende har man mulighed for at fastlægge nationale erhvervsklassifikationer, der følger og overtager de nødvendige krav for udøvelsen af hvert enkelt fag på arbejdsmarkedet, og som således bliver en vigtig kilde til information om menneskelige ressourcer og erhvervsuddannelse på alle niveauer.

| 5.3 | En af de planlagte foranstaltninger i programmet for nye kvalifikationer og job gik ud på at man inden udgangen af 2012 ville færdiggøre den europæiske referenceramme for kvalifikationer, kompetencer og erhverv (ESCO) som et fælles værktøj på arbejdsmarkedet og inden for erhvervsuddannelsessektoren. Dette projekt vil erstatte eller supplere de nuværende nationale og internationale sektorklassificeringer og vil fungere som et værktøj, der letter etableringen af et dynamisk arbejdsmarked, der er kendetegnet ved smidige overgange, frem for alt fra et job til et andet eller fra en uddannelse til det første job. |
| --- | --- |

5.3

En af de planlagte foranstaltninger i programmet for nye kvalifikationer og job gik ud på at man inden udgangen af 2012 ville færdiggøre den europæiske referenceramme for kvalifikationer, kompetencer og erhverv (ESCO) som et fælles værktøj på arbejdsmarkedet og inden for erhvervsuddannelsessektoren. Dette projekt vil erstatte eller supplere de nuværende nationale og internationale sektorklassificeringer og vil fungere som et værktøj, der letter etableringen af et dynamisk arbejdsmarked, der er kendetegnet ved smidige overgange, frem for alt fra et job til et andet eller fra en uddannelse til det første job.

| 5.3.1 | Men denne ramme er imidlertid ikke relevant for mikrovirksomheder og de mindre virksomheder, fordi dens standarder tager udgangspunkt i, at alle personer, som har en bestemt position og har de samme kvalifikationer, alle udøver den samme række opgaver, uanset hvilken virksomhed de arbejder i. Men i en verden præget af hurtigt skiftende arbejdsvilkår, forskellige former for teknologi, kundernes krav, arbejdsmetoder og tilgængeligheden af dygtige medarbejdere har det den konsekvens, at man som det fremgår af ansvarsfordelingen blandt arbejdstagerne forventer, at disse er fleksible, når de udfører deres opgaver og er klar til at tilpasse sig arbejdsmetoder som følge af de konstante forandringer i den teknologiske verden og inden for IKT, som virksomhederne helt konkret arbejder med. |
| --- | --- |

5.3.1

Men denne ramme er imidlertid ikke relevant for mikrovirksomheder og de mindre virksomheder, fordi dens standarder tager udgangspunkt i, at alle personer, som har en bestemt position og har de samme kvalifikationer, alle udøver den samme række opgaver, uanset hvilken virksomhed de arbejder i. Men i en verden præget af hurtigt skiftende arbejdsvilkår, forskellige former for teknologi, kundernes krav, arbejdsmetoder og tilgængeligheden af dygtige medarbejdere har det den konsekvens, at man som det fremgår af ansvarsfordelingen blandt arbejdstagerne forventer, at disse er fleksible, når de udfører deres opgaver og er klar til at tilpasse sig arbejdsmetoder som følge af de konstante forandringer i den teknologiske verden og inden for IKT, som virksomhederne helt konkret arbejder med.

| 5.3.2 | Det er vigtigt, at arbejdsgivere og erhvervsorganisationer opfylder mikrovirksomhedernes og de små virksomheders behov for at hjælpe med til at udvikle deres egne detaljerede oversigter, som gør det muligt i detaljer at præsentere, hvordan disse mere fleksible og dynamiske virksomheder fungerer. En sådan kortlægning skal være med til at sikre, at "resultaterne" kommer til udtryk i form af opgavebeskrivelser og ikke bare arbejdsfunktioner. Efterfølgende kan man bygge videre på erhvervsuddannelserne og kvalifikationerne ud fra disse opgavebeskrivelser og derved nå frem til en tydelig revisionsprocedure lige fra job til de endelige kvalifikationer. |
| --- | --- |

5.3.2

Det er vigtigt, at arbejdsgivere og erhvervsorganisationer opfylder mikrovirksomhedernes og de små virksomheders behov for at hjælpe med til at udvikle deres egne detaljerede oversigter, som gør det muligt i detaljer at præsentere, hvordan disse mere fleksible og dynamiske virksomheder fungerer. En sådan kortlægning skal være med til at sikre, at "resultaterne" kommer til udtryk i form af opgavebeskrivelser og ikke bare arbejdsfunktioner. Efterfølgende kan man bygge videre på erhvervsuddannelserne og kvalifikationerne ud fra disse opgavebeskrivelser og derved nå frem til en tydelig revisionsprocedure lige fra job til de endelige kvalifikationer.

| 5.4 | Arbejdsgivere og virksomheder samt andre økonomiske aktører bør udnytte alle de projekter, der finansieres med nationale midler og EU's strukturfonde og frem for alt ESF og Erasmus for alle. I forbindelse med en aktiv beskæftigelsespolitik lancerer medlemsstaterne en række projekter med henblik på at opretholde beskæftigelsen, at opdatere og forbedre arbejdstagernes kvalifikationer og lette unges overgang til arbejdsmarkedet. (33) Vedtagelsen af den nye flerårige finansielle ramme tillader også en række nye programmer med henblik på støtte til uddannelse, mobilitet og innovation, såsom Erasmus for alle, Cosme og Horisont 2020). |
| --- | --- |

5.4

Arbejdsgivere og virksomheder samt andre økonomiske aktører bør udnytte alle de projekter, der finansieres med nationale midler og EU's strukturfonde og frem for alt ESF og Erasmus for alle. I forbindelse med en aktiv beskæftigelsespolitik lancerer medlemsstaterne en række projekter med henblik på at opretholde beskæftigelsen, at opdatere og forbedre arbejdstagernes kvalifikationer og lette unges overgang til arbejdsmarkedet. (33) Vedtagelsen af den nye flerårige finansielle ramme tillader også en række nye programmer med henblik på støtte til uddannelse, mobilitet og innovation, såsom Erasmus for alle, Cosme og Horisont 2020).

6.   Fremtidsudsigter og udfordringer i de europæiske systemer med vekseluddannelse

| 6.1 | Europa sætter i dag med rette sin lid til støtte og udvikling af vekseluddannelsessystemet. Det fremgår med al tydelighed, at de medlemsstater, der anvender disse systemer på lang sigt, opnår gode resultater, og at deres ungdomsarbejdsløshed ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet (34). |
| --- | --- |

6.1

Europa sætter i dag med rette sin lid til støtte og udvikling af vekseluddannelsessystemet. Det fremgår med al tydelighed, at de medlemsstater, der anvender disse systemer på lang sigt, opnår gode resultater, og at deres ungdomsarbejdsløshed ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet (34).

| 6.2 | I sin udtalelse om "beskæftigelsespakken", gør EØSU det helt klart, at en af måderne at bygge bro mellem arbejdsmarkedets behov, uddannelse og de unges forventninger, er at støtte udviklingen af disse skolesystemer for lærlingeuddannelse af høj kvalitet. |
| --- | --- |

6.2

I sin udtalelse om "beskæftigelsespakken", gør EØSU det helt klart, at en af måderne at bygge bro mellem arbejdsmarkedets behov, uddannelse og de unges forventninger, er at støtte udviklingen af disse skolesystemer for lærlingeuddannelse af høj kvalitet.

| 6.3 | I en undersøgelse fra Kommissionen om situationen for lærlingeuddannelserne i EU (35) gøres der ligeledes opmærksom på visse udfordringer, som dette lærlingesystem skal kunne tage op. Et eksempel er, at fordelene ved en hurtig overgang mellem skole og arbejdsmarked må betragtes som foreløbige. På længere sigt er beskæftigelsesperspektiverne mindre tydelige. Et andet spørgsmål er, hvorvidt de kundskaber og kvalifikationer, man har tilegnet sig, kan "overføres" til en anden virksomhed (i den samme eller en anden sektor). |
| --- | --- |

6.3

I en undersøgelse fra Kommissionen om situationen for lærlingeuddannelserne i EU (35) gøres der ligeledes opmærksom på visse udfordringer, som dette lærlingesystem skal kunne tage op. Et eksempel er, at fordelene ved en hurtig overgang mellem skole og arbejdsmarked må betragtes som foreløbige. På længere sigt er beskæftigelsesperspektiverne mindre tydelige. Et andet spørgsmål er, hvorvidt de kundskaber og kvalifikationer, man har tilegnet sig, kan "overføres" til en anden virksomhed (i den samme eller en anden sektor).

| 6.4 | Denne undersøgelse gør ligeledes opmærksom på, at som følge af den globale økonomiske krise, steg antallet af elever i erhvervsuddannelserne i 2008, mens antallet af lærlinge- og praktikpladser faldt i mange medlemsstater på grund af det usikre erhvervsklima. En sådan situation er således udslagsgivende for mobiliseringen af samtlige aktører og deres fælles ansvar, for at man kan oprette nye lærepladser i virksomhederne eller finde andre løsninger med statens opbakning. |
| --- | --- |

6.4

Denne undersøgelse gør ligeledes opmærksom på, at som følge af den globale økonomiske krise, steg antallet af elever i erhvervsuddannelserne i 2008, mens antallet af lærlinge- og praktikpladser faldt i mange medlemsstater på grund af det usikre erhvervsklima. En sådan situation er således udslagsgivende for mobiliseringen af samtlige aktører og deres fælles ansvar, for at man kan oprette nye lærepladser i virksomhederne eller finde andre løsninger med statens opbakning.

| 6.5 | BusinessEuropes (36) undersøgelse om konkrete erfaringer på området i de enkelte medlemsstater har fremhævet de forskellige tilgange i udviklingen af de bestemmelser, der forbinder skoleundervisningen med til erhvervspraktik. Undersøgelsen har mundet ud i en lang række anbefalinger, herunder anbefalinger rettet mod arbejdsgiverne, såsom:






  — | at deltage i administrationen af vekseluddannelsessystemet og bidrage til sammensætning af undervisningsplaner og deres tilpasning over tid, hvilket er en vigtig faktor for at sikre overensstemmelse mellem kravene på arbejdsmarkedet og samtidig tage hensyn til behovet for at begrænse bureaukratiet for virksomhederne, |
| --- | --- | --- |

6.5

BusinessEuropes (36) undersøgelse om konkrete erfaringer på området i de enkelte medlemsstater har fremhævet de forskellige tilgange i udviklingen af de bestemmelser, der forbinder skoleundervisningen med til erhvervspraktik. Undersøgelsen har mundet ud i en lang række anbefalinger, herunder anbefalinger rettet mod arbejdsgiverne, såsom:

—

at deltage i administrationen af vekseluddannelsessystemet og bidrage til sammensætning af undervisningsplaner og deres tilpasning over tid, hvilket er en vigtig faktor for at sikre overensstemmelse mellem kravene på arbejdsmarkedet og samtidig tage hensyn til behovet for at begrænse bureaukratiet for virksomhederne,

| — | at informere og motivere virksomhederne til at deltage i vekseluddannelsessystemer og rådgive dem og tilrettelægge samarbejdet mellem virksomhederne. |
| --- | --- |

—

at informere og motivere virksomhederne til at deltage i vekseluddannelsessystemer og rådgive dem og tilrettelægge samarbejdet mellem virksomhederne.

| 6.6 | Arbejdsgiverne er således glade for Kommissionens opfordring om en alliance til støtte for udviklingen af kvalitet, for at give lærlingeuddannelsen i Europa et bedre image og gøre den mere tillokkende. Arbejdsgiverne er ligeledes rede til at påtage sig deres del af ansvaret for at oprette flere lærepladser på baggrund af et vekseluddannelsessystem, der kombinerer skoleuddannelse med erhvervspraktik (37). |
| --- | --- |

6.6

Arbejdsgiverne er således glade for Kommissionens opfordring om en alliance til støtte for udviklingen af kvalitet, for at give lærlingeuddannelsen i Europa et bedre image og gøre den mere tillokkende. Arbejdsgiverne er ligeledes rede til at påtage sig deres del af ansvaret for at oprette flere lærepladser på baggrund af et vekseluddannelsessystem, der kombinerer skoleuddannelse med erhvervspraktik (37).

| 6.7 | Støtte til lærlingeuddannelserne giver ikke blot arbejdsgiverne et fordelagtigt redskab til at evaluere potentielle kandidater med henblik på ansættelse, men også større økonomiske fordele på længere sigt samtidig med, at det er et udtryk for social ansvarlighed. |
| --- | --- |

6.7

Støtte til lærlingeuddannelserne giver ikke blot arbejdsgiverne et fordelagtigt redskab til at evaluere potentielle kandidater med henblik på ansættelse, men også større økonomiske fordele på længere sigt samtidig med, at det er et udtryk for social ansvarlighed.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Dvs. fag som videnskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik.

1

(2)  Den europæiske referenceramme for kvalifikationer

2

(3)  Den europæiske klassificering af kvalifikationer, kompetencer og erhverv.

3

(4)  Det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse.

4

(5)  Nemlig: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Socialfond.

5

(6)  Se blandt andet: COM(2010) 682 final af 23.11.2010, COM(2010) 477 final af 15.9.2010 og COM (2010) 614 final af 28.10.2010 osv.

6

(7)  Se: EUT C 68 af 6.3.2012, s. 1-10, EUT C 318 af 29.10.2011, s. 142-149, EUT C 68 af 6.3.2012, s. 11-14 og EUT C 132 af 3.5.2011, s. 55.

7

(8)  Se COM(2012) 727 final.

8

(9)  Der henvises i den forbindelse til rammeaftalen om de inklusive arbejdsmarkeder fra 2010 og rammen af aktioner for udvikling af kompetencer og kvalifikationer hele livet fra 2002.

9

(10)  Se EUT C 143 af 22.5.2012, s. 94-101, EUT C 318 af 29.10.2011, s. 69-75 og EUT C 11 af 15.1.2013, s. 65–70.

10

(11)  Se EUT C 11 af 15.1.2013, s. 65–70.

11

(12)  EØSU har iværksat en række aktioner, der fokuserer på de gode eksempler på samarbejde mellem skoler og virksomheder, sammenkobling af erhvervsuddannelse og praksis, og støtte til unge iværksættere: Nunc Thermo Fisher Scientific, Roskilde, Danmark, den 6.2.2012"Fra skole til arbejdsliv", Instituto Politécnico da Guarda, Portugal, den 5.6.2012"Forum for det nye årtusind". ESC Versailles, Frankrig, den 29.8.2012, temakonference om "Europas ungdom: Håb eller håbløshed for den nye generation?", samt fora om støtte til unge iværksættere og kvindelige iværksættere.

12

Nunc Thermo Fisher Scientific

Instituto Politécnico da Guarda

ESC Versailles, Frankrig

(13)  Se: COM(2010) 477 af 15.9.2011.

13

.

(14)  Se: COM (2012) 173 af 18.4.2012.

14

.

(15)  Jf. COM(2012) 485 final 5.9.2012, Rådets henstilling om validering af ikke-formel og uformel læring.

15

(16)  Se: COM(2012) 669 final: "Nytænkning på uddannelsesområdet: investering i kvalifikationer for bedre socioøkonomiske resultater".

16

(17)  SWD (2012) 375 final: "Undervisning og erhvervsuddannelse til forbedring af kompetencer, vækst og beskæftigelse".

17

(18)  COM(2012) 727 "Unge på vej ind i beskæftigelse" samt dokumentet SWD (2012) 406 om "Kvalitetsrammer for praktikophold".

18

(19)  Jf. artikel 153, stk. 5 i TEUF, blev anden fase i høringen af de europæiske arbejdsmarkedsparter indledt den 5. december 2012.

19

(20)  Undervisningsministrene mødtes den 10.-11. december 2012 i Berlin og vedtog som støtte til alliancen et memorandum med ti konkrete forslag til, hvordan man kan gøre undervisningen og erhvervsuddannelserne mere tillokkende og forbedre deres kvalitet samt udvikle kombinerede skole-lærlingeuddannelser.

20

(21)  COM(2012) 795 final 2020 – "Handlingsplanen for iværksætterkultur" – En saltvandsindsprøjtning til iværksætterånden i Europa, af 9.1.2013.

21

2020 – "Handlingsplanen for iværksætterkultur" – En saltvandsindsprøjtning til iværksætterånden i Europa, af 9.1.2013.

(22)  Den Europæiske Overvågning af Omstrukturering af Eurofound har i perioden fra juli til september 2012 registreret 274 tilfælde af omstrukturering, der udgør et tab på 105 076 arbejdspladser og oprettelsen af 30 520 ny arbejdspladser.

22

(23)  Se: http://adult-learning-investment.eu/docs/BackgroundReport.pdf (på engelsk).

23

(24)  Workshop afholdt den 9.-10. oktober 2012: "Hvad mener Bruxelles om tillokkende erhvervsfaglige grunduddannelser?, studie fra SKOPE, Oxford universitet, se: www.cedefop.org.

24

(25)  Se COM(2011) 567 final af 20.9.2011, Fremme af vækst og beskæftigelse - en dagsorden for moderniseringen af Europas videregående uddannelser".

25

(26)  Se publikationen fra BUSINESSEUROPE: "Plugging the skills gap: the clock is ticking" ("brobygning over kompetencekløften: nedtællingen er begyndt"), 2011.

26

Plugging the skills gap: the clock is ticking

(27)  CEDEFOP: Europæiske retningslinjerne for validering af ikke-formel og uformel læring.

27

(28)  Se EUT C 181 af 21.6.2012, s. 154: "EØSU efterspørger derfor en funktionel og klar definition af livslang læring og flere målrettede politikker til forbedring af adgang for de enkelte grupper".

28

(29)  Se det fælles flerårige arbejdsprogram mellem de europæiske arbejdsmarkedsparter for 2012-2014, ifølge hvilket der skal udarbejdes en handlingsplan for beskæftigelsen af unge.

29

(30)  Se: COM(2011) 568 final af 20.9.2011, "Meddelelse om EU-politikker og frivilligt arbejde".

30

(31)  Europæisk referenceramme for kvalifikationer (EQF), europæisk meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse (ECVET), europæiske referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelserne (EQAVET), Europass (en standardiseret "dokumentmappe", med det formål at støtte beskæftigelsen og fremme den geografiske mobilitet).

31

(32)  Det fremgår af en rapport, der blev offentliggjort for nylig (2012) om gennemførelsen af Bolognaprocessen, at blot et mindretal blandt EU's medlemsstater til fulde har indført nationale kvalifikationer, der er i overensstemmelse med den europæiske ramme.

32

(33)  Som eksempel kan nævnes projekterne i Tjekkiet: "Uddannelse er en chance", "Uddannelse for vækst" og "Erhvervspraktik".

33

(34)  Vi kan her nævne et eksempel på god praksis: det fælles seminar om "Vekseluddannelse: modeller der virker", der blev arrangeret af Østrigs faste repræsentation ved EU og Wirtschaftskammer Österreich, den 3. december 2012 i Bruxelles. Seminaret var arbejdsgivernes bidrag til den europæiske og nationale debat om den europæiske ungdoms udsigter til beskæftigelse.

34

(35)  Se Kommissionens undersøgelse om tilbud om lærepladser i EU's medlemsstater, januar 2012, IKEI, Research & Consultancy, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=6633&type=2&furtherPubs=no.

35

(36)  Se BusinessEuropes publikation om at skabe muligheder for de unge, og hvordan man kan gøre lærlingeuddannelsen mere tillokkende og give den et bedre image, marts 2012.

36

(37)  På verdensplan kan dette engagement udkrystalliseres i et fælles projekt – IOE og BIAC "En global alliance for lærlingeuddannelsen".

37

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/35

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Deltagelse og inddragelse af arbejdstagerne som nøgleaktører i god virksomhedsledelse og afbalancerede løsninger til overvindelse af krisen (initiativudtalelse)

2013/C 161/06

Ordfører: Wolfgang GREIF

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

"Deltagelse og inddragelse af arbejdstagerne som nøgleaktører i god virksomhedsledelse og afbalancerede løsninger til overvindelse af krisen"

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 26. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 85 stemmer for, 3 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Resumé

| 1.1 | Finanskrisen er nået ud til virksomhederne. Alle berørte grupper – investorer, arbejdsgivere, arbejdstagere, regioner (et "multiinteressentperspektiv") – har interesse i at overvinde krisen, hvilket kræver en fælles indsats og indbyrdes forenelige mål (som f.eks. en langsigtet virksomhedsudvikling), en god social dialog i et klima baseret på tillid og en positiv indstilling. EØSU vil gerne tage initiativ til at udforske nye muligheder på dette område, også hvad angår de europæiske rammer for virksomhedsledelse ("corporate governance"). |
| --- | --- |

1.1

Finanskrisen er nået ud til virksomhederne. Alle berørte grupper – investorer, arbejdsgivere, arbejdstagere, regioner (et "multiinteressentperspektiv") – har interesse i at overvinde krisen, hvilket kræver en fælles indsats og indbyrdes forenelige mål (som f.eks. en langsigtet virksomhedsudvikling), en god social dialog i et klima baseret på tillid og en positiv indstilling. EØSU vil gerne tage initiativ til at udforske nye muligheder på dette område, også hvad angår de europæiske rammer for virksomhedsledelse ("corporate governance").

| 1.2 | EØSU er overbevist om, at en "god" og derfor også "bæredygtig" virksomhedsledelse må bygge på det indre markeds gennemprøvede retlige strukturer og praksis for arbejdstagerdeltagelse, der tager udgangspunkt i information, høring og også, hvor det er relevant, i medbestemmelse. |
| --- | --- |

1.2

EØSU er overbevist om, at en "god" og derfor også "bæredygtig" virksomhedsledelse må bygge på det indre markeds gennemprøvede retlige strukturer og praksis for arbejdstagerdeltagelse, der tager udgangspunkt i information, høring og også, hvor det er relevant, i medbestemmelse.

| 1.3 | Bæredygtighed skal opnås ved at forene økonomisk effektivitet med sociale og miljømæssige mål. En forudsætning herfor er, at en virksomhed forstås som en institution, hvor de forskellige interessenter arbejder sammen, og hvor alle berørte parter i fællesskab søger et langsigtet virksomhedsperspektiv, økonomisk konkurrencedygtighed og en social balance og handler derefter. Med dette for øje bringer EØSU konceptet bæredygtig virksomhed ("sustainable company") på bane. Hertil hører, at også arbejdstagernes "stemme" må respekteres i virksomhedsbeslutninger. |
| --- | --- |

1.3

Bæredygtighed skal opnås ved at forene økonomisk effektivitet med sociale og miljømæssige mål. En forudsætning herfor er, at en virksomhed forstås som en institution, hvor de forskellige interessenter arbejder sammen, og hvor alle berørte parter i fællesskab søger et langsigtet virksomhedsperspektiv, økonomisk konkurrencedygtighed og en social balance og handler derefter. Med dette for øje bringer EØSU konceptet bæredygtig virksomhed ("sustainable company") på bane. Hertil hører, at også arbejdstagernes "stemme" må respekteres i virksomhedsbeslutninger.

| 1.4 | Virksomheder kan drives effektivt på baggrund af dette koncept, hvis virksomhedsledelsen bygger på princippet om et "fair relationship" mellem arbejdstagere, ledelse og virksomhedsejere og dermed giver alle interessenter mulighed for på en målrettet og problemløsende måde at øve indflydelse på beslutninger om forandringer med behørig respekt for ledelsens beføjelser. Til den ende findes der allerede i dag en lang række instrumenter vedrørende obligatorisk inddragelse af arbejdstagerrepræsentanter på nationalt og europæisk plan, som det gælder om at udnytte effektivt. Det har vist sig, at det på den måde bliver lettere at forvalte og foregribe omstruktureringer, ikke mindst i krisetider. |
| --- | --- |

1.4

Virksomheder kan drives effektivt på baggrund af dette koncept, hvis virksomhedsledelsen bygger på princippet om et "fair relationship" mellem arbejdstagere, ledelse og virksomhedsejere og dermed giver alle interessenter mulighed for på en målrettet og problemløsende måde at øve indflydelse på beslutninger om forandringer med behørig respekt for ledelsens beføjelser. Til den ende findes der allerede i dag en lang række instrumenter vedrørende obligatorisk inddragelse af arbejdstagerrepræsentanter på nationalt og europæisk plan, som det gælder om at udnytte effektivt. Det har vist sig, at det på den måde bliver lettere at forvalte og foregribe omstruktureringer, ikke mindst i krisetider.

| 1.5 | For at forankre den skitserede model i virkeligheden og styrke den anser EØSU det også for nødvendigt, at EU-politikken inden for rammerne af sine beføjelser til udformning af det indre marked skaber relevante incitamenter og forbedrer de nødvendige europæiske retlige rammer uden at gribe ind i medlemsstaternes kompetencer. Derfor foreslår EØSU, at de eksisterende bestemmelser om arbejdstagernes grundlæggende ret til medbestemmelse omsættes til national lovgivning og udformes mere effektivt i EU's sekundærret. |
| --- | --- |

1.5

For at forankre den skitserede model i virkeligheden og styrke den anser EØSU det også for nødvendigt, at EU-politikken inden for rammerne af sine beføjelser til udformning af det indre marked skaber relevante incitamenter og forbedrer de nødvendige europæiske retlige rammer uden at gribe ind i medlemsstaternes kompetencer. Derfor foreslår EØSU, at de eksisterende bestemmelser om arbejdstagernes grundlæggende ret til medbestemmelse omsættes til national lovgivning og udformes mere effektivt i EU's sekundærret.

| 1.6 | I den sammenhæng bør arbejdstagernes muligheder for at deltage i virksomhedens strategiske planlægning være et gennemgående element i den europæiske selskabsret, som Kommissionen agter at videreudvikle i nærmeste fremtid. I øvrigt bør bestemmelserne om obligatorisk arbejdstagerdeltagelse konsolideres og anvendes generelt i EU-lovgivningen på basis af etablerede normer. Navnlig bør definitionerne af information, høring og deltagelse harmoniseres. |
| --- | --- |

1.6

I den sammenhæng bør arbejdstagernes muligheder for at deltage i virksomhedens strategiske planlægning være et gennemgående element i den europæiske selskabsret, som Kommissionen agter at videreudvikle i nærmeste fremtid. I øvrigt bør bestemmelserne om obligatorisk arbejdstagerdeltagelse konsolideres og anvendes generelt i EU-lovgivningen på basis af etablerede normer. Navnlig bør definitionerne af information, høring og deltagelse harmoniseres.

| 1.7 | Europa-Parlamentets beslutning af 15.1.2013 markerer en foreløbig ny etape i debatten. I beslutningen opfordres der med stort flertal bl.a. til indførelse af en retlig ramme med minimumsstandarder ved omstruktureringer for at begrænse de økonomiske omkostninger og fremme foregribelsen af omstruktureringer. Hertil skal bl.a. høre forpligtelser til strategisk planlægning samt forebyggende tiltag inden for uddannelse og videreuddannelse. Det kommer også til at omfatte foranstaltninger til bevarelse af arbejdspladser og arbejdskraft ved omstruktureringer samt bestemmelser, som tilskynder virksomheder til i tilfælde af omstruktureringer at indgå i et forebyggende samarbejde med regionale instanser (især regionale forvaltninger, arbejdsmarkedsorganer) og med lokale leverandørkæder. |
| --- | --- |

1.7

Europa-Parlamentets beslutning af 15.1.2013 markerer en foreløbig ny etape i debatten. I beslutningen opfordres der med stort flertal bl.a. til indførelse af en retlig ramme med minimumsstandarder ved omstruktureringer for at begrænse de økonomiske omkostninger og fremme foregribelsen af omstruktureringer. Hertil skal bl.a. høre forpligtelser til strategisk planlægning samt forebyggende tiltag inden for uddannelse og videreuddannelse. Det kommer også til at omfatte foranstaltninger til bevarelse af arbejdspladser og arbejdskraft ved omstruktureringer samt bestemmelser, som tilskynder virksomheder til i tilfælde af omstruktureringer at indgå i et forebyggende samarbejde med regionale instanser (især regionale forvaltninger, arbejdsmarkedsorganer) og med lokale leverandørkæder.

2.   Indledning

| 2.1 | Med denne udtalelse vil EØSU vise, hvordan virksomheder og investorer sammen med deres arbejdstagere kan finde afbalancerede og bæredygtige løsninger til overvindelse af den finansielle og økonomiske krise og til afbødning af klimaændringerne. EØSU vil endvidere redegøre for, hvilke samfundsmæssige og retlige rammebetingelser disse aktører må sikres for at kunne varetage opgaven, og på hvilke områder de retlige rammer på EU-niveau også må forbedres med dette mål for øje under hensyntagen til de forskelligartede situationer og forskellige ordninger, der findes på nationalt niveau. |
| --- | --- |

2.1

Med denne udtalelse vil EØSU vise, hvordan virksomheder og investorer sammen med deres arbejdstagere kan finde afbalancerede og bæredygtige løsninger til overvindelse af den finansielle og økonomiske krise og til afbødning af klimaændringerne. EØSU vil endvidere redegøre for, hvilke samfundsmæssige og retlige rammebetingelser disse aktører må sikres for at kunne varetage opgaven, og på hvilke områder de retlige rammer på EU-niveau også må forbedres med dette mål for øje under hensyntagen til de forskelligartede situationer og forskellige ordninger, der findes på nationalt niveau.

| 2.2 | En langsigtet virksomhedsledelse bygger på en retligt sikret og tillidsbaseret dialog mellem ledelsen og arbejdstagerne. På dette område konstaterer EØSU en konsensus mellem regeringer, arbejdsmarkedsparter og civilsamfund, som er solidt forankret i den europæiske integrations historie. Obligatorisk inddragelse af arbejdstagere i de økonomiske aktiviteter og beslutninger er, som det også er fastlagt i talrige EU-direktiver, et nødvendigt element i en socialt ansvarlig økonomisk ledelse. Tusinder af interesserepræsentanter i Europas virksomheder og omkring 17 000 interesserepræsentanter i ca. 1 000 europæiske samarbejdsudvalg viser, at princippet om deltagelsesbaseret virksomhedsledelse gennemføres i praksis. |
| --- | --- |

2.2

En langsigtet virksomhedsledelse bygger på en retligt sikret og tillidsbaseret dialog mellem ledelsen og arbejdstagerne. På dette område konstaterer EØSU en konsensus mellem regeringer, arbejdsmarkedsparter og civilsamfund, som er solidt forankret i den europæiske integrations historie. Obligatorisk inddragelse af arbejdstagere i de økonomiske aktiviteter og beslutninger er, som det også er fastlagt i talrige EU-direktiver, et nødvendigt element i en socialt ansvarlig økonomisk ledelse. Tusinder af interesserepræsentanter i Europas virksomheder og omkring 17 000 interesserepræsentanter i ca. 1 000 europæiske samarbejdsudvalg viser, at princippet om deltagelsesbaseret virksomhedsledelse gennemføres i praksis.

| 2.3 | Diverse retskilder, der er opstået i forskellige historiske faser, afspejler denne europæiske konsensus: informering og høring af arbejdstagere er ikke kun indført på nationalt plan – herunder for SMV'er – via EU-lovgivningen (1), men også på tværnationalt plan (2). Dette gælder også den mulige inddragelse af arbejdstagerne på virksomhedsplan, hvilket er standardprocedure i europæiske selskaber og europæiske andelsselskaber (3). En lang række andre EU-direktiver (4), bl.a. vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og den europæiske selskabslovgivning, foreskriver informering og høring. Artikel 27 i EU's charter om grundlæggende rettigheder gør den enkeltes grundlæggende ret til informering og høring til en bindende del af fællesskabsretten. Obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne i de økonomiske aktiviteter udgør således uden tvivl en del af retsgrundlaget for det europæiske demokrati. |
| --- | --- |

2.3

Diverse retskilder, der er opstået i forskellige historiske faser, afspejler denne europæiske konsensus: informering og høring af arbejdstagere er ikke kun indført på nationalt plan – herunder for SMV'er – via EU-lovgivningen (1), men også på tværnationalt plan (2). Dette gælder også den mulige inddragelse af arbejdstagerne på virksomhedsplan, hvilket er standardprocedure i europæiske selskaber og europæiske andelsselskaber (3). En lang række andre EU-direktiver (4), bl.a. vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og den europæiske selskabslovgivning, foreskriver informering og høring. Artikel 27 i EU's charter om grundlæggende rettigheder gør den enkeltes grundlæggende ret til informering og høring til en bindende del af fællesskabsretten. Obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne i de økonomiske aktiviteter udgør således uden tvivl en del af retsgrundlaget for det europæiske demokrati.

| 2.4 | For at sikre økonomiske resultater, men især også af hensyn til den sociale samhørighed i Europa gælder det om at styrke denne ressource – som er veletableret og har vist sig effektiv i den økonomiske hverdag – til overvindelse af den aktuelle krise. Rammevilkårene for virksomheder, som ikke kun er til for investorerne, men også skal bidrage til samfundets vel, er nemlig blevet mere usikre nu:






  — | Værdikæder har som følge af behovet for at bevare konkurrenceevnen på verdensmarkederne antaget en mere tværnational karakter. Dette gør det vanskeligere at styre virksomheder. Omstruktureringer og udflytninger er blevet vanskeligere at forstå for de berørte parter, navnlig for arbejdstagerne. |
| --- | --- | --- |

2.4

For at sikre økonomiske resultater, men især også af hensyn til den sociale samhørighed i Europa gælder det om at styrke denne ressource – som er veletableret og har vist sig effektiv i den økonomiske hverdag – til overvindelse af den aktuelle krise. Rammevilkårene for virksomheder, som ikke kun er til for investorerne, men også skal bidrage til samfundets vel, er nemlig blevet mere usikre nu:

—

Værdikæder har som følge af behovet for at bevare konkurrenceevnen på verdensmarkederne antaget en mere tværnational karakter. Dette gør det vanskeligere at styre virksomheder. Omstruktureringer og udflytninger er blevet vanskeligere at forstå for de berørte parter, navnlig for arbejdstagerne.

| — | Virksomhedsfinansiering via rent finansielle investorer er først og fremmest rettet mod hurtige afkast og indskrænker virksomhedernes muligheder for langtidsplanlægning. Dette gør det særdeles vanskeligt for virksomhedsledelserne at opretholde tillids- og partnerskabsbaserede relationer med deres arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

Virksomhedsfinansiering via rent finansielle investorer er først og fremmest rettet mod hurtige afkast og indskrænker virksomhedernes muligheder for langtidsplanlægning. Dette gør det særdeles vanskeligt for virksomhedsledelserne at opretholde tillids- og partnerskabsbaserede relationer med deres arbejdstagere.

| — | Ambitiøse klimamål kræver innovation og i princippet nye produkter og tjenesteydelser. Dette kræver ofte radikale strukturændringer, som indebærer store byrder for de berørte arbejdstagere og virksomheder og pålægger dem nye strukturelle opgaver. |
| --- | --- |

—

Ambitiøse klimamål kræver innovation og i princippet nye produkter og tjenesteydelser. Dette kræver ofte radikale strukturændringer, som indebærer store byrder for de berørte arbejdstagere og virksomheder og pålægger dem nye strukturelle opgaver.

| — | Takket være europæisk selskabsret og reglerne for de finansielle markeder bevæger virksomheder i Europa sig stadig lettere hen over nationale grænser inden for EU's indre marked. Nationale regler for ret til deltagelse i virksomhedsorganer og praksis for tillidsbaseret samarbejde kan blive truet, hvis de ikke samtidig føres med hen over de nationale grænser. |
| --- | --- |

—

Takket være europæisk selskabsret og reglerne for de finansielle markeder bevæger virksomheder i Europa sig stadig lettere hen over nationale grænser inden for EU's indre marked. Nationale regler for ret til deltagelse i virksomhedsorganer og praksis for tillidsbaseret samarbejde kan blive truet, hvis de ikke samtidig føres med hen over de nationale grænser.

| 2.5 | Alt dette understreger behovet for et korrigerende element som værn mod den udhuling af virksomhedsværdier, som følger af kortsigtet tænkning. Med virksomhedernes langsigtede udvikling for øje er det nødvendigt via en bredere opfattelse af virksomheden som en bæredygtig virksomhed ("sustainable company") at pege på muligheder for gennem EU-politikken at vende den fremherskende tendens til, at indsigten i virksomheden ensidigt forbeholdes aktionærerne (5). |
| --- | --- |

2.5

Alt dette understreger behovet for et korrigerende element som værn mod den udhuling af virksomhedsværdier, som følger af kortsigtet tænkning. Med virksomhedernes langsigtede udvikling for øje er det nødvendigt via en bredere opfattelse af virksomheden som en bæredygtig virksomhed ("sustainable company") at pege på muligheder for gennem EU-politikken at vende den fremherskende tendens til, at indsigten i virksomheden ensidigt forbeholdes aktionærerne (5).

| 2.6 | Krisestyring, langsigtet planlægning, god virksomhedsledelse, innovationsevne og et tillidsfuldt samarbejde mellem arbejdsgivere og arbejdstagere baseret på obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne indgår alle i den samme ramme for Europas fremtid. EØSU foreslår at forankre og styrke konceptet "sustainable company" som et nyt ideal i EU-politikken. Hermed skal der åbnes nye horisonter for lovgivning og træffes driftsmæssige og politiske foranstaltninger, der skal give de pågældende aktører motivation og vejledning til varetagelse af bæredygtig virksomhedsledelse. Der må være enighed om de forskellige elementer, der udgør en bæredygtig virksomhed. Den konkrete gennemførelse må svare til situationen i den enkelte virksomhed og vil i praksis variere fra det ene land til det andet. |
| --- | --- |

2.6

Krisestyring, langsigtet planlægning, god virksomhedsledelse, innovationsevne og et tillidsfuldt samarbejde mellem arbejdsgivere og arbejdstagere baseret på obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne indgår alle i den samme ramme for Europas fremtid. EØSU foreslår at forankre og styrke konceptet "sustainable company" som et nyt ideal i EU-politikken. Hermed skal der åbnes nye horisonter for lovgivning og træffes driftsmæssige og politiske foranstaltninger, der skal give de pågældende aktører motivation og vejledning til varetagelse af bæredygtig virksomhedsledelse. Der må være enighed om de forskellige elementer, der udgør en bæredygtig virksomhed. Den konkrete gennemførelse må svare til situationen i den enkelte virksomhed og vil i praksis variere fra det ene land til det andet.

3.   "Bæredygtig virksomhed" som model

| 3.1 | Den bæredygtige virksomhed (6) er velegnet som model til at omsætte EU-politikkens retningslinjer til en helhedsorienteret metode for virksomhedsledelse, hvor mål for økonomisk effektivitet kombineres med sociale og miljømæssige mål i et sammenhængende koncept. Den bæredygtige virksomhed bygger på den grundholdning, at virksomheder er "sociale organisationer", hvor arbejdstagerens "stemme" må respekteres. Virksomhedens beslutninger bliver dermed mere forudsigelige for begge parter og også for kunderne. De er mindre sårbare over for indgreb udefra, som udelukkende er baserede på kortsigtede rentabilitetsforventninger. |
| --- | --- |

3.1

Den bæredygtige virksomhed (6) er velegnet som model til at omsætte EU-politikkens retningslinjer til en helhedsorienteret metode for virksomhedsledelse, hvor mål for økonomisk effektivitet kombineres med sociale og miljømæssige mål i et sammenhængende koncept. Den bæredygtige virksomhed bygger på den grundholdning, at virksomheder er "sociale organisationer", hvor arbejdstagerens "stemme" må respekteres. Virksomhedens beslutninger bliver dermed mere forudsigelige for begge parter og også for kunderne. De er mindre sårbare over for indgreb udefra, som udelukkende er baserede på kortsigtede rentabilitetsforventninger.

| 3.2 | En "bæredygtig virksomhed" er kendetegnet ved følgende kerneelementer (7):






  1) | Konceptet tager udgangspunkt i en strategi med flere aktører: virksomhedsejeren arbejder sammen med andre vigtige aktører, f.eks. arbejdstagere eller aktører i den region, hvor virksomheden er aktiv. |
| --- | --- | --- |

3.2

En "bæredygtig virksomhed" er kendetegnet ved følgende kerneelementer (7):

1)

Konceptet tager udgangspunkt i en strategi med flere aktører: virksomhedsejeren arbejder sammen med andre vigtige aktører, f.eks. arbejdstagere eller aktører i den region, hvor virksomheden er aktiv.

| 2) | Fastlæggelse og gennemførelse af virksomhedens mål er resultatet af en fælles indsats fra arbejdstagernes og ledelsens side, uden at der hermed gribes ind i arbejdsgiverens ledelsesret. I den sammenhæng findes der forskellige former for arbejdstagerdeltagelse, som har vist sig at fungere i praksis. |
| --- | --- |

2)

Fastlæggelse og gennemførelse af virksomhedens mål er resultatet af en fælles indsats fra arbejdstagernes og ledelsens side, uden at der hermed gribes ind i arbejdsgiverens ledelsesret. I den sammenhæng findes der forskellige former for arbejdstagerdeltagelse, som har vist sig at fungere i praksis.

| 3) | Virksomhedsledelsen er langtidsorienteret. Der er sammenhæng mellem virksomhedens målformulering og dens bæredygtighedsmålsætninger. |
| --- | --- |

3)

Virksomhedsledelsen er langtidsorienteret. Der er sammenhæng mellem virksomhedens målformulering og dens bæredygtighedsmålsætninger.

| 4) | For at kunne lede en bæredygtig virksomhed har ledelsen brug for et fuldstændigt billede af virksomheden. Kravene til rapporteringssystemet skal omfatte de forskellige dimensioner af bæredygtig virksomhedsledelse (8). |
| --- | --- |

4)

For at kunne lede en bæredygtig virksomhed har ledelsen brug for et fuldstændigt billede af virksomheden. Kravene til rapporteringssystemet skal omfatte de forskellige dimensioner af bæredygtig virksomhedsledelse (8).

| 5) | Der skal være en kobling mellem ledelsens aflønning og dens vilje til at nå bæredygtighedsmålene. Hertil hører også en social indsats, f.eks. inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, videre- og efteruddannelse og lige muligheder. |
| --- | --- |

5)

Der skal være en kobling mellem ledelsens aflønning og dens vilje til at nå bæredygtighedsmålene. Hertil hører også en social indsats, f.eks. inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, videre- og efteruddannelse og lige muligheder.

| 6) | En bæredygtig virksomhed kræver investorer, som er mest interesserede i langsigtede rentabilitetsmål. |
| --- | --- |

6)

En bæredygtig virksomhed kræver investorer, som er mest interesserede i langsigtede rentabilitetsmål.

| 3.3 | En bæredygtig virksomhed kan kun fungere effektivt, hvis den følger et særligt ledelsesprincip: "fair relationship", som indebærer, at alle implicerede parter (ledelsen, arbejdstagerrepræsentanterne, investorerne og de berørte regioner) har mulighed for på en målrettet og problemløsende måde at tage del i beslutninger om forandringer i virksomheden med behørig respekt for ledelsens beføjelser. På den måde bliver det netop lettere at forvalte og foregribe omstruktureringer, ikke mindst i krisetider. |
| --- | --- |

3.3

En bæredygtig virksomhed kan kun fungere effektivt, hvis den følger et særligt ledelsesprincip: "fair relationship", som indebærer, at alle implicerede parter (ledelsen, arbejdstagerrepræsentanterne, investorerne og de berørte regioner) har mulighed for på en målrettet og problemløsende måde at tage del i beslutninger om forandringer i virksomheden med behørig respekt for ledelsens beføjelser. På den måde bliver det netop lettere at forvalte og foregribe omstruktureringer, ikke mindst i krisetider.

| 3.4 | Begrebet "fair relationship" bygger på bindende overenskomster mellem de berørte parter i forbindelse med virksomhedssalg og -overtagelser i et langsigtet virksomhedsperspektiv samt den sociale dimension, som sikrer, at bevarer etableringssteder og arbejdspladser bevares i størst muligt omfang. Følgende nøglefaktorer udgør i den forbindelse grundlag, ikke mindst ved køb og salg af virksomheder eller aktier på tværs af nationale grænser, og når det drejer sig om omstruktureringer:






  — | et tydeligt langsigtet driftsøkonomisk og industrielt koncept, |
| --- | --- | --- |

3.4

Begrebet "fair relationship" bygger på bindende overenskomster mellem de berørte parter i forbindelse med virksomhedssalg og -overtagelser i et langsigtet virksomhedsperspektiv samt den sociale dimension, som sikrer, at bevarer etableringssteder og arbejdspladser bevares i størst muligt omfang. Følgende nøglefaktorer udgør i den forbindelse grundlag, ikke mindst ved køb og salg af virksomheder eller aktier på tværs af nationale grænser, og når det drejer sig om omstruktureringer:

—

et tydeligt langsigtet driftsøkonomisk og industrielt koncept,

| — | bindende forpligtelser, når det gælder investeringer, bevarelse af etableringssteder og beskæftigelse, |
| --- | --- |

—

bindende forpligtelser, når det gælder investeringer, bevarelse af etableringssteder og beskæftigelse,

| — | efterprøvning af samtlige alternativer til afskedigelser i tilfælde af omstruktureringer, |
| --- | --- |

—

efterprøvning af samtlige alternativer til afskedigelser i tilfælde af omstruktureringer,

| — | bevarelse af allerede opnåede sociale rettigheder og kollektive overenskomster, |
| --- | --- |

—

bevarelse af allerede opnåede sociale rettigheder og kollektive overenskomster,

| — | mulighed for at kontrollere, om aftaler og tilsagn også overholdes i praksis. |
| --- | --- |

—

mulighed for at kontrollere, om aftaler og tilsagn også overholdes i praksis.

| 3.5 | Virkeliggørelse af den bæredygtige virksomhed går hånd i hånd med obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne på nationalt og tværnationalt plan gennem informering, høring og, hvor det er relevant, også deltagelse i virksomhedsorganer. Erfaringerne viser her, at lande, hvor arbejdstagernes medbestemmelsesret er omfattende, og hvor forbindelserne mellem arbejdsmarkedets parter fungerer effektivt, er sluppet bedre igennem krisen end andre. For at dette skal kunne udnyttes med en langsigtet virksomhedsudvikling for øje, skal EU-politikken inden for rammerne af sine beføjelser til udformning af det indre marked skabe relevante incitamenter og retlige forpligtelser inden for virksomhedsledelse. |
| --- | --- |

3.5

Virkeliggørelse af den bæredygtige virksomhed går hånd i hånd med obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne på nationalt og tværnationalt plan gennem informering, høring og, hvor det er relevant, også deltagelse i virksomhedsorganer. Erfaringerne viser her, at lande, hvor arbejdstagernes medbestemmelsesret er omfattende, og hvor forbindelserne mellem arbejdsmarkedets parter fungerer effektivt, er sluppet bedre igennem krisen end andre. For at dette skal kunne udnyttes med en langsigtet virksomhedsudvikling for øje, skal EU-politikken inden for rammerne af sine beføjelser til udformning af det indre marked skabe relevante incitamenter og retlige forpligtelser inden for virksomhedsledelse.

4.   Behov for en EU-indsats – politiske anbefalinger

4.1   Forbedring af de retlige rammer i tråd med bæredygtig virksomhedsledelse

| 4.1.1 | Arbejde, investeringer og iværksætteri skal kunne betale sig i Europa. Et velegnet forbillede herfor er den bæredygtige virksomhed, der forfølger økonomiske, sociale og miljømæssige mål, som alle er langsigtede. En sådan virksomhed ledes efter "fair relationship"-princippet, ifølge hvilket forandringer betragtes som udfordrende driftsmæssige opgaver, som det lønner sig at gennemføre, og som ikke sætter spørgsmålstegn ved arbejdstagernes opnåede sociale rettigheder. |
| --- | --- |

4.1.1

Arbejde, investeringer og iværksætteri skal kunne betale sig i Europa. Et velegnet forbillede herfor er den bæredygtige virksomhed, der forfølger økonomiske, sociale og miljømæssige mål, som alle er langsigtede. En sådan virksomhed ledes efter "fair relationship"-princippet, ifølge hvilket forandringer betragtes som udfordrende driftsmæssige opgaver, som det lønner sig at gennemføre, og som ikke sætter spørgsmålstegn ved arbejdstagernes opnåede sociale rettigheder.

| 4.1.2 | EØSU mener, at EU-politikken fortsat må styrke grundlaget for samarbejdet mellem de vigtigste økonomiske grupper, og ser gerne, at Kommissionen med udgangspunkt i de normer for arbejdstagerdeltagelse, der allerede er opnået, tager nye initiativer til at tilpasse arbejdstagernes og arbejdstagerrepræsentanternes rettigheder til realiteterne på det indre marked og til at styrke disse rettigheder Hertil hører også lovgivningsinitiativer, der skal forbedre handlingsgrundlaget for gennemførelsen af den nye model, der er skitseret her. |
| --- | --- |

4.1.2

EØSU mener, at EU-politikken fortsat må styrke grundlaget for samarbejdet mellem de vigtigste økonomiske grupper, og ser gerne, at Kommissionen med udgangspunkt i de normer for arbejdstagerdeltagelse, der allerede er opnået, tager nye initiativer til at tilpasse arbejdstagernes og arbejdstagerrepræsentanternes rettigheder til realiteterne på det indre marked og til at styrke disse rettigheder Hertil hører også lovgivningsinitiativer, der skal forbedre handlingsgrundlaget for gennemførelsen af den nye model, der er skitseret her.

| 4.1.3 | Virksomheder, som følger "fair relationship"-princippet, er særlig godt rustede til at foregribe og udforme strukturelle ændringer. Det giver derfor også god økonomisk mening at styrke arbejdstagernes inddragelse i udformningen og foregribelsen af forandringerne. De europæiske retlige rammer må styrkes til dette formål. I tråd med Europa 2020-strategiens bæredygtighedsstrategi ville sådanne foranstaltninger styrke samarbejdet mellem de vigtigste grupper i økonomien til gavn for det europæiske demokrati og den europæiske økonomis konkurrenceevne. |
| --- | --- |

4.1.3

Virksomheder, som følger "fair relationship"-princippet, er særlig godt rustede til at foregribe og udforme strukturelle ændringer. Det giver derfor også god økonomisk mening at styrke arbejdstagernes inddragelse i udformningen og foregribelsen af forandringerne. De europæiske retlige rammer må styrkes til dette formål. I tråd med Europa 2020-strategiens bæredygtighedsstrategi ville sådanne foranstaltninger styrke samarbejdet mellem de vigtigste grupper i økonomien til gavn for det europæiske demokrati og den europæiske økonomis konkurrenceevne.

4.2   Konsolidering og gennemførelse af europæiske arbejdstageres ret til deltagelse

| 4.2.1 | For at forbedre etableringsfriheden og mobiliteten for virksomheder inden for det indre marked udbygges den europæiske selskabslov kontinuerligt. Der indføres flere og flere regler på EU-plan for virksomhedsledelse (corporate governance). EØSU mener, at EU's beslutningstagere må sikre alle berørte økonomiske aktører (virksomheder, investorer og arbejdstagere) samme EU-retlige status i forbindelse med deres aktiviteter på nationalt og tværnationalt niveau (9). Den sundhedskontrol af EU-direktiver om obligatorisk inddragelse af arbejdstagere, som Kommissionen har bebudet, må ikke blive noget alibi for ikke at gennemføre betydelige politiske initiativer. I den forbindelse tilslutter EØSU sig Europa-Parlamentets holdning, som går ud på, at der er behov for en ny politisk indsats, som tager sigte på at styrke arbejdstagernes muligheder for deltagelse på arbejdspladsen og i virksomhedens drift på tværnationalt plan. |
| --- | --- |

4.2.1

For at forbedre etableringsfriheden og mobiliteten for virksomheder inden for det indre marked udbygges den europæiske selskabslov kontinuerligt. Der indføres flere og flere regler på EU-plan for virksomhedsledelse (corporate governance). EØSU mener, at EU's beslutningstagere må sikre alle berørte økonomiske aktører (virksomheder, investorer og arbejdstagere) samme EU-retlige status i forbindelse med deres aktiviteter på nationalt og tværnationalt niveau (9). Den sundhedskontrol af EU-direktiver om obligatorisk inddragelse af arbejdstagere, som Kommissionen har bebudet, må ikke blive noget alibi for ikke at gennemføre betydelige politiske initiativer. I den forbindelse tilslutter EØSU sig Europa-Parlamentets holdning, som går ud på, at der er behov for en ny politisk indsats, som tager sigte på at styrke arbejdstagernes muligheder for deltagelse på arbejdspladsen og i virksomhedens drift på tværnationalt plan.

| 4.2.2 | I den forbindelse finder EØSU det nødvendigt, at de grundlæggende regler for inddragelse af arbejdstagere omsættes til national lovgivning og udformes mere effektivt i EU-retten, idet navnlig EU-lovgivningens bestemmelser om obligatorisk arbejdstagerdeltagelse konsolideres på basis af de allerede opnåede rettigheder (10).






  — | Europa-Parlamentet har for nylig iværksat en undersøgelse, hvori det foreslås generelt at udvide EU's rammedirektiv om information og høring af arbejdstagerne (2002/14/EF), så det kommer til at omfatte deltagelse af arbejdstagerrepræsentanternes i virksomhedsorganer. |
| --- | --- | --- |

4.2.2

I den forbindelse finder EØSU det nødvendigt, at de grundlæggende regler for inddragelse af arbejdstagere omsættes til national lovgivning og udformes mere effektivt i EU-retten, idet navnlig EU-lovgivningens bestemmelser om obligatorisk arbejdstagerdeltagelse konsolideres på basis af de allerede opnåede rettigheder (10).

—

Europa-Parlamentet har for nylig iværksat en undersøgelse, hvori det foreslås generelt at udvide EU's rammedirektiv om information og høring af arbejdstagerne (2002/14/EF), så det kommer til at omfatte deltagelse af arbejdstagerrepræsentanternes i virksomhedsorganer.

| — | De eksisterende direktiver om arbejdstagernes deltagelse ved overførsel eller overtagelse af virksomheder (11), om information og høring af arbejdstagerne (12), om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg (13) og om medarbejderindflydelse i det europæiske selskab/andelsselskab (14) er indført på forskellige tidspunkter. EØSU opfordrer til en grundig undersøgelse af, om det er muligt i et EU-rammedirektiv i det mindste at harmonisere de forskellige definitioner af information, høring og deltagelse i virksomhedsorganer, hvor en sådan findes. |
| --- | --- |

—

De eksisterende direktiver om arbejdstagernes deltagelse ved overførsel eller overtagelse af virksomheder (11), om information og høring af arbejdstagerne (12), om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg (13) og om medarbejderindflydelse i det europæiske selskab/andelsselskab (14) er indført på forskellige tidspunkter. EØSU opfordrer til en grundig undersøgelse af, om det er muligt i et EU-rammedirektiv i det mindste at harmonisere de forskellige definitioner af information, høring og deltagelse i virksomhedsorganer, hvor en sådan findes.

| 4.2.3 | Sådanne foranstaltninger ville forbedre de europæiske retlige rammer. Det ville blive enklere at investere, producere og arbejde i Europa. EØSU går derfor helhjertet ind for disse henstillinger og ser frem til, at EU-institutionerne snart går i gang med at vedtage forslagene, så de kan blive gennemført.






  — | Eksisterende bestemmelser om obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne ville dermed også kunne standardiseres i den fremtidige lovgivning og ville skulle gennemføres i national lovgivning (15). Dette ville give virksomhederne større retssikkerhed. |
| --- | --- | --- |

4.2.3

Sådanne foranstaltninger ville forbedre de europæiske retlige rammer. Det ville blive enklere at investere, producere og arbejde i Europa. EØSU går derfor helhjertet ind for disse henstillinger og ser frem til, at EU-institutionerne snart går i gang med at vedtage forslagene, så de kan blive gennemført.

—

Eksisterende bestemmelser om obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne ville dermed også kunne standardiseres i den fremtidige lovgivning og ville skulle gennemføres i national lovgivning (15). Dette ville give virksomhederne større retssikkerhed.

| — | Det ville også kunne bidrage til et gennembrud med hensyn til at sikre den nødvendige sammenhæng i EU-lovgivningen. Princippet om arbejdstagerdeltagelse er nemlig kommet til udtryk i adskillige EU-direktiver, som er indført på forskellige tidspunkter og giver forskellige definitioner på information og høring og på arbejdstagermedbestemmelse i virksomhedsorganer, hvor en sådan findes. |
| --- | --- |

—

Det ville også kunne bidrage til et gennembrud med hensyn til at sikre den nødvendige sammenhæng i EU-lovgivningen. Princippet om arbejdstagerdeltagelse er nemlig kommet til udtryk i adskillige EU-direktiver, som er indført på forskellige tidspunkter og giver forskellige definitioner på information og høring og på arbejdstagermedbestemmelse i virksomhedsorganer, hvor en sådan findes.

| 4.2.4 | EØSU går ind for en konsolidering af reglerne om arbejdstagerdeltagelse i EU's samlede regelværk under hensyntagen til diversiteten af de forskellige involverede spørgsmål. Hvad angår indholdet af rettighederne skal følgende retsakter gælde som model: det omarbejdede direktiv 2009/38/EF om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg, navnlig når det gælder informering og høring af arbejdstagerne samt strukturændringer, og rammedirektiv 2002/14/EF om medarbejderindflydelse i det europæiske selskab (hvad angår medbestemmelse i virksomhedsorganer). |
| --- | --- |

4.2.4

EØSU går ind for en konsolidering af reglerne om arbejdstagerdeltagelse i EU's samlede regelværk under hensyntagen til diversiteten af de forskellige involverede spørgsmål. Hvad angår indholdet af rettighederne skal følgende retsakter gælde som model: det omarbejdede direktiv 2009/38/EF om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg, navnlig når det gælder informering og høring af arbejdstagerne samt strukturændringer, og rammedirektiv 2002/14/EF om medarbejderindflydelse i det europæiske selskab (hvad angår medbestemmelse i virksomhedsorganer).

| 4.2.5 | EØSU mener, at EU-lovgivningen i forbindelse med alle disse foranstaltninger skal sikre og styrke eksisterende nationale medbestemmelsesrettigheder og eksisterende EU-bestemmelser. Dette gælder især arbejdstagerdeltagelse i virksomhedsorganer. På grund af de forskelligartede situationer, og forskellige ordninger, der findes på nationalt niveau, ville det imidlertid være uhensigtsmæssigt og kontraproduktivt at indføre en enkelt europæisk model for arbejdstagerdeltagelse.






  — | EU-lovgivning, som indeholder bestemmelser om grænseoverskridende flytning af en virksomheds hjemsted eller om virksomhedssammenslutninger og skaber nye europæiske virksomhedsformer, må ikke føre til en "flugt fra medbestemmelse i virksomheden". |
| --- | --- | --- |

4.2.5

EØSU mener, at EU-lovgivningen i forbindelse med alle disse foranstaltninger skal sikre og styrke eksisterende nationale medbestemmelsesrettigheder og eksisterende EU-bestemmelser. Dette gælder især arbejdstagerdeltagelse i virksomhedsorganer. På grund af de forskelligartede situationer, og forskellige ordninger, der findes på nationalt niveau, ville det imidlertid være uhensigtsmæssigt og kontraproduktivt at indføre en enkelt europæisk model for arbejdstagerdeltagelse.

—

EU-lovgivning, som indeholder bestemmelser om grænseoverskridende flytning af en virksomheds hjemsted eller om virksomhedssammenslutninger og skaber nye europæiske virksomhedsformer, må ikke føre til en "flugt fra medbestemmelse i virksomheden".

| — | Der er gode grunde til en generel indførelse af obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne som standard i den europæiske selskabslovgivning, selv om forskellene i national selskabsret skal respekteres. |
| --- | --- |

—

Der er gode grunde til en generel indførelse af obligatorisk inddragelse af arbejdstagerne som standard i den europæiske selskabslovgivning, selv om forskellene i national selskabsret skal respekteres.

4.3   Fastlæggelse af bindende minimumsstandarder ved omstruktureringer

| 4.3.1 | På grund af stadig mere omfangsrige omstruktureringer (16) og et stadig mere aggressivt investeringsklima for virksomheder er der efter EØSU's opfattelse brug for innovative løsninger på nationalt og europæisk plan, som på den ene side signalerer Europas åbenhed og attraktivitet til investorer, men som på den anden side – som det understreges i udvalgets udtalelse om grønbogen om omstruktureringer og foregribelse af forandringer – også forbereder både arbejdstagere og virksomheder på håndteringen af nye udfordringer med henblik på at reducere negative sociale følgevirkninger af strukturforandringerne til et minimum og optimere mulighederne for en vellykket omstrukturering (17). |
| --- | --- |

4.3.1

På grund af stadig mere omfangsrige omstruktureringer (16) og et stadig mere aggressivt investeringsklima for virksomheder er der efter EØSU's opfattelse brug for innovative løsninger på nationalt og europæisk plan, som på den ene side signalerer Europas åbenhed og attraktivitet til investorer, men som på den anden side – som det understreges i udvalgets udtalelse om grønbogen om omstruktureringer og foregribelse af forandringer – også forbereder både arbejdstagere og virksomheder på håndteringen af nye udfordringer med henblik på at reducere negative sociale følgevirkninger af strukturforandringerne til et minimum og optimere mulighederne for en vellykket omstrukturering (17).

| 4.3.2 | Finanskrisen har vist, at der er behov for en ny strategi for virksomhederne, der sikrer, at målet om bæredygtig værdiskabelse går forud for kortsigtede rentabilitetsforventninger. Hvis strategien skal kunne give et effektivt svar på de udfordringer, der er forbundet med omstruktureringerne, er det nødvendigt med en integreret tilgang, der inddrager flere politikområder (f.eks. beskæftigelse, uddannelse, innovation og industri). I den forbindelse skal der også tages hensyn til arbejdstagernes interesser, når de er berørt af virksomhedens beslutninger. Begrebet "bæredygtig virksomhed" tager udgangspunkt i langsigtet planlægning og giver et praktisk anvendeligt svar på EU-politikkens krav om at støtte virksomheder i bestræbelserne på at skabe "bæredygtig vækst". |
| --- | --- |

4.3.2

Finanskrisen har vist, at der er behov for en ny strategi for virksomhederne, der sikrer, at målet om bæredygtig værdiskabelse går forud for kortsigtede rentabilitetsforventninger. Hvis strategien skal kunne give et effektivt svar på de udfordringer, der er forbundet med omstruktureringerne, er det nødvendigt med en integreret tilgang, der inddrager flere politikområder (f.eks. beskæftigelse, uddannelse, innovation og industri). I den forbindelse skal der også tages hensyn til arbejdstagernes interesser, når de er berørt af virksomhedens beslutninger. Begrebet "bæredygtig virksomhed" tager udgangspunkt i langsigtet planlægning og giver et praktisk anvendeligt svar på EU-politikkens krav om at støtte virksomheder i bestræbelserne på at skabe "bæredygtig vækst".

| 4.3.3 | Foregribelse af forandringer kan efter EØSU's opfattelse kun lade sig gøre, hvis der skabes et klima af gensidig tillid, og hvis både arbejdsmarkedsparterne og det organiserede civilsamfund inddrages konsekvent (18). Det indebærer bl.a., at arbejdstagerne kan spille en rolle i forberedelsen af virksomhedsbeslutninger ved at udøve deres informations- og høringsret og anvende den til at sikre effektive problemløsninger på lokalt plan (19). Direktivet fra 2009 om europæiske samarbejdsudvalg åbner også mulighed for tidlig inddragelse i grænseoverskridende anliggender. |
| --- | --- |

4.3.3

Foregribelse af forandringer kan efter EØSU's opfattelse kun lade sig gøre, hvis der skabes et klima af gensidig tillid, og hvis både arbejdsmarkedsparterne og det organiserede civilsamfund inddrages konsekvent (18). Det indebærer bl.a., at arbejdstagerne kan spille en rolle i forberedelsen af virksomhedsbeslutninger ved at udøve deres informations- og høringsret og anvende den til at sikre effektive problemløsninger på lokalt plan (19). Direktivet fra 2009 om europæiske samarbejdsudvalg åbner også mulighed for tidlig inddragelse i grænseoverskridende anliggender.

| 4.3.4 | Hvordan omstruktureringer bedst gribes an har længe været genstand for omfattende debatter på europæisk plan. Ud over Kommissionen har det først og fremmest været de europæiske arbejdsmarkedsparter, Europa-Parlamentet og EØSU, som har deltaget aktivt i denne debat. |
| --- | --- |

4.3.4

Hvordan omstruktureringer bedst gribes an har længe været genstand for omfattende debatter på europæisk plan. Ud over Kommissionen har det først og fremmest været de europæiske arbejdsmarkedsparter, Europa-Parlamentet og EØSU, som har deltaget aktivt i denne debat.

| 4.3.5 | Europa-Parlamentets beslutning af 15.1.2013 markerer en foreløbig ny etape i debatten. I beslutningen opfordres der med stort flertal bl.a. til indførelse af en retlig ramme med minimumsstandarder ved omstruktureringer for at begrænse de økonomiske omkostninger og fremme foregribelsen af omstruktureringer (20). Hertil skal bl.a. høre forpligtelser til strategisk planlægning samt forebyggende tiltag inden for uddannelse og videreuddannelse. Det kommer også til at omfatte foranstaltninger til bevarelse af arbejdspladser og arbejdskraft ved omstruktureringer samt bestemmelser, som tilskynder virksomheder til i tilfælde af omstruktureringer at indgå i et forebyggende samarbejde med regionale instanser (især regionale forvaltninger, arbejdsmarkedsorganer) og med lokale leverandørkæder. |
| --- | --- |

4.3.5

Europa-Parlamentets beslutning af 15.1.2013 markerer en foreløbig ny etape i debatten. I beslutningen opfordres der med stort flertal bl.a. til indførelse af en retlig ramme med minimumsstandarder ved omstruktureringer for at begrænse de økonomiske omkostninger og fremme foregribelsen af omstruktureringer (20). Hertil skal bl.a. høre forpligtelser til strategisk planlægning samt forebyggende tiltag inden for uddannelse og videreuddannelse. Det kommer også til at omfatte foranstaltninger til bevarelse af arbejdspladser og arbejdskraft ved omstruktureringer samt bestemmelser, som tilskynder virksomheder til i tilfælde af omstruktureringer at indgå i et forebyggende samarbejde med regionale instanser (især regionale forvaltninger, arbejdsmarkedsorganer) og med lokale leverandørkæder.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Direktiv 2002/14/EF.

1

(2)  Direktiv 2009/38/EF om europæiske samarbejdsudvalg.

2

(3)  Direktiv 2001/86/EF og direktiv 2003/72/EF (om medarbejderindflydelse i europæiske selskaber/andelsselskaber).

3

(4)  Bl.a. direktiv 77/187/EØF (masseafskedigelser) og direktiv 2001/23/EF (overførsel af virksomheder).

4

(5)  Jf. Michel Barnier, medlem af Kommissionen med ansvar for det indre marked og tjenesteydelser: "We need to reduce harmful short-term tendencies. Sound corporate governance can help achieving this". (Vi må reducere skadelige kortsigtede tendenser. God virksomhedsforvaltning kan hjælpe os med at opnå dette.) Åbningstale ved den 11. europæiske konference om corporate governance, Warszawa 15.11.2011.

5

"We need to reduce harmful short-term tendencies. Sound corporate governance can help achieving this".

(6)  Vitols, Sigurt /Norbert Kluge (red.) (2011) "The Sustainable Company: a new approach to corporate governance." ETUI, Bruxelles.

6

(7)  Jf. Vitols, S. (2011): "What is the Sustainable Company?", i: Vitos, S. og N. Kluge (red.): the Sustainable Company: a new apporach to corporate governance, Bruxelles, s. 15-37.

7

(8)  Et ambitiøst eksempel herpå er Volkswagen AG's bæredygtighedsrapport for 2011: http://www.volkswagen.de/de/Volkswagen/nachhaltigkeit.html.

8

(9)  Jf. Europa-Parlamentet (2012): Europa-Parlamentets beslutning af 14.6.2012 om fremtiden for europæisk selskabsret.

9

(10)  Jf. også EP 2012/2061.

10

(11)  (Direktiv 2001/23/EF).

11

(12)  (Direktiv 2002/14/EF).

12

(13)  (Direktiv 2009/38/EF).

13

(14)  (Direktiv 2001/86/EF og Direktiv 2003/72/EF).

14

(15)  Jf. også undersøgelsen: Relations between company subervisory bodies and the management. National systems and proposed instruments at the EU level with a view to improving legal efficiency. (European Parliament (2012) PE PE 462.454), http://www.europarl.europa.eu/committees/en/juri/studiesdownload.html?languageDocument=EN&file=75509.

15

(16)  Eurofound 2012, rapport fra "European Restructuring Monitor" (ERM): After restructuring: labour markets, working conditions and life satisfaction.

16

After restructuring: labour markets, working conditions and life satisfaction

(17)  EØSU's udtalelse af 11.7.2012 om "Omstruktureringer og foregribelse af forandringer", (EUT C 299 af 4.10.2012) punkt 1.3.

17

(18)  EØSU's udtalelse af 11.7.2012 om "Omstruktureringer og foregribelse af forandringer", (EUT C 299 af 4.10.2012) punkt 1.3.

18

(19)  De europæiske arbejdsmarkedsparter: retningslinjer for håndtering af forandringer og disses sociale følger, vedtaget den 16.10.2003

19

http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=2750&langId=en.

(20)  Europa-Parlamentets beslutning af 15.1.2013 med henstillinger til Kommissionen om information og høring af arbejdstagere, foregribelse og styring af omstruktureringer, P7_TA-PROV(2013)005

20

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/40

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Den sociale dialog i landene i østpartnerskabet

2013/C 161/07

Ordfører: Veselin MITOV

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på sin plenarforsamling den 18. og 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

"Den sociale dialog i landene i Østpartnerskabet".

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 21.februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 91 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Udvalget udtrykker sin støtte til østpartnerskabet, hvis målsætning er at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i nabolandene øst for Europa, konsolidere de demokratiske institutioner og fremme et fælles fundament af normer og værdier, der udgør grundlaget for det fælles europæiske projekt.
  Udvalget minder om vigtigheden af, at civilsamfundet medvirker til dette, og fremhæver, at den sociale dialog mellem arbejdsmarkedets parter (arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger) er uundværlig, når der skal nås frem til kompromis, der tager hensyn til virksomhedernes og lønmodtagernes forskellige sociale og økonomiske interesser. |
| --- | --- |

1.1

Udvalget udtrykker sin støtte til østpartnerskabet, hvis målsætning er at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i nabolandene øst for Europa, konsolidere de demokratiske institutioner og fremme et fælles fundament af normer og værdier, der udgør grundlaget for det fælles europæiske projekt.

Udvalget minder om vigtigheden af, at civilsamfundet medvirker til dette, og fremhæver, at den sociale dialog mellem arbejdsmarkedets parter (arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger) er uundværlig, når der skal nås frem til kompromis, der tager hensyn til virksomhedernes og lønmodtagernes forskellige sociale og økonomiske interesser.

| 1.2 | Udvalget betoner det særlige ved den sociale dialog, der bør kunne finde sted på de forskellige niveauer og inden for de forskellige områder, hvor arbejdsmarkedets parter kan forsvare deres berettigede interesser. Dette sideløbende og komplementært med en civil dialog, hvis mål er at fremme et aktivt deltagelsesbaseret demokrati i bred forstand. Udvalget minder om, at både den sociale og den civile dialog afhænger af, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne er uafhængige, og anmoder om, at denne uafhængighed sikres som en af menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder, sådan som disse er fastlagt af de internationale og europæiske organisationer. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget betoner det særlige ved den sociale dialog, der bør kunne finde sted på de forskellige niveauer og inden for de forskellige områder, hvor arbejdsmarkedets parter kan forsvare deres berettigede interesser. Dette sideløbende og komplementært med en civil dialog, hvis mål er at fremme et aktivt deltagelsesbaseret demokrati i bred forstand. Udvalget minder om, at både den sociale og den civile dialog afhænger af, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne er uafhængige, og anmoder om, at denne uafhængighed sikres som en af menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder, sådan som disse er fastlagt af de internationale og europæiske organisationer.

| 1.3 | Udvalget anmoder om, at der i østpartnerskabet i fuldt omfang tages hensyn til overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, navnlig foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger. Udvalget anmoder de berørte lande om at gøre den nødvendige indsats for at fremme indarbejdelsen af de europæiske og internationale normer, sådan som disse er fastlagt i EU's charter om grundlæggende rettigheder, den europæiske socialpagt (Europarådet) og Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), og med hensyn til opbygningen af en "social retsstat". Overholdelsen af disse normer bør være et af de officielle kriterier i disse associeringsaftaler og i evalueringen af dem. Østpartnerskabet kan her finde inspiration i den tilgang, som Kommissionen har valgt i forbindelse med udarbejdelsen af den generelle præferenceordning (GSP+) vedrørende handel. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget anmoder om, at der i østpartnerskabet i fuldt omfang tages hensyn til overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, navnlig foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger. Udvalget anmoder de berørte lande om at gøre den nødvendige indsats for at fremme indarbejdelsen af de europæiske og internationale normer, sådan som disse er fastlagt i EU's charter om grundlæggende rettigheder, den europæiske socialpagt (Europarådet) og Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), og med hensyn til opbygningen af en "social retsstat". Overholdelsen af disse normer bør være et af de officielle kriterier i disse associeringsaftaler og i evalueringen af dem. Østpartnerskabet kan her finde inspiration i den tilgang, som Kommissionen har valgt i forbindelse med udarbejdelsen af den generelle præferenceordning (GSP+) vedrørende handel.

| 1.4 | Udvalget er af den opfattelse, at østpartnerskabet bør bidrage til en effektiv styrkelse af den sociale dialog i partnerlandene, og anmoder i denne henseende om, at de eksisterende høringsstrukturer inddrages regelmæssigt både i udarbejdelsen og evalueringen af associeringsaftalerne. Udvalget minder i denne henseende om, at de handlingsplaner, som østpartnerskaberne omfatter, dækker en lang række forhold på områder som energi, de forskellige økonomiske sektorer, de offentlige tjenester osv. Dette berører direkte lønmodtagerne og de økonomiske aktører, hvilket er en begrundelse for at tilrettelægge samråd ikke kun på overordnet økonomipolitisk niveau, men også på sektorniveau og i de pågældende regioner. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget er af den opfattelse, at østpartnerskabet bør bidrage til en effektiv styrkelse af den sociale dialog i partnerlandene, og anmoder i denne henseende om, at de eksisterende høringsstrukturer inddrages regelmæssigt både i udarbejdelsen og evalueringen af associeringsaftalerne. Udvalget minder i denne henseende om, at de handlingsplaner, som østpartnerskaberne omfatter, dækker en lang række forhold på områder som energi, de forskellige økonomiske sektorer, de offentlige tjenester osv. Dette berører direkte lønmodtagerne og de økonomiske aktører, hvilket er en begrundelse for at tilrettelægge samråd ikke kun på overordnet økonomipolitisk niveau, men også på sektorniveau og i de pågældende regioner.

| 1.5 | Udvalget bifalder civilsamfundsforummets beslutning om at nedsætte en femte arbejdsgruppe for social dialog. Denne arbejdsgruppe samledes for første gang i Stockholm i november 2012. |
| --- | --- |

1.5

Udvalget bifalder civilsamfundsforummets beslutning om at nedsætte en femte arbejdsgruppe for social dialog. Denne arbejdsgruppe samledes for første gang i Stockholm i november 2012.

| 1.6 | Udvalget opfordrer til, at civilsamfundsforummets forretningsorden og principper for udvælgelse af civilsamfundsorganisationer ændres, så arbejdsmarkedets parter kan blive repræsenteret i et omfang, der afspejler deres repræsentativitet i de pågældende lande. Det fremhæver, at en afbalanceret repræsentation af arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer – og henviser her til de tre grupper, der eksisterer i udvalget – vil styrke civilsamfundsforummets repræsentativitet og legitimitet som samtalepartner til de nationale og europæiske myndigheder, der tager del i østpartnerskabet. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget opfordrer til, at civilsamfundsforummets forretningsorden og principper for udvælgelse af civilsamfundsorganisationer ændres, så arbejdsmarkedets parter kan blive repræsenteret i et omfang, der afspejler deres repræsentativitet i de pågældende lande. Det fremhæver, at en afbalanceret repræsentation af arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer – og henviser her til de tre grupper, der eksisterer i udvalget – vil styrke civilsamfundsforummets repræsentativitet og legitimitet som samtalepartner til de nationale og europæiske myndigheder, der tager del i østpartnerskabet.

| 1.7 | Udvalget ønsker en samordning mellem civilsamfundsforummet, de nationale civilsamfundsplatforme og de nationale strukturer for den sociale dialog for at undgå en unødig og skadelig konkurrence mellem strukturerne. Repræsentanterne for arbejdsmarkedets parter, der deltager i de nationale platforme, kan sikre forbindelsen mellem disse og de eksisterende toparts- og trepartsstrukturer. |
| --- | --- |

1.7

Udvalget ønsker en samordning mellem civilsamfundsforummet, de nationale civilsamfundsplatforme og de nationale strukturer for den sociale dialog for at undgå en unødig og skadelig konkurrence mellem strukturerne. Repræsentanterne for arbejdsmarkedets parter, der deltager i de nationale platforme, kan sikre forbindelsen mellem disse og de eksisterende toparts- og trepartsstrukturer.

| 1.8 | Udvalget foreslår, at der inden for østpartnerskabet oprettes et særligt "panel" for "socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik". Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion bør kunne påtage sig ansvaret for de praktiske rammer for dette panel, som i begyndelsen vil kunne få ansvaret for at iværksætte et systematisk program til at fremme udveksling og fastlæggelse af god praksis mellem EU og partnerlandene inden for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik under hensyntagen til de målsætninger, som den tematiske platform II har opstillet for disse områder (økonomisk integration og konvergens med EU-politikkerne). Udvalget ønsker, at dette panel på længere sigt kan blive til en tematisk platform. Med denne femte platform vil det blive muligt i fuldt omfang at behandle spørgsmål om socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik, og betydningen af disse forhold vil således blive anerkendt ved siden af de fire andre prioriteter, der er fastlagt i østpartnerskabet. |
| --- | --- |

1.8

Udvalget foreslår, at der inden for østpartnerskabet oprettes et særligt "panel" for "socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik". Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion bør kunne påtage sig ansvaret for de praktiske rammer for dette panel, som i begyndelsen vil kunne få ansvaret for at iværksætte et systematisk program til at fremme udveksling og fastlæggelse af god praksis mellem EU og partnerlandene inden for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik under hensyntagen til de målsætninger, som den tematiske platform II har opstillet for disse områder (økonomisk integration og konvergens med EU-politikkerne). Udvalget ønsker, at dette panel på længere sigt kan blive til en tematisk platform. Med denne femte platform vil det blive muligt i fuldt omfang at behandle spørgsmål om socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik, og betydningen af disse forhold vil således blive anerkendt ved siden af de fire andre prioriteter, der er fastlagt i østpartnerskabet.

| 1.9 | Udvalget bifalder oprettelsen af en "civilsamfundsfacilitet" og en "europæisk fond for demokrati" og ønsker, at denne fond kan starte sit arbejde så hurtigt som muligt. Udvalget ønsker, at disse fonde fastlægger objektive og gennemsigtige kriterier, der effektivt bidrager til en styrkelse af civilsamfundet og dets aktioner og navnlig til styrkelsen af den sociale dialog i de pågældende lande. Denne europæiske fond for demokrati kunne finansiere en undersøgelse om den sociale dialog i hvert land med henblik på at fastlægge målsætningerne for den sociale dialog og fremskridtsindikatorerne herfor. Udvalget anmoder desuden om, at der udarbejdes et samlet program for landene i østpartnerskabet på samme måde som i initiativet for social samhørighed i landene i Sydøsteuropa. |
| --- | --- |

1.9

Udvalget bifalder oprettelsen af en "civilsamfundsfacilitet" og en "europæisk fond for demokrati" og ønsker, at denne fond kan starte sit arbejde så hurtigt som muligt. Udvalget ønsker, at disse fonde fastlægger objektive og gennemsigtige kriterier, der effektivt bidrager til en styrkelse af civilsamfundet og dets aktioner og navnlig til styrkelsen af den sociale dialog i de pågældende lande. Denne europæiske fond for demokrati kunne finansiere en undersøgelse om den sociale dialog i hvert land med henblik på at fastlægge målsætningerne for den sociale dialog og fremskridtsindikatorerne herfor. Udvalget anmoder desuden om, at der udarbejdes et samlet program for landene i østpartnerskabet på samme måde som i initiativet for social samhørighed i landene i Sydøsteuropa.

2.   Østpartnerskabet og bidraget til civilsamfundet: tilbageblik

| 2.1 | På samme måde som målet med Middelhavsunionen er at styrke naboskabspolitikken over for landene syd for EU, er østpartnerskabet oprettet med henblik på at uddybe den europæiske naboskabspolitik over for EU's nabolande i øst (Armenien, Aserbajdsjan, Hviderusland, Georgien, Moldova, Ukraine) for derigennem at arbejde for de seks partnerlandes "politiske tilknytning til og økonomiske integration i EU" (1). Østpartnerskabet blev officielt lanceret den 7. maj 2009 i Prag på topmødet mellem regeringscheferne for de seks partnerlande, repræsentanter for EU og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.1

På samme måde som målet med Middelhavsunionen er at styrke naboskabspolitikken over for landene syd for EU, er østpartnerskabet oprettet med henblik på at uddybe den europæiske naboskabspolitik over for EU's nabolande i øst (Armenien, Aserbajdsjan, Hviderusland, Georgien, Moldova, Ukraine) for derigennem at arbejde for de seks partnerlandes "politiske tilknytning til og økonomiske integration i EU" (1). Østpartnerskabet blev officielt lanceret den 7. maj 2009 i Prag på topmødet mellem regeringscheferne for de seks partnerlande, repræsentanter for EU og medlemsstaterne.

| 2.2 | Østpartnerskabet består af to dele: en bilateral fremgangsmåde, hvor hensigten er at skabe "tættere forbindelser mellem EU og det enkelte partnerland", og en multilateral fremgangsmåde for at skabe rammer, hvor fælles problemer kan behandles. Kommissionen har i denne henseende foreslået, at der oprettes fire tematiske platforme med deltagelse af repræsentanter fra partnerlandene, EU's medlemsstater og EU-institutionerne: 1) Demokrati, god regeringsførelse og stabilitet, 2) Økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker, 3) Energiforsyningssikkerhed og 4) Mellemfolkelig kontakt. Desuden er der planlagt "flagskibsinitiativer" og "omfattende programmer for institutionsopbygning" til at understøtte den foreslåede fremgangsmåde. |
| --- | --- |

2.2

Østpartnerskabet består af to dele: en bilateral fremgangsmåde, hvor hensigten er at skabe "tættere forbindelser mellem EU og det enkelte partnerland", og en multilateral fremgangsmåde for at skabe rammer, hvor fælles problemer kan behandles. Kommissionen har i denne henseende foreslået, at der oprettes fire tematiske platforme med deltagelse af repræsentanter fra partnerlandene, EU's medlemsstater og EU-institutionerne: 1) Demokrati, god regeringsførelse og stabilitet, 2) Økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker, 3) Energiforsyningssikkerhed og 4) Mellemfolkelig kontakt. Desuden er der planlagt "flagskibsinitiativer" og "omfattende programmer for institutionsopbygning" til at understøtte den foreslåede fremgangsmåde.

| 2.3 | Med hensyn til dette arbejde blev det i østpartnerskabet nævnt, at "Udover repræsentanter for regeringer og Europa-Kommissionen vil arbejdet involvere andre EU-institutioner, internationale organisationer (såsom OSCE og Europarådet), internationale finansielle institutioner, parlamenter, repræsentanter for erhvervslivet, lokale myndigheder og en lang række aktører inden for de områder, som de tematiske platforme dækker" (2). Det blev navnlig foreslået at oprette et civilsamfundsforum "for at fremme kontakten mellem civilsamfundsorganisationerne og deres dialog med offentlige myndigheder". |
| --- | --- |

2.3

Med hensyn til dette arbejde blev det i østpartnerskabet nævnt, at "Udover repræsentanter for regeringer og Europa-Kommissionen vil arbejdet involvere andre EU-institutioner, internationale organisationer (såsom OSCE og Europarådet), internationale finansielle institutioner, parlamenter, repræsentanter for erhvervslivet, lokale myndigheder og en lang række aktører inden for de områder, som de tematiske platforme dækker" (2). Det blev navnlig foreslået at oprette et civilsamfundsforum "for at fremme kontakten mellem civilsamfundsorganisationerne og deres dialog med offentlige myndigheder".

| 2.4 | Dette civilsamfundsforum skal fremme deltagelse af en bred vifte af aktører, herunder fagforeningerne, arbejdsgiverorganisationerne, faglige sammenslutninger, ngo'er, tænketanke, nonprofitfonde, civilsamfundsorganisationerne og de nationale og internationale netværk og alle andre relevante aktører i civilsamfundet (3). Efter at Kommissionen og Rådet havde gennemført en procedure til udvælgelse af de civilsamfundsorganisationer, der var interesseret i at deltage, samledes civilsamfundsforummet for første gang i Bruxelles i november 2009. Civilsamfundsforummet vedtog sin forretningsorden, fastlagde arbejdsmetoderne og valgte en bestyrelse. Forummet afholder en generalforsamling hvert år (Berlin i november 2010, Poznań i november 2011, Stockholm i november 2012) og har opfordret til oprettelse af nationale platforme, der skal udbrede forummets tiltag på nationalt niveau i de seks partnerlande. |
| --- | --- |

2.4

Dette civilsamfundsforum skal fremme deltagelse af en bred vifte af aktører, herunder fagforeningerne, arbejdsgiverorganisationerne, faglige sammenslutninger, ngo'er, tænketanke, nonprofitfonde, civilsamfundsorganisationerne og de nationale og internationale netværk og alle andre relevante aktører i civilsamfundet (3). Efter at Kommissionen og Rådet havde gennemført en procedure til udvælgelse af de civilsamfundsorganisationer, der var interesseret i at deltage, samledes civilsamfundsforummet for første gang i Bruxelles i november 2009. Civilsamfundsforummet vedtog sin forretningsorden, fastlagde arbejdsmetoderne og valgte en bestyrelse. Forummet afholder en generalforsamling hvert år (Berlin i november 2010, Poznań i november 2011, Stockholm i november 2012) og har opfordret til oprettelse af nationale platforme, der skal udbrede forummets tiltag på nationalt niveau i de seks partnerlande.

| 2.5 | Østpartnerskabet, som udvalget fra starten har hilst velkommen (4), har nu eksisteret i fire år og har støttet en række reformer, der har været ekstremt nyttige på det økonomiske, handelsmæssige og energimæssige område og med hensyn til spørgsmålet om personernes frie bevægelighed. Hvad angår civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet, navnlig via civilsamfundsforummet, beklager udvalget den faldende deltagelse af repræsentanter fra civilsamfundet i EU's medlemsstater i civilsamfundsforummets aktiviteter, og anmoder om, at det både i civilsamfundsforummet og i Kommissionen overvejes, hvilke ordninger og former for motivering, der kan iværksættes for at rette op på denne ubalance. I en udtalelse af 16. juni 2011 (5) beklager udvalget desuden, at arbejdsgiverne, fagforeningerne og de andre socioøkonomiske aktører (landbrugere, forbrugere, repræsentanter for SMV'erne osv.) på nationalt niveau ikke er blevet inddraget i forummets aktiviteter eller kun i beskedent omfang. |
| --- | --- |

2.5

Østpartnerskabet, som udvalget fra starten har hilst velkommen (4), har nu eksisteret i fire år og har støttet en række reformer, der har været ekstremt nyttige på det økonomiske, handelsmæssige og energimæssige område og med hensyn til spørgsmålet om personernes frie bevægelighed. Hvad angår civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet, navnlig via civilsamfundsforummet, beklager udvalget den faldende deltagelse af repræsentanter fra civilsamfundet i EU's medlemsstater i civilsamfundsforummets aktiviteter, og anmoder om, at det både i civilsamfundsforummet og i Kommissionen overvejes, hvilke ordninger og former for motivering, der kan iværksættes for at rette op på denne ubalance. I en udtalelse af 16. juni 2011 (5) beklager udvalget desuden, at arbejdsgiverne, fagforeningerne og de andre socioøkonomiske aktører (landbrugere, forbrugere, repræsentanter for SMV'erne osv.) på nationalt niveau ikke er blevet inddraget i forummets aktiviteter eller kun i beskedent omfang.

| 2.6 | Hermed viderebragte udvalget den bekymring, som de europæiske og internationale arbejdsgiversammenslutninger og fagforeninger gentagne gange havde givet udtryk for. Mario Sepi, EØSU's daværende formand, fremhævede således i et brev fra maj 2011 til bestyrelsen i civilsamfundsforummet, at begrebet "civilsamfund" ikke kun betegner ngo'erne og græsrodsorganisationerne, men også arbejdsmarkedets parter (fagforeninger og arbejdsgivere) og de organisationer, der repræsenterer de sociale og økonomiske aktører, der ikke er sociale partnere i egentlig forstand (for eks. forbrugerorganisationer) (6). |
| --- | --- |

2.6

Hermed viderebragte udvalget den bekymring, som de europæiske og internationale arbejdsgiversammenslutninger og fagforeninger gentagne gange havde givet udtryk for. Mario Sepi, EØSU's daværende formand, fremhævede således i et brev fra maj 2011 til bestyrelsen i civilsamfundsforummet, at begrebet "civilsamfund" ikke kun betegner ngo'erne og græsrodsorganisationerne, men også arbejdsmarkedets parter (fagforeninger og arbejdsgivere) og de organisationer, der repræsenterer de sociale og økonomiske aktører, der ikke er sociale partnere i egentlig forstand (for eks. forbrugerorganisationer) (6).

| 2.7 | Som svar accepterede civilsamfundsforummet 1) at opbløde reglerne for udvælgelse af civilsamfundsorganisationerne, der ved at begrænse organisationernes deltagelse i civilsamfundsforummets forsamlinger til to mandater af et års varighed med tiden fører til, at de mest aktive arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger bliver udelukket, og 2) at oprette en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der uden undtagelse er åben for alle repræsentanter for arbejdsgiverorganisationerne og fagforeningerne. Denne arbejdsgruppe blev oprettet på civilsamfundsforummets generalforsamling i Stockholm i november 2012. |
| --- | --- |

2.7

Som svar accepterede civilsamfundsforummet 1) at opbløde reglerne for udvælgelse af civilsamfundsorganisationerne, der ved at begrænse organisationernes deltagelse i civilsamfundsforummets forsamlinger til to mandater af et års varighed med tiden fører til, at de mest aktive arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger bliver udelukket, og 2) at oprette en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der uden undtagelse er åben for alle repræsentanter for arbejdsgiverorganisationerne og fagforeningerne. Denne arbejdsgruppe blev oprettet på civilsamfundsforummets generalforsamling i Stockholm i november 2012.

| 2.8 | Civilsamfundsforummet havde endvidere allerede på generalforsamlingen i november 2011 (Poznań) drøftet, hvordan det kunne styrke sin position og sin virksomhed. Det blev besluttet at oprette en "forening" med en anerkendt juridisk status, så denne får mulighed for at deltage i de samarbejdsprogrammer, som Kommissionen har åbnet for østpartnerskabet, og et "fast sekretariat", der kan varetage det koordineringsarbejde, der følger med civilsamfundsforummets rolle. Det anmodede om, at der blev oprettet en "facilitet" for at støtte civilsamfundet og civilsamfundsorganisationerne. Det insisterede også på, at dets repræsentanter bør kunne deltage fuldt ud i de forskellige aktiviteter i østpartnerskabet lige fra platformenes multilaterale møder til møderne på ministerplan. |
| --- | --- |

2.8

Civilsamfundsforummet havde endvidere allerede på generalforsamlingen i november 2011 (Poznań) drøftet, hvordan det kunne styrke sin position og sin virksomhed. Det blev besluttet at oprette en "forening" med en anerkendt juridisk status, så denne får mulighed for at deltage i de samarbejdsprogrammer, som Kommissionen har åbnet for østpartnerskabet, og et "fast sekretariat", der kan varetage det koordineringsarbejde, der følger med civilsamfundsforummets rolle. Det anmodede om, at der blev oprettet en "facilitet" for at støtte civilsamfundet og civilsamfundsorganisationerne. Det insisterede også på, at dets repræsentanter bør kunne deltage fuldt ud i de forskellige aktiviteter i østpartnerskabet lige fra platformenes multilaterale møder til møderne på ministerplan.

3.   Komplementariteten mellem den sociale dialog og dialogen med civilsamfundet

| 3.1 | Den sociale dialog er dialogen mellem organisationerne, der repræsenterer arbejdsgiverne og lønmodtagerne, og den foregår enten direkte mellem disse organisationer eller i almindelighed mellem disse og regeringen eller dennes repræsentanter (herunder de regionale og/eller lokale myndigheder) med det mål at fremme de økonomiske og sociale fremskridt og finde en konstruktiv løsning på konflikterne i forbindelse med forskellige økonomiske og sociale interesser. Målet med den sociale dialog er normalt at frembringe en normativ ramme i form af love eller bekendtgørelser eller kollektive arbejdsoverenskomster, der binder underskriverne og deres fuldmagtsgivere, men som med en beslutning truffet af regeringen og arbejdsmarkedsparterne kan udvides til at gælde for alle aktører i den socioøkonomiske sektor. Den sociale dialog finder sted på nationalt niveau i henhold til regler og procedurer, der er fastsat nationalt. I de fleste EU-medlemsstater og nabolande til EU støtter den sociale dialog sig på strukturer for høring og forhandling mellem to eller tre parter. |
| --- | --- |

3.1

Den sociale dialog er dialogen mellem organisationerne, der repræsenterer arbejdsgiverne og lønmodtagerne, og den foregår enten direkte mellem disse organisationer eller i almindelighed mellem disse og regeringen eller dennes repræsentanter (herunder de regionale og/eller lokale myndigheder) med det mål at fremme de økonomiske og sociale fremskridt og finde en konstruktiv løsning på konflikterne i forbindelse med forskellige økonomiske og sociale interesser. Målet med den sociale dialog er normalt at frembringe en normativ ramme i form af love eller bekendtgørelser eller kollektive arbejdsoverenskomster, der binder underskriverne og deres fuldmagtsgivere, men som med en beslutning truffet af regeringen og arbejdsmarkedsparterne kan udvides til at gælde for alle aktører i den socioøkonomiske sektor. Den sociale dialog finder sted på nationalt niveau i henhold til regler og procedurer, der er fastsat nationalt. I de fleste EU-medlemsstater og nabolande til EU støtter den sociale dialog sig på strukturer for høring og forhandling mellem to eller tre parter.

| 3.2 | Den sociale dialog forudsætter anerkendelse af de grundlæggende sociale rettigheder, som Den Internationale Arbejdsorganisation har fastlagt, den europæiske socialpagt (Europarådet) og EU's charter om grundlæggende rettigheder. Den forudsætter derfor anerkendelse af fagforeningernes og arbejdsgiverorganisationernes uafhængighed og retten for lønmodtagere og arbejdsgivere til frit at vælge at blive medlem af en organisation (ILO's konvention nr. 87). |
| --- | --- |

3.2

Den sociale dialog forudsætter anerkendelse af de grundlæggende sociale rettigheder, som Den Internationale Arbejdsorganisation har fastlagt, den europæiske socialpagt (Europarådet) og EU's charter om grundlæggende rettigheder. Den forudsætter derfor anerkendelse af fagforeningernes og arbejdsgiverorganisationernes uafhængighed og retten for lønmodtagere og arbejdsgivere til frit at vælge at blive medlem af en organisation (ILO's konvention nr. 87).

| 3.3 | Den civile dialog er den dialog, som civilsamfundsorganisationerne fører med hinanden og regeringen eller dennes repræsentanter med det formål at fremme et aktivt demokrati ved at støtte sig på borgernes ekspertise og engagement i organisationer, som disse har oprettet med henblik på enten at forsvare bestemte interesser eller fremme visse målsætninger eller visse værdier. I mange lande i EU og i EU's nabolande finder den civile dialog sted i nationale økonomiske og sociale råd eller i udvalg til høring af civilsamfundet. |
| --- | --- |

3.3

Den civile dialog er den dialog, som civilsamfundsorganisationerne fører med hinanden og regeringen eller dennes repræsentanter med det formål at fremme et aktivt demokrati ved at støtte sig på borgernes ekspertise og engagement i organisationer, som disse har oprettet med henblik på enten at forsvare bestemte interesser eller fremme visse målsætninger eller visse værdier. I mange lande i EU og i EU's nabolande finder den civile dialog sted i nationale økonomiske og sociale råd eller i udvalg til høring af civilsamfundet.

| 3.4 | Den civile dialog forudsætter, at de borgerlige rettigheder og de grundlæggende menneskerettigheder anerkendes, navnlig ytringsfriheden, foreningsfriheden og retten til at demonstrere. Disse rettigheder er omhandlet i EU's charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

3.4

Den civile dialog forudsætter, at de borgerlige rettigheder og de grundlæggende menneskerettigheder anerkendes, navnlig ytringsfriheden, foreningsfriheden og retten til at demonstrere. Disse rettigheder er omhandlet i EU's charter om grundlæggende rettigheder.

| 3.5 | Den sociale dialog og den civile dialog finder først og fremmest sted på nationalt niveau, men deres betydning anerkendes på europæisk niveau, hvor den finder sted på anden vis. Da Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er det europæiske civilsamfunds høringsorgan, og da det består af tre lige store dele, som repræsenterer arbejdsgiverorganisationerne (Gruppe I), lønmodtagerne (Gruppe II) og andre organisationer i civilsamfundet (Gruppe III), kan det "sætte sig i krydsningsfeltet mellem den sociale og den civile dialog" og "lette udarbejdelsen af meninger, der er fælles, under inddragelse af de forskellige kategorier af økonomiske, sociale og civile aktiviteter, det repræsenterer (7)". |
| --- | --- |

3.5

Den sociale dialog og den civile dialog finder først og fremmest sted på nationalt niveau, men deres betydning anerkendes på europæisk niveau, hvor den finder sted på anden vis. Da Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er det europæiske civilsamfunds høringsorgan, og da det består af tre lige store dele, som repræsenterer arbejdsgiverorganisationerne (Gruppe I), lønmodtagerne (Gruppe II) og andre organisationer i civilsamfundet (Gruppe III), kan det "sætte sig i krydsningsfeltet mellem den sociale og den civile dialog" og "lette udarbejdelsen af meninger, der er fælles, under inddragelse af de forskellige kategorier af økonomiske, sociale og civile aktiviteter, det repræsenterer (7)".

4.   Den sociale dialog i de seks lande i østpartnerskabet

| 4.1 | Udvalget har i flere udtalelser omhandlet de sociale parter og den sociale dialog i de seks lande i østpartnerskabet. Det har ikke været muligt i denne udtalelse at analysere situation i hvert land enkeltvist, selv om der undertiden er store forskelle landene imellem. Udvalget henviser til tidligere udtalelser, hvor disse spørgsmål er blevet behandlet og undertiden grundigt (8), og ønsker at begrænse de følgende overvejelser til et vist antal punkter, som landene har til fælles. |
| --- | --- |

4.1

Udvalget har i flere udtalelser omhandlet de sociale parter og den sociale dialog i de seks lande i østpartnerskabet. Det har ikke været muligt i denne udtalelse at analysere situation i hvert land enkeltvist, selv om der undertiden er store forskelle landene imellem. Udvalget henviser til tidligere udtalelser, hvor disse spørgsmål er blevet behandlet og undertiden grundigt (8), og ønsker at begrænse de følgende overvejelser til et vist antal punkter, som landene har til fælles.

| 4.2 | Der eksisterer arbejdsgiverorganisationer og lønmodtagerorganisationer i de seks partnerlande. Visse af disse organisationer stammer fra sociale eller økonomiske organisationer, der eksisterede i sovjettiden, og som har undergået en moderniseringsproces i begyndelsen af halvfemserne. Andre er oprettet i kølvandet på demokratiseringsprocessen og den økonomiske liberaliseringsproces, der fandt sted i disse lande, efter at USSR ophørte med at eksistere. I visse lande er der nu en pluralisme af organisationer. I andre lande er der kun en enkelt arbejdsgiverorganisation (Aserbajdsjan, Georgien, Moldova) eller lønmodtagerorganisation (Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Moldova). |
| --- | --- |

4.2

Der eksisterer arbejdsgiverorganisationer og lønmodtagerorganisationer i de seks partnerlande. Visse af disse organisationer stammer fra sociale eller økonomiske organisationer, der eksisterede i sovjettiden, og som har undergået en moderniseringsproces i begyndelsen af halvfemserne. Andre er oprettet i kølvandet på demokratiseringsprocessen og den økonomiske liberaliseringsproces, der fandt sted i disse lande, efter at USSR ophørte med at eksistere. I visse lande er der nu en pluralisme af organisationer. I andre lande er der kun en enkelt arbejdsgiverorganisation (Aserbajdsjan, Georgien, Moldova) eller lønmodtagerorganisation (Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Moldova).

| 4.3 | Graden af disse organisationers uafhængighed over for staten og de offentlige myndigheder varierer fra land til land og organisationerne imellem. I Hviderusland har det nuværende styre aldrig tøvet med at blande sig direkte i arbejdsgiverorganisationernes og lønmodtagerorganisationernes virkemåde og aktiviteter. I de lande, hvor der kun er en enkelt arbejdsgiverorganisation eller lønmodtagerorganisationen, lægger dette monopol undertiden begrænsninger på den fulde udøvelse af foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger. Endelig bør det bemærkes, at regeringerne i regionen alle har tilbagevendende problemer med at acceptere arbejdsgiverorganisationernes og lønmodtagerorganisationernes uafhængighed og selvstændige legitimitet, selv i de lande, der officielt hævder, at de er demokratier og har indført markedsøkonomi. Dette vedrører desuden ikke kun arbejdsmarkedets parter. De civilsamfundsorganisationer, der er kritiske over for de offentlige myndigheder og disses metoder, erfarer dette regelmæssigt. |
| --- | --- |

4.3

Graden af disse organisationers uafhængighed over for staten og de offentlige myndigheder varierer fra land til land og organisationerne imellem. I Hviderusland har det nuværende styre aldrig tøvet med at blande sig direkte i arbejdsgiverorganisationernes og lønmodtagerorganisationernes virkemåde og aktiviteter. I de lande, hvor der kun er en enkelt arbejdsgiverorganisation eller lønmodtagerorganisationen, lægger dette monopol undertiden begrænsninger på den fulde udøvelse af foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger. Endelig bør det bemærkes, at regeringerne i regionen alle har tilbagevendende problemer med at acceptere arbejdsgiverorganisationernes og lønmodtagerorganisationernes uafhængighed og selvstændige legitimitet, selv i de lande, der officielt hævder, at de er demokratier og har indført markedsøkonomi. Dette vedrører desuden ikke kun arbejdsmarkedets parter. De civilsamfundsorganisationer, der er kritiske over for de offentlige myndigheder og disses metoder, erfarer dette regelmæssigt.

| 4.4 | I alle landene eksisterer der nationale strukturer for høring og samråd, normalt mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter. Der er også strukturer for topartsrelationer på sektorniveau, men her tegner der sig et meget mere forskelligartet billede. ILO har på dette område spillet en afgørende rolle, navnlig med dets nationale programmer for et anstændigt arbejde. Men selv om strukturerne eksisterer, lader de meget tilbage at ønske, hvad angår deres virkemåde. Den sociale dialog er ifølge de fleste organisationer stadig alt for ofte formel, ikke regelmæssig og derudover stærkt begrænset med hensyn til de forhold, den behandler. Trepartsstrukturerne fungerer reelt for det meste som et sted, hvor regeringen informerer arbejdsmarkedets parter om beslutninger, der i mange tilfælde allerede er truffet og ikke længere kan ændres. Østpartnerskabet og de dertil knyttede programmer har næsten aldrig været på dagsordenen på disse møder. |
| --- | --- |

4.4

I alle landene eksisterer der nationale strukturer for høring og samråd, normalt mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter. Der er også strukturer for topartsrelationer på sektorniveau, men her tegner der sig et meget mere forskelligartet billede. ILO har på dette område spillet en afgørende rolle, navnlig med dets nationale programmer for et anstændigt arbejde. Men selv om strukturerne eksisterer, lader de meget tilbage at ønske, hvad angår deres virkemåde. Den sociale dialog er ifølge de fleste organisationer stadig alt for ofte formel, ikke regelmæssig og derudover stærkt begrænset med hensyn til de forhold, den behandler. Trepartsstrukturerne fungerer reelt for det meste som et sted, hvor regeringen informerer arbejdsmarkedets parter om beslutninger, der i mange tilfælde allerede er truffet og ikke længere kan ændres. Østpartnerskabet og de dertil knyttede programmer har næsten aldrig været på dagsordenen på disse møder.

| 4.5 | De seks partnere har alle ratificeret ILO's grundlæggende konventioner og et vist antal andre vigtige konventioner, selv om der er store forskelle landene imellem med hensyn til indarbejdelsen af disse konventioner (Ukraine har ratificeret 69 konventioner, 61 er trådt i kraft, Georgien har ratificeret 16, der alle er trådt i kraft). De seks lande har også indarbejdet de vigtigste klausuler i den europæiske socialpagt (med visse forbehold, der bør kunne ophæves, vedrørende protokollen om oprettelse af et kollektivt klagesystem). Dette betyder dog langt fra, at alle grundlæggende sociale rettigheder bliver respekteret fuldt ud. Udover mod Hviderusland er der indgivet flere klager for ILO mod Moldova, Ukraine og Georgien. Vanskelighederne ved at opbygge en retsstat på det sociale område og den stærkt begrænsede respekt, som et vist antal regeringer udviser over for europæiske og internationale normer, har direkte virkninger for foreningsfriheden, den sociale dialog, de sociale rettigheder og lønmodtagernes status generelt. Det skal i øvrigt bemærkes, at domstolene i alle disse lande er langsommelige, ofte ikke fungerer korrekt og ikke er i stand til inden for rimelige frister og med tilstrækkelig afskrækkende virkning at sige, hvad der er lov og ret på det sociale område. |
| --- | --- |

4.5

De seks partnere har alle ratificeret ILO's grundlæggende konventioner og et vist antal andre vigtige konventioner, selv om der er store forskelle landene imellem med hensyn til indarbejdelsen af disse konventioner (Ukraine har ratificeret 69 konventioner, 61 er trådt i kraft, Georgien har ratificeret 16, der alle er trådt i kraft). De seks lande har også indarbejdet de vigtigste klausuler i den europæiske socialpagt (med visse forbehold, der bør kunne ophæves, vedrørende protokollen om oprettelse af et kollektivt klagesystem). Dette betyder dog langt fra, at alle grundlæggende sociale rettigheder bliver respekteret fuldt ud. Udover mod Hviderusland er der indgivet flere klager for ILO mod Moldova, Ukraine og Georgien. Vanskelighederne ved at opbygge en retsstat på det sociale område og den stærkt begrænsede respekt, som et vist antal regeringer udviser over for europæiske og internationale normer, har direkte virkninger for foreningsfriheden, den sociale dialog, de sociale rettigheder og lønmodtagernes status generelt. Det skal i øvrigt bemærkes, at domstolene i alle disse lande er langsommelige, ofte ikke fungerer korrekt og ikke er i stand til inden for rimelige frister og med tilstrækkelig afskrækkende virkning at sige, hvad der er lov og ret på det sociale område.

| 4.6 | I 2010 støttede civilsamfundsforummet et forskningsprojekt, der blev foreslået af "Fondation pour le Partenariat Eurasie" (FPE), og som omhandlede den sociale dialog i de forskellige lande. Udvalget fremhæver interessen ved dette projekt, der på samme måde som faciliteten for civilsamfundet sigter på at kortlægge de organisationer, der udgør civilsamfundet i de forskellige lande. Det oprindelige projekt, hvor inddragelsen af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter skulle være tæt, kan indgå i denne undersøgelse om civilsamfundet. Det bør dække de forskellige niveauer, hvor den sociale dialog finder sted (nationalt, lokalt, med tre parter, med to parter) og have den målsætning at bestemme de hindringer, der blokerer for iværksættelsen af en effektiv social dialog i de forskellige lande. Udvalget opfordrer til, at dette projekt igen får høj prioritet i de programmer, som civilsamfundsforummet skulle få adgang til. |
| --- | --- |

4.6

I 2010 støttede civilsamfundsforummet et forskningsprojekt, der blev foreslået af "Fondation pour le Partenariat Eurasie" (FPE), og som omhandlede den sociale dialog i de forskellige lande. Udvalget fremhæver interessen ved dette projekt, der på samme måde som faciliteten for civilsamfundet sigter på at kortlægge de organisationer, der udgør civilsamfundet i de forskellige lande. Det oprindelige projekt, hvor inddragelsen af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter skulle være tæt, kan indgå i denne undersøgelse om civilsamfundet. Det bør dække de forskellige niveauer, hvor den sociale dialog finder sted (nationalt, lokalt, med tre parter, med to parter) og have den målsætning at bestemme de hindringer, der blokerer for iværksættelsen af en effektiv social dialog i de forskellige lande. Udvalget opfordrer til, at dette projekt igen får høj prioritet i de programmer, som civilsamfundsforummet skulle få adgang til.

| 4.7 | Civilsamfundsforummet har med støtte fra civilsamfundsorganisationer udarbejdet et indeks over østpartnerskabslandenes integration i EU. Det er et analyseværktøj, der årligt skal måle de fremskridt, som hvert land i østpartnerskabet har gjort både i deres indbyrdes samarbejde og i samarbejdet med EU. Udvalget bemærker dog, at selv om dette indeks indeholder en række målsætninger, der er knyttet til østpartnerskabet, omhandler det kun lidt den sociale dimension, beskæftigelsen, overholdelsen af frihedsrettighederne og de grundlæggende rettigheder og de fremskridt, der skal gøres for at skabe en reel social dialog. Udvalget anmoder derfor om, at indekset tages op til fornyet overvejelse og kompletteres, og opfordrer civilsamfundsforummet til at udnytte de europæiske institutioner ekspertise inden for dette område. Det gælder navnlig Europarådet og de kriterier, som Kommissionen har fastlagt i den generelle præferenceordning (GSP+) inden for rammerne af politikken for handelssamarbejde. |
| --- | --- |

4.7

Civilsamfundsforummet har med støtte fra civilsamfundsorganisationer udarbejdet et indeks over østpartnerskabslandenes integration i EU. Det er et analyseværktøj, der årligt skal måle de fremskridt, som hvert land i østpartnerskabet har gjort både i deres indbyrdes samarbejde og i samarbejdet med EU. Udvalget bemærker dog, at selv om dette indeks indeholder en række målsætninger, der er knyttet til østpartnerskabet, omhandler det kun lidt den sociale dimension, beskæftigelsen, overholdelsen af frihedsrettighederne og de grundlæggende rettigheder og de fremskridt, der skal gøres for at skabe en reel social dialog. Udvalget anmoder derfor om, at indekset tages op til fornyet overvejelse og kompletteres, og opfordrer civilsamfundsforummet til at udnytte de europæiske institutioner ekspertise inden for dette område. Det gælder navnlig Europarådet og de kriterier, som Kommissionen har fastlagt i den generelle præferenceordning (GSP+) inden for rammerne af politikken for handelssamarbejde.

5.   Debatten i civilsamfundsforummet om forholdene omkring den sociale dialog, socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken

| 5.1 | Udvalget har fra starten understreget betydningen af at inddrage civilsamfundet i østpartnerskabsprojektet. Civilsamfundsforummet er blevet oprettet med henblik herpå. I 2009 blev der udvalgt civilsamfundsorganisationer, der havde udtrykt interesse i at deltage, ud fra kriterierne i det konceptdokument, som Kommissionen havde udarbejdet (9): 1) geografisk oprindelsessted og nationalitet, 2) mangfoldighed og forholdsmæssighed og 3) erfaring med hensyn til forhold vedrørende EU, ENP og østpartnerskabet. Udvalget beklager i denne henseende, at der mangler enhver form for krav om repræsentativitet, hvilket har ført til en underrepræsentation af arbejdsmarkedets parter, selv om det andet kriterium udtrykkeligt nævner arbejdsgiverorganisationer, lønmodtagerorganisationer og fagforeninger. |
| --- | --- |

5.1

Udvalget har fra starten understreget betydningen af at inddrage civilsamfundet i østpartnerskabsprojektet. Civilsamfundsforummet er blevet oprettet med henblik herpå. I 2009 blev der udvalgt civilsamfundsorganisationer, der havde udtrykt interesse i at deltage, ud fra kriterierne i det konceptdokument, som Kommissionen havde udarbejdet (9): 1) geografisk oprindelsessted og nationalitet, 2) mangfoldighed og forholdsmæssighed og 3) erfaring med hensyn til forhold vedrørende EU, ENP og østpartnerskabet. Udvalget beklager i denne henseende, at der mangler enhver form for krav om repræsentativitet, hvilket har ført til en underrepræsentation af arbejdsmarkedets parter, selv om det andet kriterium udtrykkeligt nævner arbejdsgiverorganisationer, lønmodtagerorganisationer og fagforeninger.

| 5.2 | Der har ikke indtil nu været mulighed for at behandle den sociale dialog, socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken og overholdelse af de grundlægende sociale rettigheder i en af civilsamfundsforummets arbejdsgrupper. Et antal spørgsmål er ganske vist blevet løst behandlet i arbejdsgruppe II (økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker) eller gruppe I (demokrati, menneskerettigheder, god regeringsførelse og stabilitet). Det står dog klart, at disse spørgsmål, der bliver lagt til en dagsorden, der allerede er af betydelig omfang, ikke har fået al den opmærksomhed, som de fortjener. |
| --- | --- |

5.2

Der har ikke indtil nu været mulighed for at behandle den sociale dialog, socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken og overholdelse af de grundlægende sociale rettigheder i en af civilsamfundsforummets arbejdsgrupper. Et antal spørgsmål er ganske vist blevet løst behandlet i arbejdsgruppe II (økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker) eller gruppe I (demokrati, menneskerettigheder, god regeringsførelse og stabilitet). Det står dog klart, at disse spørgsmål, der bliver lagt til en dagsorden, der allerede er af betydelig omfang, ikke har fået al den opmærksomhed, som de fortjener.

| 5.3 | Udvalget bifalder derfor civilsamfundsforummets beslutning om at oprette en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der i øvrigt ikke bør begrænse sig til at fremme den sociale dialog i de seks partnerlande, men som især bør beskæftige sig med den økonomiske og sociale politik i bred forstand, den offentlige service, hvordan arbejdsmarkedet fungerer, erhvervsuddannelser, arbejdsvilkår, arbejdsforholdene som sådan og kort sagt alt, hvad der normalt diskuteres i den sociale dialog og herunder sociale sikring, overholdelse af de sociale rettigheder, ligestilling mellem kønnene, bekæmpelsen af sort økonomi, kampen mod fattigdom og problemerne, som en ofte massiv immigration medfører. |
| --- | --- |

5.3

Udvalget bifalder derfor civilsamfundsforummets beslutning om at oprette en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der i øvrigt ikke bør begrænse sig til at fremme den sociale dialog i de seks partnerlande, men som især bør beskæftige sig med den økonomiske og sociale politik i bred forstand, den offentlige service, hvordan arbejdsmarkedet fungerer, erhvervsuddannelser, arbejdsvilkår, arbejdsforholdene som sådan og kort sagt alt, hvad der normalt diskuteres i den sociale dialog og herunder sociale sikring, overholdelse af de sociale rettigheder, ligestilling mellem kønnene, bekæmpelsen af sort økonomi, kampen mod fattigdom og problemerne, som en ofte massiv immigration medfører.

| 5.4 | Det siger sig selv, at arbejdsgruppen om sociale spørgsmål på en lang række områder bør samordne sit arbejde med de andre grupper, navnlig vedrørende menneskerettighederne, god regeringsførelse og økonomisk integration. Det skal tilføjes, at hvis sammensætningen af denne gruppe forudsætter deltagelse af arbejdsmarkedets parter, bør denne ikke udelukke andre. Repræsentanter fra forbrugerorganisationer, landbrugere og civilsamfundsorganisationer, der er aktive på det sociale område, bør også kunne deltage. Dette gælder selvfølgelig også vedrørende sammensætningen af de andre arbejdsgrupper, der bør kunne inddrage repræsentanter fra arbejdsgiverorganisationer og lønmodtagerorganisationer, der er interesseret i arbejdsgruppernes problematikker. |
| --- | --- |

5.4

Det siger sig selv, at arbejdsgruppen om sociale spørgsmål på en lang række områder bør samordne sit arbejde med de andre grupper, navnlig vedrørende menneskerettighederne, god regeringsførelse og økonomisk integration. Det skal tilføjes, at hvis sammensætningen af denne gruppe forudsætter deltagelse af arbejdsmarkedets parter, bør denne ikke udelukke andre. Repræsentanter fra forbrugerorganisationer, landbrugere og civilsamfundsorganisationer, der er aktive på det sociale område, bør også kunne deltage. Dette gælder selvfølgelig også vedrørende sammensætningen af de andre arbejdsgrupper, der bør kunne inddrage repræsentanter fra arbejdsgiverorganisationer og lønmodtagerorganisationer, der er interesseret i arbejdsgruppernes problematikker.

| 5.5 | Oprettelsen af denne femte arbejdsgruppe bør også medføre, at ordførerne i denne gruppe deltager i civilsamfundsforummets bestyrelse (i henhold til reglen om en ordfører fra EU, en ordfører fra et partnerland), så denne bestyrelse udvides fra 17 til 19 medlemmer. Udvalget minder dog om, at dette ikke bør betragtes som en tilstrækkelig repræsentation af arbejdsmarkedets parter i civilsamfundsforummets bestyrelse. Udvalget anmoder derfor om, at civilsamfundsforummets forretningsorden ændres, så der sikres en mere passende repræsentation af arbejdsmarkedets parter. Det ville være ønskeligt, hvis hver "gruppe" – i udvalgets forstand ("arbejdsgivere", "fagforeninger", "andre civilsamfundsorganisationer") – kan vælge sine egne medlemmer ud fra de kriterier, der gælder for organisationerne i hver af disse grupper. |
| --- | --- |

5.5

Oprettelsen af denne femte arbejdsgruppe bør også medføre, at ordførerne i denne gruppe deltager i civilsamfundsforummets bestyrelse (i henhold til reglen om en ordfører fra EU, en ordfører fra et partnerland), så denne bestyrelse udvides fra 17 til 19 medlemmer. Udvalget minder dog om, at dette ikke bør betragtes som en tilstrækkelig repræsentation af arbejdsmarkedets parter i civilsamfundsforummets bestyrelse. Udvalget anmoder derfor om, at civilsamfundsforummets forretningsorden ændres, så der sikres en mere passende repræsentation af arbejdsmarkedets parter. Det ville være ønskeligt, hvis hver "gruppe" – i udvalgets forstand ("arbejdsgivere", "fagforeninger", "andre civilsamfundsorganisationer") – kan vælge sine egne medlemmer ud fra de kriterier, der gælder for organisationerne i hver af disse grupper.

| 5.6 | Østpartnerskabet bør udgøre en mulighed for at styrke den sociale dialog, der finder sted i de strukturer, der formelt eksisterer i partnerlandene. Indtil nu har civilsamfundsforummet forsøgt at sprede sine tiltag via nationale platforme, der er ganske aktive i de fleste lande, men platformenes status over for de offentlige myndigheder er uafklaret. Det ville være ønskeligt, hvis de eksisterende nationale trepartsstrukturer – ved siden af disse platforme, der skal fremme den civile dialog – bliver anerkendt som fremmende for den sociale dialog, og hvis der kunne etableres en direkte tilknytning både til civilsamfundsforummet og de nationale platforme. Østpartnerskabet bør på samme måde opfordre partnerlandene til systematisk at inddrage arbejdsmarkedets parter i den nationale sociale dialog, hvad angår alle sociale og økonomiske aspekter, der er knyttet til dets aktiviteter, hvilket omfatter de "associeringsaftaler", der er indgået bilateralt. |
| --- | --- |

5.6

Østpartnerskabet bør udgøre en mulighed for at styrke den sociale dialog, der finder sted i de strukturer, der formelt eksisterer i partnerlandene. Indtil nu har civilsamfundsforummet forsøgt at sprede sine tiltag via nationale platforme, der er ganske aktive i de fleste lande, men platformenes status over for de offentlige myndigheder er uafklaret. Det ville være ønskeligt, hvis de eksisterende nationale trepartsstrukturer – ved siden af disse platforme, der skal fremme den civile dialog – bliver anerkendt som fremmende for den sociale dialog, og hvis der kunne etableres en direkte tilknytning både til civilsamfundsforummet og de nationale platforme. Østpartnerskabet bør på samme måde opfordre partnerlandene til systematisk at inddrage arbejdsmarkedets parter i den nationale sociale dialog, hvad angår alle sociale og økonomiske aspekter, der er knyttet til dets aktiviteter, hvilket omfatter de "associeringsaftaler", der er indgået bilateralt.

6.   Spørgsmål vedrørende den sociale dialog i østpartnerskabet

| 6.1 | I 2011 foretog Kommission og EU-Udenrigstjenesten en status over den europæiske naboskabspolitik over for landene syd og øst for EU og foreslog en "ny tilgang til nabolande i forandring (10)". I denne nye strategi insisteres der med rette på demokratisering og opbygning af partnerskaber med civilsamfundet, men behovet for støtte til en bæredygtig økonomisk og social udvikling og navnlig økonomisk vækst og jobskabelse understreges også. Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten fremhæver i denne henseende følgende: "Svag vækst, stigende arbejdsløshed og øget forskel mellem rig og fattig vil sandsynligvis forværre ustabiliteten" i de pågældende lande. Dette kræver "en styrket dialog om beskæftigelses- og socialpolitikkerne" ved siden af den makroøkonomiske dialog med partnerlandene. |
| --- | --- |

6.1

I 2011 foretog Kommission og EU-Udenrigstjenesten en status over den europæiske naboskabspolitik over for landene syd og øst for EU og foreslog en "ny tilgang til nabolande i forandring (10)". I denne nye strategi insisteres der med rette på demokratisering og opbygning af partnerskaber med civilsamfundet, men behovet for støtte til en bæredygtig økonomisk og social udvikling og navnlig økonomisk vækst og jobskabelse understreges også. Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten fremhæver i denne henseende følgende: "Svag vækst, stigende arbejdsløshed og øget forskel mellem rig og fattig vil sandsynligvis forværre ustabiliteten" i de pågældende lande. Dette kræver "en styrket dialog om beskæftigelses- og socialpolitikkerne" ved siden af den makroøkonomiske dialog med partnerlandene.

| 6.2 | I Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens evaluering er der ganske vist taget hensyn til de omvæltninger, der er sket i landene syd for Middelhavet. Den situation, der beskrives, har dog en mere vidtrækkende betydning. Problemerne med arbejdsløshed, fattigdom, sort økonomi, indvandring, menneskehandel osv. eksisterer ikke kun mod syd, men også mod øst, og de destabiliserende virkninger heraf påvirker ikke kun de politiske institutioner i de pågældende lande, men også hele regionen. Udvalget, der i 2011 udtrykte sin støtte til den nye strategi (11), ønsker derfor, at der i de kommende retningslinjer for østpartnerskabet i fuldt omfang tages hensyn til prioriteringerne vedrørende en afbalanceret og bæredygtig vækst, der skaber arbejdspladser og større social sikring. |
| --- | --- |

6.2

I Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens evaluering er der ganske vist taget hensyn til de omvæltninger, der er sket i landene syd for Middelhavet. Den situation, der beskrives, har dog en mere vidtrækkende betydning. Problemerne med arbejdsløshed, fattigdom, sort økonomi, indvandring, menneskehandel osv. eksisterer ikke kun mod syd, men også mod øst, og de destabiliserende virkninger heraf påvirker ikke kun de politiske institutioner i de pågældende lande, men også hele regionen. Udvalget, der i 2011 udtrykte sin støtte til den nye strategi (11), ønsker derfor, at der i de kommende retningslinjer for østpartnerskabet i fuldt omfang tages hensyn til prioriteringerne vedrørende en afbalanceret og bæredygtig vækst, der skaber arbejdspladser og større social sikring.

| 6.3 | Østpartnerskabet omfatter en række målsætninger inden for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik i forbindelse med politikken for "økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker" (tematisk platform nr. 2). Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion har iværksat flere aktiviteter, der sigter på at udbrede eksemplerne på god praksis på området for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik. Det har indtil nu ikke været muligt at iværksætte et mere struktureret program, da et af partnerlandene var imod og åbent stillede spørgsmål ved, om dette var af betydning for østpartnerskabet. Udvalget håber, at denne hindring kan fjernes, og anmoder de ansvarlige i Kommissionen om at genoptage drøftelserne med den nye regering i dette land for at få denne til at udvise en mere konstruktiv adfærd på dette område. |
| --- | --- |

6.3

Østpartnerskabet omfatter en række målsætninger inden for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik i forbindelse med politikken for "økonomisk integration og harmonisering med EU's politikker" (tematisk platform nr. 2). Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion har iværksat flere aktiviteter, der sigter på at udbrede eksemplerne på god praksis på området for socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik. Det har indtil nu ikke været muligt at iværksætte et mere struktureret program, da et af partnerlandene var imod og åbent stillede spørgsmål ved, om dette var af betydning for østpartnerskabet. Udvalget håber, at denne hindring kan fjernes, og anmoder de ansvarlige i Kommissionen om at genoptage drøftelserne med den nye regering i dette land for at få denne til at udvise en mere konstruktiv adfærd på dette område.

| 6.4 | Udvalget betoner igen betydningen af de sociale aspekter, der bør behandles ligeværdigt med de økonomiske aspekter i reformprogrammerne i østpartnerskabet. Det ønsker derfor, at det "panel", som Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion har foreslået for at behandle spørgsmål i forbindelse med socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik, straks bliver oprettet. Målet med dette panel bør være at fremme et vist antal standarder og "god praksis", som partnerlandene og EU's repræsentanter bliver enige om at betragte som indikatorer for sociale fremskridt, der bør følge med de økonomiske fremskridt. Civilsamfundsforummet bør med sin femte arbejdsgruppe deltage i dette arbejde. På længere sigt ønsker udvalget, at fordelingen af østpartnerskabets prioriteringer i fire platforme tages op til overvejelse, og at en femte platform om socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik får en passende institutionel form. |
| --- | --- |

6.4

Udvalget betoner igen betydningen af de sociale aspekter, der bør behandles ligeværdigt med de økonomiske aspekter i reformprogrammerne i østpartnerskabet. Det ønsker derfor, at det "panel", som Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion har foreslået for at behandle spørgsmål i forbindelse med socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik, straks bliver oprettet. Målet med dette panel bør være at fremme et vist antal standarder og "god praksis", som partnerlandene og EU's repræsentanter bliver enige om at betragte som indikatorer for sociale fremskridt, der bør følge med de økonomiske fremskridt. Civilsamfundsforummet bør med sin femte arbejdsgruppe deltage i dette arbejde. På længere sigt ønsker udvalget, at fordelingen af østpartnerskabets prioriteringer i fire platforme tages op til overvejelse, og at en femte platform om socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik får en passende institutionel form.

| 6.5 | En prioritering af socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken i østpartnerskabet bør betyde, at der afsættes tilstrækkelige midler, og at der udarbejdes programmer, der er skræddersyet til at føre disse prioriteringer ud i livet. Kommissionen kan finde inspiration i programmet om social samhørighed, der for nogle år siden blev iværksat inden for rammerne af stabilitetspagten for Sydøsteuropa. Målet med dette program var at indarbejde de sociale aspekter bedre i den økonomiske udvikling og genopbygning i regionen og fremme en reform af den sociale sektor inspireret af bedste europæiske praksis. |
| --- | --- |

6.5

En prioritering af socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken i østpartnerskabet bør betyde, at der afsættes tilstrækkelige midler, og at der udarbejdes programmer, der er skræddersyet til at føre disse prioriteringer ud i livet. Kommissionen kan finde inspiration i programmet om social samhørighed, der for nogle år siden blev iværksat inden for rammerne af stabilitetspagten for Sydøsteuropa. Målet med dette program var at indarbejde de sociale aspekter bedre i den økonomiske udvikling og genopbygning i regionen og fremme en reform af den sociale sektor inspireret af bedste europæiske praksis.

| 6.6 | Udvalget bifalder Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens beslutning om oprettelse af en "civilsamfundsfacilitet" og en "europæisk fond for demokrati", der bør føre til en styrkelse af civilsamfundet, civilsamfundsorganisationerne og deres handlekraft. Det opfordrer dog, som det allerede gjorde i 2003 (12) og 2011 (13), Kommissionen til at "lære af erfaringerne med civilsamfundsfaciliteten for det vestlige Balkan for at undgå visse mangler", og navnlig tage bedre hensyn til karakteren af arbejdsmarkedets parter og andre økonomiske og sociale organisationer i adgangen til finansiering fra Kommissionen. |
| --- | --- |

6.6

Udvalget bifalder Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens beslutning om oprettelse af en "civilsamfundsfacilitet" og en "europæisk fond for demokrati", der bør føre til en styrkelse af civilsamfundet, civilsamfundsorganisationerne og deres handlekraft. Det opfordrer dog, som det allerede gjorde i 2003 (12) og 2011 (13), Kommissionen til at "lære af erfaringerne med civilsamfundsfaciliteten for det vestlige Balkan for at undgå visse mangler", og navnlig tage bedre hensyn til karakteren af arbejdsmarkedets parter og andre økonomiske og sociale organisationer i adgangen til finansiering fra Kommissionen.

| 6.7 | Udvalget ønsker endelig, at de organisationer, der allerede deltager i østpartnerskabet, lægger større vægt på de sociale forhold. Det anmoder også Europarådet om i dettes fremtidige rapporter og anbefalinger at medtage en evaluering af de sociale rettigheder i forhold til principperne i den europæiske socialpagt og de artikler, som de pågældende stater har ratificeret eller ej. Det ønsker også, at en organisation som ILO i dets egenskab af trepartsorganisation, der oven i købet er særlig aktiv i de pågældende lande, i fremtiden inddrages i højere grad i arbejdet i østpartnerskabet. |
| --- | --- |

6.7

Udvalget ønsker endelig, at de organisationer, der allerede deltager i østpartnerskabet, lægger større vægt på de sociale forhold. Det anmoder også Europarådet om i dettes fremtidige rapporter og anbefalinger at medtage en evaluering af de sociale rettigheder i forhold til principperne i den europæiske socialpagt og de artikler, som de pågældende stater har ratificeret eller ej. Det ønsker også, at en organisation som ILO i dets egenskab af trepartsorganisation, der oven i købet er særlig aktiv i de pågældende lande, i fremtiden inddrages i højere grad i arbejdet i østpartnerskabet.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  José Manuel Barroso, formand for Kommissionen. Pressekonference den 3. december 2008.

1

(2)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet – Østpartnerskabet – COM(2008) 823 final, s. 14.

2

(3)  http://eeas.europa.eu/eastern/civil_society/docs/results_en.pdf.

3

(4)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om inddragelse af civilsamfundet i østpartnerskabet, EUT C 277 af 17.11.2009, s. 30-36.

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om civilsamfundets bidrag til Østpartnerskabet, EUT C 248 af 25.8.2011, s. 37-42.

5

(6)  Brev af 19. maj 2011 fra Mario Sepi, EØSU's formand, til medlemmerne af bestyrelsen i civilsamfundsforummet. Formanden for EØSU nævnte i sit brev den definition, som Kommissionen har fastlagt i "Generelle principper og minimumsstandarder ved Kommissionens høring af interesserede parter", COM(2002) 704.

6

(7)  Åbningstale holdt af Roger Briesch, formand for EØSU, på det seminar: "Social og civil dialog: forskelle og komplementaritet", der blev afholdt i Bruxelles den 10. juni 2003. Sammensætningen af EØSU er fastlagt i artikel 300, stk. 2, i Lissabontraktaten.

7

(8)  Jf. navnlig "Forbindelserne mellem EU og Ukraine: En ny dynamisk rolle for civilsamfundet" (EUT C 77 af 31.3.2009, s. 157-163), "Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal civilsamfundet spille?" (EUT C 120 af 15.5.2008, s. 89-95 og EUT C 299 af 4.10.2012, s. 34-38), "Civilsamfundet i Belarus» (EUT C 318 af 23.12.2006, s. 123-127) og "Civilsamfundets deltagelse i gennemførelsen af handlingsplanerne inden for rammerne af EU's naboskabspolitik i landene i det sydlige Kaukasus: Armenien, Aserbajdsjan og Georgien" (EUT C 277 af 17.11.2009, s. 37-41).

8

(9)  http://eeas.europa.eu/eastern/civil_society/docs/results_en.pdf.

9

(10)  "Fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – En ny tilgang til nabolande i forandring", COM(2011) 303 final.

10

(11)  EØSU's udtalelse om "En ny tilgang til nabolande i forandring", EUT C 43 af 15.2.2012, s. 89-93.

11

(12)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Civilsamfundets rolle i den nye EU-strategi for det vestlige Balkan", EUT C 80 af 30.3.2004, s. 158-167.

12

(13)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om civilsamfundets bidrag til Østpartnerskabet, EUT C 248 af 25.8.2011, s. 37-42.

13

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/46

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Civilsamfundets bidrag til en strategi til forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild (initiativudtalelse)

2013/C 161/08

Ordfører: Yves SOMVILLE

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

"Civilsamfundets bidrag til en strategi til forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild".

Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som havde til opgave at forberede udvalgets arbejde i denne forbindelse, vedtog sin udtalelse den 29. januar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 159 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | I en verden, hvor mange mennesker ikke spiser sig mætte, og hvor ressourcerne er begrænsede, er det efter EØSU's mening afgørende, at forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild sættes øverst på den politiske dagsorden. Derfor glæder EØSU sig over inddragelsen af Europa-Parlamentet og Kommissionens nylige initiativer på dette område. |
| --- | --- |

1.1

I en verden, hvor mange mennesker ikke spiser sig mætte, og hvor ressourcerne er begrænsede, er det efter EØSU's mening afgørende, at forebyggelse og begrænsning af fødevaretab og fødevarespild sættes øverst på den politiske dagsorden. Derfor glæder EØSU sig over inddragelsen af Europa-Parlamentet og Kommissionens nylige initiativer på dette område.

| 1.2 | Af hensyn til sammenhængen i de politikker, der skal føres, understreger EØSU, at det er nødvendigt at råde over en fælles definition og metode på EU-niveau for at kunne sætte tal på fødevaretabet og fødevarespildet. Udvalget mener imidlertid, at der på baggrund af situationen og de fastsatte mål skal iværksættes konkrete tiltag uden at afvente resultaterne af igangværende programmer. |
| --- | --- |

1.2

Af hensyn til sammenhængen i de politikker, der skal føres, understreger EØSU, at det er nødvendigt at råde over en fælles definition og metode på EU-niveau for at kunne sætte tal på fødevaretabet og fødevarespildet. Udvalget mener imidlertid, at der på baggrund af situationen og de fastsatte mål skal iværksættes konkrete tiltag uden at afvente resultaterne af igangværende programmer.

| 1.3 | EØSU opfordrer til at udvikle og videreudvikle platforme for udveksling af erfaringer om bekæmpelse af fødevarespild i de forskellige regioner og medlemsstater i EU med henblik på at optimere de midler, der er afsat til disse programmer, og fremme initiativer, der viser sig at være effektive. |
| --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer til at udvikle og videreudvikle platforme for udveksling af erfaringer om bekæmpelse af fødevarespild i de forskellige regioner og medlemsstater i EU med henblik på at optimere de midler, der er afsat til disse programmer, og fremme initiativer, der viser sig at være effektive.

| 1.4 | I en beklagelig situation, hvor fødevarebankernes ressourcer bliver reduceret, og hvor den økonomiske krise medfører en stærk stigning i deres behov, påpeger udvalget især, at de skal kunne modtage flest mulige overførsler af fødevarer, som stadig er spiselige, fra distributører, cateringvirksomheder og restauranter. De initiativer, der findes i nogle medlemsstater vedrørende afgifter, fritagelse af ansvar for donorer, og tilpasning af en række administrative byrder for at gøre det lettere at give donationer og samtidig garantere fødevaresikkerheden, bør navnlig udbredes. |
| --- | --- |

1.4

I en beklagelig situation, hvor fødevarebankernes ressourcer bliver reduceret, og hvor den økonomiske krise medfører en stærk stigning i deres behov, påpeger udvalget især, at de skal kunne modtage flest mulige overførsler af fødevarer, som stadig er spiselige, fra distributører, cateringvirksomheder og restauranter. De initiativer, der findes i nogle medlemsstater vedrørende afgifter, fritagelse af ansvar for donorer, og tilpasning af en række administrative byrder for at gøre det lettere at give donationer og samtidig garantere fødevaresikkerheden, bør navnlig udbredes.

| 1.5 | Uddannelse spiller en vigtig rolle med hensyn til at reducere fødevarespildet. Dette emne bør medtages i skolernes undervisningsplaner for de kommende ansatte i storkøkkener og private restauranter samt i deres efteruddannelse. Det kunne også gælde i skoler for emballagedesignere, hvad angår opbevaring af fødevarer og bedst mulig anvendelse af emballagens indhold. |
| --- | --- |

1.5

Uddannelse spiller en vigtig rolle med hensyn til at reducere fødevarespildet. Dette emne bør medtages i skolernes undervisningsplaner for de kommende ansatte i storkøkkener og private restauranter samt i deres efteruddannelse. Det kunne også gælde i skoler for emballagedesignere, hvad angår opbevaring af fødevarer og bedst mulig anvendelse af emballagens indhold.

| 1.6 | For EØSU er kommunikationen med forbrugerne naturligvis vigtig, og hvis den skal være relevant, kræver det en god undersøgelse af årsagerne til spildet. Ud over generel oplysning om virkningerne af fænomenet skal der bl.a. lægges særlig vægt på, hvordan produkternes gyldighedsdato skal fortolkes, på planlægningen af indkøb, opbevaringen af fødevarerne og udnyttelsen af fødevarerester. Der skal formidles budskaber, som er tilpasset den type husstand, det drejer sig om. |
| --- | --- |

1.6

For EØSU er kommunikationen med forbrugerne naturligvis vigtig, og hvis den skal være relevant, kræver det en god undersøgelse af årsagerne til spildet. Ud over generel oplysning om virkningerne af fænomenet skal der bl.a. lægges særlig vægt på, hvordan produkternes gyldighedsdato skal fortolkes, på planlægningen af indkøb, opbevaringen af fødevarerne og udnyttelsen af fødevarerester. Der skal formidles budskaber, som er tilpasset den type husstand, det drejer sig om.

| 1.7 | Forskningen skal som helhed lægge særlig vægt på dette tema, da den vedrører alle fødevarekædens led. Den anvendte landbrugsforskning bevarer således sin berettigelse med henblik på at fortsætte med at forbedre produktionsmetoderne. På længere sigt burde udviklingen af emballagen også bidrage til at forebygge og begrænse spildet (opbevaring, intelligent mærkning osv.). |
| --- | --- |

1.7

Forskningen skal som helhed lægge særlig vægt på dette tema, da den vedrører alle fødevarekædens led. Den anvendte landbrugsforskning bevarer således sin berettigelse med henblik på at fortsætte med at forbedre produktionsmetoderne. På længere sigt burde udviklingen af emballagen også bidrage til at forebygge og begrænse spildet (opbevaring, intelligent mærkning osv.).

| 1.8 | På primærproduktionsniveauet skal de brancheværktøjer, der anbefales i den fælles landbrugspolitik, gøres effektive, og de skal udvikles, så de bliver bæredygtige. Der vil blive lagt særlig vægt på forslag om udvikling af korte kredsløb, som kan spille en rolle med hensyn til at begrænse tab og spild. |
| --- | --- |

1.8

På primærproduktionsniveauet skal de brancheværktøjer, der anbefales i den fælles landbrugspolitik, gøres effektive, og de skal udvikles, så de bliver bæredygtige. Der vil blive lagt særlig vægt på forslag om udvikling af korte kredsløb, som kan spille en rolle med hensyn til at begrænse tab og spild.

2.   Indledning

| 2.1 | Fødevaresikkerheden har siden fødevarekrisen i 2008-2009 været den største bekymring hos de fleste beslutningstagere og internationale organisationer. De voldsomme prisstigninger på korn og andre afgrøder i 2012 forstærker dette. |
| --- | --- |

2.1

Fødevaresikkerheden har siden fødevarekrisen i 2008-2009 været den største bekymring hos de fleste beslutningstagere og internationale organisationer. De voldsomme prisstigninger på korn og andre afgrøder i 2012 forstærker dette.

| 2.2 | En effektiv landbrugsproduktion er fortsat af afgørende betydning for at kunne forsyne verdens befolkning med mad. |
| --- | --- |

2.2

En effektiv landbrugsproduktion er fortsat af afgørende betydning for at kunne forsyne verdens befolkning med mad.

| 2.3 | Men behovet for at øge landbrugsproduktionen med 60 % i kraft af en verdensbefolkning, der vil nærme sig 9 mia. mennesker i 2050, i en situation med stadig mere knappe ressourcer og klimaændringer skal opfyldes samtidig med en effektiv bekæmpelse af fødevaretab og fødevarespild. |
| --- | --- |

2.3

Men behovet for at øge landbrugsproduktionen med 60 % i kraft af en verdensbefolkning, der vil nærme sig 9 mia. mennesker i 2050, i en situation med stadig mere knappe ressourcer og klimaændringer skal opfyldes samtidig med en effektiv bekæmpelse af fødevaretab og fødevarespild.

| 2.4 | Tabene og svindene, som berører alle fødevarekædens led, omend i forskelligt omfang, anslås globalt til en tredjedel af fødevaremængden til konsum ("Global food losses and food waste", FAO). |
| --- | --- |

2.4

Tabene og svindene, som berører alle fødevarekædens led, omend i forskelligt omfang, anslås globalt til en tredjedel af fødevaremængden til konsum ("Global food losses and food waste", FAO).

| 2.5 | 24,2 % af EU's befolkning, eller 119,6 mio. mennesker, var i 2011 som følge af den økonomiske og finansielle krise på grænsen til social udstødelse. Antallet af modtagere af det europæiske program for fødevarehjælp til de dårligst stillede steg fra 13 mio. personer i 2008 til 18 mio. i 2010 (1). Fødevarebankerne udviser derfor større og større behov. |
| --- | --- |

2.5

24,2 % af EU's befolkning, eller 119,6 mio. mennesker, var i 2011 som følge af den økonomiske og finansielle krise på grænsen til social udstødelse. Antallet af modtagere af det europæiske program for fødevarehjælp til de dårligst stillede steg fra 13 mio. personer i 2008 til 18 mio. i 2010 (1). Fødevarebankerne udviser derfor større og større behov.

| 2.6 | Denne udtalelse indgår i Europa 2020-strategien. I denne forbindelse har Kommissionen i sin meddelelse om effektiv udnyttelse af ressourcerne (2) viet et afsnit til fødevareproblemerne og nødvendigheden af at begrænse fødevarespild. |
| --- | --- |

2.6

Denne udtalelse indgår i Europa 2020-strategien. I denne forbindelse har Kommissionen i sin meddelelse om effektiv udnyttelse af ressourcerne (2) viet et afsnit til fødevareproblemerne og nødvendigheden af at begrænse fødevarespild.

3.   Problematikken generelt

3.1   Definitioner

| 3.1.1 | Begreberne fødevaretab og fødevarespild skal analyseres i et globalt perspektiv, lige fra produktionsfasen til forbrugsfasen, ved at integrere de mellemliggende led, som er forarbejdningen og distributionen samt forplejning uden for hjemmet. |
| --- | --- |

3.1.1

Begreberne fødevaretab og fødevarespild skal analyseres i et globalt perspektiv, lige fra produktionsfasen til forbrugsfasen, ved at integrere de mellemliggende led, som er forarbejdningen og distributionen samt forplejning uden for hjemmet.

| 3.1.2 | I EU har produktionsfasen ikke særlig stor betydning for fødevaretabene. Produkter, som ikke overholder de produktionsstandarder, der er fastsat ved bestemmelser eller af markedet, og som ikke kan anvendes direkte til konsum, anvendes helt eller delvist til forarbejdning. Såfremt de er ubrugelige, bør de enten anvendes til dyrefoder eller til bioenergiformål, eller indarbejdes i jorden for at øge indholdet af organisk materiale. |
| --- | --- |

3.1.2

I EU har produktionsfasen ikke særlig stor betydning for fødevaretabene. Produkter, som ikke overholder de produktionsstandarder, der er fastsat ved bestemmelser eller af markedet, og som ikke kan anvendes direkte til konsum, anvendes helt eller delvist til forarbejdning. Såfremt de er ubrugelige, bør de enten anvendes til dyrefoder eller til bioenergiformål, eller indarbejdes i jorden for at øge indholdet af organisk materiale.

| 3.1.3 | Man kunne definere fødevaretab og fødevarespild som ethvert levnedsmiddel, der oprindeligt var beregnet til konsum, undtagen produkter til nonfoodanvendelse, og som kasseres eller destrueres, på ethvert niveau af fødevarekæden fra landbruget til forbrugeren. Ifølge FAO's definition opstår fødevaretab ved fødevarekædens begyndelse (primærproduktionen og faserne efter høsten og forarbejdningen), hvorimod fødevarespild ses ved fødevarekædens slutning (faserne med distributionen og slutforbrugeren). |
| --- | --- |

3.1.3

Man kunne definere fødevaretab og fødevarespild som ethvert levnedsmiddel, der oprindeligt var beregnet til konsum, undtagen produkter til nonfoodanvendelse, og som kasseres eller destrueres, på ethvert niveau af fødevarekæden fra landbruget til forbrugeren. Ifølge FAO's definition opstår fødevaretab ved fødevarekædens begyndelse (primærproduktionen og faserne efter høsten og forarbejdningen), hvorimod fødevarespild ses ved fødevarekædens slutning (faserne med distributionen og slutforbrugeren).

| 3.1.4 | Således hører afgrøderester og biprodukter fra forarbejdningen, som er ikke-spiselige, ikke under fødevaretab og fødevarespild. Det kan dog tænkes, at det, der ikke er spiseligt og ikke kan forarbejdes i dag, kan spises og forarbejdes i fremtiden på grundlag af de videnmæssige og tekniske fremskridt. Derfor skal disse definitioner kunne udvikles. |
| --- | --- |

3.1.4

Således hører afgrøderester og biprodukter fra forarbejdningen, som er ikke-spiselige, ikke under fødevaretab og fødevarespild. Det kan dog tænkes, at det, der ikke er spiseligt og ikke kan forarbejdes i dag, kan spises og forarbejdes i fremtiden på grundlag af de videnmæssige og tekniske fremskridt. Derfor skal disse definitioner kunne udvikles.

| 3.1.5 | Hvad angår produktionsfasen, har de seneste års reformer af den fælles landbrugspolitik gjort det muligt at tilpasse værktøjerne med henblik på at forebygge og forvalte situationerne med overskud på markederne. Forbedringerne af fødevarekædens funktion, som f.eks. en reel styrkelse af landbrugsproducenternes forhandlingsposition, skal dog stadig føres ud i livet. |
| --- | --- |

3.1.5

Hvad angår produktionsfasen, har de seneste års reformer af den fælles landbrugspolitik gjort det muligt at tilpasse værktøjerne med henblik på at forebygge og forvalte situationerne med overskud på markederne. Forbedringerne af fødevarekædens funktion, som f.eks. en reel styrkelse af landbrugsproducenternes forhandlingsposition, skal dog stadig føres ud i livet.

3.2   Fænomenets omfang i fødevarekæden

| 3.2.1 | Der konstateres fødevaretab og fødevarespild overalt i verden. Men ifølge FAO sker over 40 % af tabene i udviklingslandene i fasen efter høsten og i forarbejdningsfasen, hvorimod det i de industrialiserede lande hovedsageligt ses på distributions- og forbrugsniveauet. |
| --- | --- |

3.2.1

Der konstateres fødevaretab og fødevarespild overalt i verden. Men ifølge FAO sker over 40 % af tabene i udviklingslandene i fasen efter høsten og i forarbejdningsfasen, hvorimod det i de industrialiserede lande hovedsageligt ses på distributions- og forbrugsniveauet.

| 3.2.2 | Ifølge en undersøgelse fra Kommissionen offentliggjort i 2010 skulle mængden af fødevareaffald være på 179 kg/indb./år. Fordelingen mellem fødevarekædens forskellige led viser, at husholdningerne står for 42 %, fødevareindustrien for 39 %, distributionskæden for 5 % og forplejningen uden for hjemmet for 14 %. Med en uændret politik indtil 2020 kan det forventes, at denne mængde stiger 40 %. Det skal bemærkes, at der i denne undersøgelse ikke er taget højde for fødevaretab og fødevarespild i landbruget og fiskeriet. |
| --- | --- |

3.2.2

Ifølge en undersøgelse fra Kommissionen offentliggjort i 2010 skulle mængden af fødevareaffald være på 179 kg/indb./år. Fordelingen mellem fødevarekædens forskellige led viser, at husholdningerne står for 42 %, fødevareindustrien for 39 %, distributionskæden for 5 % og forplejningen uden for hjemmet for 14 %. Med en uændret politik indtil 2020 kan det forventes, at denne mængde stiger 40 %. Det skal bemærkes, at der i denne undersøgelse ikke er taget højde for fødevaretab og fødevarespild i landbruget og fiskeriet.

| 3.2.3 | En undersøgelse gennemført i Bruxelles af indholdet i husholdningsskraldespande viser, at fødevarespildet udgør 11,7 % af bruttohusholdningsaffaldet. Det består af varer, der er taget hul på, og forældede varer samt tilberedte rester, som udgør henholdsvis 47,7 %, 26,7 % og 25,5 % af det samlede spild. |
| --- | --- |

3.2.3

En undersøgelse gennemført i Bruxelles af indholdet i husholdningsskraldespande viser, at fødevarespildet udgør 11,7 % af bruttohusholdningsaffaldet. Det består af varer, der er taget hul på, og forældede varer samt tilberedte rester, som udgør henholdsvis 47,7 %, 26,7 % og 25,5 % af det samlede spild.

3.3   Årsagerne til fødevaretab og fødevarespild

| 3.3.1 | I udviklingslandene og lavindkomstlandene konstateres de fleste tab i produktionsfasen og efter høsten som følge af utilstrækkelige økonomiske midler til at løse problemet med generel mangel på infrastruktur. |
| --- | --- |

3.3.1

I udviklingslandene og lavindkomstlandene konstateres de fleste tab i produktionsfasen og efter høsten som følge af utilstrækkelige økonomiske midler til at løse problemet med generel mangel på infrastruktur.

| 3.3.2 | I de industrialiserede lande drejer det sig derimod om et adfærdsproblem. I EU har den stigende landbrugsproduktion i de seneste årtier gjort det muligt at sikre forsyningen til befolkningen til en rimelig pris. Denne udvikling har sammen med en stigning i den disponible indkomst medført, at den del af budgettet, der anvendes til mad, er faldet betydeligt. Denne tendens kan til dels forklare det voksende spild fra forbrugernes side. |
| --- | --- |

3.3.2

I de industrialiserede lande drejer det sig derimod om et adfærdsproblem. I EU har den stigende landbrugsproduktion i de seneste årtier gjort det muligt at sikre forsyningen til befolkningen til en rimelig pris. Denne udvikling har sammen med en stigning i den disponible indkomst medført, at den del af budgettet, der anvendes til mad, er faldet betydeligt. Denne tendens kan til dels forklare det voksende spild fra forbrugernes side.

| 3.3.3 | Sociologiske grunde såsom ændringer i familiestrukturen eller livsrytmerne bidrager ligeledes til fænomenet med fødevarespild. |
| --- | --- |

3.3.3

Sociologiske grunde såsom ændringer i familiestrukturen eller livsrytmerne bidrager ligeledes til fænomenet med fødevarespild.

| 3.3.4 | Visse visuelle kvalitetsstandarder, som distributionskæderne anvender på friske produkter, kan medføre spild, fordi spiselige produkter afvises i produktionsfasen af andre grunde end de sundhedsmæssige. |
| --- | --- |

3.3.4

Visse visuelle kvalitetsstandarder, som distributionskæderne anvender på friske produkter, kan medføre spild, fordi spiselige produkter afvises i produktionsfasen af andre grunde end de sundhedsmæssige.

| 3.3.5 | Hos nogle forarbejdningsvirksomheder kunne en tilpasning af bestemte teknikker bidrage til at begrænse spildet. En del emballage er svær at tømme fuldstændigt, indpakningen af nogle produkter svarer ikke til husholdningernes sociologiske udvikling, og noget emballage er svær at lukke, når den først er åbnet osv. |
| --- | --- |

3.3.5

Hos nogle forarbejdningsvirksomheder kunne en tilpasning af bestemte teknikker bidrage til at begrænse spildet. En del emballage er svær at tømme fuldstændigt, indpakningen af nogle produkter svarer ikke til husholdningernes sociologiske udvikling, og noget emballage er svær at lukke, når den først er åbnet osv.

| 3.3.6 | Selv om forretningspraksisserne først og fremmest har til formål at opfordre til at købe, kan nogle af dem også være medvirkende til øget spild (f.eks. udelukkende angivelse af prisen; tre varer for prisen på to varer). Men her viser undersøgelser også væsentlige adfærdsforskelle i forhold til familieprofilerne. |
| --- | --- |

3.3.6

Selv om forretningspraksisserne først og fremmest har til formål at opfordre til at købe, kan nogle af dem også være medvirkende til øget spild (f.eks. udelukkende angivelse af prisen; tre varer for prisen på to varer). Men her viser undersøgelser også væsentlige adfærdsforskelle i forhold til familieprofilerne.

| 3.3.7 | Der er stor forvirring blandt forbrugerne om "sidste anvendelsesdato" og "mindst holdbar til", hvilket fører til fødevarespild. I Det Forenede Kongerige viser undersøgelser af mærkningen, at 45-49 % af forbrugerne fortolker produkternes gyldighedsdato forkert, hvilket er årsag til 20 % af det samlede fødevarespild, der kunne undgås, WRAP (Waste and Resources Action Programme). |
| --- | --- |

3.3.7

Der er stor forvirring blandt forbrugerne om "sidste anvendelsesdato" og "mindst holdbar til", hvilket fører til fødevarespild. I Det Forenede Kongerige viser undersøgelser af mærkningen, at 45-49 % af forbrugerne fortolker produkternes gyldighedsdato forkert, hvilket er årsag til 20 % af det samlede fødevarespild, der kunne undgås, WRAP (Waste and Resources Action Programme).

3.4   Indvirkningerne af fødevaretab og fødevarespild

| 3.4.1 | Fødevaretab og fødevarespild indvirker på tre områder, som er det økonomiske, sociale og miljømæssige område. |
| --- | --- |

3.4.1

Fødevaretab og fødevarespild indvirker på tre områder, som er det økonomiske, sociale og miljømæssige område.

| 3.4.2 | Den miljømæssige indvirkning er den mest mærkbare, da den viser sig direkte som en stigning i den komposterbare del af husholdningsaffaldet. Ud over det oparbejdede affald betyder ethvert fødevarespild et tab af ressourcer, som er nødvendige til produktionen, forarbejdningen og distributionen af produktet. Jo længere henne i fødevarekæden spildet finder sted, des større er ressourcespildet. |
| --- | --- |

3.4.2

Den miljømæssige indvirkning er den mest mærkbare, da den viser sig direkte som en stigning i den komposterbare del af husholdningsaffaldet. Ud over det oparbejdede affald betyder ethvert fødevarespild et tab af ressourcer, som er nødvendige til produktionen, forarbejdningen og distributionen af produktet. Jo længere henne i fødevarekæden spildet finder sted, des større er ressourcespildet.

| 3.4.3 | Genereringen af drivhusgas har en negativ virkning på klimaændringerne. Husholdningsfasen har størst indvirkning på dette niveau, hvor 45 % af emissionerne anslås at være forbundet med fødevarespild. Forarbejdningssektoren står for ca. 35 % af de årlige emissioner. Men ifølge den samme undersøgelse skal den anslåede generering af drivhusgas tages med forbehold, da den afhænger af troværdigheden af de tal, der kvantificerer fødevarespildet (Preparatory study on food waste across EU 27, sammendrag, oktober 2010). |
| --- | --- |

3.4.3

Genereringen af drivhusgas har en negativ virkning på klimaændringerne. Husholdningsfasen har størst indvirkning på dette niveau, hvor 45 % af emissionerne anslås at være forbundet med fødevarespild. Forarbejdningssektoren står for ca. 35 % af de årlige emissioner. Men ifølge den samme undersøgelse skal den anslåede generering af drivhusgas tages med forbehold, da den afhænger af troværdigheden af de tal, der kvantificerer fødevarespildet (Preparatory study on food waste across EU 27, sammendrag, oktober 2010).

| 3.4.4 | For forbrugeren og for de andre led i fødevarekæden kommer ethvert spild til udtryk i et økonomisk tab. De affaldspolitikker, der bliver forstærket i fremtiden, vil give anledning til yderligere omkostninger (udgifter til deponering, afgifter osv.) for de forskellige aktører i kæden. Denne udvikling kan kun tilskynde til at investere i forebyggelse. |
| --- | --- |

3.4.4

For forbrugeren og for de andre led i fødevarekæden kommer ethvert spild til udtryk i et økonomisk tab. De affaldspolitikker, der bliver forstærket i fremtiden, vil give anledning til yderligere omkostninger (udgifter til deponering, afgifter osv.) for de forskellige aktører i kæden. Denne udvikling kan kun tilskynde til at investere i forebyggelse.

| 3.4.5 | På det sociale og etiske plan er det utænkeligt ikke at reagere politisk med henblik på at begrænse omfanget af fødevaretab og fødevarespild, særlig på et tidspunkt, hvor den økonomiske krise sætter flere og flere mennesker i EU i en stadig vanskeligere situation. Fødevarebankernes stadig stigende behov understreger denne bekymrende tendens. |
| --- | --- |

3.4.5

På det sociale og etiske plan er det utænkeligt ikke at reagere politisk med henblik på at begrænse omfanget af fødevaretab og fødevarespild, særlig på et tidspunkt, hvor den økonomiske krise sætter flere og flere mennesker i EU i en stadig vanskeligere situation. Fødevarebankernes stadig stigende behov understreger denne bekymrende tendens.

4.   Nogle igangværende initiativer

| 4.1 | Der er udviklet mange initiativer på globalt, europæisk, nationalt og lokalt plan. De omfatter adfærds- og kvantificeringsundersøgelser samt konkrete projekter på stedet. |
| --- | --- |

4.1

Der er udviklet mange initiativer på globalt, europæisk, nationalt og lokalt plan. De omfatter adfærds- og kvantificeringsundersøgelser samt konkrete projekter på stedet.

| 4.2 | Et af de internationale projekter er FAO's globale initiativ vedrørende fødevaretab og affaldsbegrænsning (Save Food), som etablerer offentlig-private partnerskaber og udarbejder politikker, som bygger på dokumentation, samt støtte til investeringer, der er baseret på mobilisering af ressourcer, sammenhængende og samordnede vurderinger og analyse af data vedrørende fødevaretab og fødevarespild, på bevidstgørelse, oprettelse af netværk og styrkelse af kapaciteten hos aktørerne i fødevare- og landbrugssystemet. |
| --- | --- |

4.2

Et af de internationale projekter er FAO's globale initiativ vedrørende fødevaretab og affaldsbegrænsning (Save Food), som etablerer offentlig-private partnerskaber og udarbejder politikker, som bygger på dokumentation, samt støtte til investeringer, der er baseret på mobilisering af ressourcer, sammenhængende og samordnede vurderinger og analyse af data vedrørende fødevaretab og fødevarespild, på bevidstgørelse, oprettelse af netværk og styrkelse af kapaciteten hos aktørerne i fødevare- og landbrugssystemet.

| 4.3 | Europa-Parlamentet vedtog den 19. januar 2012 en beslutning om en strategi for en mere effektiv fødevarekæde. Det anmodede Kommissionen om at tage konkrete skridt til at halvere fødevarespildet inden 2025. Europa-Parlamentet ønsker, at der indføres en samordnet strategi, der samler europæiske og nationale foranstaltninger, således at tabene i hver etape af fødevarekæden bliver reduceret. |
| --- | --- |

4.3

Europa-Parlamentet vedtog den 19. januar 2012 en beslutning om en strategi for en mere effektiv fødevarekæde. Det anmodede Kommissionen om at tage konkrete skridt til at halvere fødevarespildet inden 2025. Europa-Parlamentet ønsker, at der indføres en samordnet strategi, der samler europæiske og nationale foranstaltninger, således at tabene i hver etape af fødevarekæden bliver reduceret.

| 4.4 | I Kommissionens meddelelse om et ressourceeffektivt Europa (3) vier den et kapitel til fødevarer og opfordrer medlemsstaterne til at medtage fødevarespild i deres nationale programmer om affaldsforebyggelse. Det anføres, at fødevarespildet skal være halveret inden 2020. |
| --- | --- |

4.4

I Kommissionens meddelelse om et ressourceeffektivt Europa (3) vier den et kapitel til fødevarer og opfordrer medlemsstaterne til at medtage fødevarespild i deres nationale programmer om affaldsforebyggelse. Det anføres, at fødevarespildet skal være halveret inden 2020.

| 4.5 | Kommissionen offentliggjorde i august 2011 retningslinjer for udarbejdelse af programmer for forebyggelse af fødevarespild, som skal hjælpe medlemsstaterne med at udarbejde nationale affaldsforebyggelsesprogrammer inden for fødevarespild. Derudover har Kommissionen oprettet et decideret websted om fødevarespild med oplysninger om forebyggelse af madspild (dvs. 10 tips til at begrænse madspild, et oplysningsark om forskellen mellem"mindst holdbar til"-dato og "sidste anvendelsesdato", og en række eksempler på god praksis osv.). |
| --- | --- |

4.5

Kommissionen offentliggjorde i august 2011 retningslinjer for udarbejdelse af programmer for forebyggelse af fødevarespild, som skal hjælpe medlemsstaterne med at udarbejde nationale affaldsforebyggelsesprogrammer inden for fødevarespild. Derudover har Kommissionen oprettet et decideret websted om fødevarespild med oplysninger om forebyggelse af madspild (dvs. 10 tips til at begrænse madspild, et oplysningsark om forskellen mellem"mindst holdbar til"-dato og "sidste anvendelsesdato", og en række eksempler på god praksis osv.).

| 4.6 | Endelig er Kommissionen for tiden ved at udarbejde en meddelelse om bæredygtige fødevarer, i hvilken der lægges vægt på fødevarespild, og som forventes at foreligge ved udgangen af 2013. Under Den Rådgivende Gruppe for Fødevarekæden, Dyresundhed og Plantesundhed er der nedsat en arbejdsgruppe vedrørende fødevaretab og fødevarespild for at give mulighed for en meningsudveksling om dette emne mellem Kommissionen og alle de væsentlige interessenter i fødevarekæden. |
| --- | --- |

4.6

Endelig er Kommissionen for tiden ved at udarbejde en meddelelse om bæredygtige fødevarer, i hvilken der lægges vægt på fødevarespild, og som forventes at foreligge ved udgangen af 2013. Under Den Rådgivende Gruppe for Fødevarekæden, Dyresundhed og Plantesundhed er der nedsat en arbejdsgruppe vedrørende fødevaretab og fødevarespild for at give mulighed for en meningsudveksling om dette emne mellem Kommissionen og alle de væsentlige interessenter i fødevarekæden.

| 4.7 | Man kan også nævne initiativet "Greencook", som medfinansieres af ELFUL (Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne), og hvis formål er at begrænse fødevarespild. Takket være det multisektorielle partnerskab er de forskellige initiativer, der er gennemført på stedet, genstand for meningsudvekslinger med henblik på at gå fra forsøgsfasen til fasen med den generelle strategi. De foreløbige rapporter er opmuntrende, og de endelige erfaringer forventes at foreligge i 2014. |
| --- | --- |

4.7

Man kan også nævne initiativet "Greencook", som medfinansieres af ELFUL (Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne), og hvis formål er at begrænse fødevarespild. Takket være det multisektorielle partnerskab er de forskellige initiativer, der er gennemført på stedet, genstand for meningsudvekslinger med henblik på at gå fra forsøgsfasen til fasen med den generelle strategi. De foreløbige rapporter er opmuntrende, og de endelige erfaringer forventes at foreligge i 2014.

| 4.8 | Selv Rådet beskæftiger sig med spørgsmålet om en bæredygtig fødevareproduktion. Østrig har for nylig fremsat en idé, som har fået opbakning fra 16 medlemsstater, om en ny fødevaremodel, som blandt andet indeholder aspekter om værdisætning af fødevarer, og derved skal bidrage til at mindske fødevarespild. |
| --- | --- |

4.8

Selv Rådet beskæftiger sig med spørgsmålet om en bæredygtig fødevareproduktion. Østrig har for nylig fremsat en idé, som har fået opbakning fra 16 medlemsstater, om en ny fødevaremodel, som blandt andet indeholder aspekter om værdisætning af fødevarer, og derved skal bidrage til at mindske fødevarespild.

| 4.9 | I Det Forenede Kongerige har WRAP i flere år arbejdet aktivt med kvantificeringen og iværksættelsen af en kampagne til forebyggelse af fødevaretab og fødevarespild. Denne organisation er ophavsmand til en aftale indgået (Courtauld Commitment) mellem de primære britiske detailhandlere og mange af de største producenter af fødevarer og drikkevarer med henblik på at fremme og iværksætte ethvert tiltag, som kan begrænse fødevarespildet. Siden lanceringen af den i 2006/2007 er der sket en forbedring af situationen i fødevarekæden. |
| --- | --- |

4.9

I Det Forenede Kongerige har WRAP i flere år arbejdet aktivt med kvantificeringen og iværksættelsen af en kampagne til forebyggelse af fødevaretab og fødevarespild. Denne organisation er ophavsmand til en aftale indgået (Courtauld Commitment) mellem de primære britiske detailhandlere og mange af de største producenter af fødevarer og drikkevarer med henblik på at fremme og iværksætte ethvert tiltag, som kan begrænse fødevarespildet. Siden lanceringen af den i 2006/2007 er der sket en forbedring af situationen i fødevarekæden.

| 4.10 | Cateringfasen er ligeledes et kritisk punkt for fødevaretabene. En rapport offentliggjort i Storbritannien af Sustainable Restaurant Association (Restaurant Food Waste Survey Report (2010)) gør det lettere at forstå det, der sker på dette niveau. Formålet var at foretage en detaljeret kvantificering af fødevareaffaldet fra 10 restauranter, som er medlem af SRA, i forhold til tre niveauer: gæstens levninger, spild under tilberedningen og varer, som er beskadigede eller uanvendelige af forskellige grunde. Undersøgelsen skulle munde ud i konkrete anbefalinger til begrænsning af de konstaterede tab. |
| --- | --- |

4.10

Cateringfasen er ligeledes et kritisk punkt for fødevaretabene. En rapport offentliggjort i Storbritannien af Sustainable Restaurant Association (Restaurant Food Waste Survey Report (2010)) gør det lettere at forstå det, der sker på dette niveau. Formålet var at foretage en detaljeret kvantificering af fødevareaffaldet fra 10 restauranter, som er medlem af SRA, i forhold til tre niveauer: gæstens levninger, spild under tilberedningen og varer, som er beskadigede eller uanvendelige af forskellige grunde. Undersøgelsen skulle munde ud i konkrete anbefalinger til begrænsning af de konstaterede tab.

| 4.11 | På baggrund af den økonomiske og finansielle krise klager fødevarebankerne over, at deres ressourcer bliver mindre, mens deres behov bliver større i henhold til medlemsstaterne. Der er indgået aftaler mellem de forskellige velgørende organisationer og interessenterne i distributions- og forarbejdningsvirksomhederne for at gøre det muligt at anvende fødevarer, som er fjernet fra hylderne. Disse fødevarer frembyder selvfølgelig stadigvæk alle de nødvendige sundhedsmæssige garantier. |
| --- | --- |

4.11

På baggrund af den økonomiske og finansielle krise klager fødevarebankerne over, at deres ressourcer bliver mindre, mens deres behov bliver større i henhold til medlemsstaterne. Der er indgået aftaler mellem de forskellige velgørende organisationer og interessenterne i distributions- og forarbejdningsvirksomhederne for at gøre det muligt at anvende fødevarer, som er fjernet fra hylderne. Disse fødevarer frembyder selvfølgelig stadigvæk alle de nødvendige sundhedsmæssige garantier.

5.   Generelle bemærkninger

| 5.1 | I lyset af udfordringen med den demografiske udvikling, klimaændringerne og nødvendigheden af at anvende ressourcerne effektivt skal bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild indgå som en del af løsningen på problemet med fødevaresikkerheden. |
| --- | --- |

5.1

I lyset af udfordringen med den demografiske udvikling, klimaændringerne og nødvendigheden af at anvende ressourcerne effektivt skal bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild indgå som en del af løsningen på problemet med fødevaresikkerheden.

| 5.2 | Derfor skal der sondres mellem tilgangen "udviklingslande" og "industrialiserede lande". |
| --- | --- |

5.2

Derfor skal der sondres mellem tilgangen "udviklingslande" og "industrialiserede lande".

| 5.3 | I udviklingslandene, hvor tabene er koncentreret i fødevarekædens første led, er der brug for andre løsninger, og de er allerede genstand for anbefalinger i forskellige dokumenter fra EØSU. I de industrialiserede lande, herunder EU, skal bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild først og fremmest være rettet mod forarbejdnings-, distributions-, forbruger- og cateringleddene. |
| --- | --- |

5.3

I udviklingslandene, hvor tabene er koncentreret i fødevarekædens første led, er der brug for andre løsninger, og de er allerede genstand for anbefalinger i forskellige dokumenter fra EØSU. I de industrialiserede lande, herunder EU, skal bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild først og fremmest være rettet mod forarbejdnings-, distributions-, forbruger- og cateringleddene.

| 5.4 | I de industrialiserede lande drejer det sig snarere om et adfærdsproblem som følge af en nedgang i husholdningsbudgettets madpost de sidste 40 år, hvilket sandsynligvis medfører, at slutforbrugeren lægger mindre vægt på maden. Nogle undersøgelser viser, at holdningerne til mad både i forbindelse med indkøb og forbrug er forskellige i forhold til familieprofilen (indkomstniveau, husstandens størrelse og alderen osv.). Der skal tages højde for dette aspekt for at optimere de uddannelses-, bevidstgørelses- og oplysningstiltag, der skal gennemføres. |
| --- | --- |

5.4

I de industrialiserede lande drejer det sig snarere om et adfærdsproblem som følge af en nedgang i husholdningsbudgettets madpost de sidste 40 år, hvilket sandsynligvis medfører, at slutforbrugeren lægger mindre vægt på maden. Nogle undersøgelser viser, at holdningerne til mad både i forbindelse med indkøb og forbrug er forskellige i forhold til familieprofilen (indkomstniveau, husstandens størrelse og alderen osv.). Der skal tages højde for dette aspekt for at optimere de uddannelses-, bevidstgørelses- og oplysningstiltag, der skal gennemføres.

| 5.5 | Ved gennemgangen af de mange undersøgelser og initiativer, der er gennemført i forbindelse med bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild, kan det konstateres, at det er nødvendigt at disponere over pålidelige og sammenlignelige tal. Der skal også på EU-plan være en fælles definition og metode til rådighed for at kunne sætte tal på fødevaretabet og fødevarespildet. Dette bliver realiseret inden for rammerne af Det europæiske rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FP7), der blev lanceret i august 2012. Dette projekt drejer sig også om udveksling og udvikling af god praksis, afholdelse af arrangementer mellem forskellige partnere, øget bevidstgørelse og fremme af politiske henstillinger. Projektets hastende karakter og de fastsatte mål kræver imidlertid, at der iværksættes konkrete tiltag sideløbende med forskning, der skal forbedre dataene. |
| --- | --- |

5.5

Ved gennemgangen af de mange undersøgelser og initiativer, der er gennemført i forbindelse med bekæmpelsen af fødevaretab og fødevarespild, kan det konstateres, at det er nødvendigt at disponere over pålidelige og sammenlignelige tal. Der skal også på EU-plan være en fælles definition og metode til rådighed for at kunne sætte tal på fødevaretabet og fødevarespildet. Dette bliver realiseret inden for rammerne af Det europæiske rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FP7), der blev lanceret i august 2012. Dette projekt drejer sig også om udveksling og udvikling af god praksis, afholdelse af arrangementer mellem forskellige partnere, øget bevidstgørelse og fremme af politiske henstillinger. Projektets hastende karakter og de fastsatte mål kræver imidlertid, at der iværksættes konkrete tiltag sideløbende med forskning, der skal forbedre dataene.

| 5.6 | For at optimere resultaterne af de erfaringer, der er gjort på EU-plan samt på nationalt og lokalt plan, er det nødvendigt at skabe en gunstig ramme for udveksling af oplysninger og positive initiativer. |
| --- | --- |

5.6

For at optimere resultaterne af de erfaringer, der er gjort på EU-plan samt på nationalt og lokalt plan, er det nødvendigt at skabe en gunstig ramme for udveksling af oplysninger og positive initiativer.

| 5.7 | Generelt set gælder følgende:






  — | indsatsen for at begrænse fødevaretab og fødevarespild skal overholde et affaldshierarki: først forebyggelse, dernæst anvendelse til konsum (f.eks. donationer til fødevarebanker), derefter anvendelse til dyrefoder og endelig til energiproduktion og kompostering, |
| --- | --- | --- |

5.7

Generelt set gælder følgende:

—

indsatsen for at begrænse fødevaretab og fødevarespild skal overholde et affaldshierarki: først forebyggelse, dernæst anvendelse til konsum (f.eks. donationer til fødevarebanker), derefter anvendelse til dyrefoder og endelig til energiproduktion og kompostering,

| — | der skal gennemføres tiltag på hvert niveau af fødevarekæden. Incitamenter skal gives højeste prioritet, |
| --- | --- |

—

der skal gennemføres tiltag på hvert niveau af fødevarekæden. Incitamenter skal gives højeste prioritet,

| — | tiltag med henblik på at begrænse fødevaretab og fødevarespild skal afvejes mod kravene om fødevaresikkerhed. |
| --- | --- |

—

tiltag med henblik på at begrænse fødevaretab og fødevarespild skal afvejes mod kravene om fødevaresikkerhed.

| 5.8 | De store distributionskæder er ganske vist ikke det led i fødevarekæden, hvor fødevarespildet er størst, men de kan dog spille en afgørende rolle med hensyn til at begrænse det ved at indføre bestemte forretningspraksisser og ved i højere grad at give forbrugerne oplysninger og bevidstgøre dem. |
| --- | --- |

5.8

De store distributionskæder er ganske vist ikke det led i fødevarekæden, hvor fødevarespildet er størst, men de kan dog spille en afgørende rolle med hensyn til at begrænse det ved at indføre bestemte forretningspraksisser og ved i højere grad at give forbrugerne oplysninger og bevidstgøre dem.

| 5.9 | Når man analyserer de undersøgelser, der undersøger virksomhedernes salgspraksisser, er det imidlertid ikke altid let at identificere de praksisser, der helt tydeligt på den ene eller den anden måde påvirker fødevarespildet. Disse praksisser har positiv indflydelse på fødevarespildet eller ej i forhold til forskellige kriterier såsom husholdningernes størrelse, type, eller hvilken type fødevarer der er tale om. |
| --- | --- |

5.9

Når man analyserer de undersøgelser, der undersøger virksomhedernes salgspraksisser, er det imidlertid ikke altid let at identificere de praksisser, der helt tydeligt på den ene eller den anden måde påvirker fødevarespildet. Disse praksisser har positiv indflydelse på fødevarespildet eller ej i forhold til forskellige kriterier såsom husholdningernes størrelse, type, eller hvilken type fødevarer der er tale om.

| 5.10 | I konklusionerne fra en undersøgelse fra CRIOC (forbrugerorganisationernes forsknings- og informationscenter i Belgien) af forretningspraksisser i Belgien anbefales en række initiativer, som kunne udvikles sammen med distributionskæderne for at tilskynde forbrugerne til at træffe ansvarlige valg. De foreslåede tiltag omfatter bl.a. at indlede en dialog med forbrugeren, der kunne sætte fokus på oprindelsen, produktionsmåden, næringsværdien, og ikke blot prisfaktoren, eller gøre det lettere at fortolke anvendelsesdatoerne på etiketten korrekt. |
| --- | --- |

5.10

I konklusionerne fra en undersøgelse fra CRIOC (forbrugerorganisationernes forsknings- og informationscenter i Belgien) af forretningspraksisser i Belgien anbefales en række initiativer, som kunne udvikles sammen med distributionskæderne for at tilskynde forbrugerne til at træffe ansvarlige valg. De foreslåede tiltag omfatter bl.a. at indlede en dialog med forbrugeren, der kunne sætte fokus på oprindelsen, produktionsmåden, næringsværdien, og ikke blot prisfaktoren, eller gøre det lettere at fortolke anvendelsesdatoerne på etiketten korrekt.

| 5.11 | På et tidspunkt, hvor fødevarebankerne oplever et fald i deres ressourcer samtidig med en stigning i henvendelserne, skal myndighederne gøre alt, hvad der står i deres magt, for at lette overførslen af fødevarer til dem. Samtidig med at fødevaresikkerheden fortsat prioriteres, er det vigtigt, at myndighederne indfører en række administrative krav for at lette arbejdet for distributører, som ønsker at levere til fødevarebankerne i stedet for at kassere fødevarer, som stadig er spiselige. Det samme gælder cateringvirksomheder og restauranter. Der skal tilskyndes til at fremme erfaringer, der er gjort i en række medlemsstater, både med hensyn til at fritage donorerne for ansvar med forbehold af visse bestemmelser og med hensyn til skatteincitamenter. |
| --- | --- |

5.11

På et tidspunkt, hvor fødevarebankerne oplever et fald i deres ressourcer samtidig med en stigning i henvendelserne, skal myndighederne gøre alt, hvad der står i deres magt, for at lette overførslen af fødevarer til dem. Samtidig med at fødevaresikkerheden fortsat prioriteres, er det vigtigt, at myndighederne indfører en række administrative krav for at lette arbejdet for distributører, som ønsker at levere til fødevarebankerne i stedet for at kassere fødevarer, som stadig er spiselige. Det samme gælder cateringvirksomheder og restauranter. Der skal tilskyndes til at fremme erfaringer, der er gjort i en række medlemsstater, både med hensyn til at fritage donorerne for ansvar med forbehold af visse bestemmelser og med hensyn til skatteincitamenter.

| 5.12 | I forbindelse med overvejelserne om at fremme lokale produkter i storkøkkener kan det konstateres, at de lokale producenter og andelsselskaber kan blive afskrækket af de tunge procedurer. En del af løsningen kunne være at give disse aktører lettere adgang til offentlige indkøbsaftaler. Her kan de lokale myndigheder også spille en rolle både med hensyn til indførelsen af specifikke kriterier for kantiner, der hører under deres ansvar, og med hensyn til efteruddannelse af personalet til en mere bæredygtig kost. |
| --- | --- |

5.12

I forbindelse med overvejelserne om at fremme lokale produkter i storkøkkener kan det konstateres, at de lokale producenter og andelsselskaber kan blive afskrækket af de tunge procedurer. En del af løsningen kunne være at give disse aktører lettere adgang til offentlige indkøbsaftaler. Her kan de lokale myndigheder også spille en rolle både med hensyn til indførelsen af specifikke kriterier for kantiner, der hører under deres ansvar, og med hensyn til efteruddannelse af personalet til en mere bæredygtig kost.

| 5.13 | På storkøkkenområdet viser de forskellige initiativer, at det er nødvendigt at kommunikere både med personalet og forbrugerne for at ændre adfærden. |
| --- | --- |

5.13

På storkøkkenområdet viser de forskellige initiativer, at det er nødvendigt at kommunikere både med personalet og forbrugerne for at ændre adfærden.

| 5.14 | Undervisningsplanerne for de fremtidige kokke skal tilpasses. De kunne omfatte bevidstgørelse om forskellige aspekter af fødevarespild, som f.eks. lagerforvaltning, affaldssortering, de mulige økonomiske gevinster eller forbrugertilgangen. |
| --- | --- |

5.14

Undervisningsplanerne for de fremtidige kokke skal tilpasses. De kunne omfatte bevidstgørelse om forskellige aspekter af fødevarespild, som f.eks. lagerforvaltning, affaldssortering, de mulige økonomiske gevinster eller forbrugertilgangen.

| 5.15 | Alle forebyggelsestiltag skal tage udgangspunkt i en fælles og samordnet indsats fra alle de berørte aktørers side. De foranstaltninger, der iværksættes, skal være differentieret i forhold til de pågældende aktører og forbrugsmønstre og den pågældende fødevaretype med henblik på hurtigst muligt at opnå konkrete resultater. |
| --- | --- |

5.15

Alle forebyggelsestiltag skal tage udgangspunkt i en fælles og samordnet indsats fra alle de berørte aktørers side. De foranstaltninger, der iværksættes, skal være differentieret i forhold til de pågældende aktører og forbrugsmønstre og den pågældende fødevaretype med henblik på hurtigst muligt at opnå konkrete resultater.

| 5.16 | Som eksempel kan nævnes, at det er nødvendigt at indlede en dialog med forarbejdningsindustrien for at få den til at bringe produkter, der medvirker til at begrænse husholdningernes fødevarespild, i omsætning (design af emballagerne, mængder og formater, der passer til bestemte fødevarer osv.). Denne problemstilling bør også medtages i uddannelsen af emballagedesignere. |
| --- | --- |

5.16

Som eksempel kan nævnes, at det er nødvendigt at indlede en dialog med forarbejdningsindustrien for at få den til at bringe produkter, der medvirker til at begrænse husholdningernes fødevarespild, i omsætning (design af emballagerne, mængder og formater, der passer til bestemte fødevarer osv.). Denne problemstilling bør også medtages i uddannelsen af emballagedesignere.

| 5.17 | I primærproduktionsfasen kan der tilskyndes til og udvikles forskellige tiltag:






  — | videreførelse og styrkelse af den anvendte forskning både med hensyn til dyr og planter med henblik på at begrænse tab som følge af sygdomme, tekniske mangler eller klimamæssige luner. Det europæiske innovationspartnerskab "Landbrugets produktivitet og bæredygtighed" kunne indgå i denne tilgang, |
| --- | --- | --- |

5.17

I primærproduktionsfasen kan der tilskyndes til og udvikles forskellige tiltag:

—

videreførelse og styrkelse af den anvendte forskning både med hensyn til dyr og planter med henblik på at begrænse tab som følge af sygdomme, tekniske mangler eller klimamæssige luner. Det europæiske innovationspartnerskab "Landbrugets produktivitet og bæredygtighed" kunne indgå i denne tilgang,

| — | tilskyndelse til iværksættelse af brancheaftaler, der anbefales i den nuværende og fremtidige fælles landbrugspolitik, idet de gøres effektive og udvikles, så de bliver bæredygtige, |
| --- | --- |

—

tilskyndelse til iværksættelse af brancheaftaler, der anbefales i den nuværende og fremtidige fælles landbrugspolitik, idet de gøres effektive og udvikles, så de bliver bæredygtige,

| — | landbruget vil fortsat spille en afgørende rolle som leverandør til landbrugsfødevareindustrien, men fremme og udvikling af korte kredsløb kan bidrage til at begrænse fødevaretab og fødevarespild ved at fjerne mellemleddene mellem produktions- og forbrugsled. |
| --- | --- |

—

landbruget vil fortsat spille en afgørende rolle som leverandør til landbrugsfødevareindustrien, men fremme og udvikling af korte kredsløb kan bidrage til at begrænse fødevaretab og fødevarespild ved at fjerne mellemleddene mellem produktions- og forbrugsled.

| 5.18 | Omfanget af fødevaretabet og fødevarespildet samt årsagerne til det er for øjeblikket i princippet velkendte. Men tabene skal angives bedre efter årsag. Det er klart, at de forskellige undersøgelser af kvantificeringen af fødevaretab og fødevarespild i forskellige faser er vigtige for at få en bedre forståelse af fænomenet og iværksætte forebyggelsestiltag på grundlag af holdbare og verificerbare argumenter. Disse tiltag er særlig vigtige, fordi omkostningerne forbundet med spild gennem den oparbejdede affaldsmængde vil stige i fremtiden. |
| --- | --- |

5.18

Omfanget af fødevaretabet og fødevarespildet samt årsagerne til det er for øjeblikket i princippet velkendte. Men tabene skal angives bedre efter årsag. Det er klart, at de forskellige undersøgelser af kvantificeringen af fødevaretab og fødevarespild i forskellige faser er vigtige for at få en bedre forståelse af fænomenet og iværksætte forebyggelsestiltag på grundlag af holdbare og verificerbare argumenter. Disse tiltag er særlig vigtige, fordi omkostningerne forbundet med spild gennem den oparbejdede affaldsmængde vil stige i fremtiden.

| 5.19 | Fødevarespildet i forbrugerfasen har en oprindelse, der skyldes flere faktorer, som fordeler sig forskelligt efter medlemsstat, dens kultur, klima, kost og husholdningstype. Denne konstatering vanskeliggør yderligere valget af en passende kommunikation på EU-plan. |
| --- | --- |

5.19

Fødevarespildet i forbrugerfasen har en oprindelse, der skyldes flere faktorer, som fordeler sig forskelligt efter medlemsstat, dens kultur, klima, kost og husholdningstype. Denne konstatering vanskeliggør yderligere valget af en passende kommunikation på EU-plan.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om Uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen (EUT C 43 af 15.2.2012, s. 94-98).

1

Uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen

(2)  COM(2011) 0571 endelig "Køreplan til et resourceeffektivt Europa", s. 21.

2

(3)  COM(2011) 571 final, "Køreplan til et resourceeffektivt Europa".

3

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

488. plenarmøde den 20. og 21. marts 2013

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/52

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen — Regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi: et partnerskab for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst

COM(2012) 287 final

2013/C 161/09

Ordfører: Henri MALOSSE

Kommissionen besluttede den 20. juni 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen – Regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi: et partnerskab for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst"

COM(2012) 287 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 4. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 165 stemmer for, 2 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger – "Yderregionerne som platforme for Europa"

| 1.1 | Når det gælder regionerne i den yderste periferi (herefter yderregionerne) bør det i dag være EU's vigtigste prioritet at styrke de bånd, som knytter dem til det europæiske fastland, og forstærke borgernes tilhørsforhold til EU. Yderregionerne kan inden for visse områder som f.eks. biodiversitet, jordobservation, vedvarende energikilder og kulturel integration fungere som laboratorier, forsøgsområder og endda som forbilleder for Europa. |
| --- | --- |

1.1

Når det gælder regionerne i den yderste periferi (herefter yderregionerne) bør det i dag være EU's vigtigste prioritet at styrke de bånd, som knytter dem til det europæiske fastland, og forstærke borgernes tilhørsforhold til EU. Yderregionerne kan inden for visse områder som f.eks. biodiversitet, jordobservation, vedvarende energikilder og kulturel integration fungere som laboratorier, forsøgsområder og endda som forbilleder for Europa.

| 1.2 | Yderregionerne har en række væsentlige aktiver, som kan bidrage til Europas fremtid. Det drejer sig blandt andet om kompetencer hos såvel mænd som kvinder, regionernes landbrugs-, fiskeri- og industriprodukter, kvalitetsturismen og deres geografiske beliggenhed som platforme for Europa i de pågældende områder. Yderregionerne skal have adgang til alle det indre markeds fordele på lige vilkår med andre europæiske regioner. |
| --- | --- |

1.2

Yderregionerne har en række væsentlige aktiver, som kan bidrage til Europas fremtid. Det drejer sig blandt andet om kompetencer hos såvel mænd som kvinder, regionernes landbrugs-, fiskeri- og industriprodukter, kvalitetsturismen og deres geografiske beliggenhed som platforme for Europa i de pågældende områder. Yderregionerne skal have adgang til alle det indre markeds fordele på lige vilkår med andre europæiske regioner.

| 1.3 | Trods de ekstremt svære økonomiske betingelser, som hersker i øjeblikket, bør støtten til yderregionerne ikke mindskes. Disse regioner bør have rådighed over økonomiske midler, som er tilstrækkelige til, at de kan nå de mål, der er fastsat i Europa 2020-strategien, og kompensere for følgerne af de ulemper, der er en følge af deres fjerne beliggenhed. |
| --- | --- |

1.3

Trods de ekstremt svære økonomiske betingelser, som hersker i øjeblikket, bør støtten til yderregionerne ikke mindskes. Disse regioner bør have rådighed over økonomiske midler, som er tilstrækkelige til, at de kan nå de mål, der er fastsat i Europa 2020-strategien, og kompensere for følgerne af de ulemper, der er en følge af deres fjerne beliggenhed.

| 1.4 | Selv om EU's politik over for yderregionerne har givet gode resultater, er det nødvendigt at puste nyt liv i begrebet "yderste periferi" med udgangspunkt i det specifikke retsgrundlag i TEUF og tilføre det en mere strategisk og ambitiøs dimension. Man kan således ikke længere forsvare ikke at lade disse regioner indgå i EU's strategier for overordnede net, forskning, mobilitet og jordobservation. |
| --- | --- |

1.4

Selv om EU's politik over for yderregionerne har givet gode resultater, er det nødvendigt at puste nyt liv i begrebet "yderste periferi" med udgangspunkt i det specifikke retsgrundlag i TEUF og tilføre det en mere strategisk og ambitiøs dimension. Man kan således ikke længere forsvare ikke at lade disse regioner indgå i EU's strategier for overordnede net, forskning, mobilitet og jordobservation.

| 1.5 | POSEI-ordningen (særlige programmer for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter) bør evalueres og udvides, således at den kommer til at gælde alle yderregionernes produkter – såvel landbrugsprodukter som andre produkter. |
| --- | --- |

1.5

POSEI-ordningen (særlige programmer for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter) bør evalueres og udvides, således at den kommer til at gælde alle yderregionernes produkter – såvel landbrugsprodukter som andre produkter.

| 1.6 | Endelig bør artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter TEUF) reelt bringes i anvendelse i forbindelse med en række europæiske politikker, f.eks. vedr. konkurrence, offentlige udbud, fiskeri og miljø, således at der tages højde for de geografiske og klimatiske realiteter, der er kendetegnende for yderregionerne. Tager man udgangspunkt i traktatens ordlyd, synes Kommissionens nuværende tøven i den henseende ikke at være berettiget. EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde og offentliggøre en analyse af anvendelsen af artikel 349. |
| --- | --- |

1.6

Endelig bør artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter TEUF) reelt bringes i anvendelse i forbindelse med en række europæiske politikker, f.eks. vedr. konkurrence, offentlige udbud, fiskeri og miljø, således at der tages højde for de geografiske og klimatiske realiteter, der er kendetegnende for yderregionerne. Tager man udgangspunkt i traktatens ordlyd, synes Kommissionens nuværende tøven i den henseende ikke at være berettiget. EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde og offentliggøre en analyse af anvendelsen af artikel 349.

| 1.7 | Beskæftigelse og ungdom er afgørende spørgsmål for yderregionerne! Den sociale dimension bør være en af prioriteterne for EU's politik over for yderregionerne. Derfor bør den konkretiseres gennem iværksættelse af støtteprogrammer på kort, mellemlangt og langt sigt for henholdsvis uddannelse, der er tilpasset behovene på arbejdsmarkedet i disse regioner, og beskæftigelses- og velfærdsfremmende aktiviteter. |
| --- | --- |

1.7

Beskæftigelse og ungdom er afgørende spørgsmål for yderregionerne! Den sociale dimension bør være en af prioriteterne for EU's politik over for yderregionerne. Derfor bør den konkretiseres gennem iværksættelse af støtteprogrammer på kort, mellemlangt og langt sigt for henholdsvis uddannelse, der er tilpasset behovene på arbejdsmarkedet i disse regioner, og beskæftigelses- og velfærdsfremmende aktiviteter.

| 1.8 | Det er også gennem programmer, der gennemføres i yderregionerne, at Europa vil kunne forbedre sin konkurrenceevne, f.eks. når det gælder vedvarende energi og havforskning, undersøgelser af biodiversiteten, skovdyrkning, sundhed og bekæmpelse af tropiske sygdomme. |
| --- | --- |

1.8

Det er også gennem programmer, der gennemføres i yderregionerne, at Europa vil kunne forbedre sin konkurrenceevne, f.eks. når det gælder vedvarende energi og havforskning, undersøgelser af biodiversiteten, skovdyrkning, sundhed og bekæmpelse af tropiske sygdomme.

| 1.9 | Det er klart, at målet er at integrere yderregionerne bedre i deres geografiske miljø. Adskillige eksempler vidner om, at Kommissionen har svært ved skabe sig en overordnet forståelse for yderregionernes rolle som strategisk europæisk platform i forbindelse med EU's eksterne politikker, ikke mindst når det gælder handel samt fiskeri-, samarbejds- og udviklingspolitik. Det er nødvendigt, at Kommissionen støtter mere klart, synligt og aktivt op om det regionale samarbejde. |
| --- | --- |

1.9

Det er klart, at målet er at integrere yderregionerne bedre i deres geografiske miljø. Adskillige eksempler vidner om, at Kommissionen har svært ved skabe sig en overordnet forståelse for yderregionernes rolle som strategisk europæisk platform i forbindelse med EU's eksterne politikker, ikke mindst når det gælder handel samt fiskeri-, samarbejds- og udviklingspolitik. Det er nødvendigt, at Kommissionen støtter mere klart, synligt og aktivt op om det regionale samarbejde.

| 1.10 | Inddragelsen af civilsamfundet i EU's strategi skal være mere end bare smukke ord. EØSU foreslår, at der afholdes rundbordsdiskussioner med deltagelse af civilsamfundets aktører i de enkelte yderregioner med henblik på at udarbejde "handlingsplaner", som fastsætter mål og etaper for gennemførelsen af Europa 2020-strategien. EØSU foreslår at denne proces iværksættes i samarbejde med yderregionernes formandskonference og deres økonomiske og sociale råd. |
| --- | --- |

1.10

Inddragelsen af civilsamfundet i EU's strategi skal være mere end bare smukke ord. EØSU foreslår, at der afholdes rundbordsdiskussioner med deltagelse af civilsamfundets aktører i de enkelte yderregioner med henblik på at udarbejde "handlingsplaner", som fastsætter mål og etaper for gennemførelsen af Europa 2020-strategien. EØSU foreslår at denne proces iværksættes i samarbejde med yderregionernes formandskonference og deres økonomiske og sociale råd.

| 1.11 | I øvrigt går EØSU ind for, at der etableres en struktureret dialog mellem civilsamfundene i de enkelte yderregioner og i deres nabolande (Latinamerika, Atlanterhavsområdet, Caribien, Det Indiske Ocean). Formålet er bl.a. at få repræsentanterne for yderregionerne til at deltage i den dialog, Kommissionen har etableret inden for rammerne af de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA). EØSU støtter oprettelsen af overvågningsudvalg i samarbejde med civilsamfundet inden for rammerne af alle ØPA'erne og opfordrer til, at yderregionerne får adgang til at deltage i de udvalg, der er relevante for dem. |
| --- | --- |

1.11

I øvrigt går EØSU ind for, at der etableres en struktureret dialog mellem civilsamfundene i de enkelte yderregioner og i deres nabolande (Latinamerika, Atlanterhavsområdet, Caribien, Det Indiske Ocean). Formålet er bl.a. at få repræsentanterne for yderregionerne til at deltage i den dialog, Kommissionen har etableret inden for rammerne af de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA). EØSU støtter oprettelsen af overvågningsudvalg i samarbejde med civilsamfundet inden for rammerne af alle ØPA'erne og opfordrer til, at yderregionerne får adgang til at deltage i de udvalg, der er relevante for dem.

| 1.12 | EØSU foreslår, at der oprettes lokale EU-kontorer i hver enkelt af yderregionerne med henblik på at gøre forbindelserne mellem EU og disse regioner mere håndgribelige, synlige og direkte. |
| --- | --- |

1.12

EØSU foreslår, at der oprettes lokale EU-kontorer i hver enkelt af yderregionerne med henblik på at gøre forbindelserne mellem EU og disse regioner mere håndgribelige, synlige og direkte.

2.   Indledning og generelle bemærkninger

| 2.1 | Artikel 349 og 355 i TEUF definerer og anerkender de særlige forhold, der gør sig gældende i regionerne i den yderste periferi. Siden 1989 har disse regioner desuden været omfattet af et særprogram, som har til formål at støtte socioøkonomiske udviklingsforanstaltninger med henblik på større konvergens med resten af EU. |
| --- | --- |

2.1

Artikel 349 og 355 i TEUF definerer og anerkender de særlige forhold, der gør sig gældende i regionerne i den yderste periferi. Siden 1989 har disse regioner desuden været omfattet af et særprogram, som har til formål at støtte socioøkonomiske udviklingsforanstaltninger med henblik på større konvergens med resten af EU.

| 2.2 | Yderregionerne udvider EU's territorium og geografiske tilstedeværelse i verden ganske betragteligt, og derved er de med til at øge Europas politiske, økonomiske og kulturelle indflydelse, samtidig med at de bidrager med enorme fiskeriområder i Atlanterhavet og Det Indiske Ocean. Denne rolle som platforme for Europa bør i højere grad værdsættes ved at gøre yderregionerne til en del af de transeuropæiske netværk (såsom TEN-T og digitale netværk), give dem privilegeret adgang til europæiske programmer for jordobservation (GMES, GALILEO) og til de europæiske forskningsprogrammer for vedvarende energi og biodiversitet. Det bør også gennem forskellige mobilitets- og samarbejdsprogrammer anerkendes, at yderregionerne er en kanal for europæisk indflydelse i verden. Tilstedeværelsen af særlige EU-repræsentanter i disse regioner er berettiget på grund af regionernes fjerne beliggenhed, og det vil både være et politisk signal og et effektivt middel til fremme af rollen som platform. |
| --- | --- |

2.2

Yderregionerne udvider EU's territorium og geografiske tilstedeværelse i verden ganske betragteligt, og derved er de med til at øge Europas politiske, økonomiske og kulturelle indflydelse, samtidig med at de bidrager med enorme fiskeriområder i Atlanterhavet og Det Indiske Ocean. Denne rolle som platforme for Europa bør i højere grad værdsættes ved at gøre yderregionerne til en del af de transeuropæiske netværk (såsom TEN-T og digitale netværk), give dem privilegeret adgang til europæiske programmer for jordobservation (GMES, GALILEO) og til de europæiske forskningsprogrammer for vedvarende energi og biodiversitet. Det bør også gennem forskellige mobilitets- og samarbejdsprogrammer anerkendes, at yderregionerne er en kanal for europæisk indflydelse i verden. Tilstedeværelsen af særlige EU-repræsentanter i disse regioner er berettiget på grund af regionernes fjerne beliggenhed, og det vil både være et politisk signal og et effektivt middel til fremme af rollen som platform.

| 2.3 | Også EØSU har de sidste mere end 20 år støttet de aktiviteter, som civilsamfundet i yderregionerne har gennemført med henblik på at nærme sig EU og i højere grad blive hørt og spurgt til råds. I den forbindelse skal navnlig fremhæves de mulige negative konsekvenser for yderregionerne af EU's handelspolitik, bl.a. i form af frihandelsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler med yderregionernes nabolande (1). Man må beklage, at Kommissionen undlader at behandle dette spørgsmål i sin meddelelse og ikke tager hensyn til anbefalingerne i EØSU's udtalelse (2) af 17. februar 2010 (ordfører: Hervé Coupeau), ikke mindst for så vidt angår ledsageforanstaltninger. |
| --- | --- |

2.3

Også EØSU har de sidste mere end 20 år støttet de aktiviteter, som civilsamfundet i yderregionerne har gennemført med henblik på at nærme sig EU og i højere grad blive hørt og spurgt til råds. I den forbindelse skal navnlig fremhæves de mulige negative konsekvenser for yderregionerne af EU's handelspolitik, bl.a. i form af frihandelsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler med yderregionernes nabolande (1). Man må beklage, at Kommissionen undlader at behandle dette spørgsmål i sin meddelelse og ikke tager hensyn til anbefalingerne i EØSU's udtalelse (2) af 17. februar 2010 (ordfører: Hervé Coupeau), ikke mindst for så vidt angår ledsageforanstaltninger.

| 2.4 | En anden svaghed ved meddelelsen er, at den ikke beskæftiger sig med konsekvenserne af, at yderregionerne er en del af EU, hvilket ellers har stor politisk betydning. Høringen på la Réunion vidnede om, at civilsamfundet går helt og aldeles ind for det europæiske projekt. Dette blev der på intet tidspunkt sat spørgsmålstegn ved. Efter EØSU's opfattelse bør EU's strategi over for yderregionerne først og fremmest gå ud på at forbedre deres integration i det samlede Europa, samtidig med at der tages hensyn til den situation, de befinder sig i. |
| --- | --- |

2.4

En anden svaghed ved meddelelsen er, at den ikke beskæftiger sig med konsekvenserne af, at yderregionerne er en del af EU, hvilket ellers har stor politisk betydning. Høringen på la Réunion vidnede om, at civilsamfundet går helt og aldeles ind for det europæiske projekt. Dette blev der på intet tidspunkt sat spørgsmålstegn ved. Efter EØSU's opfattelse bør EU's strategi over for yderregionerne først og fremmest gå ud på at forbedre deres integration i det samlede Europa, samtidig med at der tages hensyn til den situation, de befinder sig i.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1 | I forbindelse med gennemførelsen af samhørighedspolitikken er det efterhånden blevet bydende nødvendigt at forenkle og fremskynde procedurerne for udvælgelse og tildeling af midler. Ansvaret for forsinkelser og lange ventetider påhviler ofte først og fremmest EU og de nationale myndigheder. De skader i høj grad EU's troværdighed. Det bør der hurtigst muligt, og inden man kigger nærmere på de kommende finansielle overslag, gøres noget ved. |
| --- | --- |

3.1

I forbindelse med gennemførelsen af samhørighedspolitikken er det efterhånden blevet bydende nødvendigt at forenkle og fremskynde procedurerne for udvælgelse og tildeling af midler. Ansvaret for forsinkelser og lange ventetider påhviler ofte først og fremmest EU og de nationale myndigheder. De skader i høj grad EU's troværdighed. Det bør der hurtigst muligt, og inden man kigger nærmere på de kommende finansielle overslag, gøres noget ved.

| 3.2 | En anden væsentlig forudsætning for EU's fremtidige programmer er, at man sørger for større synlighed og koncentration af støtten fra EU. Den nuværende spredning af støtten er både ineffektiv og giver anledning til kritik. Som omtalt i førnævnte udtalelse udarbejdet af Hervé Coupeau, går EØSU på nuværende trin ind for, at midlerne koncentreres om tre grundlæggende prioriteter. For det første uddannelse, som fremmer beskæftigelsesegnetheden, ikke mindst blandt de unge – også gennem støtte til basisinfrastrukturer – for disse regioners vigtigste rigdom ligger selvsagt i det talent og den iværksætterånd, som er til stede hos de kvinder og mænd, som bor der. Den anden prioritet er støtte til den private sektor, for så vidt som den skaber velstand og beskæftigelse. Det gælder små og mellemstore virksomheder og industrivirksomheder, turisme, tjenesteydelser til produktionsfaktorer, landbrug, skovdyrkning og fiskeri. For det tredje udgør investeringer i de store net (ikt, transport, affald, vand, energi osv.) også en prioritet, så borgerne kan sikres lige adgang til forsyningspligtydelser, hvilket bidrager til disse regioners konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.2

En anden væsentlig forudsætning for EU's fremtidige programmer er, at man sørger for større synlighed og koncentration af støtten fra EU. Den nuværende spredning af støtten er både ineffektiv og giver anledning til kritik. Som omtalt i førnævnte udtalelse udarbejdet af Hervé Coupeau, går EØSU på nuværende trin ind for, at midlerne koncentreres om tre grundlæggende prioriteter. For det første uddannelse, som fremmer beskæftigelsesegnetheden, ikke mindst blandt de unge – også gennem støtte til basisinfrastrukturer – for disse regioners vigtigste rigdom ligger selvsagt i det talent og den iværksætterånd, som er til stede hos de kvinder og mænd, som bor der. Den anden prioritet er støtte til den private sektor, for så vidt som den skaber velstand og beskæftigelse. Det gælder små og mellemstore virksomheder og industrivirksomheder, turisme, tjenesteydelser til produktionsfaktorer, landbrug, skovdyrkning og fiskeri. For det tredje udgør investeringer i de store net (ikt, transport, affald, vand, energi osv.) også en prioritet, så borgerne kan sikres lige adgang til forsyningspligtydelser, hvilket bidrager til disse regioners konkurrenceevne.

| 3.3 | Bæredygtig udvikling er et vigtigt spørgsmål, men det bør udvides til også at gælde en lang række andre faktorer end blot miljøet. Kigger man f.eks. på turisme, indebærer bæredygtig udvikling også respekt for den lokale identitet, den regionale knowhow, bevarelse af den traditionelle levevis, sproget og de lokale produkter. Spørgsmålet om adgang for alle, demografisk udvikling og håndtering af afhængigheden har særlig betydning i yderregionerne og behandles ikke i tilstrækkeligt omfang i Kommissionens meddelelse. |
| --- | --- |

3.3

Bæredygtig udvikling er et vigtigt spørgsmål, men det bør udvides til også at gælde en lang række andre faktorer end blot miljøet. Kigger man f.eks. på turisme, indebærer bæredygtig udvikling også respekt for den lokale identitet, den regionale knowhow, bevarelse af den traditionelle levevis, sproget og de lokale produkter. Spørgsmålet om adgang for alle, demografisk udvikling og håndtering af afhængigheden har særlig betydning i yderregionerne og behandles ikke i tilstrækkeligt omfang i Kommissionens meddelelse.

| 3.4 | EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at lade reglerne om offentlige indkøb tage hensyn til de særlige vilkår, som hersker i yderregionerne. Yderregionernes særlige vilkår retfærdiggør ikke blot, at der tages hensyn til den lokale beskæftigelse, men også at man forsøger at undgå social dumping fra nabolandene i form af langt lavere lønomkostninger, men også aggressive lavprispolitikker, der praktiseres af visse økonomiske aktører, som i første omgang eliminerer enhver form for lokal konkurrence for derefter at sætte priserne op i bedste monopolstil. |
| --- | --- |

3.4

EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at lade reglerne om offentlige indkøb tage hensyn til de særlige vilkår, som hersker i yderregionerne. Yderregionernes særlige vilkår retfærdiggør ikke blot, at der tages hensyn til den lokale beskæftigelse, men også at man forsøger at undgå social dumping fra nabolandene i form af langt lavere lønomkostninger, men også aggressive lavprispolitikker, der praktiseres af visse økonomiske aktører, som i første omgang eliminerer enhver form for lokal konkurrence for derefter at sætte priserne op i bedste monopolstil.

| 3.5 | Hvad forbindelserne til tredjelande angår, beklager EØSU, at Kommissionens meddelelse mangler en klar vision, som EØSU ellers efterlyste i Hervé Coupeaus udtalelse. EØSU betoner betydningen af samarbejde mellem yderregionerne og nabolandene, ikke mindst AVS-landene, i form af fælles samarbejdsprojekter, som mobiliserer midler fra EUF, EFRU, ESF, ELFUL og EHFF. Der er blevet gennemført adskillige undersøgelser på dette område, men af mangel på operative regler er der kun blevet iværksat få konkrete samarbejdsprojekter. Samarbejdsmulighederne er imidlertid mange inden for transport, turisme, uddannelse, sundhed, fiskeri og landbrug, F&U og miljøbeskyttelse. Samtidig er spørgsmålet om EU's handelspolitik stadig ubesvaret. Frihandelsaftaler eller udsigten til frihandelsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler er en reel trussel mod visse yderregioners skrøbelige økonomi. Hvis man ikke tager hensyn til yderregionernes reelle interesser i EU's handelspolitik, giver udkastet til EU's nye strategi for yderregionerne ingen mening. |
| --- | --- |

3.5

Hvad forbindelserne til tredjelande angår, beklager EØSU, at Kommissionens meddelelse mangler en klar vision, som EØSU ellers efterlyste i Hervé Coupeaus udtalelse. EØSU betoner betydningen af samarbejde mellem yderregionerne og nabolandene, ikke mindst AVS-landene, i form af fælles samarbejdsprojekter, som mobiliserer midler fra EUF, EFRU, ESF, ELFUL og EHFF. Der er blevet gennemført adskillige undersøgelser på dette område, men af mangel på operative regler er der kun blevet iværksat få konkrete samarbejdsprojekter. Samarbejdsmulighederne er imidlertid mange inden for transport, turisme, uddannelse, sundhed, fiskeri og landbrug, F&U og miljøbeskyttelse. Samtidig er spørgsmålet om EU's handelspolitik stadig ubesvaret. Frihandelsaftaler eller udsigten til frihandelsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler er en reel trussel mod visse yderregioners skrøbelige økonomi. Hvis man ikke tager hensyn til yderregionernes reelle interesser i EU's handelspolitik, giver udkastet til EU's nye strategi for yderregionerne ingen mening.

| 3.6 | Endelig er det beklageligt, at denne meddelelse beskæftiger sig så lidt med oprettelsen af et partnerskab med civilsamfundet i yderregionerne, iværksættelsen af en struktureret høring af sidstnævnte med henblik på gennemførelsen af samhørighedsforanstaltninger og udvikling af projekter, som kan styrke følelsen af en europæisk identitet hos befolkningerne gennem oplysningskampagner, EU-borgerskab og mobilitetsprogrammer. EØSU henviser til sin udtalelse om "En europæisk adfærdskodeks for partnerskab" (3). |
| --- | --- |

3.6

Endelig er det beklageligt, at denne meddelelse beskæftiger sig så lidt med oprettelsen af et partnerskab med civilsamfundet i yderregionerne, iværksættelsen af en struktureret høring af sidstnævnte med henblik på gennemførelsen af samhørighedsforanstaltninger og udvikling af projekter, som kan styrke følelsen af en europæisk identitet hos befolkningerne gennem oplysningskampagner, EU-borgerskab og mobilitetsprogrammer. EØSU henviser til sin udtalelse om "En europæisk adfærdskodeks for partnerskab" (3).

4.   Forslag til fremtidige foranstaltninger

4.1   POSEI-ordningen (særlige programmer for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter).

4.1.1   Anvendelsen af disse programmer bør gøres til genstand for en omhyggelig vurdering. Ud over de ikke ubetydelige ressourcer fra POSEI-ordningen, som anvendes på to af yderregionernes produkter (sukker og bananer), bør man også tage hensyn til, at der findes en lang række andre lokale produkter, som man kunne fremme eksporten af (vanilje, frugt og grøntsager, fiskeriprodukter osv.).

4.1.2   Bevillingerne til POSEI-landbrugsprogrammerne bør opretholdes og endda forhøjes for at gøre det muligt at videreudvikle såvel den eksportorienterede produktion som produktionen af varer til det lokale marked. Samtidig bør forsyningen med råstoffer og basisprodukter sikres.

4.2   Økonomisk, social og territorial samhørighed

| 4.2.1 | EØSU glæder sig over, at Det Europæiske Råd fortsat giver yderregionerne en særskilt behandling, for at de kan få størst muligt udbytte af de disponible midler, ved at foreslå en medfinansieringssats på 85 %, uafhængigt af deres indkomstniveau. EØSU beklager imidlertid, at medfinansieringssatsen for den særlige tildeling, der skal kompensere for meromkostninger som følge af den meget fjerne beliggenhed, er blevet fastholdt på 50 %, og opfordrer Kommissionen til at gå til værks med den nødvendige fleksibilitet for at garantere støttens effektivitet. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU glæder sig over, at Det Europæiske Råd fortsat giver yderregionerne en særskilt behandling, for at de kan få størst muligt udbytte af de disponible midler, ved at foreslå en medfinansieringssats på 85 %, uafhængigt af deres indkomstniveau. EØSU beklager imidlertid, at medfinansieringssatsen for den særlige tildeling, der skal kompensere for meromkostninger som følge af den meget fjerne beliggenhed, er blevet fastholdt på 50 %, og opfordrer Kommissionen til at gå til værks med den nødvendige fleksibilitet for at garantere støttens effektivitet.

| 4.2.2 | Endelig er EØSU bekymret over, at Kommissionens forslag på området territorialt samarbejde ikke giver konkrete svar på den nødvendige regionale integration af yderregionerne. |
| --- | --- |

4.2.2

Endelig er EØSU bekymret over, at Kommissionens forslag på området territorialt samarbejde ikke giver konkrete svar på den nødvendige regionale integration af yderregionerne.

4.3   Mobilitetsprogrammer: Det er nødvendigt, at EU garanterer borgerne i yderregionerne lige adgang til denne type programmer, hvadenten de vedrører beskæftigelse eller studier. Det er for eksempel uacceptabelt, at der er en klar modsætning mellem ønsket om at give unge og undervisere i yderregionerne mulighed for at drage fuld fordel af EU's mobilitetsprogrammer, såsom "Erasmus for alle", og det, at man fornægter deres geografiske beliggenhed, idet man ikke godtgør udgifter til transport som følge af den fjerne beliggenhed, hvilket både gælder studerende, som vil besøge yderregionerne, og dem, som rejser til et andet EU-land.

4.3.1   Det er også paradoksalt, at "Erasmus for alle" ikke tager hensyn til tredjelande, som er naboer til yderregionerne. Det er vigtigt at få gjort en ende på disse paradokser. Et særligt Erasmus Mundus-program for yderregionerne burde gøre det muligt at arrangere udveksling af unge fra yderregionerne med de lande, som omgiver dem, og derved sikre, at europæisk identitet og kultur fremmes med afsæt i disse europæiske platforme.

4.4   Tilgængelighed

| 4.4.1 | EØSU er sammen med Europa-Parlamentet fortaler for nødvendigheden af at fastlægge særlige rammer for transport og IKT for at give yderregionerne mulighed for at løse problemet med den afsides beliggenhed og den digitale kløft. |
| --- | --- |

4.4.1

EØSU er sammen med Europa-Parlamentet fortaler for nødvendigheden af at fastlægge særlige rammer for transport og IKT for at give yderregionerne mulighed for at løse problemet med den afsides beliggenhed og den digitale kløft.

4.5   Regional integration

| 4.5.1 | Yderregionerne bør automatisk have ret til at deltage i grænseoverskridende samarbejde, uanset kriteriet om, at regioner beliggende langs søgrænserne skal have en indbyrdes afstand på højst 150 km. |
| --- | --- |

4.5.1

Yderregionerne bør automatisk have ret til at deltage i grænseoverskridende samarbejde, uanset kriteriet om, at regioner beliggende langs søgrænserne skal have en indbyrdes afstand på højst 150 km.

| 4.5.2 | Reel regional integration af yderregionerne kræver, at der vedtages foranstaltninger, som kan forbedre forbindelserne mellem disse regioner og tredjelandene i deres geografiske område og fremme den nødvendige internationalisering af SMV'erne i yderregionerne. |
| --- | --- |

4.5.2

Reel regional integration af yderregionerne kræver, at der vedtages foranstaltninger, som kan forbedre forbindelserne mellem disse regioner og tredjelandene i deres geografiske område og fremme den nødvendige internationalisering af SMV'erne i yderregionerne.

| 4.5.3 | Det er afgørende, at EU foretager konsekvensanalyser i forbindelse med indgåelsen af handels- eller fiskeriaftaler mellem EU og lande, der er naboer til yderregionerne. Ligeledes bør de politiske myndigheder og civilsamfundet i yderregionerne holdes orienteret om forhandlingerne og inddrages i forbindelse med de spørgsmål, som berører dem direkte. |
| --- | --- |

4.5.3

Det er afgørende, at EU foretager konsekvensanalyser i forbindelse med indgåelsen af handels- eller fiskeriaftaler mellem EU og lande, der er naboer til yderregionerne. Ligeledes bør de politiske myndigheder og civilsamfundet i yderregionerne holdes orienteret om forhandlingerne og inddrages i forbindelse med de spørgsmål, som berører dem direkte.

| 4.5.4 | Erhvervslivet og de juridiske kredse i yderregionerne har også interesse i spørgsmålet om investeringssikkerheden i deres geografiske område. EØSU støtter i den forbindelse oprettelsen af en advokatsammenslutning i yderregionerne samt øvrige initiativer af denne art såsom voldgiftscentret for Atlanterhavsområdet m.fl. |
| --- | --- |

4.5.4

Erhvervslivet og de juridiske kredse i yderregionerne har også interesse i spørgsmålet om investeringssikkerheden i deres geografiske område. EØSU støtter i den forbindelse oprettelsen af en advokatsammenslutning i yderregionerne samt øvrige initiativer af denne art såsom voldgiftscentret for Atlanterhavsområdet m.fl.

| 4.5.5 | Inden for en lang række områder (transport, affaldsbehandling osv.) ville øget regional integration gøre det muligt at opnå stordriftsfordele, på betingelse af at EU, langt tydeligere end det er tilfældet i dag, giver udtryk for sit ønske om at gøre yderregionerne til platforme for Europa. |
| --- | --- |

4.5.5

Inden for en lang række områder (transport, affaldsbehandling osv.) ville øget regional integration gøre det muligt at opnå stordriftsfordele, på betingelse af at EU, langt tydeligere end det er tilfældet i dag, giver udtryk for sit ønske om at gøre yderregionerne til platforme for Europa.

4.6   Virksomhedsstøtte

| 4.6.1 | Artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, er et konceptuelt fremskridt, som giver Kommissionen mulighed for differentieret hensyntagen til yderregionernes økonomi, når den fastlægger rammerne for statsstøtte med regionalt sigte, og til de klart utilstrækkelige rammer for statsstøtte beregnet til andre formål (forskning, innovation, transport, miljø osv.). EØSU understreger, at der i dag er et paradoks mellem Europa 2020-strategiens prioriteter og det forhold, at konkurrencerammerne for statsstøtte til forskning/innovation eller miljø er utilstrækkelige for yderregionerne. Der bør i den kommende periode rettes op på disse modsætningsforhold. |
| --- | --- |

4.6.1

Artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, er et konceptuelt fremskridt, som giver Kommissionen mulighed for differentieret hensyntagen til yderregionernes økonomi, når den fastlægger rammerne for statsstøtte med regionalt sigte, og til de klart utilstrækkelige rammer for statsstøtte beregnet til andre formål (forskning, innovation, transport, miljø osv.). EØSU understreger, at der i dag er et paradoks mellem Europa 2020-strategiens prioriteter og det forhold, at konkurrencerammerne for statsstøtte til forskning/innovation eller miljø er utilstrækkelige for yderregionerne. Der bør i den kommende periode rettes op på disse modsætningsforhold.

| 4.6.2 | Nu, hvor man er i gang med at revidere EU's statsstøtteregler, giver yderregionerne udtryk for en vis bekymring med hensyn til, hvorvidt de nuværende rammer vil blive fastholdt. De opfordrer til, at man fastholder en så gunstig behandling som muligt, at der sikres sammenhæng mellem de forskellige former for støtte (intensiveret støtte til investeringer i virksomhederne og ikke-degressiv og ikke-tidsbegrænset driftsstøtte med henblik på at kompensere for meromkostningerne som følge af den fjerne beliggenhed i medfør af artikel 349 i TEUF), samt at man bestræber sig på at finde frem til enklere og mere fleksible procedurer. |
| --- | --- |

4.6.2

Nu, hvor man er i gang med at revidere EU's statsstøtteregler, giver yderregionerne udtryk for en vis bekymring med hensyn til, hvorvidt de nuværende rammer vil blive fastholdt. De opfordrer til, at man fastholder en så gunstig behandling som muligt, at der sikres sammenhæng mellem de forskellige former for støtte (intensiveret støtte til investeringer i virksomhederne og ikke-degressiv og ikke-tidsbegrænset driftsstøtte med henblik på at kompensere for meromkostningerne som følge af den fjerne beliggenhed i medfør af artikel 349 i TEUF), samt at man bestræber sig på at finde frem til enklere og mere fleksible procedurer.

| 4.6.3 | Yderregionerne har et stort behov for beskæftigelse, så de kan gøre en ende på den strukturelle arbejdsløshed, som plager alle dele af befolkningen. Virksomhederne i yderregionerne er pr. definition små og mellemstore virksomheder, som ofte opererer på geografisk begrænsede områder. Disse karakteristika er dermed vidt forskellige fra det billede, der tegner sig på det europæiske fastland. Det er vigtigt at holde fast i, at støtten til virksomheder – ligesom i perioden 2007-2013 – kan tildeles alle typer virksomheder. |
| --- | --- |

4.6.3

Yderregionerne har et stort behov for beskæftigelse, så de kan gøre en ende på den strukturelle arbejdsløshed, som plager alle dele af befolkningen. Virksomhederne i yderregionerne er pr. definition små og mellemstore virksomheder, som ofte opererer på geografisk begrænsede områder. Disse karakteristika er dermed vidt forskellige fra det billede, der tegner sig på det europæiske fastland. Det er vigtigt at holde fast i, at støtten til virksomheder – ligesom i perioden 2007-2013 – kan tildeles alle typer virksomheder.

| 4.6.4 | Støtteintensiteten for investeringer i yderregionerne synes at have stabiliseret sig på niveauet for perioden 2007-2013, ligesom tærskler og princippet om "bonus" til yderregioner også angiveligt vil gælde i fremtiden. EØSU henleder opmærksomheden på, at dette ikke har resulteret i nogen påvirkning af samhandlen inden for Fællesskabet, da markederne i yderregionerne er meget lidt attraktive for udenlandske investeringer. EØSU går derfor ind for fortsat at tillade ikke-degressiv og ikke-tidsbegrænset driftsstøtte. |
| --- | --- |

4.6.4

Støtteintensiteten for investeringer i yderregionerne synes at have stabiliseret sig på niveauet for perioden 2007-2013, ligesom tærskler og princippet om "bonus" til yderregioner også angiveligt vil gælde i fremtiden. EØSU henleder opmærksomheden på, at dette ikke har resulteret i nogen påvirkning af samhandlen inden for Fællesskabet, da markederne i yderregionerne er meget lidt attraktive for udenlandske investeringer. EØSU går derfor ind for fortsat at tillade ikke-degressiv og ikke-tidsbegrænset driftsstøtte.

| 4.6.5 | Offentlig støtte, også EU-støtte, de investeringer i innovation, der foretages af yderregionernes virksomheder, den digitale dagsorden samt de bestræbelser, de lægger i at finde partnerskaber i deres geografiske område, burde anses for prioriteter. |
| --- | --- |

4.6.5

Offentlig støtte, også EU-støtte, de investeringer i innovation, der foretages af yderregionernes virksomheder, den digitale dagsorden samt de bestræbelser, de lægger i at finde partnerskaber i deres geografiske område, burde anses for prioriteter.

| 4.6.6 | Yderregionernes særlige erhvervsstruktur er kendetegnet ved næsten udelukkende at bestå af meget små virksomheder. Det ville være hensigtsmæssigt, hvis Kommissionen i sin strategi satte fokus på en effektiv gennemførelse af "Small Business Act" for Europa og anvendelse af princippet om "Tænk småt først", navnlig med hensyn til procedurer og kontrol. Med henblik på at varetage de små og mellemstore virksomheders interesser bør det nøje overvåges, om konkurrencereglerne overholdes i yderregionerne. |
| --- | --- |

4.6.6

Yderregionernes særlige erhvervsstruktur er kendetegnet ved næsten udelukkende at bestå af meget små virksomheder. Det ville være hensigtsmæssigt, hvis Kommissionen i sin strategi satte fokus på en effektiv gennemførelse af "Small Business Act" for Europa og anvendelse af princippet om "Tænk småt først", navnlig med hensyn til procedurer og kontrol. Med henblik på at varetage de små og mellemstore virksomheders interesser bør det nøje overvåges, om konkurrencereglerne overholdes i yderregionerne.

4.7   Energi

| 4.7.1 | Som følge af deres geografiske beliggenhed er yderregionerne meget sårbare, og de er nødt til at løse energiproblemet på en anden måde, end man gør på det europæiske fastland. EU bør bistå yderregionerne med at sikre energiforsyningen i vanskelige omgivelser og under forhold, som bl.a. medfører højere priser og begrænset konkurrence. |
| --- | --- |

4.7.1

Som følge af deres geografiske beliggenhed er yderregionerne meget sårbare, og de er nødt til at løse energiproblemet på en anden måde, end man gør på det europæiske fastland. EU bør bistå yderregionerne med at sikre energiforsyningen i vanskelige omgivelser og under forhold, som bl.a. medfører højere priser og begrænset konkurrence.

| 4.7.2 | Adgang til og udnyttelse af egne energiressourcer er af vital betydning for yderregionerne, både i form af energi fra olie eller gas og energikilder med lavt kulstofindhold såsom vindenergi, termisk energi, solenergi, vandkraftenergi og energi fra havet (tidevand, bølger, havstrømme, termisk havenergi). |
| --- | --- |

4.7.2

Adgang til og udnyttelse af egne energiressourcer er af vital betydning for yderregionerne, både i form af energi fra olie eller gas og energikilder med lavt kulstofindhold såsom vindenergi, termisk energi, solenergi, vandkraftenergi og energi fra havet (tidevand, bølger, havstrømme, termisk havenergi).

| 4.7.3 | EØSU foreslår, at der sættes skub i forskningen i vedvarende energi i disse regioner, og at der gennem EU's finansielle instrumenter gives støtte til energiprojekter i yderregionerne, idet der tages hensyn til deres særlige forhold. |
| --- | --- |

4.7.3

EØSU foreslår, at der sættes skub i forskningen i vedvarende energi i disse regioner, og at der gennem EU's finansielle instrumenter gives støtte til energiprojekter i yderregionerne, idet der tages hensyn til deres særlige forhold.

4.8   Landbrug

| 4.8.1 | Det er en kendsgerning, at landbruget har stor betydning i yderregionerne. Det skaber beskæftigelse, indflydelse og er med til at bevare traditionelle miljøer og traditionel levevis. Ud over sukker og bananer bør EU fortsætte indsatsen for øget diversificering og fremme af yderregionernes evne til at være selvforsynende med fødevarer. Det er også nødvendigt at bevare den eksisterende balance mellem den eksportorienterede landbrugsproduktion og den landbrugsproduktion, der forsyner de lokale markeder. |
| --- | --- |

4.8.1

Det er en kendsgerning, at landbruget har stor betydning i yderregionerne. Det skaber beskæftigelse, indflydelse og er med til at bevare traditionelle miljøer og traditionel levevis. Ud over sukker og bananer bør EU fortsætte indsatsen for øget diversificering og fremme af yderregionernes evne til at være selvforsynende med fødevarer. Det er også nødvendigt at bevare den eksisterende balance mellem den eksportorienterede landbrugsproduktion og den landbrugsproduktion, der forsyner de lokale markeder.

| 4.8.2 | Støtte fra EU favoriserer nogle gange i kraft af de eksisterende procedurer store virksomheder og anvendelse af mellemmænd. Denne tendens bør vendes, da den overser de små uafhængige producenters interesser, på trods af at de udgør majoriteten i yderregionerne. Ligeledes bør støtten fra EU tjene til at forbedre fødevarekædens funktionsmåde og fremme landbrugernes og deres organisationers deltagelse. |
| --- | --- |

4.8.2

Støtte fra EU favoriserer nogle gange i kraft af de eksisterende procedurer store virksomheder og anvendelse af mellemmænd. Denne tendens bør vendes, da den overser de små uafhængige producenters interesser, på trods af at de udgør majoriteten i yderregionerne. Ligeledes bør støtten fra EU tjene til at forbedre fødevarekædens funktionsmåde og fremme landbrugernes og deres organisationers deltagelse.

4.9   Fiskeri

| 4.9.1 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen vil sørge for, at beslutningerne på dette område i højere grad træffes regionalt, ved at rette fokus mod regionale havområder og tage hensyn til de lokale fiskebestande samt oprette et rådgivende råd for yderregionerne. Det er imidlertid vigtigt, at et sådant rådgivende råd indrettes efter de havområder, yderregionerne er en del af, for disse regioners fiskeri er indbyrdes meget forskelligt. Dermed tages der i større omfang højde for deres særlige situation. |
| --- | --- |

4.9.1

EØSU glæder sig over, at Kommissionen vil sørge for, at beslutningerne på dette område i højere grad træffes regionalt, ved at rette fokus mod regionale havområder og tage hensyn til de lokale fiskebestande samt oprette et rådgivende råd for yderregionerne. Det er imidlertid vigtigt, at et sådant rådgivende råd indrettes efter de havområder, yderregionerne er en del af, for disse regioners fiskeri er indbyrdes meget forskelligt. Dermed tages der i større omfang højde for deres særlige situation.

| 4.9.2 | Forslaget om en reform af fiskeripolitikken udgør ikke et tilfredsstillende svar på yderregionernes situation, f.eks. hvad angår støtte til fiskeriflåden (bygning/erhvervelse og forbedring, forvaltning af fiskeriet, betydningen for yderregionerne af fiskeriaftaler mellem EU og tredjelande) eller den manglende udvikling af "POSEI for fiskeri"-ordningerne, som kunne have godt af en konceptuel revision i lighed med den eksisterende model for POSEI-ordningen på landbrugsområdet. Udvalget minder i øvrigt om de idéer, der blev beskrevet i initiativudtalelsen "Udvikling af regionale zoner for forvaltning af fiskebestande og fiskerikontrol" af 27. oktober 2011 (ordfører: Brendan Burns). |
| --- | --- |

4.9.2

Forslaget om en reform af fiskeripolitikken udgør ikke et tilfredsstillende svar på yderregionernes situation, f.eks. hvad angår støtte til fiskeriflåden (bygning/erhvervelse og forbedring, forvaltning af fiskeriet, betydningen for yderregionerne af fiskeriaftaler mellem EU og tredjelande) eller den manglende udvikling af "POSEI for fiskeri"-ordningerne, som kunne have godt af en konceptuel revision i lighed med den eksisterende model for POSEI-ordningen på landbrugsområdet. Udvalget minder i øvrigt om de idéer, der blev beskrevet i initiativudtalelsen "Udvikling af regionale zoner for forvaltning af fiskebestande og fiskerikontrol" af 27. oktober 2011 (ordfører: Brendan Burns).

4.10   Skovdyrkning

| 4.10.1 | Potentialet for dyrkning af særlige typer af bæredygtigt tropisk og subtropisk løvtræ er en mulighed, som bør overvejes i yderregionerne og de oversøiske lande og territorier. Deres særlige forhold til Europa vil give dem direkte adgang som følge af deres evne til at fremskaffe certificeret træ, som med garanti ikke bryder nogen af de certificeringsregler, der er fastlagt af Forest Stewardship Council (FSC). |
| --- | --- |

4.10.1

Potentialet for dyrkning af særlige typer af bæredygtigt tropisk og subtropisk løvtræ er en mulighed, som bør overvejes i yderregionerne og de oversøiske lande og territorier. Deres særlige forhold til Europa vil give dem direkte adgang som følge af deres evne til at fremskaffe certificeret træ, som med garanti ikke bryder nogen af de certificeringsregler, der er fastlagt af Forest Stewardship Council (FSC).

| 4.10.2 | Træ til særlige historiske restaureringsprojekter er et specifikt marked, der er værd at tage i betragtning, eftersom mange af de originale træsorter er på lister over truede sorter og derfor utroligt svære at skaffe på lovlig vis. Maghogni, Ipé, Virola, Padauk, Greenheart (Nectandra Rodioei), Ramin, Apitong og Wengé er blot nogle få eksempler på træsorter, der er brug for til restaureringsprojekter. |
| --- | --- |

4.10.2

Træ til særlige historiske restaureringsprojekter er et specifikt marked, der er værd at tage i betragtning, eftersom mange af de originale træsorter er på lister over truede sorter og derfor utroligt svære at skaffe på lovlig vis. Maghogni, Ipé, Virola, Padauk, Greenheart (Nectandra Rodioei), Ramin, Apitong og Wengé er blot nogle få eksempler på træsorter, der er brug for til restaureringsprojekter.

| 4.10.3 | Ud over at kunne levere træ er tropiske og subtropiske skove et ideelt miljø til at dyrke sjældne planter, der kan anvendes i medicin og kosmetik. Træ fra tropisk og subtropisk skovbrug er ikke en fidus til at blive rig i en fart, men det giver disse regioner en virkelig god langsigtet mulighed for at udnytte yderst profitable markeder, som kræver adgang til disse sjældne træsorter og planter. |
| --- | --- |

4.10.3

Ud over at kunne levere træ er tropiske og subtropiske skove et ideelt miljø til at dyrke sjældne planter, der kan anvendes i medicin og kosmetik. Træ fra tropisk og subtropisk skovbrug er ikke en fidus til at blive rig i en fart, men det giver disse regioner en virkelig god langsigtet mulighed for at udnytte yderst profitable markeder, som kræver adgang til disse sjældne træsorter og planter.

4.11   Forskning og udvikling

| 4.11.1 | EØSU støtter en videreførelse af det europæiske miljøprogram og handlingsplanen for biodiversitet (hvoraf 80 % af det europæiske potentiale befinder sig i yderregionerne). Udvalget går også ind for, at kommende programmer under Europa 2020-strategien i større omfang tager højde for yderregionernes potentiale, ikke mindst når det gælder vedvarende energi, bæredygtig udvikling og havforskning. |
| --- | --- |

4.11.1

EØSU støtter en videreførelse af det europæiske miljøprogram og handlingsplanen for biodiversitet (hvoraf 80 % af det europæiske potentiale befinder sig i yderregionerne). Udvalget går også ind for, at kommende programmer under Europa 2020-strategien i større omfang tager højde for yderregionernes potentiale, ikke mindst når det gælder vedvarende energi, bæredygtig udvikling og havforskning.

| 4.11.2 | Med hensyn til dette udvikler Kommissionen ikke yderregionernes potentiale tilstrækkeligt. |
| --- | --- |

4.11.2

Med hensyn til dette udvikler Kommissionen ikke yderregionernes potentiale tilstrækkeligt.

| 4.11.3 | EØSU støtter idéen med at oprette fælleseuropæiske net af industriklynger inden for disse områder, som også omfatter yderregionerne. |
| --- | --- |

4.11.3

EØSU støtter idéen med at oprette fælleseuropæiske net af industriklynger inden for disse områder, som også omfatter yderregionerne.

4.12   Styrkelse af den sociale dimension i forbindelse med yderregionernes udvikling

| 4.12.1 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen i forbindelse med Europa 2020-strategien er optaget af den europæiske models sociale dimension. Resultatet af dette bør være konkrete tiltag og ikke begrænse sig til gode hensigter. Ingen europæisk borger må udelukkes og hægtes af udviklingen. Dette er essensen af europæisk solidaritet. EØSU bifalder det forslag, der er blevet fremsat af lederen af regionalregeringen for De Kanariske Øer, og som omhandler iværksættelsen af en katastrofeplan til bekæmpelse af massearbejdsløsheden, som udvikler sig med rivende fart. |
| --- | --- |

4.12.1

EØSU glæder sig over, at Kommissionen i forbindelse med Europa 2020-strategien er optaget af den europæiske models sociale dimension. Resultatet af dette bør være konkrete tiltag og ikke begrænse sig til gode hensigter. Ingen europæisk borger må udelukkes og hægtes af udviklingen. Dette er essensen af europæisk solidaritet. EØSU bifalder det forslag, der er blevet fremsat af lederen af regionalregeringen for De Kanariske Øer, og som omhandler iværksættelsen af en katastrofeplan til bekæmpelse af massearbejdsløsheden, som udvikler sig med rivende fart.

| 4.12.2 | Ud over gennemførelsen af de strategiske hovedlinjer understreger EØSU følgende:






  4.12.2.1 | De væsentlige basale behov, nemlig vand til alle (enkeltpersoner og økonomien), bæredygtig energi, rensning af spildevand og bortskaffelse af affald, er meget store udfordringer for disse regioner. Imidlertid sætter meddelelsen ikke tilstrækkelig fokus på behovet for velfungerende netværkstjenester i yderregionerne. |
| --- | --- | --- |

4.12.2

Ud over gennemførelsen af de strategiske hovedlinjer understreger EØSU følgende:

4.12.2.1

De væsentlige basale behov, nemlig vand til alle (enkeltpersoner og økonomien), bæredygtig energi, rensning af spildevand og bortskaffelse af affald, er meget store udfordringer for disse regioner. Imidlertid sætter meddelelsen ikke tilstrækkelig fokus på behovet for velfungerende netværkstjenester i yderregionerne.

| 4.12.2.2 | Der er behov for en EU-strategi for turisme – et forhold som har stor betydning for yderregionerne. Det er afgørende, at bæredygtig udvikling og respekt for identiteten bliver de bærende principper i udviklingen af denne sektor, så man undgår at falde i den fælde, der hedder kulturel ensretning eller asfaltering af kystområder. EØSU minder i den forbindelse om Kommissionens meddelelse om blå vækst og den udtalelse om emnet, som EØSU i øjeblikket er ved at udarbejde (4). |
| --- | --- |

4.12.2.2

Der er behov for en EU-strategi for turisme – et forhold som har stor betydning for yderregionerne. Det er afgørende, at bæredygtig udvikling og respekt for identiteten bliver de bærende principper i udviklingen af denne sektor, så man undgår at falde i den fælde, der hedder kulturel ensretning eller asfaltering af kystområder. EØSU minder i den forbindelse om Kommissionens meddelelse om blå vækst og den udtalelse om emnet, som EØSU i øjeblikket er ved at udarbejde (4).

| 4.12.2.3 | Kommissionen bør tage større hensyn til den kulturelle dimension i sin strategi. Hvad det angår udgør yderregionerne en sand skatkiste for EU. EØSU går derfor ind for en væsentlig styrkelse af "kulturdelprogrammet" i handlingsplanerne til gennemførelse af Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

4.12.2.3

Kommissionen bør tage større hensyn til den kulturelle dimension i sin strategi. Hvad det angår udgør yderregionerne en sand skatkiste for EU. EØSU går derfor ind for en væsentlig styrkelse af "kulturdelprogrammet" i handlingsplanerne til gennemførelse af Europa 2020-strategien.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om "Konsekvenserne af de økonomiske partnerskabsaftaler for regionerne i den yderste periferi (Caribien)"EUT C 347 af 18.12.2010, s. 28.

1

(2)  Man kan finde disse anbefalinger i en række andre dokumenter, f.eks.:

2

| | Kommissionens analyse af vækstfaktorerne i yderregionerne ("Growth Factors in the OR") ved Ismeri EROPA; |
| --- | --- |

Kommissionens analyse af vækstfaktorerne i yderregionerne ("Growth Factors in the OR") ved Ismeri EROPA;

| | Rapport bestilt af EU-kommissær med ansvar for det indre marked, Michel Barnier, om Europas yderregioner og det indre marked ("Europe's Outermost Regions and the single market: the EU's influence in the world"), ved Pedro Solbes Mira; |
| --- | --- |

Rapport bestilt af EU-kommissær med ansvar for det indre marked, Michel Barnier, om Europas yderregioner og det indre marked ("Europe's Outermost Regions and the single market: the EU's influence in the world"), ved Pedro Solbes Mira;

| | Kommissionens undersøgelse om den demografiske udvikling og migrationsudviklingen og konsekvenserne for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i yderregionerne ("Demographic and migration trends in the OR: impact on economic, social og territorial cohesion"), ved INED; |
| --- | --- |

Kommissionens undersøgelse om den demografiske udvikling og migrationsudviklingen og konsekvenserne for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i yderregionerne ("Demographic and migration trends in the OR: impact on economic, social og territorial cohesion"), ved INED;

| | Betænkning fra Europa-Parlamentet (REGI-udvalget) om "Samhørighedspolitikkens rolle med hensyn til EU-regioner i den yderste periferi inden for rammerne af EU 2020" (ordfører: Nuno Teixeira); |
| --- | --- |

Betænkning fra Europa-Parlamentet (REGI-udvalget) om "Samhørighedspolitikkens rolle med hensyn til EU-regioner i den yderste periferi inden for rammerne af EU 2020" (ordfører: Nuno Teixeira);

| | Europa-Parlamentets undersøgelse af "The role of regional policy in addressing the effects of climate change in outermost regions" (foreligger ikke på dansk). |
| --- | --- |

Europa-Parlamentets undersøgelse af "The role of regional policy in addressing the effects of climate change in outermost regions" (foreligger ikke på dansk).

(3)  EUT C 44 af 15.2.2013, s. 23.

3

(4)  EØSU's udtalelse "Blå vækst – mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi", (Se side 87 i denne EUT).

4

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/58

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 723/2009 af 25. juni 2009 om fællesskabsrammebestemmelser for et konsortium for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERIC)

COM(2012) 682 final — 2012/0321 (NLE)

2013/C 161/10

Ordfører: Cveto STANTIČ

Den 19. december 2012 besluttede Rådet under henvisning til artiklerne 187 og 188 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 723/2009 af 25. juni 2009 om fællesskabsrammebestemmelser for et konsortium for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERIC)"

COM(2012) 682 final — 2012/0321 (NLE).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 78 stemmer for, 1 stemme imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU støtter den foreslåede ændring af artikel 9 i forordningen med henblik på at fjerne forskelsbehandling mellem medlemsstaterne og de associerede lande og fremme en mere aktiv deltagelse af de associerede lande i oprettelsen og driften af fremtidige ERIC'er. |
| --- | --- |

1.1

EØSU støtter den foreslåede ændring af artikel 9 i forordningen med henblik på at fjerne forskelsbehandling mellem medlemsstaterne og de associerede lande og fremme en mere aktiv deltagelse af de associerede lande i oprettelsen og driften af fremtidige ERIC'er.

| 1.2 | EØSU mener, at ligestilling for så vidt angår stemmerettigheder ikke vil gå ud over fællesskabsdimensionen i forordningen, og at Fællesskabet kan bevare tilstrækkeligt med kontrol over væsentlige elementer i ERIC-aktiviteterne via andre eksisterende bestemmelser i forordningen. |
| --- | --- |

1.2

EØSU mener, at ligestilling for så vidt angår stemmerettigheder ikke vil gå ud over fællesskabsdimensionen i forordningen, og at Fællesskabet kan bevare tilstrækkeligt med kontrol over væsentlige elementer i ERIC-aktiviteterne via andre eksisterende bestemmelser i forordningen.

| 1.3 | EØSU er bekymret over, hvor langsomt det går med at lade det juridiske instrument i ERIC finde anvendelse i etableringen og driften af forskningsinfrastrukturprojekter af europæisk interesse fra Det Europæiske Strategiske Forum for Forskningsinfrastrukturs (ESFRI) køreplan. Derfor opfordrer udvalget Kommissionen til at yde maksimal støtte til potentielle partnere og dermed lette brugen af ERIC's retlige form. |
| --- | --- |

1.3

EØSU er bekymret over, hvor langsomt det går med at lade det juridiske instrument i ERIC finde anvendelse i etableringen og driften af forskningsinfrastrukturprojekter af europæisk interesse fra Det Europæiske Strategiske Forum for Forskningsinfrastrukturs (ESFRI) køreplan. Derfor opfordrer udvalget Kommissionen til at yde maksimal støtte til potentielle partnere og dermed lette brugen af ERIC's retlige form.

| 1.4 | EØSU anbefaler ligeledes, at Fællesskabet bidrager mere til medfinansiering af ERIC-projekter, ved at sikre bedre synergi mellem strukturfondene og Horisont 2020-rammeprogrammet. |
| --- | --- |

1.4

EØSU anbefaler ligeledes, at Fællesskabet bidrager mere til medfinansiering af ERIC-projekter, ved at sikre bedre synergi mellem strukturfondene og Horisont 2020-rammeprogrammet.

2.   Indledning og baggrund

| 2.1 | Forskningsinfrastruktur i verdensklasse spiller en afgørende rolle i udviklingen af viden og nye teknologier for en mere konkurrencedygtig og videnbaseret europæisk økonomi. |
| --- | --- |

2.1

Forskningsinfrastruktur i verdensklasse spiller en afgørende rolle i udviklingen af viden og nye teknologier for en mere konkurrencedygtig og videnbaseret europæisk økonomi.

| 2.2 | Selv om støtte og udvikling af forskningsinfrastrukturen i Europa har været et mål for Fællesskabet i det sidste ti år, har den relative fragmentering og regionalisering (1) af infrastrukturen konsekvent været blandt årsagerne til den manglende ekspertise. |
| --- | --- |

2.2

Selv om støtte og udvikling af forskningsinfrastrukturen i Europa har været et mål for Fællesskabet i det sidste ti år, har den relative fragmentering og regionalisering (1) af infrastrukturen konsekvent været blandt årsagerne til den manglende ekspertise.

| 2.3 | I 2006 udpegede ESFRI en række centrale infrastrukturprojekter af fælleseuropæisk interesse, der skal udvikles inden 2020 (2). En væsentlig hindring for oprettelse af en sådan infrastruktur mellem EU-landene var manglen på en passende juridisk ramme for oprettelsen af egentlige partnerskaber. |
| --- | --- |

2.3

I 2006 udpegede ESFRI en række centrale infrastrukturprojekter af fælleseuropæisk interesse, der skal udvikles inden 2020 (2). En væsentlig hindring for oprettelse af en sådan infrastruktur mellem EU-landene var manglen på en passende juridisk ramme for oprettelsen af egentlige partnerskaber.

| 2.4 | Rådet vedtog derfor i 2009 ERIC-forordningen. (3) Dette juridiske instrument giver et ERIC status som juridisk person, der er anerkendt i alle medlemsstater. Det kan også drage fordel af moms- og punktafgiftfritagelse og kan vedtage sine egne offentlige indkøbsprocedurer. |
| --- | --- |

2.4

Rådet vedtog derfor i 2009 ERIC-forordningen. (3) Dette juridiske instrument giver et ERIC status som juridisk person, der er anerkendt i alle medlemsstater. Det kan også drage fordel af moms- og punktafgiftfritagelse og kan vedtage sine egne offentlige indkøbsprocedurer.

3.   Baggrunden for forslaget om ændring af ERIC-forordningen

| 3.1 | I henhold til den nuværende forordning, bør ERIC'er have medlemmer fra mindst tre medlemsstater og kan også omfatte kvalificerede associerede lande (4) samt tredjelande og specialiserede mellemstatslige organisationer. EU-medlemsstaterne besidder altid tilsammen flertallet af stemmerettighederne i forsamlingen. |
| --- | --- |

3.1

I henhold til den nuværende forordning, bør ERIC'er have medlemmer fra mindst tre medlemsstater og kan også omfatte kvalificerede associerede lande (4) samt tredjelande og specialiserede mellemstatslige organisationer. EU-medlemsstaterne besidder altid tilsammen flertallet af stemmerettighederne i forsamlingen.

| 3.2 | En sådan ordning sætter associerede lande i en ulige og underordnet position i forhold til deres stemmerettigheder, selvom de er villige til at yde et betydeligt finansielt bidrag til ERIC's etablering og drift (5). |
| --- | --- |

3.2

En sådan ordning sætter associerede lande i en ulige og underordnet position i forhold til deres stemmerettigheder, selvom de er villige til at yde et betydeligt finansielt bidrag til ERIC's etablering og drift (5).

| 3.3 | For at tilskynde associerede lande til at deltage aktivt i ERIC-projekter, foreslås i ændringen af artikel 9 en forandring i den forstand, at der blot vil være behov for én enkelt medlemsstat (ud af minimum tre medlemmer) til at etablere et konsortium. De andre to medlemmer kan komme fra associerede lande. Associerede lande vil således også kunne have stemmerettigheder. |
| --- | --- |

3.3

For at tilskynde associerede lande til at deltage aktivt i ERIC-projekter, foreslås i ændringen af artikel 9 en forandring i den forstand, at der blot vil være behov for én enkelt medlemsstat (ud af minimum tre medlemmer) til at etablere et konsortium. De andre to medlemmer kan komme fra associerede lande. Associerede lande vil således også kunne have stemmerettigheder.

4.   Generelle og særlige bemærkninger

| 4.1 | EØSU støtter generelt ændringen i ERIC-forordningen, hvis det kan øge de associerede landes aktive deltagelse i oprettelsen og driften af fremtidige ERIC'er, men vil gerne fremsætte følgende bemærkninger. |
| --- | --- |

4.1

EØSU støtter generelt ændringen i ERIC-forordningen, hvis det kan øge de associerede landes aktive deltagelse i oprettelsen og driften af fremtidige ERIC'er, men vil gerne fremsætte følgende bemærkninger.

| 4.1.1 | Det vigtigste krav i den nuværende forordning om minimum tre medlemsstater går ud på at sikre fællesskabsdimensionen i forordningen.
   (6) I den forbindelse synes ændringen fra tre til én temmelig radikal. |
| --- | --- |

4.1.1

Det vigtigste krav i den nuværende forordning om minimum tre medlemsstater går ud på at sikre fællesskabsdimensionen i forordningen.
   (6) I den forbindelse synes ændringen fra tre til én temmelig radikal.

| 4.1.2 | EØSU minder om, at denne forordning primært blev etableret for at sikre en effektiv gennemførelse af fælles forsknings- og teknologiske infrastrukturprojekter. EØSU anerkender således, at EU er nødt til at bevare kontrollen over visse væsentlige elementer i ERIC-aktiviteterne. |
| --- | --- |

4.1.2

EØSU minder om, at denne forordning primært blev etableret for at sikre en effektiv gennemførelse af fælles forsknings- og teknologiske infrastrukturprojekter. EØSU anerkender således, at EU er nødt til at bevare kontrollen over visse væsentlige elementer i ERIC-aktiviteterne.

| 4.1.3 | På den anden side bemærker EØSU nogle bestemmelser i den nuværende forordning, som kan kompensere for den potentielle svækkelse af EU-parternes position som følge af ændringen i artikel 9, som f.eks.:






  — | Enheder, der ønsker at etablere et ERIC skal sende en ansøgning til Kommissionen. |
| --- | --- | --- |

4.1.3

På den anden side bemærker EØSU nogle bestemmelser i den nuværende forordning, som kan kompensere for den potentielle svækkelse af EU-parternes position som følge af ændringen i artikel 9, som f.eks.:

—

Enheder, der ønsker at etablere et ERIC skal sende en ansøgning til Kommissionen.

| — | ERIC'er er underlagt EU-lovgivningen samt værtslandets lovgivning. |
| --- | --- |

—

ERIC'er er underlagt EU-lovgivningen samt værtslandets lovgivning.

| — | ERIC'er skal indsende deres årsrapporter og alle oplysninger om forhold, der kan forhindre dem i at udføre deres opgaver eller opfylde kravene i forordningen, til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

ERIC'er skal indsende deres årsrapporter og alle oplysninger om forhold, der kan forhindre dem i at udføre deres opgaver eller opfylde kravene i forordningen, til Kommissionen.

| — | Gennemgribende ændringer til vedtægten forudsætter Kommissionens formelle godkendelse. |
| --- | --- |

—

Gennemgribende ændringer til vedtægten forudsætter Kommissionens formelle godkendelse.

| — | EU-Domstolen er den kompetente retsinstans for ERIC'er. |
| --- | --- |

—

EU-Domstolen er den kompetente retsinstans for ERIC'er.

EØSU kræver fuld sikkerhed for, at ovennævnte bestemmelser opvejer den foreslåede ændring af artikel 9 og sikrer tilstrækkelig kontrol med ERIC-aktiviteterne.

| 4.1.4 | EØSU udtrykker bekymring over, at ingen associerede lande eller tredjelande indtil videre er blevet medlemmer af et ERIC og håber, at den ugunstige situation med hensyn til stemmerettigheder er den væsentligste grund til den manglende interesse. |
| --- | --- |

4.1.4

EØSU udtrykker bekymring over, at ingen associerede lande eller tredjelande indtil videre er blevet medlemmer af et ERIC og håber, at den ugunstige situation med hensyn til stemmerettigheder er den væsentligste grund til den manglende interesse.

| 4.1.5 | EØSU noterer sig med tilfredshed, at 19 ud af de 51 infrastrukturprojekter i ESFRI-køreplanen forventer at gøre brug af ERIC's juridiske form til deres oprettelse og drift. Samtidig er udvalget bekymret over, at der blot er blevet oprettet to ERIC'er siden forordningen trådte i kraft i 2009. |
| --- | --- |

4.1.5

EØSU noterer sig med tilfredshed, at 19 ud af de 51 infrastrukturprojekter i ESFRI-køreplanen forventer at gøre brug af ERIC's juridiske form til deres oprettelse og drift. Samtidig er udvalget bekymret over, at der blot er blevet oprettet to ERIC'er siden forordningen trådte i kraft i 2009.

| 4.1.6 | EØSU kunne godt ønske sig, at processen blev hurtigere. Udvalget mener, at årsagerne til de langsomme fremskridt skyldes de komplekse og krævende administrative og juridiske procedurer, der går forud for etableringen af et ERIC. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til at stille støtteforanstaltninger og værktøjer til rådighed for potentielle partnere med henblik på at lette deres arbejde (modeller til vedtægter, praktiske retningslinjer, særlige støtteforanstaltninger for ERIC'er under Horisont 2020, osv.) |
| --- | --- |

4.1.6

EØSU kunne godt ønske sig, at processen blev hurtigere. Udvalget mener, at årsagerne til de langsomme fremskridt skyldes de komplekse og krævende administrative og juridiske procedurer, der går forud for etableringen af et ERIC. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til at stille støtteforanstaltninger og værktøjer til rådighed for potentielle partnere med henblik på at lette deres arbejde (modeller til vedtægter, praktiske retningslinjer, særlige støtteforanstaltninger for ERIC'er under Horisont 2020, osv.)

| 4.1.7 | Selv om det ikke er direkte relateret til den foreslåede ændring af forordningen vil EØSU gerne gentage sin anbefaling om, at Fællesskabet bidrager mere aktivt til medfinansieringen af ERIC-projekter ved at øge midlerne til forskningsinfrastrukturer inden for Horisont 2020 rammeprogrammet, og navnlig ved at øge synergien mellem Horisont 2020 og strukturfondene. |
| --- | --- |

4.1.7

Selv om det ikke er direkte relateret til den foreslåede ændring af forordningen vil EØSU gerne gentage sin anbefaling om, at Fællesskabet bidrager mere aktivt til medfinansieringen af ERIC-projekter ved at øge midlerne til forskningsinfrastrukturer inden for Horisont 2020 rammeprogrammet, og navnlig ved at øge synergien mellem Horisont 2020 og strukturfondene.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Halvdelen af de samlede forskningsudgifter går til 30 regioner ud af 254, og hovedparten af projekter inden for ESFRI's køreplan er placeret i blot 10 medlemsstater.

1

(2)  ESFRI's køreplan blev ajourført i 2008 og 2010. Næste ajourføring planlægges i 2015.

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 723/2009 om fællesskabsrammebestemmelser for et konsortium for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERIC).

3

(4)  Der findes lige nu 14 lande, der er knyttet til det 7. rammeprogram. Det drejer sig om følgende: Norge, Island, Liechtenstein (på baggrund af EØS-aftalen), Israel, Færøerne, Schweiz (på baggrund af en selvstændig international aftale) Moldova, Kroatien, Tyrkiet, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Albanien, Serbien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (på baggrund af aftalememorandum).

4

(5)  Norge er interesseret i at være vært for tre ERIC'er for større projekter fra ESFRI's køreplan (CESSDA, SIOS, ECCSEL), hvis der bliver tale om mere gunstige stemmerettigheder for landet.

5

(6)  Se punkt (14), EUT L 206 af 8.8.2009, s. 1.

6

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/60 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/60

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Grønbog — Et integreret pakkeleveringsmarked for mere e-handel inden for EU

COM(2012) 698 final

2013/C 161/11

Ordfører: Daniela RONDINELLI

Kommissionen besluttede den 19. februar 2013 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Grønbog — Et integreret pakkeleveringsmarked for mere e-handel inden for EU"

COM(2012) 698 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 156 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det digitale marked med dets store potentiale for økonomisk vækst og jobskabelse er vigtigt, og derfor mener Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU), at det er væsentligt at få genoprettet e-forbrugernes og e-detailhandlendes tillid til den integrerede logistik, der anvendes ved elektronisk handel, som særligt for mange forbrugere er attraktiv. |
| --- | --- |

1.1

Det digitale marked med dets store potentiale for økonomisk vækst og jobskabelse er vigtigt, og derfor mener Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU), at det er væsentligt at få genoprettet e-forbrugernes og e-detailhandlendes tillid til den integrerede logistik, der anvendes ved elektronisk handel, som særligt for mange forbrugere er attraktiv.

| 1.2 | EØSU bifalder, at Kommissionen har taget initiativ til at se nærmere på problemerne i sektoren med en bred høring af alle berørte parter og en grønbog om et integreret marked med henblik på gennemførelsen af et integreret pakkeleveringsmarked i forbindelse med e-handel og den positive udvikling inden for e-handel ikke blot mellem virksomheder og forbrugere, men tillige mellem virksomheder og mellem forbrugere. |
| --- | --- |

1.2

EØSU bifalder, at Kommissionen har taget initiativ til at se nærmere på problemerne i sektoren med en bred høring af alle berørte parter og en grønbog om et integreret marked med henblik på gennemførelsen af et integreret pakkeleveringsmarked i forbindelse med e-handel og den positive udvikling inden for e-handel ikke blot mellem virksomheder og forbrugere, men tillige mellem virksomheder og mellem forbrugere.

| 1.3 | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde et direktiv med fokus på seks prioriteter:






  — | solidarisk hæftelse, der skal gælde for e-detailhandlende og leverandører i hele leveringskæden, især når forbrugerne returnerer varer, som de har fortrudt, de har købt, eller som ikke stemmer overens med beskrivelsen, |
| --- | --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde et direktiv med fokus på seks prioriteter:

—

solidarisk hæftelse, der skal gælde for e-detailhandlende og leverandører i hele leveringskæden, især når forbrugerne returnerer varer, som de har fortrudt, de har købt, eller som ikke stemmer overens med beskrivelsen,

| — | fuld sporbarhed af forsendelser, |
| --- | --- |

—

fuld sporbarhed af forsendelser,

| — | forpligtelse til at tilbyde forbrugeren flere leveringsmuligheder, |
| --- | --- |

—

forpligtelse til at tilbyde forbrugeren flere leveringsmuligheder,

| — | fuld accept af systemet med nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser, |
| --- | --- |

—

fuld accept af systemet med nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser,

| — | forpligtelse til at sikre rimelige arbejdsvilkår, |
| --- | --- |

—

forpligtelse til at sikre rimelige arbejdsvilkår,

| — | forpligtelse til at sikre gennemsigtige vilkår og priser |
| --- | --- |

—

forpligtelse til at sikre gennemsigtige vilkår og priser

og fremlægge en rapport om resultaterne i de enkelte medlemsstater og vedrørende leveringer på tværs af grænserne.

| 1.4 | Udvalget mener, at det er yderst vigtigt at afhjælpe manglerne i lovgivningen og anbefaler, at der etableres en struktureret dialog mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund, især forbrugerorganisationer og organisationer, der repræsenterer SMV'er, e-detailhandlende og leverandører, for at vurdere, hvilke politiske valgmuligheder af lovgivningsmæssig og ikke-lovgivningsmæssig karakter, der er hensigtsmæssige i forhold til de seks ovennævnte prioriteter. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget mener, at det er yderst vigtigt at afhjælpe manglerne i lovgivningen og anbefaler, at der etableres en struktureret dialog mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund, især forbrugerorganisationer og organisationer, der repræsenterer SMV'er, e-detailhandlende og leverandører, for at vurdere, hvilke politiske valgmuligheder af lovgivningsmæssig og ikke-lovgivningsmæssig karakter, der er hensigtsmæssige i forhold til de seks ovennævnte prioriteter.

| 1.5 | EØSU anser det for vigtigt, at de europæiske standardiseringsorganer kraftigt tilskyndes til i samarbejde med brugerne, SMV'er og øvrige interessenter at udarbejde europæiske tekniske og forskriftsmæssige standarder, som sikrer kvaliteten, pålideligheden og bæredygtigheden af de integrerede logistiske tjenester, der anvendes ved e-handel, og de sociale og sikkerhedsmæssige garantier forbundet dermed. Udvalget ser meget gerne, at der indføres et europæisk kvalitets- og sikkerhedsmærke for leveringssystemer. |
| --- | --- |

1.5

EØSU anser det for vigtigt, at de europæiske standardiseringsorganer kraftigt tilskyndes til i samarbejde med brugerne, SMV'er og øvrige interessenter at udarbejde europæiske tekniske og forskriftsmæssige standarder, som sikrer kvaliteten, pålideligheden og bæredygtigheden af de integrerede logistiske tjenester, der anvendes ved e-handel, og de sociale og sikkerhedsmæssige garantier forbundet dermed. Udvalget ser meget gerne, at der indføres et europæisk kvalitets- og sikkerhedsmærke for leveringssystemer.

| 1.6 | Som garanti for, at de integrerede logistiske tjenester er overkommelige i pris, pålidelige og effektive, er det efter EØSU's opfattelse nødvendigt med støtte fra de europæiske programmer for teknologisk forskning, miljø og transport, navnlig Galileo. |
| --- | --- |

1.6

Som garanti for, at de integrerede logistiske tjenester er overkommelige i pris, pålidelige og effektive, er det efter EØSU's opfattelse nødvendigt med støtte fra de europæiske programmer for teknologisk forskning, miljø og transport, navnlig Galileo.

| 1.7 | Af hensyn til informationsudvekslingen og koordineringen mellem alle aktører er det helt nødvendigt, at systemer og platforme for sammenkobling af net er fuldt interoperable. |
| --- | --- |

1.7

Af hensyn til informationsudvekslingen og koordineringen mellem alle aktører er det helt nødvendigt, at systemer og platforme for sammenkobling af net er fuldt interoperable.

| 1.8 | For at sikre lige konkurrence og forhindre misbrug af dominerende stilling henstiller EØSU, at EIB stiller særlig støtte til rådighed for innovative SMV'er, som skaber nye arbejdspladser. |
| --- | --- |

1.8

For at sikre lige konkurrence og forhindre misbrug af dominerende stilling henstiller EØSU, at EIB stiller særlig støtte til rådighed for innovative SMV'er, som skaber nye arbejdspladser.

| 1.9 | EØSU opfordrer kraftigt til, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og billige løsninger på e-kunders og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at følge op på og overvåge problemerne i sektoren. |
| --- | --- |

1.9

EØSU opfordrer kraftigt til, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og billige løsninger på e-kunders og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at følge op på og overvåge problemerne i sektoren.

| 1.10 | Efter udvalgets opfattelse bør der indføres et system for hurtig varsling for e-handelsforsendelser, der skal have samme kompetencer som RAPEX og ICSMS, og som skal gøre det nemmere for medlemsstaterne og Kommissionen hurtigt at udveksle oplysninger om de tiltag, der er iværksat for at hindre eller begrænse markedsføring og brug af leveringssystemer ved e-handel, der indebærer en alvorlig risiko for e-forbrugernes og e-detailhandlendes rettigheder. |
| --- | --- |

1.10

Efter udvalgets opfattelse bør der indføres et system for hurtig varsling for e-handelsforsendelser, der skal have samme kompetencer som RAPEX og ICSMS, og som skal gøre det nemmere for medlemsstaterne og Kommissionen hurtigt at udveksle oplysninger om de tiltag, der er iværksat for at hindre eller begrænse markedsføring og brug af leveringssystemer ved e-handel, der indebærer en alvorlig risiko for e-forbrugernes og e-detailhandlendes rettigheder.

| 1.11 | En forudsætning for et integreret pakkeleveringsmarked er ifølge EØSU kvalitetsbeskæftigelse sikret ved hjælp af en ordentlig og sammenhængende social dimension, hvorunder de eksisterende kompetencer omdefineres eller omkvalificeres, arbejdsvilkårene er rimelige, lønningerne anstændige, og sort arbejde bekæmpes i en
  dialog med arbejdsmarkedsparterne i sektoren på europæisk, nationalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

1.11

En forudsætning for et integreret pakkeleveringsmarked er ifølge EØSU kvalitetsbeskæftigelse sikret ved hjælp af en ordentlig og sammenhængende social dimension, hvorunder de eksisterende kompetencer omdefineres eller omkvalificeres, arbejdsvilkårene er rimelige, lønningerne anstændige, og sort arbejde bekæmpes i en
  dialog med arbejdsmarkedsparterne i sektoren på europæisk, nationalt og regionalt niveau.

| 1.12 | EØSU anbefaler, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og omkostningsfrie løsninger på alle brugeres og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at overvåge leveringssystemerne ved e-handel, som hvert kvartal skal indberette leveringsproblemer i forbindelse med e-handel. |
| --- | --- |

1.12

EØSU anbefaler, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og omkostningsfrie løsninger på alle brugeres og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at overvåge leveringssystemerne ved e-handel, som hvert kvartal skal indberette leveringsproblemer i forbindelse med e-handel.

| 1.13 | For at fremme en rimelig og bæredygtig udvikling af sektoren, udveksling af god national praksis om standardkontrakter (1) og kvalitets- og voldgiftssystemer samt øget samarbejde og interoperabilitet mellem de involverede parter på nationalt plan og over grænserne mener EØSU, at det vil være hensigtsmæssigt at arrangere en konference om den nye integrerede logistik ved e-handelsforsendelser på interinstitutionelt niveau. |
| --- | --- |

1.13

For at fremme en rimelig og bæredygtig udvikling af sektoren, udveksling af god national praksis om standardkontrakter (1) og kvalitets- og voldgiftssystemer samt øget samarbejde og interoperabilitet mellem de involverede parter på nationalt plan og over grænserne mener EØSU, at det vil være hensigtsmæssigt at arrangere en konference om den nye integrerede logistik ved e-handelsforsendelser på interinstitutionelt niveau.

2.   E-handel og integrerede logistiske leveringssystemer

| 2.1 | E-handelen i Europa nåede i 2012 op på en omsætning på 300 mia. EUR, hvilket var en stigning på 20 % i forhold til det foregående år (2), mens køb på nettet er steget fra 20 % til 37 % i løbet af fem år (3). Besparelsen for forbrugerne anslås til at være ca. 12 mia. EUR om året. |
| --- | --- |

2.1

E-handelen i Europa nåede i 2012 op på en omsætning på 300 mia. EUR, hvilket var en stigning på 20 % i forhold til det foregående år (2), mens køb på nettet er steget fra 20 % til 37 % i løbet af fem år (3). Besparelsen for forbrugerne anslås til at være ca. 12 mia. EUR om året.

| 2.2 | Fordelene ved e-handel kan måles på omkostningsbesparelsen og hurtigheden af transaktionen, dens internationale og komplette karakter og den hurtige information og service, når varerne er handlet. Den egentlige levering af de fleste produkter, bortset fra digitale produkter, er dog stadig afhængig af den logistiske kapacitet til at behandle, pakke, spore, identificere, håndtere, opbevare og transportere pakker og forsendelser. |
| --- | --- |

2.2

Fordelene ved e-handel kan måles på omkostningsbesparelsen og hurtigheden af transaktionen, dens internationale og komplette karakter og den hurtige information og service, når varerne er handlet. Den egentlige levering af de fleste produkter, bortset fra digitale produkter, er dog stadig afhængig af den logistiske kapacitet til at behandle, pakke, spore, identificere, håndtere, opbevare og transportere pakker og forsendelser.

| 2.3 | I Kommissionens strategi for "styrkelse af tilliden til det digitale indre marked for e-handel og onlinetjenester" (4) identificeredes "fem hovedhindringer for det digitale indre marked", og der blev "udformet en handlingsplan for fjernelsen af dem". En af disse hindringer er "utilstrækkelige betalings- og leveringssystemer", idet det anføres, at "i dag handler 10 % af borgerne ikke online (5), fordi de er bekymrede over fragtomkostningen, især fra udlandet, og kvaliteten af servicen", og videre hedder det, at






  — | "Udvalget af forskellige leveringsløsninger skal udvikles for forbrugerens skyld, og den bedste europæiske praksis for levering til bopælen på præcise tidspunkter, afhentning i en butik, der er med i en leveringsordning, eller afhentning i automatiske systemer med lang åbningstid osv. skal udbredes og udnyttes i de forskellige medlemsstater". |
| --- | --- | --- |

2.3

I Kommissionens strategi for "styrkelse af tilliden til det digitale indre marked for e-handel og onlinetjenester" (4) identificeredes "fem hovedhindringer for det digitale indre marked", og der blev "udformet en handlingsplan for fjernelsen af dem". En af disse hindringer er "utilstrækkelige betalings- og leveringssystemer", idet det anføres, at "i dag handler 10 % af borgerne ikke online (5), fordi de er bekymrede over fragtomkostningen, især fra udlandet, og kvaliteten af servicen", og videre hedder det, at

—

"Udvalget af forskellige leveringsløsninger skal udvikles for forbrugerens skyld, og den bedste europæiske praksis for levering til bopælen på præcise tidspunkter, afhentning i en butik, der er med i en leveringsordning, eller afhentning i automatiske systemer med lang åbningstid osv. skal udbredes og udnyttes i de forskellige medlemsstater".

| — | "Både af hensyn til kunderne og virksomhederne skal spørgsmålet om ansvar, i tilfælde af at pakken ankommer i beskadiget stand eller er stjålet eller gået tabt, afklares". |
| --- | --- |

—

"Både af hensyn til kunderne og virksomhederne skal spørgsmålet om ansvar, i tilfælde af at pakken ankommer i beskadiget stand eller er stjålet eller gået tabt, afklares".

| — | "Det skal [...] sikres, at leveringen af forsendelserne sker effektivt og til en overkommelig pris, også i landdistrikter og isolerede egne samt i Unionens yderste periferi, for at e-handelen af hensyn til den territoriale samhørighed kan bidrage til at afhjælpe og ikke forstærke ulighederne". |
| --- | --- |

—

"Det skal [...] sikres, at leveringen af forsendelserne sker effektivt og til en overkommelig pris, også i landdistrikter og isolerede egne samt i Unionens yderste periferi, for at e-handelen af hensyn til den territoriale samhørighed kan bidrage til at afhjælpe og ikke forstærke ulighederne".

| — | I tilfælde af levering af forfalskede lægemidler skal der sikres "en tilstrækkelig beskyttelse af patienter, der køber lægemidler online". |
| --- | --- |

—

I tilfælde af levering af forfalskede lægemidler skal der sikres "en tilstrækkelig beskyttelse af patienter, der køber lægemidler online".

| 2.4 | De traditionelle logistiske systemer i leveringskæden er forældede og kan især ved handel over grænserne være en bremseklods for udbredelsen og udviklingen af e-handel, mens den hurtigere udvikling af nye teknologier skaber nye muligheder for konvergens. |
| --- | --- |

2.4

De traditionelle logistiske systemer i leveringskæden er forældede og kan især ved handel over grænserne være en bremseklods for udbredelsen og udviklingen af e-handel, mens den hurtigere udvikling af nye teknologier skaber nye muligheder for konvergens.

| 2.5 | Udviklingen af e-handel mellem virksomhed og forbruger af fysiske eller ikke-digitale produkter har medført en kraftig stigning i små til mellemstore forsendelser til et meget stort antal bestemmelsessteder, som kun skal have leveret én gang, og som det er svært at planlægge efter. Det betyder, at den service, der ydes, i stadigt større omfang skræddersyes efter den enkelte kundes behov. |
| --- | --- |

2.5

Udviklingen af e-handel mellem virksomhed og forbruger af fysiske eller ikke-digitale produkter har medført en kraftig stigning i små til mellemstore forsendelser til et meget stort antal bestemmelsessteder, som kun skal have leveret én gang, og som det er svært at planlægge efter. Det betyder, at den service, der ydes, i stadigt større omfang skræddersyes efter den enkelte kundes behov.

| 2.6 | Den stadig mere direkte kontakt mellem producent og forbruger gør, at informationer udveksles og handler afsluttes hurtigt, og at forventningerne til hurtigheden og pålideligheden af leveringerne samtidig øges, hvilket stiller store krav til de logistiske systemers effektivitet og omkostningerne forbundet dermed. |
| --- | --- |

2.6

Den stadig mere direkte kontakt mellem producent og forbruger gør, at informationer udveksles og handler afsluttes hurtigt, og at forventningerne til hurtigheden og pålideligheden af leveringerne samtidig øges, hvilket stiller store krav til de logistiske systemers effektivitet og omkostningerne forbundet dermed.

| 2.7 | Efter udvalgets opfattelse er det vigtigt at få genskabt tilliden hos de forbrugere, der køber på nettet, og som angiver manglende levering, beskadigelse eller bortkomst af den bestilte vare og muligheden for at få pengene igen især ved handel over grænserne som de største problemer, og hos de e-detailhandlende, der peger på manglen på et struktureret net indrettet efter operatørernes behov, interoperabilitet og hensigtsmæssig lovgivning. |
| --- | --- |

2.7

Efter udvalgets opfattelse er det vigtigt at få genskabt tilliden hos de forbrugere, der køber på nettet, og som angiver manglende levering, beskadigelse eller bortkomst af den bestilte vare og muligheden for at få pengene igen især ved handel over grænserne som de største problemer, og hos de e-detailhandlende, der peger på manglen på et struktureret net indrettet efter operatørernes behov, interoperabilitet og hensigtsmæssig lovgivning.

3.   Kommissionens grønbog

| 3.1 | Kommissionen peger i grønbogen på tre områder, hvor der skal sættes ind for at løse problemerne og udfordringerne for e-forbrugere og e-detailhandlende og dermed fremme væksten i e-handel og sikre, at alle borgere og SMV'er i alle regioner i Europa har denne mulighed takket være et bæredygtigt og effektivt leveringssystem på nationalt, EU- og internationalt niveau:






  — | leveringstjenesterne i EU skal gøres mere bekvemmelige for forbrugerne og SMV'er; |
| --- | --- | --- |

3.1

Kommissionen peger i grønbogen på tre områder, hvor der skal sættes ind for at løse problemerne og udfordringerne for e-forbrugere og e-detailhandlende og dermed fremme væksten i e-handel og sikre, at alle borgere og SMV'er i alle regioner i Europa har denne mulighed takket være et bæredygtigt og effektivt leveringssystem på nationalt, EU- og internationalt niveau:

—

leveringstjenesterne i EU skal gøres mere bekvemmelige for forbrugerne og SMV'er;

| — | forbrugerne og SMV'er skal tilbydes leveringsløsninger, der er mere omkostningseffektive og billigere; |
| --- | --- |

—

forbrugerne og SMV'er skal tilbydes leveringsløsninger, der er mere omkostningseffektive og billigere;

| — | interoperabiliteten af leveringstjenesterne mellem operatørerne skal fremmes ved at forbedre deres samarbejde og samarbejdet med de e-detailhandlende, navnlig SMV'er. |
| --- | --- |

—

interoperabiliteten af leveringstjenesterne mellem operatørerne skal fremmes ved at forbedre deres samarbejde og samarbejdet med de e-detailhandlende, navnlig SMV'er.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU bifalder Kommissionens initiativ til at etablere et integreret pakkeleveringsmarked i forbindelse med e-handel og den positive udvikling inden for e-handel ikke blot mellem virksomheder og forbrugere, men tillige mellem virksomheder og mellem forbrugere. Dette vil kunne øge tilliden mellem alle de involverede parter og først og fremmest EU-borgernes, da der vil være garanti for overkommelige priser, pålidelighed, gennemsigtighed og fuld respekt og overholdelse af de gensidige rettigheder. |
| --- | --- |

4.1

EØSU bifalder Kommissionens initiativ til at etablere et integreret pakkeleveringsmarked i forbindelse med e-handel og den positive udvikling inden for e-handel ikke blot mellem virksomheder og forbrugere, men tillige mellem virksomheder og mellem forbrugere. Dette vil kunne øge tilliden mellem alle de involverede parter og først og fremmest EU-borgernes, da der vil være garanti for overkommelige priser, pålidelighed, gennemsigtighed og fuld respekt og overholdelse af de gensidige rettigheder.

| 4.2 | Udvalget mener, at regelsættet indeholder visse mangler, som bør afhjælpes:






  — | vedrørende posttjenester er "[p]ålidelige befordringspligtydelser af høj kvalitet og til overkommelige priser, og som alle uanset bopæl, indkomst o.a. har adgang til, [...] et væsentligt element i den europæiske sociale model og i Lissabon-strategien" (6); |
| --- | --- | --- |

4.2

Udvalget mener, at regelsættet indeholder visse mangler, som bør afhjælpes:

—

vedrørende posttjenester er "[p]ålidelige befordringspligtydelser af høj kvalitet og til overkommelige priser, og som alle uanset bopæl, indkomst o.a. har adgang til, [...] et væsentligt element i den europæiske sociale model og i Lissabon-strategien" (6);

| — | vedrørende leveringen af tjenesteydelser på tværs af grænserne og oplysningspligten skal tjenesteydelsesdirektivet bringes i fuld anvendelse (7). |
| --- | --- |

—

vedrørende leveringen af tjenesteydelser på tværs af grænserne og oplysningspligten skal tjenesteydelsesdirektivet bringes i fuld anvendelse (7).

| 4.3 | Efter EØSU's opfattelse er det vigtigt at tilpasse lovgivningen, så de europæiske forbrugere får flere socioøkonomiske fordele i form af større frihed og bekvemmelighed, gennemsigtighed og konkurrence, adgang til et større udvalg af produkter og tjenester, og virksomhederne, især SMV'er, får flere muligheder for på nettet at tilbyde innovative produkter og tjenester af høj kvalitet tæt på forbrugerne i hele det indre marked, så de derved kan styrke deres position og sikre, at de forbliver konkurrencedygtige på internationalt plan. |
| --- | --- |

4.3

Efter EØSU's opfattelse er det vigtigt at tilpasse lovgivningen, så de europæiske forbrugere får flere socioøkonomiske fordele i form af større frihed og bekvemmelighed, gennemsigtighed og konkurrence, adgang til et større udvalg af produkter og tjenester, og virksomhederne, især SMV'er, får flere muligheder for på nettet at tilbyde innovative produkter og tjenester af høj kvalitet tæt på forbrugerne i hele det indre marked, så de derved kan styrke deres position og sikre, at de forbliver konkurrencedygtige på internationalt plan.

| 4.4 | Der er behov for, "at beslutningstagerne fastsætter kvantitative såvel som kvalitative mål ved hjælp af SMART-princippet (SMART = specific, measurable, achievable, realistic and timely). En sammenligning mellem fremskridt og realistiske samt hensigtsmæssige mål er hovedelementet i en effektiv forvaltning af politiske initiativer og i evalueringen af deres effekt i praksis" (8). På den måde øges forbrugernes tillid til operatøren og virksomheden, og samtidig forbedres arbejdsvilkårene i en sektor, der traditionelt er meget arbejdskraftintensiv. |
| --- | --- |

4.4

Der er behov for, "at beslutningstagerne fastsætter kvantitative såvel som kvalitative mål ved hjælp af SMART-princippet (SMART = specific, measurable, achievable, realistic and timely). En sammenligning mellem fremskridt og realistiske samt hensigtsmæssige mål er hovedelementet i en effektiv forvaltning af politiske initiativer og i evalueringen af deres effekt i praksis" (8). På den måde øges forbrugernes tillid til operatøren og virksomheden, og samtidig forbedres arbejdsvilkårene i en sektor, der traditionelt er meget arbejdskraftintensiv.

| 4.5 | EØSU mener, at det er vigtigt, at CEN, Cenelec og ETSI (9) kraftigt tilskyndes til i samarbejde med forbrugergrupper, SMV'er og øvrige interessenter at udarbejde europæiske tekniske og forskriftsmæssige standarder. Kvaliteten, pålideligheden og bæredygtigheden samt de sociale og sikkerhedsmæssige garantier ved de integrerede logistiske tjenester, der anvendes ved e-handel, vil således være sikret med nøjagtige tidsfrister understøttet af en oplysningskampagne på nettet og i medierne derom. EØSU mener endvidere, at indførelsen af et europæisk kvalitets- og sikkerhedsmærke for leveringer udstedt af det europæiske netværk af centre for problemløsning (lig VeriSign Secured Seal, der anvendes ved onlinebetalinger) er et fremskridt. |
| --- | --- |

4.5

EØSU mener, at det er vigtigt, at CEN, Cenelec og ETSI (9) kraftigt tilskyndes til i samarbejde med forbrugergrupper, SMV'er og øvrige interessenter at udarbejde europæiske tekniske og forskriftsmæssige standarder. Kvaliteten, pålideligheden og bæredygtigheden samt de sociale og sikkerhedsmæssige garantier ved de integrerede logistiske tjenester, der anvendes ved e-handel, vil således være sikret med nøjagtige tidsfrister understøttet af en oplysningskampagne på nettet og i medierne derom. EØSU mener endvidere, at indførelsen af et europæisk kvalitets- og sikkerhedsmærke for leveringer udstedt af det europæiske netværk af centre for problemløsning (lig VeriSign Secured Seal, der anvendes ved onlinebetalinger) er et fremskridt.

| 4.5.1 | EØSU anbefaler, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og omkostningsfrie løsninger på alle brugeres og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at overvåge leveringssystemerne ved e-handel, som hvert kvartal skal indberette leveringsproblemer i forbindelse med e-handel. |
| --- | --- |

4.5.1

EØSU anbefaler, at der etableres et brugervenligt europæisk netværk af nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser til at finde hurtige og omkostningsfrie løsninger på alle brugeres og e-detailhandlendes problemer samt et europæisk observatorium til at overvåge leveringssystemerne ved e-handel, som hvert kvartal skal indberette leveringsproblemer i forbindelse med e-handel.

| 4.5.2 | EØSU henstiller indtrængende til, at der indføres et system for hurtig varsling (lig RAPEX (10)/ICSMS (11)), som, så snart indberetninger om misbrug til de nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser er blevet verificeret, kan blokere for svigagtig handelspraksis ved at gøre det svært at finde webstedet og idømme den operatør, der har ansvaret for leveringerne, bøder, indtil der er fundet en effektiv, brugervenlig og omkostningsfri løsning på problemet. |
| --- | --- |

4.5.2

EØSU henstiller indtrængende til, at der indføres et system for hurtig varsling (lig RAPEX (10)/ICSMS (11)), som, så snart indberetninger om misbrug til de nationale centre for problemløsning ved e-handelsforsendelser er blevet verificeret, kan blokere for svigagtig handelspraksis ved at gøre det svært at finde webstedet og idømme den operatør, der har ansvaret for leveringerne, bøder, indtil der er fundet en effektiv, brugervenlig og omkostningsfri løsning på problemet.

| 4.6 | Som garanti for, at de integrerede leveringstjenester er overkommelige i pris, pålidelige og effektive, er det efter EØSU's opfattelse desuden nødvendigt at:






  — | prioritere forskning i integrerede logistikteknologier højt i Horisont 2020 for at garantere sporbarhed, hurtig routing og grænseflader for samarbejde mellem producenter, leverandører og forbrugere, så leveringstiden forkortes, og omkostningerne mindskes; |
| --- | --- | --- |

4.6

Som garanti for, at de integrerede leveringstjenester er overkommelige i pris, pålidelige og effektive, er det efter EØSU's opfattelse desuden nødvendigt at:

—

prioritere forskning i integrerede logistikteknologier højt i Horisont 2020 for at garantere sporbarhed, hurtig routing og grænseflader for samarbejde mellem producenter, leverandører og forbrugere, så leveringstiden forkortes, og omkostningerne mindskes;

| — | fremskynde idriftsættelsen af Galileosatellitkonstellationen med et net af jordstationer som anført i udvalgets udtalelser om emnet (12); |
| --- | --- |

—

fremskynde idriftsættelsen af Galileosatellitkonstellationen med et net af jordstationer som anført i udvalgets udtalelser om emnet (12);

| — | sikre, at især systemerne til opfølgning og de forenklede elektroniske systemer for returnering af produkter og tilbagebetalinger er fuldt interoperable bl.a. ved at trække på erfaringerne fra EU-programmer som IDA, IDABC og ISA (13) (interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder); |
| --- | --- |

—

sikre, at især systemerne til opfølgning og de forenklede elektroniske systemer for returnering af produkter og tilbagebetalinger er fuldt interoperable bl.a. ved at trække på erfaringerne fra EU-programmer som IDA, IDABC og ISA (13) (interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder);

| — | etablere platforme for sammenkobling af net, hvor transportvirksomheder kan udveksle information og koordinere bl.a. for at begrænse miljøbelastningen fra den sidste kilometer ud til kunderne på grundlag af demonstrationsprojekter under Horisont 2020 og e Living well, within the limits of our planet 2020; |
| --- | --- |

—

etablere platforme for sammenkobling af net, hvor transportvirksomheder kan udveksle information og koordinere bl.a. for at begrænse miljøbelastningen fra den sidste kilometer ud til kunderne på grundlag af demonstrationsprojekter under Horisont 2020 og e Living well, within the limits of our planet 2020;

| — | EIB stiller støtte til rådighed for SMV'er til integreret logistik som led i foranstaltningerne for finansiel støtte til små og mellemstore innovative virksomheder, som skaber arbejdspladser under vækst- og beskæftigelsesinitiativet (14); |
| --- | --- |

—

EIB stiller støtte til rådighed for SMV'er til integreret logistik som led i foranstaltningerne for finansiel støtte til små og mellemstore innovative virksomheder, som skaber arbejdspladser under vækst- og beskæftigelsesinitiativet (14);

| — | sikre gennemsigtigheden af de enkelte udgiftsposter for at holde øje med omkostnings-/prisstrukturen, og at tjenesterne er tilstrækkeligt tilgængelige med henblik på at sikre et bredt udbud ved hjælp af et forstærket markedstilsyn. |
| --- | --- |

—

sikre gennemsigtigheden af de enkelte udgiftsposter for at holde øje med omkostnings-/prisstrukturen, og at tjenesterne er tilstrækkeligt tilgængelige med henblik på at sikre et bredt udbud ved hjælp af et forstærket markedstilsyn.

| 4.7 | Pakkeleveringssektoren er meget arbejdskraftintensiv med arbejdstagere, der ofte kommer fra tredjelande og er ufaglærte. I mange EU-lande arbejder de ansatte på usikre kontrakter, de har lange arbejdsdage, er lavt lønnede og har kun få muligheder for efteruddannelse. Dette er en situation, der er opstået, fordi leveringsfirmaerne har outsourcet til kooperativer af speditører eller enkeltmandsspeditører, der nok arbejder for en kurervirksomhed, hvis logo og uniform de benytter, men selv ejer den vogn, de bruger til leveringerne (pseudoselvstændige) (15). |
| --- | --- |

4.7

Pakkeleveringssektoren er meget arbejdskraftintensiv med arbejdstagere, der ofte kommer fra tredjelande og er ufaglærte. I mange EU-lande arbejder de ansatte på usikre kontrakter, de har lange arbejdsdage, er lavt lønnede og har kun få muligheder for efteruddannelse. Dette er en situation, der er opstået, fordi leveringsfirmaerne har outsourcet til kooperativer af speditører eller enkeltmandsspeditører, der nok arbejder for en kurervirksomhed, hvis logo og uniform de benytter, men selv ejer den vogn, de bruger til leveringerne (pseudoselvstændige) (15).

| 4.8 | EØSU mener, at en forudsætning for et integreret indre marked for pakkelevering er en ordentlig og sammenhængende social dimension, kvalitetsjob, efteruddannelse, samt at sort arbejde bekæmpes. Udvalget henstiller derfor til medlemsstaterne, at de via de kollektive overenskomstforhandlinger sikrer, at arbejdstagerne ansættes direkte af pakkeleveringsvirksomhederne, og at arbejdsvilkårene er rimelige og anstændige i hele sektoren. |
| --- | --- |

4.8

EØSU mener, at en forudsætning for et integreret indre marked for pakkelevering er en ordentlig og sammenhængende social dimension, kvalitetsjob, efteruddannelse, samt at sort arbejde bekæmpes. Udvalget henstiller derfor til medlemsstaterne, at de via de kollektive overenskomstforhandlinger sikrer, at arbejdstagerne ansættes direkte af pakkeleveringsvirksomhederne, og at arbejdsvilkårene er rimelige og anstændige i hele sektoren.

| 4.9 | Derfor mener EØSU, at det for udviklingen af pakkeleverings- og logistiksektoren er strategisk vigtigt, at der etableres en struktureret sektordialog på europæisk, nationalt og regionalt niveau dels mellem arbejdsmarkedsparterne i sektoren, dels mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund, især forbrugerorganisationer og organisationer, der repræsenterer SMV'er, e-detailhandlende og leverandører, for at fremme samarbejdet, øge den gensidige tillid og sikre, at markedet for levering af varer købt på nettet udvikler sig, så det er helt igennem bæredygtigt og interoperabelt. |
| --- | --- |

4.9

Derfor mener EØSU, at det for udviklingen af pakkeleverings- og logistiksektoren er strategisk vigtigt, at der etableres en struktureret sektordialog på europæisk, nationalt og regionalt niveau dels mellem arbejdsmarkedsparterne i sektoren, dels mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund, især forbrugerorganisationer og organisationer, der repræsenterer SMV'er, e-detailhandlende og leverandører, for at fremme samarbejdet, øge den gensidige tillid og sikre, at markedet for levering af varer købt på nettet udvikler sig, så det er helt igennem bæredygtigt og interoperabelt.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se f.eks. Thuiswinkel: hollandsk standardkontrakt, udformet den 1.1.2012 af det hollandske økonomiske og sociale råd efter høring af forbrugerne, som allerede nu bruges af 80 % af e-interessenterne.

1

(2)  Kilde: McKinsey – 4. årlige europæiske konference om e-handel, 14.11.2012, Bruxelles.

2

(3)  Kilde: Eurostat, i perioden 2004-2009.

3

(4)  COM(2011) 942 final af 11.1.2012.

4

(5)  Eurostat husstandsundersøgelse 2009.

5

(6)  EUT C 168 af 20.7.2007, s. 74.

6

(7)  EUT C 224 af 30.8.2008, s. 50.

7

(8)  EUT C 108 af 30.4.2004, s. 23.

8

(9)  CEN: Den Europæiske Standardiseringsorganisation; Cenelec: Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering; ETSI: Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation.

9

(10)  Rapid Alert System for Non-Food Dangerous Products (Fællesskabssystemet for Hurtig Udveksling af Oplysninger).

10

(11)  ICSMS: Information Communication System Market Surveillance (informationssystemet om markedsovervågning).

11

(12)  EUT C 256 af 27.10.2007, s. 73; EUT C 324 af 30.12.2006, s. 41; EUT C 324 af 30.12.2006, s. 37; EUT C 318 af 23.12.2006, s. 210; EUT C 221 af 8.9.2005, s. 28; EUT C 302 af 7.12.2004, s. 35; EFT C 48 af 21.2.2002, s. 42.

12

(13)  EUT C 218 af 11.9.2009, s. 36.

13

(14)  ETF-iværksætterfaciliteten – Den Europæiske Investeringsfond.

14

(15)  Misbrug af statussen som selvstændig erhvervsdrivende (Se side 14 i denne EUT).

15

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/64 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/64

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020

COM(2012) 782 final — 2012/0364 (COD)

2013/C 161/12

Ordfører: Antonello PEZZINI

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 24. januar 2013 og den 15. januar 2013 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020"

COM(2012) 782 final — 2012/0364 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 7. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 82 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det foreliggende forslag er en videreførelse for perioden 2014-2020 af det program, som Kommissionen lancerede i 2009 til finansiering af organer, som opererer på området regnskabsaflæggelse og revision. Sektoren har gennemgået flere ændringer siden programmet blev oprettet. Organerne er blevet reduceret til tre: IFRS Foundation (International Financial Reporting Standards Foundation), EFRAG (Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe) og PIOB (Public Interest Oversight Board). |
| --- | --- |

1.1

Det foreliggende forslag er en videreførelse for perioden 2014-2020 af det program, som Kommissionen lancerede i 2009 til finansiering af organer, som opererer på området regnskabsaflæggelse og revision. Sektoren har gennemgået flere ændringer siden programmet blev oprettet. Organerne er blevet reduceret til tre: IFRS Foundation (International Financial Reporting Standards Foundation), EFRAG (Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe) og PIOB (Public Interest Oversight Board).

| 1.2 | EØSU bifalder hovedindholdet i programmet i erkendelse af den store betydning, som regnskabsaflæggelse og revision har som fundament for et solidt og gennemsigtigt marked. Men udvalget har ikke et vurderingsgrundlag, der sætter det i stand til at bedømme, om de tildelte beløb er tilstrækkelige til at sikre gennemførelsen af de enkelte programmer, og det kan heller ikke danne sin egen mening om, hvorvidt de enkelte institutioners "produkt" imødekommer kundernes behov. Dog ser det ud til, at disse er helt igennem tilfredse. |
| --- | --- |

1.2

EØSU bifalder hovedindholdet i programmet i erkendelse af den store betydning, som regnskabsaflæggelse og revision har som fundament for et solidt og gennemsigtigt marked. Men udvalget har ikke et vurderingsgrundlag, der sætter det i stand til at bedømme, om de tildelte beløb er tilstrækkelige til at sikre gennemførelsen af de enkelte programmer, og det kan heller ikke danne sin egen mening om, hvorvidt de enkelte institutioners "produkt" imødekommer kundernes behov. Dog ser det ud til, at disse er helt igennem tilfredse.

| 1.3 | Finanskrisen, som markedet stadig kæmper med, har skabt et stærkere behov for mere nøjagtige oplysninger og stadigt mere effektive revisionsstandarder. Men det nytter ikke noget at råde over sådanne instrumenter, hvis "brugerne" af disse tjenester ikke er i stand til at anvende dem fuldt ud. Derfor er det nødvendigt at uddanne højtkvalificerede eksperter i den offentlige og private sektor: en opgave, som EU, medlemsstaterne og virksomhederne bør sætte alt ind på med afsættelse af passende midler. |
| --- | --- |

1.3

Finanskrisen, som markedet stadig kæmper med, har skabt et stærkere behov for mere nøjagtige oplysninger og stadigt mere effektive revisionsstandarder. Men det nytter ikke noget at råde over sådanne instrumenter, hvis "brugerne" af disse tjenester ikke er i stand til at anvende dem fuldt ud. Derfor er det nødvendigt at uddanne højtkvalificerede eksperter i den offentlige og private sektor: en opgave, som EU, medlemsstaterne og virksomhederne bør sætte alt ind på med afsættelse af passende midler.

2.   Baggrund

| 2.1 | Den 19. december 2012 offentliggjorde Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning med henblik på i perioden 1. januar 2014 - 31. december 2020 at støtte aktiviteter hos de organer, som arbejder med at udvikle principper og standarder inden for regnskabsaflæggelse og revision. Det foregående program fra 2009 udløber den 31. december 2013. Nogle af de organer, som var omfattet af det første program, er blevet opslugt af andre. Dette forslag vedrører derfor kun de resterende støttemodtagere, nemlig IFRS Foundation (som er retssuccessoren for IASCF), EFRAG og PIOB. Hele programmet vedrører den private sektor. Den offentlige sektor er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (SEC 95), som fastlægger principperne for opstillingen af offentlige budgetter. |
| --- | --- |

2.1

Den 19. december 2012 offentliggjorde Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning med henblik på i perioden 1. januar 2014 - 31. december 2020 at støtte aktiviteter hos de organer, som arbejder med at udvikle principper og standarder inden for regnskabsaflæggelse og revision. Det foregående program fra 2009 udløber den 31. december 2013. Nogle af de organer, som var omfattet af det første program, er blevet opslugt af andre. Dette forslag vedrører derfor kun de resterende støttemodtagere, nemlig IFRS Foundation (som er retssuccessoren for IASCF), EFRAG og PIOB. Hele programmet vedrører den private sektor. Den offentlige sektor er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (SEC 95), som fastlægger principperne for opstillingen af offentlige budgetter.

| 2.2 | Såvel forslaget som den ledsagende begrundelse er i den grad så spækket med akronymer, at det er vanskeligt at orientere sig i junglen af versaler og forbindelser mellem de forskellige organer, der omtales i teksten. Det er derfor nødvendigt med en læsevejledning i akronymer og organigrammer for at gøre det lettere at læse dokumenterne, som – om end de er redigeret med en præcis teknisk terminologi – er meget vanskelige at forstå, også for indviede. |
| --- | --- |

2.2

Såvel forslaget som den ledsagende begrundelse er i den grad så spækket med akronymer, at det er vanskeligt at orientere sig i junglen af versaler og forbindelser mellem de forskellige organer, der omtales i teksten. Det er derfor nødvendigt med en læsevejledning i akronymer og organigrammer for at gøre det lettere at læse dokumenterne, som – om end de er redigeret med en præcis teknisk terminologi – er meget vanskelige at forstå, også for indviede.

| 2.3 | Vejledningen beskriver på en meget enkel måde følgende støttemodtagende organer:






  2.3.1 | IFRS Foundation (International Financial Reporting Standards Foundation) har erstattet det oprindelige IASCF (International Accounting Standards Committee Foundation). IFRS er sammen med IFRIC det organ, som på internationalt plan udarbejder de regnskabsstandarder, der skal anvendes af virksomheder, som er børsnoterede i EU. Disse standarder er indarbejdet i EU-lovgivningen. IFRS Foundation er en paraplyorganisation for IASB og IFRS Interpretation Committee, som udfører det tekniske arbejde. Ledelsen varetages af en række organer, hvis opgaver det er vanskeligt at udtale sig om: udover "the Board" har vi et tilsynsorgan: Monitoring Board, et Standards Advisory Council og et udvalg kaldet Due Process Oversight Committee.






  2.3.1.1 | Kommissionen anerkender IFRS' fremtrædende rolle som internationalt standardiseringsorgan og anbefaler at videreføre den støtte, IASCF i sin tid modtog, med en stabil medfinansieringsordning. Nogle medlemsstater deltager allerede i programmet, og EU har for sin del finansieret 17 % af udgifterne i 2011. |
| --- | --- | --- | --- |

2.3

Vejledningen beskriver på en meget enkel måde følgende støttemodtagende organer:

2.3.1

IFRS Foundation (International Financial Reporting Standards Foundation) har erstattet det oprindelige IASCF (International Accounting Standards Committee Foundation). IFRS er sammen med IFRIC det organ, som på internationalt plan udarbejder de regnskabsstandarder, der skal anvendes af virksomheder, som er børsnoterede i EU. Disse standarder er indarbejdet i EU-lovgivningen. IFRS Foundation er en paraplyorganisation for IASB og IFRS Interpretation Committee, som udfører det tekniske arbejde. Ledelsen varetages af en række organer, hvis opgaver det er vanskeligt at udtale sig om: udover "the Board" har vi et tilsynsorgan: Monitoring Board, et Standards Advisory Council og et udvalg kaldet Due Process Oversight Committee.

2.3.1.1

Kommissionen anerkender IFRS' fremtrædende rolle som internationalt standardiseringsorgan og anbefaler at videreføre den støtte, IASCF i sin tid modtog, med en stabil medfinansieringsordning. Nogle medlemsstater deltager allerede i programmet, og EU har for sin del finansieret 17 % af udgifterne i 2011.

| 2.3.2 | EFRAG (Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe) er teknisk konsulent for Kommissionen vedrørende regnskabsaflæggelse. Det er en privat organisation, som blev oprettet i 2001. Oprindeligt var de forskellige deltageres, herunder Kommissionens, repræsentation i de styrende organer betinget af det finansielle bidrag til budgettet. I 2008 blev strukturen ændret for bedre at afspejle EFRAG’s stærkere rolle for så vidt angår de samfundsmæssige hensyn, idet den i mellemtiden havde udviklet sig til en platform for en fælles europæisk regnskabsmæssig stemme. Mens repræsentation og stemmeret stadig er henlagt til de styrende organer, generalforsamlingen og tilsynsrådet, er der nu for at sikre en bedre styring etableret et planlægnings- og ressourceudvalg (PRC), men først og fremmest et styrket tilsynsråd med 17 medlemmer, som repræsentanter forskellige aktører: forberedende aktører og brugere, finansieringsinstitutioner samt fire medlemmer, som skal varetage de såkaldte samfundsmæssige hensyn. De udpeges af Kommissionen.






  2.3.2.1 | Ifølge Kommissionen har EFRAG behov for solid og langsigtet finansiering for at være troværdig og uafhængig. Flere store medlemsstater deltager direkte i finansieringen. Kommissionen medfinansierer EFRAG på de mindre medlemsstaters vegne. |
| --- | --- | --- |

2.3.2

EFRAG (Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe) er teknisk konsulent for Kommissionen vedrørende regnskabsaflæggelse. Det er en privat organisation, som blev oprettet i 2001. Oprindeligt var de forskellige deltageres, herunder Kommissionens, repræsentation i de styrende organer betinget af det finansielle bidrag til budgettet. I 2008 blev strukturen ændret for bedre at afspejle EFRAG’s stærkere rolle for så vidt angår de samfundsmæssige hensyn, idet den i mellemtiden havde udviklet sig til en platform for en fælles europæisk regnskabsmæssig stemme. Mens repræsentation og stemmeret stadig er henlagt til de styrende organer, generalforsamlingen og tilsynsrådet, er der nu for at sikre en bedre styring etableret et planlægnings- og ressourceudvalg (PRC), men først og fremmest et styrket tilsynsråd med 17 medlemmer, som repræsentanter forskellige aktører: forberedende aktører og brugere, finansieringsinstitutioner samt fire medlemmer, som skal varetage de såkaldte samfundsmæssige hensyn. De udpeges af Kommissionen.

2.3.2.1

Ifølge Kommissionen har EFRAG behov for solid og langsigtet finansiering for at være troværdig og uafhængig. Flere store medlemsstater deltager direkte i finansieringen. Kommissionen medfinansierer EFRAG på de mindre medlemsstaters vegne.

| 2.3.3 | PIOB (Public Interest Oversight Board) er en spansk organisation med sæde i Madrid. Trods sin private form er PIOB et organ med stor autoritet og vægt, som har til opgave at garantere korrekt behandling, tilsyn og transparens i de internationale revisionsstandarder, som fastsættes af IFAC (Den Internationale Revisorsammenslutning), som er en privat organisation, der repræsenterer regnskabsfolk og revisorer på verdensplan. De vigtigste partnere er en tilsynsgruppe og IFAC. Tilsynsgruppen repræsenterer de internationale regulatorer og institutioner på højeste niveau (1). PIOB har 10 medlemmer, hvoraf to er udpeget af Kommissionen.






  2.3.3.1 | I henhold til afgørelsen fra 2009 om finansiering modtog PIOB et EU-bidrag, som i 2011 udgjorde 22 % af PIOB’s samlede støtteberettigede udgifter. Kommissionen arbejder tæt sammen med dette organ og har medvirket til uddannelsen af dets personale i EU's budgetprocedurer. Der bør i øvrigt nok foretages en ændring i sammensætningen af bidragydere: ud over Kommissionen bidrager IFAC alene med 78 % af udgifterne. Kommissionens bestræber sig løbende på at "diversificere" finansieringen for at styrke PIOB's uafhængighed over for IFAC: ud over de bidrag, som enkelte internationale institutioner har lovet at yde i 2013, er der iværksat en kampagne varetaget af en taskforce for at skaffe bidrag fra donorer over hele verden. |
| --- | --- | --- |

2.3.3

PIOB (Public Interest Oversight Board) er en spansk organisation med sæde i Madrid. Trods sin private form er PIOB et organ med stor autoritet og vægt, som har til opgave at garantere korrekt behandling, tilsyn og transparens i de internationale revisionsstandarder, som fastsættes af IFAC (Den Internationale Revisorsammenslutning), som er en privat organisation, der repræsenterer regnskabsfolk og revisorer på verdensplan. De vigtigste partnere er en tilsynsgruppe og IFAC. Tilsynsgruppen repræsenterer de internationale regulatorer og institutioner på højeste niveau (1). PIOB har 10 medlemmer, hvoraf to er udpeget af Kommissionen.

2.3.3.1

I henhold til afgørelsen fra 2009 om finansiering modtog PIOB et EU-bidrag, som i 2011 udgjorde 22 % af PIOB’s samlede støtteberettigede udgifter. Kommissionen arbejder tæt sammen med dette organ og har medvirket til uddannelsen af dets personale i EU's budgetprocedurer. Der bør i øvrigt nok foretages en ændring i sammensætningen af bidragydere: ud over Kommissionen bidrager IFAC alene med 78 % af udgifterne. Kommissionens bestræber sig løbende på at "diversificere" finansieringen for at styrke PIOB's uafhængighed over for IFAC: ud over de bidrag, som enkelte internationale institutioner har lovet at yde i 2013, er der iværksat en kampagne varetaget af en taskforce for at skaffe bidrag fra donorer over hele verden.

| 2.4 | Det område, som de omhandlede organer beskæftiger sig med, og for hvilke der foreslås en betydelig finansiering, er overordentligt teknisk og vanskeligt at bedømme, hvis man ikke tilhører den lille kreds af specialister på området. Kommissionen har derfor ikke foretaget eksterne høringer og indskrænker sig til at vurdere, om bidragene er tilstrækkelige set i lyset af dens egne erfaringer og viden. Konsekvensanalysen fastslår, at støtteprogrammet har indfriet de forventninger og opfyldt de mål, der er blevet fastsat. |
| --- | --- |

2.4

Det område, som de omhandlede organer beskæftiger sig med, og for hvilke der foreslås en betydelig finansiering, er overordentligt teknisk og vanskeligt at bedømme, hvis man ikke tilhører den lille kreds af specialister på området. Kommissionen har derfor ikke foretaget eksterne høringer og indskrænker sig til at vurdere, om bidragene er tilstrækkelige set i lyset af dens egne erfaringer og viden. Konsekvensanalysen fastslår, at støtteprogrammet har indfriet de forventninger og opfyldt de mål, der er blevet fastsat.

3.   Kommentarer og forslag

| 3.1 | EØSU har tidligere kommenteret (2) det oprindelige program og støttet Kommissionens forslag, med visse forbehold og forslag, hvortil der om nødvendigt henvises i denne udtalelse. Nu som før kan man kun bifalde princippet om nødvendigheden af at finansiere det arbejde, der udføres af institutioner, som løser meget vanskelige opgaver af den største vigtighed. Det er dog ikke muligt at afgive en informeret udtalelse om finansieringens størrelse. Dette ville kræve en stor viden, som kun en lille kreds af specialister besidder. |
| --- | --- |

3.1

EØSU har tidligere kommenteret (2) det oprindelige program og støttet Kommissionens forslag, med visse forbehold og forslag, hvortil der om nødvendigt henvises i denne udtalelse. Nu som før kan man kun bifalde princippet om nødvendigheden af at finansiere det arbejde, der udføres af institutioner, som løser meget vanskelige opgaver af den største vigtighed. Det er dog ikke muligt at afgive en informeret udtalelse om finansieringens størrelse. Dette ville kræve en stor viden, som kun en lille kreds af specialister besidder.

| 3.2 | Finanskrisen var allerede en realitet i 2009, da programmet blev oprettet, men på dette tidlige tidspunkt var det nok ikke muligt at foretage en indgående analyse også af mindre indlysende aspekter af årsagerne – eller rettere de medvirkende årsager – til det, som er hændt. Nu, hvor der er gået noget tid, og andre begivenheder er indtruffet, er det muligt at gøre sig yderligere overvejelser. |
| --- | --- |

3.2

Finanskrisen var allerede en realitet i 2009, da programmet blev oprettet, men på dette tidlige tidspunkt var det nok ikke muligt at foretage en indgående analyse også af mindre indlysende aspekter af årsagerne – eller rettere de medvirkende årsager – til det, som er hændt. Nu, hvor der er gået noget tid, og andre begivenheder er indtruffet, er det muligt at gøre sig yderligere overvejelser.

| 3.3 | Regnskabsaflæggelse og bogføringsteknikker er dyre. Det gælder i endnu højere grad, når dette arbejde udføres af specialister, som ikke er lette at finde på markedet, og hvis universitetsuddannelse kun er det første skridt på vejen, mens de værdifulde erfaringer må erhverves i det praktiske arbejde. Og ikke nok med det: disse specialister skal også have høje moralske standarder, som kan garantere, at oplysningerne forbliver fortrolige, og at deres analyser er uvildige. På denne baggrund kan det konkluderes, at det afgjort er nødvendigt at finansiere de organer, der udfører dette arbejde, men at det også er nødvendigt at uddanne specialister, som er passende aflønnet og motiverede. |
| --- | --- |

3.3

Regnskabsaflæggelse og bogføringsteknikker er dyre. Det gælder i endnu højere grad, når dette arbejde udføres af specialister, som ikke er lette at finde på markedet, og hvis universitetsuddannelse kun er det første skridt på vejen, mens de værdifulde erfaringer må erhverves i det praktiske arbejde. Og ikke nok med det: disse specialister skal også have høje moralske standarder, som kan garantere, at oplysningerne forbliver fortrolige, og at deres analyser er uvildige. På denne baggrund kan det konkluderes, at det afgjort er nødvendigt at finansiere de organer, der udfører dette arbejde, men at det også er nødvendigt at uddanne specialister, som er passende aflønnet og motiverede.

| 3.3.1 | Når talen falder på "specialister", tænker man som regel på dem, der udarbejder informationen eller standarderne. Men personerne i målgruppen skal i lige så høj grad være "specialister", idet informationen er et arbejdsredskab og standarderne normgivende for deres arbejde. Så forstår man, hvorfor det er en prioritet at råde over veluddannede menneskelige ressourcer ikke kun, når det gælder dem, der udarbejder det oplysende materiale, men også brugerne: regeludstedende myndigheder og tilsynsmyndigheder, lovgivere, virksomheder og forskningsinstitutter. |
| --- | --- |

3.3.1

Når talen falder på "specialister", tænker man som regel på dem, der udarbejder informationen eller standarderne. Men personerne i målgruppen skal i lige så høj grad være "specialister", idet informationen er et arbejdsredskab og standarderne normgivende for deres arbejde. Så forstår man, hvorfor det er en prioritet at råde over veluddannede menneskelige ressourcer ikke kun, når det gælder dem, der udarbejder det oplysende materiale, men også brugerne: regeludstedende myndigheder og tilsynsmyndigheder, lovgivere, virksomheder og forskningsinstitutter.

| 3.4 | Der er en sammenhæng mellem uddannelse og kvaliteten af det oplysende materiale: i punkt 3.1 ovenfor nævnes det, at det er vanskeligt at tage stilling til den foreslåede finansierings størrelse. Endnu vanskeligere og usikkert er det at vurdere, hvor stor ekstraværdi dette materiale repræsenterer for brugerne. Udvalget kan, for så vidt angår bidragenes beløbsstørrelse, kun give sin støtte til forslaget fra Kommissionen, en støtte der alene er baseret på tillid og en vurdering af begrundelserne. |
| --- | --- |

3.4

Der er en sammenhæng mellem uddannelse og kvaliteten af det oplysende materiale: i punkt 3.1 ovenfor nævnes det, at det er vanskeligt at tage stilling til den foreslåede finansierings størrelse. Endnu vanskeligere og usikkert er det at vurdere, hvor stor ekstraværdi dette materiale repræsenterer for brugerne. Udvalget kan, for så vidt angår bidragenes beløbsstørrelse, kun give sin støtte til forslaget fra Kommissionen, en støtte der alene er baseret på tillid og en vurdering af begrundelserne.

| 3.5 | I sin foregående udtalelse (3) fra 2009 i anledning af programmets iværksættelse anbefalede EØSU at være særligt opmærksom på at undgå ubehørig påvirkning eller indblanding i værdipapirmarkedet
   (4), hvor IASCF- og EFRAG-reglerne finder anvendelse. Dette argument havde Kommissionen selv fremført, da den påpegede nødvendigheden af at yde et finansielt bidrag over fællesskabsbudgettet for at undgå "ubehørig påvirkning fra parter, som er berørt af processens udfald". Dette vigtige og ømtålelige aspekt genfindes ikke længere i det nye forslag til forordning. EØSU beder Kommissionen om at bekræfte sin fulde tillid til disse organers uafhængighed. Det samme kan siges angående PIOB
   (5). |
| --- | --- |

3.5

I sin foregående udtalelse (3) fra 2009 i anledning af programmets iværksættelse anbefalede EØSU at være særligt opmærksom på at undgå ubehørig påvirkning eller indblanding i værdipapirmarkedet
   (4), hvor IASCF- og EFRAG-reglerne finder anvendelse. Dette argument havde Kommissionen selv fremført, da den påpegede nødvendigheden af at yde et finansielt bidrag over fællesskabsbudgettet for at undgå "ubehørig påvirkning fra parter, som er berørt af processens udfald". Dette vigtige og ømtålelige aspekt genfindes ikke længere i det nye forslag til forordning. EØSU beder Kommissionen om at bekræfte sin fulde tillid til disse organers uafhængighed. Det samme kan siges angående PIOB
   (5).

| 3.6 | For EFRAG's vedkommende fremhæves det, at Kommissionen medfinansierer denne organisation på de mindre medlemsstaters vegne (de større medlemsstater bidrager direkte). Sandsynligvis ville Kommissionens bidrag ikke ændres nævneværdigt, hvis alle medlemsstater bidrog med deres del, om end rent symbolsk. Men en sådan gestus ville signalere en ansvarlig deltagelse fra hele EU-systemets side i organer, som har lige stor betydning for alle, uanset medlemslandets størrelse. |
| --- | --- |

3.6

For EFRAG's vedkommende fremhæves det, at Kommissionen medfinansierer denne organisation på de mindre medlemsstaters vegne (de større medlemsstater bidrager direkte). Sandsynligvis ville Kommissionens bidrag ikke ændres nævneværdigt, hvis alle medlemsstater bidrog med deres del, om end rent symbolsk. Men en sådan gestus ville signalere en ansvarlig deltagelse fra hele EU-systemets side i organer, som har lige stor betydning for alle, uanset medlemslandets størrelse.

| 3.7 | IFRS-standarderne fastlægger, at virksomhedsregnskaber skal føres efter markedsværdimetoden (marked to market). Under finanskrisen har det vist sig, at disse standarder kan have en kortsigtet, konjunkturmedløbende effekt. EØSU foreslår, at de underkastes en cost-benefit-evaluering, for eksempel inden for rammerne af det foreliggende program. |
| --- | --- |

3.7

IFRS-standarderne fastlægger, at virksomhedsregnskaber skal føres efter markedsværdimetoden (marked to market). Under finanskrisen har det vist sig, at disse standarder kan have en kortsigtet, konjunkturmedløbende effekt. EØSU foreslår, at de underkastes en cost-benefit-evaluering, for eksempel inden for rammerne af det foreliggende program.

| 3.8 | Som afsluttende bemærkning vil EØSU gerne endnu en gang understrege betydningen af indhentning og behandling af data og ikke mindst nødvendigheden af at kunne forstå og anvende dem korrekt: mens man må anerkende "leverandørernes" høje grad af professionalisme, kræves der stadig en stor indsats for at uddanne og efteruddanne passende menneskelige ressourcer, hvad angår den meget brogede kategori af brugere. |
| --- | --- |

3.8

Som afsluttende bemærkning vil EØSU gerne endnu en gang understrege betydningen af indhentning og behandling af data og ikke mindst nødvendigheden af at kunne forstå og anvende dem korrekt: mens man må anerkende "leverandørernes" høje grad af professionalisme, kræves der stadig en stor indsats for at uddanne og efteruddanne passende menneskelige ressourcer, hvad angår den meget brogede kategori af brugere.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Medlemmer i tilsynsgruppen er: Kommissionen, IOSCO (Den Internationale Børstilsynsorganisation), BCBS (Baselkomitéen for Banktilsyn) og en række andre lignende organisationer på europæisk og internationalt plan.

1

(2)  EUT C 228 af 22.9.2009, s. 75; andre vigtige udtalelser, især om særlige aspekter: EUT C 191 af 29.6.2012, s. 61.

2

(3)  Se fodnote 2.

3

(4)  Se punkt 3.2.1.

4

(5)  Se punkt 3.4.

5

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/67 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/67

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Unge på vej ind i beskæftigelse

COM(2012) 727 final

2013/C 161/13

Hovedordfører: Pavel TRANTINA

Medhovedordfører: Philippe DE BUCK

Kommissionen besluttede den 19. december 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Unge på vej ind i beskæftigelse"

COM(2012) 727 final.

Den 13. november 2012 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 21. marts 2013, Pavel Trantina til hovedordfører og Philippe de Buck til medhovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 174 stemmer for, 4 imod og 1 hverken for eller imod.

1.   Resumé af anbefalingerne

| 1.1 | Som mange gange tidligere fordømmer EØSU ungdomsarbejdsløshedens katastrofale niveau og beder alle involverede parter om straks at iværksætte effektive foranstaltninger, der endeligt kan bryde den onde cirkel, som kan ødelægge fremtiden for en hel generation. Det er på høje tid, at der investeres ordentligt i de unge; investeringer som vi i det lange løb vil mærke fordelene af. |
| --- | --- |

1.1

Som mange gange tidligere fordømmer EØSU ungdomsarbejdsløshedens katastrofale niveau og beder alle involverede parter om straks at iværksætte effektive foranstaltninger, der endeligt kan bryde den onde cirkel, som kan ødelægge fremtiden for en hel generation. Det er på høje tid, at der investeres ordentligt i de unge; investeringer som vi i det lange løb vil mærke fordelene af.

| 1.2 | EØSU understreger samtidig, at der er behov for en egentlig vækststrategi på EU- og nationalt niveau til at understøtte skabelsen af flere og mere stabile jobs, som er en forudsætning for, at foranstaltningerne rettet mod at få de unge i beskæftigelse får de ønskede resultater. Det kræver koordinering af alle bestræbelser og alle politikker, der sigter mod at forbedre konkurrenceevnen og genoprette tilliden hos investorer og husholdninger. Det europæiske semester er en mulighed for at anbefale hensigtsmæssige politikker og reformer til gennemførelse i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

1.2

EØSU understreger samtidig, at der er behov for en egentlig vækststrategi på EU- og nationalt niveau til at understøtte skabelsen af flere og mere stabile jobs, som er en forudsætning for, at foranstaltningerne rettet mod at få de unge i beskæftigelse får de ønskede resultater. Det kræver koordinering af alle bestræbelser og alle politikker, der sigter mod at forbedre konkurrenceevnen og genoprette tilliden hos investorer og husholdninger. Det europæiske semester er en mulighed for at anbefale hensigtsmæssige politikker og reformer til gennemførelse i de enkelte medlemsstater.

| 1.3 | EØSU hilser forslaget i ungdomsbeskæftigelsespakken velkommen og anbefaler, at der særligt fokuseres på dets gennemførelse i medlemsstaterne ved at gøre foranstaltninger for at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden til et vigtigt element i de nationale reformprogrammer. |
| --- | --- |

1.3

EØSU hilser forslaget i ungdomsbeskæftigelsespakken velkommen og anbefaler, at der særligt fokuseres på dets gennemførelse i medlemsstaterne ved at gøre foranstaltninger for at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden til et vigtigt element i de nationale reformprogrammer.

| 1.4 | EØSU støtter ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme. Det er et initiativ, det bifalder, men det må suppleres på nationalt niveau. EØSU mener dog ikke, at det er tilstrækkeligt at finansiere initiativet med blot 6 mia. EUR, der delvist skal tages af de eksisterende midler i Den Europæiske Socialfond. Eftersom midlerne kun vil gå til regioner, hvor ungdomsarbejdsløsheden er over 25 %, understreger EØSU endvidere, at andre regioner bør kunne få økonomisk støtte fra Den Europæiske Socialfond via de almindelige procedurer. Under alle omstændigheder må der handles med det samme. De foreslåede foranstaltninger bør finansieres med nye midler, uden at der skabes konkurrence mellem de unge og andre dårligt stillede grupper om ESF-midlerne. |
| --- | --- |

1.4

EØSU støtter ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme. Det er et initiativ, det bifalder, men det må suppleres på nationalt niveau. EØSU mener dog ikke, at det er tilstrækkeligt at finansiere initiativet med blot 6 mia. EUR, der delvist skal tages af de eksisterende midler i Den Europæiske Socialfond. Eftersom midlerne kun vil gå til regioner, hvor ungdomsarbejdsløsheden er over 25 %, understreger EØSU endvidere, at andre regioner bør kunne få økonomisk støtte fra Den Europæiske Socialfond via de almindelige procedurer. Under alle omstændigheder må der handles med det samme. De foreslåede foranstaltninger bør finansieres med nye midler, uden at der skabes konkurrence mellem de unge og andre dårligt stillede grupper om ESF-midlerne.

| 1.5 | EØSU er enig i den fremgangsmåde, Kommissionen lægger op til, hvorefter "Ungdomsgarantien skal gennemføres ved hjælp af omfattende og holistiske ordninger, som sikrer, at de unge får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de har forladt skolen eller er blevet arbejdsløse". EØSU er klar over, at der er forskelle mellem medlemsstaterne, og at det er vigtigt, at de får mulighed for at fastlægge en aldersgrænse, der er afstemt efter deres respektive behov og muligheder. Det anbefaler dog, at de, der kan, øger aldersgrænsen for at deltage i ordningen til 30 år for at omfatte dem, som forlader universitetet senere, og dem, som stadig er i en overgangsfase mellem uddannelse og beskæftigelse og fortsat i risiko for at miste kontakten til arbejdsmarkedet, særligt i landene med den højeste ungdomsarbejdsløshed. |
| --- | --- |

1.5

EØSU er enig i den fremgangsmåde, Kommissionen lægger op til, hvorefter "Ungdomsgarantien skal gennemføres ved hjælp af omfattende og holistiske ordninger, som sikrer, at de unge får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de har forladt skolen eller er blevet arbejdsløse". EØSU er klar over, at der er forskelle mellem medlemsstaterne, og at det er vigtigt, at de får mulighed for at fastlægge en aldersgrænse, der er afstemt efter deres respektive behov og muligheder. Det anbefaler dog, at de, der kan, øger aldersgrænsen for at deltage i ordningen til 30 år for at omfatte dem, som forlader universitetet senere, og dem, som stadig er i en overgangsfase mellem uddannelse og beskæftigelse og fortsat i risiko for at miste kontakten til arbejdsmarkedet, særligt i landene med den højeste ungdomsarbejdsløshed.

| 1.6 | EØSU glæder sig også over den politiske aftale om forslaget til en ungdomsgaranti, der faldt på plads i EPSCO-rådet den 28. februar 2013. EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen (1). |
| --- | --- |

1.6

EØSU glæder sig også over den politiske aftale om forslaget til en ungdomsgaranti, der faldt på plads i EPSCO-rådet den 28. februar 2013. EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen (1).

| 1.7 | For den fulde og korrekte gennemførelse af ungdomsgarantien er det ifølge EØSU helt afgørende, at man på EU-niveau og i medlemsstaterne mere nøjagtigt og klarere præciserer instrumenterne, ansvaret, målene og indikatorerne for kontrol. EØSU foreslår derfor, at gennemførelsen af ungdomsgarantien medtages som en af indikatorerne i det europæiske semester. |
| --- | --- |

1.7

For den fulde og korrekte gennemførelse af ungdomsgarantien er det ifølge EØSU helt afgørende, at man på EU-niveau og i medlemsstaterne mere nøjagtigt og klarere præciserer instrumenterne, ansvaret, målene og indikatorerne for kontrol. EØSU foreslår derfor, at gennemførelsen af ungdomsgarantien medtages som en af indikatorerne i det europæiske semester.

| 1.8 | De vellykkede eksempler i visse medlemsstater bør bruges som grundlag for at give arbejdsmarkedets parter, ungdomsorganisationer og deres repræsentative platforme en nøglerolle i at udforme, gennemføre, fremme og overvåge ordningen. |
| --- | --- |

1.8

De vellykkede eksempler i visse medlemsstater bør bruges som grundlag for at give arbejdsmarkedets parter, ungdomsorganisationer og deres repræsentative platforme en nøglerolle i at udforme, gennemføre, fremme og overvåge ordningen.

| 1.9 | EURES' tjenester og om nødvendigt de offentlige arbejdsformidlinger i medlemsstaterne bør omlægges, så de bl.a. aktivt hjælper de unge, og deres tjenester og tilgange bør tilpasses, så de bliver mere tilgængelige. Allerede i skolen bør der være personlig karriererådgivning og -vejledning. |
| --- | --- |

1.9

EURES' tjenester og om nødvendigt de offentlige arbejdsformidlinger i medlemsstaterne bør omlægges, så de bl.a. aktivt hjælper de unge, og deres tjenester og tilgange bør tilpasses, så de bliver mere tilgængelige. Allerede i skolen bør der være personlig karriererådgivning og -vejledning.

| 1.10 | Betingelserne for tilbud om praktikophold og lærlingeuddannelse bør forbedres. Garanti for, at praktikophold og lærlingeuddannelser er af høj kvalitet, bør sikres med specifikke kriterier, som bør være obligatoriske, når der søges om økonomisk støtte. Som supplement hertil bør der indføres bedre mekanismer for overvågning og beskyttelse af praktikanters rettigheder. |
| --- | --- |

1.10

Betingelserne for tilbud om praktikophold og lærlingeuddannelse bør forbedres. Garanti for, at praktikophold og lærlingeuddannelser er af høj kvalitet, bør sikres med specifikke kriterier, som bør være obligatoriske, når der søges om økonomisk støtte. Som supplement hertil bør der indføres bedre mekanismer for overvågning og beskyttelse af praktikanters rettigheder.

2.   Resumé af Kommissionens initiativer

| 2.1 | Den samlede beskæftigelsesfrekvens for unge er faldet med næsten fem procentpoint i løbet af de sidste fire år – tre gange så meget som for voksne. Chancerne for, at en ung arbejdsløs finder arbejde, er små: Kun 29,7 % af de 15-24-årige, der var arbejdsløse i 2010, fandt et job i 2011, hvilket er et fald på næsten 10 % på tre år. Mere end 30 % af de arbejdsløse under 25 år har været uden arbejde i mere end 12 måneder – 1,6 millioner i 2011, sammenlignet med 0,9 millioner i 2008. Ifølge Eurofound er 14 millioner unge i EU mellem 15-29 år (7,5 millioner unge mellem 15-24 år) hverken i arbejde eller under uddannelse (de såkaldte NEET – "not in employment, education or training" (2)). De økonomiske omkostninger ved ikke at få de unge ind på arbejdsmarkedet er blevet anslået til over 150 mia. EUR om året, eller 1,2 % af EU's BNP. De sociale konsekvenser er bl.a. ligegyldighed og mistillid til det politiske system, ringe selvstændighed, frygt for det ukendte og "hjernespild". |
| --- | --- |

2.1

Den samlede beskæftigelsesfrekvens for unge er faldet med næsten fem procentpoint i løbet af de sidste fire år – tre gange så meget som for voksne. Chancerne for, at en ung arbejdsløs finder arbejde, er små: Kun 29,7 % af de 15-24-årige, der var arbejdsløse i 2010, fandt et job i 2011, hvilket er et fald på næsten 10 % på tre år. Mere end 30 % af de arbejdsløse under 25 år har været uden arbejde i mere end 12 måneder – 1,6 millioner i 2011, sammenlignet med 0,9 millioner i 2008. Ifølge Eurofound er 14 millioner unge i EU mellem 15-29 år (7,5 millioner unge mellem 15-24 år) hverken i arbejde eller under uddannelse (de såkaldte NEET – "not in employment, education or training" (2)). De økonomiske omkostninger ved ikke at få de unge ind på arbejdsmarkedet er blevet anslået til over 150 mia. EUR om året, eller 1,2 % af EU's BNP. De sociale konsekvenser er bl.a. ligegyldighed og mistillid til det politiske system, ringe selvstændighed, frygt for det ukendte og "hjernespild".

| 2.2 | Kommissionen har fremlagt sin ungdomsbeskæftigelsespakke med fire indsatsområder. Det første er et forslag til henstilling til medlemsstaterne om at indføre en ungdomsgaranti, der skal sikre, at alle unge op til 25 år får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold senest fire måneder efter, at de har afsluttet en formel uddannelse eller er blevet arbejdsløse. I forslaget til henstilling opfordres medlemsstaterne til at etablere stærke partnerskaber med interessenter, sikre tidlig indgriben fra arbejdsformidlingernes side og andre partnere for at hjælpe de unge, iværksætte understøttende foranstaltninger, der muliggør integration på arbejdsmarkedet, udnytte Den Europæiske Socialfond og andre strukturfonde fuldt ud til dette formål, evaluere og løbende forbedre ungdomsgarantiordningerne samt gennemføre dem hurtigt. Kommissionen vil støtte medlemsstaterne med EU-finansiering og ved at fremme udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne, overvåge gennemførelsen af ungdomsgarantiordninger i forbindelse med det europæiske semester samt iværksætte oplysningstiltag. |
| --- | --- |

2.2

Kommissionen har fremlagt sin ungdomsbeskæftigelsespakke med fire indsatsområder. Det første er et forslag til henstilling til medlemsstaterne om at indføre en ungdomsgaranti, der skal sikre, at alle unge op til 25 år får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold senest fire måneder efter, at de har afsluttet en formel uddannelse eller er blevet arbejdsløse. I forslaget til henstilling opfordres medlemsstaterne til at etablere stærke partnerskaber med interessenter, sikre tidlig indgriben fra arbejdsformidlingernes side og andre partnere for at hjælpe de unge, iværksætte understøttende foranstaltninger, der muliggør integration på arbejdsmarkedet, udnytte Den Europæiske Socialfond og andre strukturfonde fuldt ud til dette formål, evaluere og løbende forbedre ungdomsgarantiordningerne samt gennemføre dem hurtigt. Kommissionen vil støtte medlemsstaterne med EU-finansiering og ved at fremme udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne, overvåge gennemførelsen af ungdomsgarantiordninger i forbindelse med det europæiske semester samt iværksætte oplysningstiltag.

| 2.3 | For at lette overgangen fra skole til arbejde iværksættes der med pakken også en høring af de europæiske arbejdsmarkedsparter om en kvalitetsramme for praktikophold, der sigter mod at give de unge mulighed for at få erhvervserfaring af høj kvalitet på sikre vilkår. |
| --- | --- |

2.3

For at lette overgangen fra skole til arbejde iværksættes der med pakken også en høring af de europæiske arbejdsmarkedsparter om en kvalitetsramme for praktikophold, der sigter mod at give de unge mulighed for at få erhvervserfaring af høj kvalitet på sikre vilkår.

| 2.4 | Kommissionen bebuder endvidere, at den vil skabe en europæiske alliance for lærlingeuddannelser, der skal forbedre kvaliteten og udbuddet af lærlingeuddannelser ved at udbrede succesrige lærlingeordninger i medlemsstaterne, og udstikker retningslinjer for at reducere hindringerne for unges mobilitet. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen bebuder endvidere, at den vil skabe en europæiske alliance for lærlingeuddannelser, der skal forbedre kvaliteten og udbuddet af lærlingeuddannelser ved at udbrede succesrige lærlingeordninger i medlemsstaterne, og udstikker retningslinjer for at reducere hindringerne for unges mobilitet.

| 2.5 | Hvad angår de store forskelle i ungdomsarbejdsløsheden i medlemsstaterne foreslår Kommissionen afslutningsvis foranstaltninger, der skal øge unge arbejdstageres mobilitet på tværs af grænserne, først og fremmest en forbedring af EURES-systemet. |
| --- | --- |

2.5

Hvad angår de store forskelle i ungdomsarbejdsløsheden i medlemsstaterne foreslår Kommissionen afslutningsvis foranstaltninger, der skal øge unge arbejdstageres mobilitet på tværs af grænserne, først og fremmest en forbedring af EURES-systemet.

| 2.6 | De foreslåede foranstaltninger i ungdomsbeskæftigelsespakken bygger videre på tiltagene i initiativet "Muligheder for Unge", som blev lanceret i december 2011. Kommissionen anvender også andre politikinstrumenter til at få gjort noget ved ungdomsarbejdsløsheden, bl.a. de landespecifikke henstillinger. I juli 2012 blev der udstedt henstillinger (3) til næsten alle medlemsstater med det sigte at forbedre situationen for de unge. |
| --- | --- |

2.6

De foreslåede foranstaltninger i ungdomsbeskæftigelsespakken bygger videre på tiltagene i initiativet "Muligheder for Unge", som blev lanceret i december 2011. Kommissionen anvender også andre politikinstrumenter til at få gjort noget ved ungdomsarbejdsløsheden, bl.a. de landespecifikke henstillinger. I juli 2012 blev der udstedt henstillinger (3) til næsten alle medlemsstater med det sigte at forbedre situationen for de unge.

3.   Generelle bemærkninger til Kommissionens pakke

| 3.1 | For at fremme skabelsen af flere og mere stabile jobs er der behov for en egentlig vækststrategi på EU-niveau og i medlemsstaterne. Det kræver koordinering af alle bestræbelser og alle politikker, der sigter mod at forbedre konkurrenceevnen og genoprette tilliden hos investorer og husholdninger. Det europæiske semester er en mulighed for at anbefale hensigtsmæssige politikker og reformer til gennemførelse i de enkelte medlemsstater. Synergieffekterne ved f.eks. at medtage sociale aspekter i offentlige udbud bør ikke undervurderes. |
| --- | --- |

3.1

For at fremme skabelsen af flere og mere stabile jobs er der behov for en egentlig vækststrategi på EU-niveau og i medlemsstaterne. Det kræver koordinering af alle bestræbelser og alle politikker, der sigter mod at forbedre konkurrenceevnen og genoprette tilliden hos investorer og husholdninger. Det europæiske semester er en mulighed for at anbefale hensigtsmæssige politikker og reformer til gennemførelse i de enkelte medlemsstater. Synergieffekterne ved f.eks. at medtage sociale aspekter i offentlige udbud bør ikke undervurderes.

| 3.2 | Situationen for Europas unge på arbejdsmarkedet er en stor bekymring. For at gøre overgangen til arbejde nemmere for de unge er det vigtigt, at der iværksættes de nødvendige foranstaltninger for at:






  — | reducere alle hindringerne for, at de unge kan kommer ud på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- | --- |

3.2

Situationen for Europas unge på arbejdsmarkedet er en stor bekymring. For at gøre overgangen til arbejde nemmere for de unge er det vigtigt, at der iværksættes de nødvendige foranstaltninger for at:

—

reducere alle hindringerne for, at de unge kan kommer ud på arbejdsmarkedet;

| — | mindske den manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer; |
| --- | --- |

—

mindske den manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer;

| — | hjælpe unge med at blive uafhængige; |
| --- | --- |

—

hjælpe unge med at blive uafhængige;

| — | gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive, særligt lærlingeuddannelser inden for strategisk vigtige områder som teknologi og ingeniørvirksomhed; |
| --- | --- |

—

gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive, særligt lærlingeuddannelser inden for strategisk vigtige områder som teknologi og ingeniørvirksomhed;

| — | fremme partnerskaber og synergier mellem alle interessenter; |
| --- | --- |

—

fremme partnerskaber og synergier mellem alle interessenter;

| — | tilskynde og støtte virksomheder i at skabe jobs og praktikpladser for de unge. |
| --- | --- |

—

tilskynde og støtte virksomheder i at skabe jobs og praktikpladser for de unge.

| 3.3 | EØSU hilser Kommissions langsigtede fokus på de unge velkommen. I den forbindelse er ungdomsbeskæftigelsespakken endnu et skridt i retning mod at få udformet en sammenhængende og integreret strategi, der skal få bugt med ungdomsarbejdsløsheden og sikre, at overgangen fra uddannelse til arbejdsmarkedet bliver god. Der skal dog tages hensyn til, at fokus især må være på medlemsstaterne, der har det primære ansvar for ungdomsbeskæftigelsen, og som forventes at iværksætte efterfølgende tiltag i de kommende måneder. Men på grund af situationens alvor, og da de unge er en vigtig ressource på arbejdsmarkedet, som det er vigtigt at investere i, er dette ikke nok. Det er af allerstørste vigtighed at opbygge tillid ved at fastlægge fælles principper for ungdomsgarantien i Europa med det mål at øge kvaliteten, adgangen til og virkningen af garantien i hele Europa. |
| --- | --- |

3.3

EØSU hilser Kommissions langsigtede fokus på de unge velkommen. I den forbindelse er ungdomsbeskæftigelsespakken endnu et skridt i retning mod at få udformet en sammenhængende og integreret strategi, der skal få bugt med ungdomsarbejdsløsheden og sikre, at overgangen fra uddannelse til arbejdsmarkedet bliver god. Der skal dog tages hensyn til, at fokus især må være på medlemsstaterne, der har det primære ansvar for ungdomsbeskæftigelsen, og som forventes at iværksætte efterfølgende tiltag i de kommende måneder. Men på grund af situationens alvor, og da de unge er en vigtig ressource på arbejdsmarkedet, som det er vigtigt at investere i, er dette ikke nok. Det er af allerstørste vigtighed at opbygge tillid ved at fastlægge fælles principper for ungdomsgarantien i Europa med det mål at øge kvaliteten, adgangen til og virkningen af garantien i hele Europa.

| 3.4 | EØSU medvirker gerne aktivt til at udforme og promovere pakken, da






  — | dets medlemmer, som repræsenterer arbejdsgivere, fagforeninger og andre civilsamfundsorganisationer, har været inddraget i arbejdet med at sikre unge bedre beskæftigelse på lang sigt, har de nødvendige kontakter og derfor kan nå ud til de berørte grupper og har udviklet adskillige initiativer for at tackle ungdomsarbejdsløsheden; |
| --- | --- | --- |

3.4

EØSU medvirker gerne aktivt til at udforme og promovere pakken, da

—

dets medlemmer, som repræsenterer arbejdsgivere, fagforeninger og andre civilsamfundsorganisationer, har været inddraget i arbejdet med at sikre unge bedre beskæftigelse på lang sigt, har de nødvendige kontakter og derfor kan nå ud til de berørte grupper og har udviklet adskillige initiativer for at tackle ungdomsarbejdsløsheden;

| — | EØSU har omfattende ekspertise fra de konferencer, høringer og seminarer, det har arrangeret i de senere år (4) og fra de vigtige udtalelser om emnet, det har udarbejdet (5). |
| --- | --- |

—

EØSU har omfattende ekspertise fra de konferencer, høringer og seminarer, det har arrangeret i de senere år (4) og fra de vigtige udtalelser om emnet, det har udarbejdet (5).

| 3.5 | EØSU bifalder Kommissionens forslag til henstilling om at indføre en ungdomsgaranti, der skal sikre, at alle unge op til 25 år får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold senest fire måneder efter, at de har afsluttet en formel uddannelse eller er blevet arbejdsløse. Hvis garantien anvendes rigtigt, kan den blive et vigtigt værktøj for investering i de unge, mindske ungdomsarbejdsløshedens enorme omkostninger for både de unge selv og for Europa som helhed, og være en vigtig faktor i, at de unges overgang fra uddannelse til beskæftigelse bliver bedre og mere effektiv. EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen. |
| --- | --- |

3.5

EØSU bifalder Kommissionens forslag til henstilling om at indføre en ungdomsgaranti, der skal sikre, at alle unge op til 25 år får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold senest fire måneder efter, at de har afsluttet en formel uddannelse eller er blevet arbejdsløse. Hvis garantien anvendes rigtigt, kan den blive et vigtigt værktøj for investering i de unge, mindske ungdomsarbejdsløshedens enorme omkostninger for både de unge selv og for Europa som helhed, og være en vigtig faktor i, at de unges overgang fra uddannelse til beskæftigelse bliver bedre og mere effektiv. EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen.

| 3.6 | EØSU støtter ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme. Det er et initiativ, det bifalder, men det må suppleres på nationalt niveau. EØSU mener dog ikke, at det er tilstrækkeligt at finansiere initiativet med blot 6 mia. EUR, der delvist skal tages af de eksisterende midler i Den Europæiske Socialfond. Hertil kommer, at der hvert år mistes mere end 150 mia. EUR (1,2 % af BNP) (6), fordi de unge ikke integreres på arbejdsmarkedet (på grund af alt for mange overførsler af sociale ydelser, mistede indtægter og ubetalte skatter), og at ILO har konkluderet, at situationen ville ændre sig væsentligt i løbet af få år med investeringer i størrelsesordenen 21 mia. EUR (7), hvilket gør, at EØSU opfatter ungdomsgarantien som en værdifuld social foranstaltning med enorme positive virkninger, hvor fordelene langt vil opveje omkostningerne. |
| --- | --- |

3.6

EØSU støtter ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme. Det er et initiativ, det bifalder, men det må suppleres på nationalt niveau. EØSU mener dog ikke, at det er tilstrækkeligt at finansiere initiativet med blot 6 mia. EUR, der delvist skal tages af de eksisterende midler i Den Europæiske Socialfond. Hertil kommer, at der hvert år mistes mere end 150 mia. EUR (1,2 % af BNP) (6), fordi de unge ikke integreres på arbejdsmarkedet (på grund af alt for mange overførsler af sociale ydelser, mistede indtægter og ubetalte skatter), og at ILO har konkluderet, at situationen ville ændre sig væsentligt i løbet af få år med investeringer i størrelsesordenen 21 mia. EUR (7), hvilket gør, at EØSU opfatter ungdomsgarantien som en værdifuld social foranstaltning med enorme positive virkninger, hvor fordelene langt vil opveje omkostningerne.

| 3.7 | EØSU er enig i den fremgangsmåde, Kommissionen lægger op til, hvorefter "Ungdomsgarantien skal gennemføres ved hjælp af omfattende og holistiske ordninger, som sikrer, at de unge får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de har forladt skolen eller er blevet arbejdsløse". EØSU er klar over, at der er forskelle mellem medlemsstaterne, og anerkender, at det er vigtigt, at de får mulighed for at fastlægge en aldersgrænse, der er afstemt efter deres respektive behov og muligheder. Det anbefaler dog, at de, der kan, øger aldersgrænsen for at deltage i ordningen til 30 år for at omfatte dem, som forlader universitetet senere, og dem, som stadig er i en overgangsfase mellem uddannelse og beskæftigelse og fortsat i risiko for at miste kontakten til arbejdsmarkedet, særligt i landene med den højeste ungdomsarbejdsløshed. Ungdomsgarantien bør desuden blive en strukturforanstaltning i EU's aktive arbejdsmarkedspolitikker og ikke kun i denne periode med krise. |
| --- | --- |

3.7

EØSU er enig i den fremgangsmåde, Kommissionen lægger op til, hvorefter "Ungdomsgarantien skal gennemføres ved hjælp af omfattende og holistiske ordninger, som sikrer, at de unge får et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de har forladt skolen eller er blevet arbejdsløse". EØSU er klar over, at der er forskelle mellem medlemsstaterne, og anerkender, at det er vigtigt, at de får mulighed for at fastlægge en aldersgrænse, der er afstemt efter deres respektive behov og muligheder. Det anbefaler dog, at de, der kan, øger aldersgrænsen for at deltage i ordningen til 30 år for at omfatte dem, som forlader universitetet senere, og dem, som stadig er i en overgangsfase mellem uddannelse og beskæftigelse og fortsat i risiko for at miste kontakten til arbejdsmarkedet, særligt i landene med den højeste ungdomsarbejdsløshed. Ungdomsgarantien bør desuden blive en strukturforanstaltning i EU's aktive arbejdsmarkedspolitikker og ikke kun i denne periode med krise.

| 3.8 | Efter EØSU's opfattelse er det vigtigt at udvikle klare kvalitetsstandarder og indikatorer for udformningen og gennemførelsen af ungdomsgarantiordninger på EU- og nationalt niveau. Praktikophold, der gennemføres under ungdomsgarantiordningen, skal være i overensstemmelse med kvalitetsrammen for praktikophold og bør gøre det muligt for de unge at leve uden at være afhængige af andre. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at udvikle personlig karrierevejledning og -rådgivning og indføre mekanismer, der kan overvåge de forskellige muligheder, der tilbydes, samt evaluere, hvordan ordningen påvirker de unges efterfølgende overgang til arbejde. |
| --- | --- |

3.8

Efter EØSU's opfattelse er det vigtigt at udvikle klare kvalitetsstandarder og indikatorer for udformningen og gennemførelsen af ungdomsgarantiordninger på EU- og nationalt niveau. Praktikophold, der gennemføres under ungdomsgarantiordningen, skal være i overensstemmelse med kvalitetsrammen for praktikophold og bør gøre det muligt for de unge at leve uden at være afhængige af andre. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at udvikle personlig karrierevejledning og -rådgivning og indføre mekanismer, der kan overvåge de forskellige muligheder, der tilbydes, samt evaluere, hvordan ordningen påvirker de unges efterfølgende overgang til arbejde.

| 3.9 | EØSU understreger, at ungdomsgarantiinitiativet bør være en del af en aktiv arbejdsmarkedsstrategi, der har til formål at hjælpe de unge med at komme ud og blive på arbejdsmarkedet og således blive uafhængige. Et andet vigtigt element i strategien bør være en reform af medlemsstaternes offentlige arbejdsformidlingstjenester, i det omfang det er nødvendigt, med fokus på aktivt at hjælpe de unge og tilpasse deres tjenester og tilgange, så de bliver mere tilgængelige. Den service, de tilbyder alle arbejdsløse, bør samtidig forbedres yderligere. Arbejdsformidlingerne bør samarbejde med uddannelsesinstitutioner. De bør være i direkte kontakt med de unge og tilbyde dem arbejde eller videre uddannelse ved hjælp af proaktiv, skræddersyet vejledning på et tidligt tidspunkt, inden de forlader skolen. EØSU opfordrer Kommissionen til overveje at medtænke dette i sin støttestrategi for de offentlige arbejdsformidlinger i Europa. Med henblik derpå bør EURES' tjenester indrettes bedre efter de unges behov, og der bør gøres en langt større indsats for at øge de unges kendskab til disse tjenester. |
| --- | --- |

3.9

EØSU understreger, at ungdomsgarantiinitiativet bør være en del af en aktiv arbejdsmarkedsstrategi, der har til formål at hjælpe de unge med at komme ud og blive på arbejdsmarkedet og således blive uafhængige. Et andet vigtigt element i strategien bør være en reform af medlemsstaternes offentlige arbejdsformidlingstjenester, i det omfang det er nødvendigt, med fokus på aktivt at hjælpe de unge og tilpasse deres tjenester og tilgange, så de bliver mere tilgængelige. Den service, de tilbyder alle arbejdsløse, bør samtidig forbedres yderligere. Arbejdsformidlingerne bør samarbejde med uddannelsesinstitutioner. De bør være i direkte kontakt med de unge og tilbyde dem arbejde eller videre uddannelse ved hjælp af proaktiv, skræddersyet vejledning på et tidligt tidspunkt, inden de forlader skolen. EØSU opfordrer Kommissionen til overveje at medtænke dette i sin støttestrategi for de offentlige arbejdsformidlinger i Europa. Med henblik derpå bør EURES' tjenester indrettes bedre efter de unges behov, og der bør gøres en langt større indsats for at øge de unges kendskab til disse tjenester.

| 3.10 | EØSU anbefaler endvidere, at medlemsstaterne optrapper støtten til virksomheder, kooperativer og organisationer i den tredje sektor, som ønsker at deltage i ungdomsgarantiordninger i tæt samarbejde med arbejdsformidlingerne. Tiltag som skatteincitamenter, tilskud til de faste omkostninger ved ansættelse og mulighed for at få støtte til interne kurser er vigtige for, at ordningen kommer til at virke, og støtter virksomheder, der ønsker at investere i unge menneskers potentiale på en ordentlig og effektiv måde. Anvendelsen bør være bundet op på overholdelsen af kvalitetsrammer/-retningslinjer og etableringen af overvågningsmekanismer. EØSU finder det nødvendigt at støtte kapacitetsopbygningen hos alle aktører, der deltager i kvalitetsuddannelse for lærlinge. |
| --- | --- |

3.10

EØSU anbefaler endvidere, at medlemsstaterne optrapper støtten til virksomheder, kooperativer og organisationer i den tredje sektor, som ønsker at deltage i ungdomsgarantiordninger i tæt samarbejde med arbejdsformidlingerne. Tiltag som skatteincitamenter, tilskud til de faste omkostninger ved ansættelse og mulighed for at få støtte til interne kurser er vigtige for, at ordningen kommer til at virke, og støtter virksomheder, der ønsker at investere i unge menneskers potentiale på en ordentlig og effektiv måde. Anvendelsen bør være bundet op på overholdelsen af kvalitetsrammer/-retningslinjer og etableringen af overvågningsmekanismer. EØSU finder det nødvendigt at støtte kapacitetsopbygningen hos alle aktører, der deltager i kvalitetsuddannelse for lærlinge.

| 3.11 | EØSU ser arbejdsmarkedets parter som havende en afgørende rolle i at udforme, gennemføre og overvåge ordningen. En fornuftig arbejdsmarkedsdialog er en forudsætning for at kunne tilbyde de unge ungdomsgarantiordninger med høje kvalitetsstandarder for både virksomheder og de unge. I den forbindelse er det vigtigt også at inddrage arbejdsmarkedets parter i at overvåge gennemførelsen af ungdomsgarantien og de job- og uddannelsestilbud, som findes under de forskellige ordninger. |
| --- | --- |

3.11

EØSU ser arbejdsmarkedets parter som havende en afgørende rolle i at udforme, gennemføre og overvåge ordningen. En fornuftig arbejdsmarkedsdialog er en forudsætning for at kunne tilbyde de unge ungdomsgarantiordninger med høje kvalitetsstandarder for både virksomheder og de unge. I den forbindelse er det vigtigt også at inddrage arbejdsmarkedets parter i at overvåge gennemførelsen af ungdomsgarantien og de job- og uddannelsestilbud, som findes under de forskellige ordninger.

| 3.12 | En anden vigtig rolle spilles af organisationer i den tredje sektor, især ungdomsorganisationer og deres repræsentative platforme, som er vigtige kanaler, hvorigennem de unge kan deltage, udvikle deres kompetencer og lære om forhold og adfærd på arbejdspladsen. Derfor er det vigtigt, at de også medvirker til udformningen og gennemførelsen af ordningerne. Derudover kunne forskellige socialøkonomiske virksomheder og andre relevante berørte grupper inddrages. Udvalget henleder desuden opmærksomheden på den gode praksis for inddragelse af berørte grupper fra Østrig (8), Sverige og Finland (9). |
| --- | --- |

3.12

En anden vigtig rolle spilles af organisationer i den tredje sektor, især ungdomsorganisationer og deres repræsentative platforme, som er vigtige kanaler, hvorigennem de unge kan deltage, udvikle deres kompetencer og lære om forhold og adfærd på arbejdspladsen. Derfor er det vigtigt, at de også medvirker til udformningen og gennemførelsen af ordningerne. Derudover kunne forskellige socialøkonomiske virksomheder og andre relevante berørte grupper inddrages. Udvalget henleder desuden opmærksomheden på den gode praksis for inddragelse af berørte grupper fra Østrig (8), Sverige og Finland (9).

| 3.13 | En anden prioritet bør være at give ungdomsorganisationer og organisationer i den tredje sektor flere muligheder for at deltage i ordningen. De vil med deres deltagelse kunne tilbyde jobs, der sigter mod at forbedre situationen i lokalsamfundet, og således vil de spille en positiv rolle for såvel de unge som samfundet. |
| --- | --- |

3.13

En anden prioritet bør være at give ungdomsorganisationer og organisationer i den tredje sektor flere muligheder for at deltage i ordningen. De vil med deres deltagelse kunne tilbyde jobs, der sigter mod at forbedre situationen i lokalsamfundet, og således vil de spille en positiv rolle for såvel de unge som samfundet.

| 3.14 | Et helt centralt punkt er ifølge EØSU, at forslaget indeholder de nødvendige midler til at støtte medlemsstater og regioner, som ønsker at etablere ambitiøse ungdomsgarantiordninger eller alliancer for lærlingeuddannelser. I den henseende anbefaler EØSU, at pengene fra EU tilføres de ordninger, som opfylder de mindstekrav til kvaliteten, som er fastlagt i EU-initiativet og af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.14

Et helt centralt punkt er ifølge EØSU, at forslaget indeholder de nødvendige midler til at støtte medlemsstater og regioner, som ønsker at etablere ambitiøse ungdomsgarantiordninger eller alliancer for lærlingeuddannelser. I den henseende anbefaler EØSU, at pengene fra EU tilføres de ordninger, som opfylder de mindstekrav til kvaliteten, som er fastlagt i EU-initiativet og af medlemsstaterne.

| 3.15 | Følgelig støtter EØSU ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme i størrelsesordenen mindst 6 mia. euro, hvoraf halvdelen skal komme fra Den Europæiske Socialfond. EØSU bifalder etableringen af initiativet, men da der kun vil blive ydet støtte til regioner, hvor ungdomsarbejdsløsheden er på over 25 %, understreger det, at andre regioner bør kunne få økonomisk støtte fra Den Europæiske Socialfond via de almindelige procedurer. Disse penge vil være en yderst vigtig kilde som supplement til de nødvendige investeringer over de nationale budgetter. |
| --- | --- |

3.15

Følgelig støtter EØSU ideen om at oprette ungdomsgarantiordninger i medlemsstaterne finansieret med midler fra et særligt ungdomsbeskæftigelsesinitiativ under den flerårige finansielle ramme i størrelsesordenen mindst 6 mia. euro, hvoraf halvdelen skal komme fra Den Europæiske Socialfond. EØSU bifalder etableringen af initiativet, men da der kun vil blive ydet støtte til regioner, hvor ungdomsarbejdsløsheden er på over 25 %, understreger det, at andre regioner bør kunne få økonomisk støtte fra Den Europæiske Socialfond via de almindelige procedurer. Disse penge vil være en yderst vigtig kilde som supplement til de nødvendige investeringer over de nationale budgetter.

| 3.16 | For at udstyre de unge med de færdigheder, der fremover vil være vigtige for dem på arbejdsmarkedet, henstiller EØSU til Kommissionen og medlemsstaterne, at de sikrer, at foranstaltningerne for at sætte gang i ungdomsbeskæftigelsen bliver mere effektive og permanente, navnlig de foranstaltninger, der helt eller delvist finansieres med EU-midler, så de unge ikke får brug for økonomisk hjælp, når de har udstået et tidsbegrænset eller ulønnet praktikophold. |
| --- | --- |

3.16

For at udstyre de unge med de færdigheder, der fremover vil være vigtige for dem på arbejdsmarkedet, henstiller EØSU til Kommissionen og medlemsstaterne, at de sikrer, at foranstaltningerne for at sætte gang i ungdomsbeskæftigelsen bliver mere effektive og permanente, navnlig de foranstaltninger, der helt eller delvist finansieres med EU-midler, så de unge ikke får brug for økonomisk hjælp, når de har udstået et tidsbegrænset eller ulønnet praktikophold.

| 3.17 | Eftersom ungdomsgarantien kun vil være effektiv, hvis den indarbejdes i EU- og nationale strategier for vækst og beskæftigelse, gentager EØSU igen sin opfordring til, at der fastlægges nye mål for nedbringelse af ungdomsarbejdsløsheden (10). Dette bør være et af de væsentligste punkter i de nationale reformprogrammer knyttet til Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

3.17

Eftersom ungdomsgarantien kun vil være effektiv, hvis den indarbejdes i EU- og nationale strategier for vækst og beskæftigelse, gentager EØSU igen sin opfordring til, at der fastlægges nye mål for nedbringelse af ungdomsarbejdsløsheden (10). Dette bør være et af de væsentligste punkter i de nationale reformprogrammer knyttet til Europa 2020-strategien.

4.   Særlige bemærkninger til Kommissionens forslag

4.1   Ungdomsgarantien

| 4.1.1 | EØSU glæder sig over, at Kommissionens forslag til Rådets henstilling om oprettelse af en ungdomsgaranti indeholder en række vigtige elementer, bl.a. en klar definition af ungdomsgarantien som "et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem". EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen. |
| --- | --- |

4.1.1

EØSU glæder sig over, at Kommissionens forslag til Rådets henstilling om oprettelse af en ungdomsgaranti indeholder en række vigtige elementer, bl.a. en klar definition af ungdomsgarantien som "et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem". EØSU mener imidlertid, at det er for sent at gribe ind efter fire måneder. Ungdomsgarantien bør træde i kraft så tidligt som muligt, helst i det øjeblik de unge melder sig på arbejdsformidlingen.

| 4.1.2 | Det er vigtigt at erkende, at det er omkostningseffektivt at investere i en ungdomsgaranti, da det årlige tab for EU som helhed (på grund af alt for mange overførsler af sociale ydelser, mistede indtægter og ubetalte skatter), ved at unge ikke er i arbejde eller under uddannelse, ifølge Eurofound (11) lige nu svarer til 1,2 % af BNP eller 153 mia. EUR. Når vi investerer for at rette op på denne situation, må vi samtidig fokusere på bedre partnerskaber, på at forbedre de tilknyttede tjenester og på at give uddannelsesudbyderne større handlemuligheder. |
| --- | --- |

4.1.2

Det er vigtigt at erkende, at det er omkostningseffektivt at investere i en ungdomsgaranti, da det årlige tab for EU som helhed (på grund af alt for mange overførsler af sociale ydelser, mistede indtægter og ubetalte skatter), ved at unge ikke er i arbejde eller under uddannelse, ifølge Eurofound (11) lige nu svarer til 1,2 % af BNP eller 153 mia. EUR. Når vi investerer for at rette op på denne situation, må vi samtidig fokusere på bedre partnerskaber, på at forbedre de tilknyttede tjenester og på at give uddannelsesudbyderne større handlemuligheder.

| 4.1.3 | EØSU betoner, at der er behov for en egentlig attestering af ikkeformel uddannelse for at værdisætte kompetencer erhvervet på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.3

EØSU betoner, at der er behov for en egentlig attestering af ikkeformel uddannelse for at værdisætte kompetencer erhvervet på arbejdsmarkedet.

| 4.1.4 | EØSU gør opmærksom på, at der er nye kategorier af unge, som hverken er i arbejde eller under uddannelse, og at der også må være fokus på disse kategorier, som ikke traditionelt har været anset for at være i fare for at blive udelukket, bl.a. unge med en videregående uddannelse eller unge med nogen erhvervs- eller praktikerfaring, men som endnu ikke har kunnet få permanent fodfæste på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.4

EØSU gør opmærksom på, at der er nye kategorier af unge, som hverken er i arbejde eller under uddannelse, og at der også må være fokus på disse kategorier, som ikke traditionelt har været anset for at være i fare for at blive udelukket, bl.a. unge med en videregående uddannelse eller unge med nogen erhvervs- eller praktikerfaring, men som endnu ikke har kunnet få permanent fodfæste på arbejdsmarkedet.

| 4.1.5 | Stadig flere unge med kvalifikationer og kompetencer tvinges til at tage arbejde, hvor de ikke udnytter deres potentiale og oplever, at deres ”hjerne går til spilde”. Dette må der sættes ind over for, da resultatet ikke blot er, at disse unge ansættes i stillinger, hvor de ikke kan bruge deres uddannelse, men det påvirker dem tillige socialt og psykologisk i negativ retning. Dette kunne modvirkes med bedre og mere rammende matchning mellem den enkeltes færdigheder og behovene på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.5

Stadig flere unge med kvalifikationer og kompetencer tvinges til at tage arbejde, hvor de ikke udnytter deres potentiale og oplever, at deres ”hjerne går til spilde”. Dette må der sættes ind over for, da resultatet ikke blot er, at disse unge ansættes i stillinger, hvor de ikke kan bruge deres uddannelse, men det påvirker dem tillige socialt og psykologisk i negativ retning. Dette kunne modvirkes med bedre og mere rammende matchning mellem den enkeltes færdigheder og behovene på arbejdsmarkedet.

4.2   Kvalitetsramme for praktikophold

| 4.2.1 | EØSU anerkender, at praktikophold af kvalitet kan indvirke positivt på de unges muligheder for at komme i arbejde og på virksomheders muligheder for at finde potentielle kvalificerede arbejdstagere. Disse erfaringer kan give de unge de nødvendige kompetencer, som matcher deres behov og tidligere erhvervede færdigheder, og samtidig får de en passende løn og adgang til social sikring og andre uddannelsesforløb som led i livslang læring. Et af de områder, der i den forbindelse bør fokuseres på, er praktikophold uden for uddannelsessystemet, navnlig efter afsluttende eksamen, der bør betragtes som virksomhedspraktik og som sådan beskyttet i henhold til internationalt anerkendte arbejdsstandarder. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU anerkender, at praktikophold af kvalitet kan indvirke positivt på de unges muligheder for at komme i arbejde og på virksomheders muligheder for at finde potentielle kvalificerede arbejdstagere. Disse erfaringer kan give de unge de nødvendige kompetencer, som matcher deres behov og tidligere erhvervede færdigheder, og samtidig får de en passende løn og adgang til social sikring og andre uddannelsesforløb som led i livslang læring. Et af de områder, der i den forbindelse bør fokuseres på, er praktikophold uden for uddannelsessystemet, navnlig efter afsluttende eksamen, der bør betragtes som virksomhedspraktik og som sådan beskyttet i henhold til internationalt anerkendte arbejdsstandarder.

| 4.2.2 | EØSU understreger vigtigheden af høje kvalitetsstandarder for lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikophold. I den sammenhæng gentager det sit tilsagn om at "nøje følge og støtte alle initiativer, der har til formål at forbedre kvaliteten af virksomhedspraktik og praktikophold, som f.eks. det europæiske kvalitetscharter for praktikophold fremsat af Det Europæiske Ungdomsforum for at styrke den civile dialog med henblik på fastlæggelse af passende regler på dette område" (12). |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU understreger vigtigheden af høje kvalitetsstandarder for lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikophold. I den sammenhæng gentager det sit tilsagn om at "nøje følge og støtte alle initiativer, der har til formål at forbedre kvaliteten af virksomhedspraktik og praktikophold, som f.eks. det europæiske kvalitetscharter for praktikophold fremsat af Det Europæiske Ungdomsforum for at styrke den civile dialog med henblik på fastlæggelse af passende regler på dette område" (12).

| 4.2.3 | EØSU er overbevist om, at en forbedring af kvaliteten af praktikophold må prioriteres, og betragter derfor Kommissionens initiativ om en kvalitetsramme for praktikophold som et skridt i den rigtige retning. Arbejdsmarkedets parter, ngo'er, almindelige borgere og en række uddannelsesudbydere har tidligere tilkendegivet, at de bakker op herom, og i det lys opfordrer EØSU alle institutionerne, medlemsstaterne og de berørte arbejdsmarkedsparter til at bruge konklusionerne af de igangværende høringer så effektivt som muligt. EU-institutionerne må handle hurtigt og etablere en ramme for praktikophold af kvalitet og fortsat direkte inddragelse af de unge og deres organisationer samt arbejdsmarkedets parter i dette arbejde. Det europæiske kvalitetscharter for praktikophold (13) indeholder forslag om mindstekrav til kvalitet for at mindske forskellene mellem landene i Europa målt på læringsprocesser, den vejledning og de mentorordninger, der tilbydes, sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder, anerkendelse af færdigheder, lovpligtige kontraktvilkår, godtgørelse og løn, evaluering og kontrol etc. |
| --- | --- |

4.2.3

EØSU er overbevist om, at en forbedring af kvaliteten af praktikophold må prioriteres, og betragter derfor Kommissionens initiativ om en kvalitetsramme for praktikophold som et skridt i den rigtige retning. Arbejdsmarkedets parter, ngo'er, almindelige borgere og en række uddannelsesudbydere har tidligere tilkendegivet, at de bakker op herom, og i det lys opfordrer EØSU alle institutionerne, medlemsstaterne og de berørte arbejdsmarkedsparter til at bruge konklusionerne af de igangværende høringer så effektivt som muligt. EU-institutionerne må handle hurtigt og etablere en ramme for praktikophold af kvalitet og fortsat direkte inddragelse af de unge og deres organisationer samt arbejdsmarkedets parter i dette arbejde. Det europæiske kvalitetscharter for praktikophold (13) indeholder forslag om mindstekrav til kvalitet for at mindske forskellene mellem landene i Europa målt på læringsprocesser, den vejledning og de mentorordninger, der tilbydes, sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder, anerkendelse af færdigheder, lovpligtige kontraktvilkår, godtgørelse og løn, evaluering og kontrol etc.

| 4.2.4 | Endvidere mener EØSU, at det er absolut nødvendigt, at en sådan ramme tilrettelægges, så virksomheder støttes i deres bestræbelser for at tilbyde unge praktikophold af høj kvalitet. Rammen bør derfor også implementeres på nationalt niveau ved hjælp af foranstaltninger, der har dette mål som sigte. |
| --- | --- |

4.2.4

Endvidere mener EØSU, at det er absolut nødvendigt, at en sådan ramme tilrettelægges, så virksomheder støttes i deres bestræbelser for at tilbyde unge praktikophold af høj kvalitet. Rammen bør derfor også implementeres på nationalt niveau ved hjælp af foranstaltninger, der har dette mål som sigte.

4.3   En europæisk alliance for lærlingeuddannelser

| 4.3.1 | EØSU er overbevist om værdien af den europæiske alliance for lærlingeuddannelser, da tæt samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder og arbejdsmarkedets parter samt politikere, fagfolk og repræsentanter for de unge er en afgørende faktor for, at en erhvervsuddannelse bliver en succes. De yderst vellykkede resultater med vekseluddannelse i nogle medlemsstater er bevis herpå. Som alliancen udvikler sig, bør der være basis for udveksling af viden og ideer, hvilket i sidste ende vil få antallet og kvaliteten af lærepladser i medlemsstaterne til at stige og de unge til at deltage i denne type ordninger. |
| --- | --- |

4.3.1

EØSU er overbevist om værdien af den europæiske alliance for lærlingeuddannelser, da tæt samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder og arbejdsmarkedets parter samt politikere, fagfolk og repræsentanter for de unge er en afgørende faktor for, at en erhvervsuddannelse bliver en succes. De yderst vellykkede resultater med vekseluddannelse i nogle medlemsstater er bevis herpå. Som alliancen udvikler sig, bør der være basis for udveksling af viden og ideer, hvilket i sidste ende vil få antallet og kvaliteten af lærepladser i medlemsstaterne til at stige og de unge til at deltage i denne type ordninger.

| 4.3.2 | Alliancen bør endvidere yde støtte til europæiske og nationale kampagner for at ændre synet på erhvervsuddannelse, bl.a. som et led i Københavnprocessen, og afholde regelmæssige fora for debat om overvågningen af EU-strategien for lærlingeuddannelse med de relevante europæiske og nationale interessenter på området. |
| --- | --- |

4.3.2

Alliancen bør endvidere yde støtte til europæiske og nationale kampagner for at ændre synet på erhvervsuddannelse, bl.a. som et led i Københavnprocessen, og afholde regelmæssige fora for debat om overvågningen af EU-strategien for lærlingeuddannelse med de relevante europæiske og nationale interessenter på området.

| 4.3.3 | Der må tillige tilbydes incitamenter for at gøre det lettere at finansiere uddannelsesaktiviteter på tværs af grænser, som samtidig gør det muligt for virksomheder og arbejdsmarkedets parter at deltage i vekseluddannelsessystemer. Flere eksempler kan findes i brochuren "Creating Opportunities for Youth: How to improve the quality and image of apprenticeships" udarbejdet af BusinessEurope i 2012 (14) og den spansk-tyske fagforeningsaftale om kvalitetsstandarder for lærlingeuddannelse. |
| --- | --- |

4.3.3

Der må tillige tilbydes incitamenter for at gøre det lettere at finansiere uddannelsesaktiviteter på tværs af grænser, som samtidig gør det muligt for virksomheder og arbejdsmarkedets parter at deltage i vekseluddannelsessystemer. Flere eksempler kan findes i brochuren "Creating Opportunities for Youth: How to improve the quality and image of apprenticeships" udarbejdet af BusinessEurope i 2012 (14) og den spansk-tyske fagforeningsaftale om kvalitetsstandarder for lærlingeuddannelse.

4.4   Mobilitet for de unge

| 4.4.1 | For at fremme mobiliteten blandt unge arbejdstagere mener EØSU, at medlemsstaterne må gøre mere for at nå frem til en gensidig anerkendelse af kvalifikationer og færdigheder og for at få bragt de nationale sociale sikringssystemer, navnlig pensionssystemerne, i overensstemmelse med hinanden og investere yderligere i sprogundervisning, da der også er sprogbarrierer, der skal overvindes. Kommissionen bør skærpe samordningen af den sociale sikring, så ikke en eneste måneds sociale bidrag "går tabt" på grund af arbejde i et andet EU-land. |
| --- | --- |

4.4.1

For at fremme mobiliteten blandt unge arbejdstagere mener EØSU, at medlemsstaterne må gøre mere for at nå frem til en gensidig anerkendelse af kvalifikationer og færdigheder og for at få bragt de nationale sociale sikringssystemer, navnlig pensionssystemerne, i overensstemmelse med hinanden og investere yderligere i sprogundervisning, da der også er sprogbarrierer, der skal overvindes. Kommissionen bør skærpe samordningen af den sociale sikring, så ikke en eneste måneds sociale bidrag "går tabt" på grund af arbejde i et andet EU-land.

| 4.4.2 | EØSU betoner værdien af EU's mobilitetsprogrammer som Erasmus og Aktive unge for de unges mobilitet og som hjælp til, at de kan udvikle deres færdigheder, kompetencer og personlighed via frivilligt arbejde og andre civilsamfundsinitiativer. EØSU henstiller, at der tilføres tilstrækkelige midler til de fremtidige Erasmus for Alle- og YES Europe-programmer under den nye flerårige finansielle ramme, som nu mangler 1 mia. EUR i forhold til det oprindelige forslag. |
| --- | --- |

4.4.2

EØSU betoner værdien af EU's mobilitetsprogrammer som Erasmus og Aktive unge for de unges mobilitet og som hjælp til, at de kan udvikle deres færdigheder, kompetencer og personlighed via frivilligt arbejde og andre civilsamfundsinitiativer. EØSU henstiller, at der tilføres tilstrækkelige midler til de fremtidige Erasmus for Alle- og YES Europe-programmer under den nye flerårige finansielle ramme, som nu mangler 1 mia. EUR i forhold til det oprindelige forslag.

| 4.4.3 | EØSU støtter yderligere forbedringer af og investeringer i initiativet "Dit første EURES-job". Helt specifikt opfordrer det Kommissionen til at forbedre EURES, så det bliver mere synligt og tilgængeligt for de unge og også mere brugervenligt. De unge må aktivt opmuntres til at deltage for at overvinde hindringer, der skyldes kulturelle eller sproglige barrierer, at de mangler organisatoriske færdigheder og er bange for det ukendte. Dette kan ske ved hjælp af bedre karrierevejledningsordninger og personlig vejledning, som hjælper de studerende, praktikanter (og unge generelt) med at blive bevidste om deres ønsker, evner og jobmuligheder. Det omfatter tillige rådgivning om ansættelsesret og samfundspolitiske forhold og vejledning om rettigheder og forpligtelser for såvel arbejdsgiver som arbejdstager. |
| --- | --- |

4.4.3

EØSU støtter yderligere forbedringer af og investeringer i initiativet "Dit første EURES-job". Helt specifikt opfordrer det Kommissionen til at forbedre EURES, så det bliver mere synligt og tilgængeligt for de unge og også mere brugervenligt. De unge må aktivt opmuntres til at deltage for at overvinde hindringer, der skyldes kulturelle eller sproglige barrierer, at de mangler organisatoriske færdigheder og er bange for det ukendte. Dette kan ske ved hjælp af bedre karrierevejledningsordninger og personlig vejledning, som hjælper de studerende, praktikanter (og unge generelt) med at blive bevidste om deres ønsker, evner og jobmuligheder. Det omfatter tillige rådgivning om ansættelsesret og samfundspolitiske forhold og vejledning om rettigheder og forpligtelser for såvel arbejdsgiver som arbejdstager.

| 4.4.4 | EØSU støtter Europa-Parlamentets initiativ, der sigter mod at opdatere direktivet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Det gældende direktiv er forældet, da mange erhverv er i hastig udvikling. En modernisering af direktivet vil endvidere betyde, at der indføres et elektronisk kort med angivelse af personlige kvalifikationer og erfaring. På den måde vil det blive lettere for de pågældende at finde arbejde og få deres kvalifikationer anerkendt i en anden medlemsstat, og uddannelse, kompetencer og praksis vil blive harmoniseret i EU. Det vil også virke fremmende for mobiliteten og udveksling af viden. |
| --- | --- |

4.4.4

EØSU støtter Europa-Parlamentets initiativ, der sigter mod at opdatere direktivet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Det gældende direktiv er forældet, da mange erhverv er i hastig udvikling. En modernisering af direktivet vil endvidere betyde, at der indføres et elektronisk kort med angivelse af personlige kvalifikationer og erfaring. På den måde vil det blive lettere for de pågældende at finde arbejde og få deres kvalifikationer anerkendt i en anden medlemsstat, og uddannelse, kompetencer og praksis vil blive harmoniseret i EU. Det vil også virke fremmende for mobiliteten og udveksling af viden.

Bruxelles, den 21. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2013 (EUT C 133 af 9.5.2013).

1

(2)  http://www.eurofound.europa.eu/emcc/labourmarket/youth.htm.

2

(3)  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ecofin/131662.pdf.

3

(4)  Konferencen "The Economic Crisis, Education and the Labour Market" i Bruxelles, 24. januar 2012; konferencen "Fra skole til arbejde", arrangeret af arbejdsmarkedsobservatoriet i Roskilde, 4. februar 2012; konferencen "Quality jobs for youth: are we asking too much?", arrangeret af arbejdsmarkedsobservatoriet i samarbejde med europæisk ungdomsforum, 20. april 2012; Gruppe III's konference "Youth Education and Employment within the Europe 2020 Strategy" i Sofia, 8. juni 2012; Gruppe I's konference "The Future of Youth in Europe - European Youth: Hope or Despair for the New Generation?" i Versailles, 29.-30. august 2012.

4

(5)  EUT C 132 af 3.5.2011, s. 55-62; EUT C 318 af 29.10.2011, s. 50-55; EUT C 68 af 6.3.2012, s. 11-14; EUT C 181 af 21.6.2012, s. 143-149; EUT C 181 af 21.6.2012, s. 150-153; EUT C 68 af 6.3.2012, s. 1-10; EUT C 181 af 21.6.2012, s. 154-159; EUT C 299 af 4.10.2012, s. 97-102; EØSU's udtalelse om "Et opsving med høj beskæftigelse"(EUT C 11 af 15.1.2013, s. 65).

5

(6)  http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef1254.htm.

6

(7)  Den Internationale Arbejdsorganisations International Institute for Labour Studies, undersøgelsen "EuroZone job crisis: trends and policy responses”.

7

(8)  http://issuu.com/yomag/docs/youth_guarantee.

8

(9)  http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef1242.htm.

9

(10)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 94–101 og EØSU's udtalelse om "Retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker" (EUT C 133 af 9.5.2013).

10

(11)  NEETs – Young people not in employment, education or training: Characteristics, costs and policy responses in Europe (2012).

11

(12)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 97-102.

12

(13)  http://qualityinternships.eu/wp-content/uploads/2012/01/internship_charter_EN.pdf.

13

(14)  http://www.businesseurope.eu/Content/default.asp?pageid=568&docid=29967.

14

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/73 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/73

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, i Unionen

COM(2012) 576 final — 2012/0278 (COD)

2013/C 161/14

Ordfører uden studiegruppe: Lutz RIBBE

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 19. november 2012 og den 5. november 2012 under henvisning til artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, i Unionen"

COM(2012) 576 final — 2012/0278 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 5. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 82 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU hilser forslaget til forordning velkommen. Udvalget mener, at en effektiv gennemførelse af den såkaldte Nagoyaprotokol, der skal sikre virkeliggørelse af nogle af de mål, der er opstillet af konventionen om biologisk mangfoldighed ("Convention on Biological Diversity, CBD"), vil give gode muligheder for en biobaseret økonomi i EU. Da denne ofte er afhængig af import af genetiske ressourcer, er forbedret adgang til sådanne ressourcer klart i EU's interesse. |
| --- | --- |

1.1

EØSU hilser forslaget til forordning velkommen. Udvalget mener, at en effektiv gennemførelse af den såkaldte Nagoyaprotokol, der skal sikre virkeliggørelse af nogle af de mål, der er opstillet af konventionen om biologisk mangfoldighed ("Convention on Biological Diversity, CBD"), vil give gode muligheder for en biobaseret økonomi i EU. Da denne ofte er afhængig af import af genetiske ressourcer, er forbedret adgang til sådanne ressourcer klart i EU's interesse.

| 1.2 | Nagoyaprotokollen blev imidlertid ikke kun vedtaget for at fremme biobaseret forskning og produktudvikling, men også for at sikre en retfærdig deling af fordelene ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer. Hermed skal de lande (eller oprindelige folk), som stiller de genetiske ressourcer samt traditionel viden om brugen heraf til rådighed, drage fordel af markedsføringen heraf, og den markedsførende industri fritages for beskyldninger om biopirateri. |
| --- | --- |

1.2

Nagoyaprotokollen blev imidlertid ikke kun vedtaget for at fremme biobaseret forskning og produktudvikling, men også for at sikre en retfærdig deling af fordelene ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer. Hermed skal de lande (eller oprindelige folk), som stiller de genetiske ressourcer samt traditionel viden om brugen heraf til rådighed, drage fordel af markedsføringen heraf, og den markedsførende industri fritages for beskyldninger om biopirateri.

| 1.3 | EØSU ser nogle svagheder i forslaget til forordning i forbindelse med denne deling af fordele, som primært har været genstand for forhandlingen af Nagoyaprotokollen. Disse problemer bør hurtigst muligt fjernes, og fortolkningsåbne områder må præciseres. |
| --- | --- |

1.3

EØSU ser nogle svagheder i forslaget til forordning i forbindelse med denne deling af fordele, som primært har været genstand for forhandlingen af Nagoyaprotokollen. Disse problemer bør hurtigst muligt fjernes, og fortolkningsåbne områder må præciseres.

| 1.4 | Det drejer sig om følgende:






  — | reglerne om deling af fordele (punkt 3.1-3.6), |
| --- | --- | --- |

1.4

Det drejer sig om følgende:

—

reglerne om deling af fordele (punkt 3.1-3.6),

| — | opbygning af et effektivt kontrol-, overvågnings- og sanktionssystem (punkt 3.7-3.10), |
| --- | --- |

—

opbygning af et effektivt kontrol-, overvågnings- og sanktionssystem (punkt 3.7-3.10),

| — | det tidspunkt, hvorfra delingen af fordele skal gælde (punkt 4.1), |
| --- | --- |

—

det tidspunkt, hvorfra delingen af fordele skal gælde (punkt 4.1),

| — | hensyntagen til bioteknologi og derivater (punkt 4.2.1-4.2.2) samt deling af fordelene ved såkaldt "traditionel viden" (punkt 4.2.3-4.2.4), |
| --- | --- |

—

hensyntagen til bioteknologi og derivater (punkt 4.2.1-4.2.2) samt deling af fordelene ved såkaldt "traditionel viden" (punkt 4.2.3-4.2.4),

| — | det sene tidspunkt for anmeldelse af udnyttelse (punkt 4.3.1-4.3.5), |
| --- | --- |

—

det sene tidspunkt for anmeldelse af udnyttelse (punkt 4.3.1-4.3.5),

| — | spørgsmålet, om privat finansieret forskning og de deraf afledte produkter er anmeldelsespligtige (punkt 4.3.5), |
| --- | --- |

—

spørgsmålet, om privat finansieret forskning og de deraf afledte produkter er anmeldelsespligtige (punkt 4.3.5),

| — | sporing af tilfælde af biopirateri, som er indberettet af tredjepart (punkt 4.3.6) samt |
| --- | --- |

—

sporing af tilfælde af biopirateri, som er indberettet af tredjepart (punkt 4.3.6) samt

| — | sanktionssystemernes effektivitet (punkt 4.3.7). |
| --- | --- |

—

sanktionssystemernes effektivitet (punkt 4.3.7).

2.   Indledning

| 2.1 | Inden for rammerne af Rio-konferencen om miljø og udvikling blev konventionen om den biologiske mangfoldighed (Convention on Biological Diversity, CBD) indgået i 1992. Konventionen er i mellemtiden undertegnet af 193 FN-medlemmer (kun FN-medlemmerne Andorra, Vatikanstaten, Sydsudan og USA har endnu ikke underskrevet konventionen). |
| --- | --- |

2.1

Inden for rammerne af Rio-konferencen om miljø og udvikling blev konventionen om den biologiske mangfoldighed (Convention on Biological Diversity, CBD) indgået i 1992. Konventionen er i mellemtiden undertegnet af 193 FN-medlemmer (kun FN-medlemmerne Andorra, Vatikanstaten, Sydsudan og USA har endnu ikke underskrevet konventionen).

| 2.2 | CBD har tre formål:






  1) | beskyttelse af den biologiske mangfoldighed, |
| --- | --- | --- |

2.2

CBD har tre formål:

1)

beskyttelse af den biologiske mangfoldighed,

| 2) | bæredygtig udnyttelse heraf og |
| --- | --- |

2)

bæredygtig udnyttelse heraf og

| 3) | "rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af genetiske ressourcer". |
| --- | --- |

3)

"rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af genetiske ressourcer".

| 2.3 | Artikel 15, stk. 1, i CBD anerkender "staternes suveræne rettigheder over deres naturressourcer". De enkelte stater gives beføjelse til at træffe afgørelse om adgangen til genetiske ressourcer. |
| --- | --- |

2.3

Artikel 15, stk. 1, i CBD anerkender "staternes suveræne rettigheder over deres naturressourcer". De enkelte stater gives beføjelse til at træffe afgørelse om adgangen til genetiske ressourcer.

| 2.4 | Artikel 15, stk. 7, forpligter alle CBD's medlemsstater til at træffe "lovgivningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger" med henblik på, at "resultaterne af forsknings- og udviklingsaktiviteterne og udbyttet af kommerciel og anden udnyttelse af de genetiske ressourcer deles rimeligt og retfærdigt med den part, der er ophavsmand til de pågældende ressourcer". |
| --- | --- |

2.4

Artikel 15, stk. 7, forpligter alle CBD's medlemsstater til at træffe "lovgivningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger" med henblik på, at "resultaterne af forsknings- og udviklingsaktiviteterne og udbyttet af kommerciel og anden udnyttelse af de genetiske ressourcer deles rimeligt og retfærdigt med den part, der er ophavsmand til de pågældende ressourcer".

| 2.5 | Artikel 8, litra j, opfordrer medlemmerne af CBD til "inden for rammerne af deres nationale lovgivning" at respektere den traditionelle viden hos indfødte og lokale samfund, som er "vigtig for opretholdelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed", og fremme "en retfærdig deling af de fordele, der følger af en sådan viden, innovation og praksis". |
| --- | --- |

2.5

Artikel 8, litra j, opfordrer medlemmerne af CBD til "inden for rammerne af deres nationale lovgivning" at respektere den traditionelle viden hos indfødte og lokale samfund, som er "vigtig for opretholdelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed", og fremme "en retfærdig deling af de fordele, der følger af en sådan viden, innovation og praksis".

| 2.6 | I lyset af at denne folkeretlige forpligtelse til deling af fordele, som blev vedtaget i 1992, endnu ikke var gennemført, besluttede stats- og regeringscheferne på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling (World Summit on Sustainable Development, WSSD) i Johannesburg i 2002 at forhandle "en international ordning til at fremme og sikre en rimelig og retfærdig deling af de fordele, der er forbundet med udnyttelsen af genetiske ressourcer" inden for rammerne af CBD (Gennemførelsesplan, punkt 42 (o)). |
| --- | --- |

2.6

I lyset af at denne folkeretlige forpligtelse til deling af fordele, som blev vedtaget i 1992, endnu ikke var gennemført, besluttede stats- og regeringscheferne på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling (World Summit on Sustainable Development, WSSD) i Johannesburg i 2002 at forhandle "en international ordning til at fremme og sikre en rimelig og retfærdig deling af de fordele, der er forbundet med udnyttelsen af genetiske ressourcer" inden for rammerne af CBD (Gennemførelsesplan, punkt 42 (o)).

| 2.7 | I 2004 blev de kontraherende CBD-lande på den 7. konference for konventionens parter i Kuala Lumpur enige om en effektiv gennemførelse af samtlige relevante elementer i CBD gennem en aftale om adgang til genetiske ressourcer og retfærdig deling af fordele (access to genetic resources and benefit-sharing (=ABS)). |
| --- | --- |

2.7

I 2004 blev de kontraherende CBD-lande på den 7. konference for konventionens parter i Kuala Lumpur enige om en effektiv gennemførelse af samtlige relevante elementer i CBD gennem en aftale om adgang til genetiske ressourcer og retfærdig deling af fordele (access to genetic resources and benefit-sharing (=ABS)).

| 2.8 | Resultatet af dette arbejde blev – efter over 6 års forhandlinger – forelagt i oktober 2010 på den 10. konference for konventionens parter i den japanske by Nagoya, hvor man vedtog "Nagoyaprotokollen om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig fordeling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, til konventionen om biologisk mangfoldighed" (Nagoyaprotokollen). |
| --- | --- |

2.8

Resultatet af dette arbejde blev – efter over 6 års forhandlinger – forelagt i oktober 2010 på den 10. konference for konventionens parter i den japanske by Nagoya, hvor man vedtog "Nagoyaprotokollen om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig fordeling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer, til konventionen om biologisk mangfoldighed" (Nagoyaprotokollen).

| 2.9 | Alle parter under CBD kan ratificere Nagoyaprotokollen, tolv stater har allerede gjort det (februar 2013), 92 stater undertegnede protokollen efter dens vedtagelse, herunder også Europa-Kommissionen og 24 af de 27 EU-medlemsstater (ikke Letland, Malta og Slovakiet). |
| --- | --- |

2.9

Alle parter under CBD kan ratificere Nagoyaprotokollen, tolv stater har allerede gjort det (februar 2013), 92 stater undertegnede protokollen efter dens vedtagelse, herunder også Europa-Kommissionen og 24 af de 27 EU-medlemsstater (ikke Letland, Malta og Slovakiet).

| 2.10 | Udviklingslandene opfordrede allerede i 2002 på WSSD til en folkeretligt bindende protokol, men EU besluttede først kort før indledningen af ABS-arbejdsgruppens sidste forhandlingsrunde at tilslutte sig udarbejdelsen af en protokol "med retligt bindende og ikke-bindende bestemmelser" (med miljøministerrådets afgørelse af 15.3.2010). |
| --- | --- |

2.10

Udviklingslandene opfordrede allerede i 2002 på WSSD til en folkeretligt bindende protokol, men EU besluttede først kort før indledningen af ABS-arbejdsgruppens sidste forhandlingsrunde at tilslutte sig udarbejdelsen af en protokol "med retligt bindende og ikke-bindende bestemmelser" (med miljøministerrådets afgørelse af 15.3.2010).

| 2.11 | Det foreliggende forslag til forordning fra Kommissionen skal sikre gennemførelse af Nagoyaprotokollens målsætninger. |
| --- | --- |

2.11

Det foreliggende forslag til forordning fra Kommissionen skal sikre gennemførelse af Nagoyaprotokollens målsætninger.

| 2.12 | Ud over CBD bør De Forenede Nationers vedtagelse af en erklæring om oprindelige folks rettigheder nævnes i forbindelse med Kommissionens forslag til forordning. I FN-erklæringens artikel 31, stk. 1, fastslås oprindelige folks ret til "bevarelse, kontrol, beskyttelse og videreudvikling" af genetiske ressourcer og traditionel viden, herunder deres intellektuelle ejendomsret til denne viden. I stk. 2 opfordres staterne til at iværksætte "effektive foranstaltninger til anerkendelse og beskyttelse af disse rettigheder". Gennemførelse af Nagoyaprotokollen bør være en af disse effektive foranstaltninger til gennemførelse af FN-erklæringen. |
| --- | --- |

2.12

Ud over CBD bør De Forenede Nationers vedtagelse af en erklæring om oprindelige folks rettigheder nævnes i forbindelse med Kommissionens forslag til forordning. I FN-erklæringens artikel 31, stk. 1, fastslås oprindelige folks ret til "bevarelse, kontrol, beskyttelse og videreudvikling" af genetiske ressourcer og traditionel viden, herunder deres intellektuelle ejendomsret til denne viden. I stk. 2 opfordres staterne til at iværksætte "effektive foranstaltninger til anerkendelse og beskyttelse af disse rettigheder". Gennemførelse af Nagoyaprotokollen bør være en af disse effektive foranstaltninger til gennemførelse af FN-erklæringen.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | I begrundelsesdelen i sit forslag til forordning anfører Kommissionen, at "Unionens gennemførelse og ratifikation af protokollen vil skabe nye muligheder for naturbaseret forskning og bidrage til at udvikle en biobaseret økonomi" (1). Kommissionen understreger endvidere, at "EU og dens medlemsstater har påtaget sig en politisk forpligtelse til at blive parter til protokollen for at sikre EU's forskere og virksomheder adgang til prøver af genetiske ressourcer af høj kvalitet på grundlag af pålidelige beslutninger om adgang til lave transaktionsomkostninger" (2). |
| --- | --- |

3.1

I begrundelsesdelen i sit forslag til forordning anfører Kommissionen, at "Unionens gennemførelse og ratifikation af protokollen vil skabe nye muligheder for naturbaseret forskning og bidrage til at udvikle en biobaseret økonomi" (1). Kommissionen understreger endvidere, at "EU og dens medlemsstater har påtaget sig en politisk forpligtelse til at blive parter til protokollen for at sikre EU's forskere og virksomheder adgang til prøver af genetiske ressourcer af høj kvalitet på grundlag af pålidelige beslutninger om adgang til lave transaktionsomkostninger" (2).

| 3.2 | EØSU ser også store muligheder i gennemførelsen af Nagoyaprotokollen for en biobaseret økonomi i EU. Udvalget henviser imidlertid til, at hovedsigtet med Nagoyaprotokollen er gennemførelse af CBD's 3. mål, dvs. "deling af fordelene ved at bruge genetiske ressourcer". Passende adgang til genetiske ressourcer, passende overførsel af relevante teknologier under hensyntagen til alle rettigheder til disse ressourcer og teknologier samt passende finansiering er afgørende aspekter ved deling af fordele. |
| --- | --- |

3.2

EØSU ser også store muligheder i gennemførelsen af Nagoyaprotokollen for en biobaseret økonomi i EU. Udvalget henviser imidlertid til, at hovedsigtet med Nagoyaprotokollen er gennemførelse af CBD's 3. mål, dvs. "deling af fordelene ved at bruge genetiske ressourcer". Passende adgang til genetiske ressourcer, passende overførsel af relevante teknologier under hensyntagen til alle rettigheder til disse ressourcer og teknologier samt passende finansiering er afgørende aspekter ved deling af fordele.

| 3.3 | Nagoyaprotokollen hviler derfor på tre søjler:






  — | foranstaltninger vedrørende adgang til genetiske ressourcer og den hermed forbundne traditionelle viden, som sikrer gennemsigtige og ikke-vilkårlige procedurer |
| --- | --- | --- |

3.3

Nagoyaprotokollen hviler derfor på tre søjler:

—

foranstaltninger vedrørende adgang til genetiske ressourcer og den hermed forbundne traditionelle viden, som sikrer gennemsigtige og ikke-vilkårlige procedurer

| — | foranstaltninger til at sikre deling af fordelene ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer og den hermed forbundne traditionelle viden |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til at sikre deling af fordelene ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer og den hermed forbundne traditionelle viden

| — | foranstaltninger til opbygning af et effektivt nationalt overvågningssystem, navnlig hvad angår opfyldelse af forpligtelsen til deling af fordele |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til opbygning af et effektivt nationalt overvågningssystem, navnlig hvad angår opfyldelse af forpligtelsen til deling af fordele

| 3.4 | Når Kommissionen i modsætning hertil i sit forordningsforslag fastslår, at "protokollen bygger på to hovedsøjler: foranstaltninger vedrørende adgang og foranstaltninger vedrørende brugernes overholdelse af kravene" (3)
  , forsømmer den eksplicit at fremhæve delingen af fordele som et væsentligt mål for Nagoyaprotokollen, et WSSD-krav og en folkeretlig forpligtelse under CBD. |
| --- | --- |

3.4

Når Kommissionen i modsætning hertil i sit forordningsforslag fastslår, at "protokollen bygger på to hovedsøjler: foranstaltninger vedrørende adgang og foranstaltninger vedrørende brugernes overholdelse af kravene" (3)
  , forsømmer den eksplicit at fremhæve delingen af fordele som et væsentligt mål for Nagoyaprotokollen, et WSSD-krav og en folkeretlig forpligtelse under CBD.

| 3.5 | Forslaget til forordning giver således det indtryk, at Nagoyaprotokollen er tænkt som en garanti til EU's medlemsstater for uhindret adgang til udviklingslandenes råstoffer. |
| --- | --- |

3.5

Forslaget til forordning giver således det indtryk, at Nagoyaprotokollen er tænkt som en garanti til EU's medlemsstater for uhindret adgang til udviklingslandenes råstoffer.

| 3.6 | Denne næsten totalt manglende hensyntagen til Nagoyaprotokollens væsentlige mål er ikke kun en alvorlig mangel ved Kommissionens forslag, men en ineffektiv og utilfredsstillende løsning kan også have svære konsekvenser for europæiske virksomheder. Uden klare regler for deling af fordele (og overvågning heraf) vil virksomhederne finde det vanskeligt at afvise ofte rejste beskyldninger om biopirateri. |
| --- | --- |

3.6

Denne næsten totalt manglende hensyntagen til Nagoyaprotokollens væsentlige mål er ikke kun en alvorlig mangel ved Kommissionens forslag, men en ineffektiv og utilfredsstillende løsning kan også have svære konsekvenser for europæiske virksomheder. Uden klare regler for deling af fordele (og overvågning heraf) vil virksomhederne finde det vanskeligt at afvise ofte rejste beskyldninger om biopirateri.

| 3.7 | Kommissionens forslag til forordning hviler på forpligtelsen til at udvise rettidig omhu (artikel 4). På baggrund heraf tildeles brugeren af den genetiske ressource og den dermed forbundne traditionelle viden den centrale rolle, der går ud på at sikre overholdelse af de gældende nationale og udenlandske love om adgang til og deling af fordele. |
| --- | --- |

3.7

Kommissionens forslag til forordning hviler på forpligtelsen til at udvise rettidig omhu (artikel 4). På baggrund heraf tildeles brugeren af den genetiske ressource og den dermed forbundne traditionelle viden den centrale rolle, der går ud på at sikre overholdelse af de gældende nationale og udenlandske love om adgang til og deling af fordele.

| 3.8 | EØSU bifalder denne tilgang, som tager udgangspunkt i forskningssektorens og erhvervslivets ansvar. Udvalget henviser imidlertid til den med ratificeringen af Nagoyaprotokollen forbundne folkeretlige forpligtelse til at træffe "lovgivningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger" for at sikre, at brugerens fordele ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer og den dermed forbundne traditionelle viden også reelt deles med oprindelseslandet eller de oprindelige folk og lokale samfund. |
| --- | --- |

3.8

EØSU bifalder denne tilgang, som tager udgangspunkt i forskningssektorens og erhvervslivets ansvar. Udvalget henviser imidlertid til den med ratificeringen af Nagoyaprotokollen forbundne folkeretlige forpligtelse til at træffe "lovgivningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger" for at sikre, at brugerens fordele ved udnyttelse og markedsføring af genetiske ressourcer og den dermed forbundne traditionelle viden også reelt deles med oprindelseslandet eller de oprindelige folk og lokale samfund.

| 3.9 | Forordningsforslaget ser også i vid udstrækning bort fra denne vigtige del af Nagoyaprotokollens forpligtelser, og EØSU opfordrer Rådet og Parlamentet til i den videre procedure at vedtage tilstrækkelige regler til at kunne overvåge, at ovennævnte ansvar tages alvorligt. Det betyder også, at de nationale regeringer ikke kan fritages for deres ansvar for overvågning af reglerne. |
| --- | --- |

3.9

Forordningsforslaget ser også i vid udstrækning bort fra denne vigtige del af Nagoyaprotokollens forpligtelser, og EØSU opfordrer Rådet og Parlamentet til i den videre procedure at vedtage tilstrækkelige regler til at kunne overvåge, at ovennævnte ansvar tages alvorligt. Det betyder også, at de nationale regeringer ikke kan fritages for deres ansvar for overvågning af reglerne.

| 3.10 | Forslaget til forordning er således ikke tilstrækkeligt til at skabe det grundlag for gensidig tillid mellem EU-landene, deres forskere og virksomheder samt oprindelseslandene, der er nødvendigt for at fremme bilaterale ABS-aftaler samt videreføre de internationale ABS-forhandlinger på konstruktiv vis. EØSU frygter, at det foreslåede ABS-system vil hæmme snarere end fremme den europæiske forskning og det europæiske erhvervsliv. |
| --- | --- |

3.10

Forslaget til forordning er således ikke tilstrækkeligt til at skabe det grundlag for gensidig tillid mellem EU-landene, deres forskere og virksomheder samt oprindelseslandene, der er nødvendigt for at fremme bilaterale ABS-aftaler samt videreføre de internationale ABS-forhandlinger på konstruktiv vis. EØSU frygter, at det foreslåede ABS-system vil hæmme snarere end fremme den europæiske forskning og det europæiske erhvervsliv.

4.   Særlige bemærkninger: Specifikke elementer i forslaget til forordning

4.1   Anvendelsesområdet generelt (artikel 2)

| 4.1.1 | Artikel 2 i forslaget til forordning fastslår, at reglerne for deling af fordele kun vedrører genetiske ressourcer og traditionel viden, der er opnået adgang til, efter at Nagoyaprotokollen trådte i kraft i EU. Kommissionen forsømmer at opstille regler for delingen af fordele, der gælder for den løbende brug og markedsføring af genetiske ressourcer, og dermed forbunden traditionel viden, som EU har haft adgang til siden 1993 – uden ABS-aftaler. |
| --- | --- |

4.1.1

Artikel 2 i forslaget til forordning fastslår, at reglerne for deling af fordele kun vedrører genetiske ressourcer og traditionel viden, der er opnået adgang til, efter at Nagoyaprotokollen trådte i kraft i EU. Kommissionen forsømmer at opstille regler for delingen af fordele, der gælder for den løbende brug og markedsføring af genetiske ressourcer, og dermed forbunden traditionel viden, som EU har haft adgang til siden 1993 – uden ABS-aftaler.

| 4.1.2 | Forslaget til forordning lever dermed ikke op til teksten i Nagoyaprotokollen og CBD (IUCN (International Union for Conservation of Nature and Natural Resources) 2012, s. 84-85) og ignorerer, at CBD fastlægger en folkeretlig forpligtelse til deling af fordele fra 1993. Artikel 3 i Nagoyaprotokollen fastholder eksplicit, at alle genetiske ressourcer, der er omfattet af CBD's anvendelsesområde, er underlagt protokollens regler. Gennemførelsen af Nagoyaprotokollen skal anvendes til at råde bod på dette gennemførelsesunderskud og udarbejde effektive regler for delingen af fordele, der er opstået siden 1993. |
| --- | --- |

4.1.2

Forslaget til forordning lever dermed ikke op til teksten i Nagoyaprotokollen og CBD (IUCN (International Union for Conservation of Nature and Natural Resources) 2012, s. 84-85) og ignorerer, at CBD fastlægger en folkeretlig forpligtelse til deling af fordele fra 1993. Artikel 3 i Nagoyaprotokollen fastholder eksplicit, at alle genetiske ressourcer, der er omfattet af CBD's anvendelsesområde, er underlagt protokollens regler. Gennemførelsen af Nagoyaprotokollen skal anvendes til at råde bod på dette gennemførelsesunderskud og udarbejde effektive regler for delingen af fordele, der er opstået siden 1993.

| 4.1.3 | I bestemmelserne vedrørende forholdet til andre internationale aftaler medtager forslaget til forordning desværre ikke det afgørende afsnit i Nagoyaprotokollens artikel 4, stk. 4. Bestemmelserne i dette afsnit fastslår, at genetiske ressourcer kun kan underkastes reglerne i en anden aftale, når dette "er i overensstemmelse med og ikke strider mod konventionens og denne protokols målsætninger". Denne tilføjelse mangler og skal indarbejdes i forordningsforslaget for at sikre en korrekt gennemførelse af Nagoyaprotokollen. Afgørelsen, om hvorvidt ABS-reglerne under en anden aftale gælder for bestemte genetiske ressourcer, skal træffes af de relevante internationale organisationer og EU-institutioner. |
| --- | --- |

4.1.3

I bestemmelserne vedrørende forholdet til andre internationale aftaler medtager forslaget til forordning desværre ikke det afgørende afsnit i Nagoyaprotokollens artikel 4, stk. 4. Bestemmelserne i dette afsnit fastslår, at genetiske ressourcer kun kan underkastes reglerne i en anden aftale, når dette "er i overensstemmelse med og ikke strider mod konventionens og denne protokols målsætninger". Denne tilføjelse mangler og skal indarbejdes i forordningsforslaget for at sikre en korrekt gennemførelse af Nagoyaprotokollen. Afgørelsen, om hvorvidt ABS-reglerne under en anden aftale gælder for bestemte genetiske ressourcer, skal træffes af de relevante internationale organisationer og EU-institutioner.

| 4.1.4 | For EØSU betyder dette, at artikel 2 i forslaget til forordning ikke gennemfører vigtige elementer i Nagoyaprotokollen på entydig vis og derfor må revideres eller suppleres. |
| --- | --- |

4.1.4

For EØSU betyder dette, at artikel 2 i forslaget til forordning ikke gennemfører vigtige elementer i Nagoyaprotokollen på entydig vis og derfor må revideres eller suppleres.

4.2   Definitioner (Artikel 3)

| 4.2.1 | Kommissionens forslag til forordning afviger væsentligt fra teksten i Nagoyaprotokollens artikel 2. Kommissionen har ikke indarbejdet det vigtige princip i Nagoyaprotokollens artikel 2, litra c, ifølge hvilket anvendelsen af genetiske ressourcer omfatter "anvendelse af bioteknologi som defineret i artikel 2" i CBD. Denne definition har enorm betydning i forbindelse med delingen af fordele. I næsten alle tilfælde, hvor der har været tale om en vellykket produktudvikling baseret på genetiske ressourcer, som f.eks. inden for lægemidler eller kosmetik, er det ikke længere ressourcerne i sig selv, men ekstrakter eller bestanddele ("derivater"), der er udviklet vha. bioteknologi, som markedsføres med fortjeneste. I den forbindelse skal forslaget til forordning ligeledes inkludere begrebet "derivater" som defineret i Nagoyaprotokollens artikel 2, litra e, i sine bestemmelser. |
| --- | --- |

4.2.1

Kommissionens forslag til forordning afviger væsentligt fra teksten i Nagoyaprotokollens artikel 2. Kommissionen har ikke indarbejdet det vigtige princip i Nagoyaprotokollens artikel 2, litra c, ifølge hvilket anvendelsen af genetiske ressourcer omfatter "anvendelse af bioteknologi som defineret i artikel 2" i CBD. Denne definition har enorm betydning i forbindelse med delingen af fordele. I næsten alle tilfælde, hvor der har været tale om en vellykket produktudvikling baseret på genetiske ressourcer, som f.eks. inden for lægemidler eller kosmetik, er det ikke længere ressourcerne i sig selv, men ekstrakter eller bestanddele ("derivater"), der er udviklet vha. bioteknologi, som markedsføres med fortjeneste. I den forbindelse skal forslaget til forordning ligeledes inkludere begrebet "derivater" som defineret i Nagoyaprotokollens artikel 2, litra e, i sine bestemmelser.

| 4.2.2 | Denne udeladelse under definitionerne vil have meget alvorlige følger for forpligtelserne til deling af fordele. Fordele, der er et resultat af udnyttelsen af derivater, ville således ikke skulle deles. Det skal i den henseende bemærkes, at det netop er sådanne derivater – afledte biokemiske stoffer som f.eks. lægemiddelstoffer og kosmetiske stoffer – som skaber fortjenesten ved markedsføringen af produkter, der er udviklet på grundlag af genetiske ressourcer. |
| --- | --- |

4.2.2

Denne udeladelse under definitionerne vil have meget alvorlige følger for forpligtelserne til deling af fordele. Fordele, der er et resultat af udnyttelsen af derivater, ville således ikke skulle deles. Det skal i den henseende bemærkes, at det netop er sådanne derivater – afledte biokemiske stoffer som f.eks. lægemiddelstoffer og kosmetiske stoffer – som skaber fortjenesten ved markedsføringen af produkter, der er udviklet på grundlag af genetiske ressourcer.

| 4.2.3 | Det bifaldes, at forslaget til forordning i mange henseender behandler genetiske ressourcer og traditionel viden i tilknytning hertil ligeværdigt. Traditionel viden defineres ganske vist i forordningsforslaget (artikel 3, stk. 8), men kun set i forhold til denne videns betydning som hjælpemiddel i forbindelse med forskning og udvikling baseret på genetiske ressourcer. De nærmere enkeltheder skal ifølge forordningen på et senere tidspunkt fastlægges i de aftaler, der skal indgås mellem brugere og indfødte folkeslag samt lokale samfund. |
| --- | --- |

4.2.3

Det bifaldes, at forslaget til forordning i mange henseender behandler genetiske ressourcer og traditionel viden i tilknytning hertil ligeværdigt. Traditionel viden defineres ganske vist i forordningsforslaget (artikel 3, stk. 8), men kun set i forhold til denne videns betydning som hjælpemiddel i forbindelse med forskning og udvikling baseret på genetiske ressourcer. De nærmere enkeltheder skal ifølge forordningen på et senere tidspunkt fastlægges i de aftaler, der skal indgås mellem brugere og indfødte folkeslag samt lokale samfund.

| 4.2.4 | For EØSU står det ikke klart, hvordan disse regler, på baggrund af de relevante artikler i Nagoyaprotokollen, regulerer og sikrer fordelingen af fordele på tilfredsstillende vis. Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet anmodes om at afklare denne situation i forbindelse med den videre sagsbehandling. |
| --- | --- |

4.2.4

For EØSU står det ikke klart, hvordan disse regler, på baggrund af de relevante artikler i Nagoyaprotokollen, regulerer og sikrer fordelingen af fordele på tilfredsstillende vis. Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet anmodes om at afklare denne situation i forbindelse med den videre sagsbehandling.

4.3   Overvågning af om forpligtelsen til at udvise rettidig omhu overholdes (artikel 7, 9 og 11)

| 4.3.1 | Ifølge artikel 7, stk. 2, i forslaget til forordning opstår der først en indberetningspligt for brugen af genetiske ressourcer eller traditionel viden i tilknytning til sådanne ressourcer på det tidspunkt, hvor der kræves en markedsføringstilladelse eller hvor produktet markedsføres. Det tidligste tidspunkt, hvor brugeren skal informere myndighederne, ligger altså efter, at anvendelsen er ophørt (anvendelse er ifølge Nagoyaprotokollen forskning og udvikling og ikke markedsføring). Det er logisk, at forskning og udvikling kommer før markedsindføringen. |
| --- | --- |

4.3.1

Ifølge artikel 7, stk. 2, i forslaget til forordning opstår der først en indberetningspligt for brugen af genetiske ressourcer eller traditionel viden i tilknytning til sådanne ressourcer på det tidspunkt, hvor der kræves en markedsføringstilladelse eller hvor produktet markedsføres. Det tidligste tidspunkt, hvor brugeren skal informere myndighederne, ligger altså efter, at anvendelsen er ophørt (anvendelse er ifølge Nagoyaprotokollen forskning og udvikling og ikke markedsføring). Det er logisk, at forskning og udvikling kommer før markedsindføringen.

| 4.3.2 | Som bekendt resulterer kun en del af alle anvendelser på forsknings- og udviklingsområdet i sidste ende i produkter, der kan markedsføres. Det ligger i sagens natur, at anvendelse til rent videnskabelige formål ikke har produktudvikling som mål. Hvis indberetningspligten ikke gælder fra starten af, dvs. i forbindelse med forskning og udvikling, ville dette resultere i en situation, hvor de kompetente myndigheder aldrig ville få kendskab til hovedparten af alle anvendelser. |
| --- | --- |

4.3.2

Som bekendt resulterer kun en del af alle anvendelser på forsknings- og udviklingsområdet i sidste ende i produkter, der kan markedsføres. Det ligger i sagens natur, at anvendelse til rent videnskabelige formål ikke har produktudvikling som mål. Hvis indberetningspligten ikke gælder fra starten af, dvs. i forbindelse med forskning og udvikling, ville dette resultere i en situation, hvor de kompetente myndigheder aldrig ville få kendskab til hovedparten af alle anvendelser.

| 4.3.3 | Denne bestemmelse er i modstrid med det politiske mål med forordningsforslaget. Ifølge betragtning (8) er det "også afgørende at forhindre, at uretmæssigt erhvervede genetiske ressourcer eller traditionel viden i tilknytning til genetiske ressourcer bruges i Unionen" (4)
  . Når indberetningspligten foreligger på et tidspunkt, der ligger efter forsknings- og udviklingsfasens afslutning, er det ikke muligt at forhindre en anvendelse, der er uretmæssig eller i strid med en aftale. Der kan højest blive tale om efterfølgende sanktioner. |
| --- | --- |

4.3.3

Denne bestemmelse er i modstrid med det politiske mål med forordningsforslaget. Ifølge betragtning (8) er det "også afgørende at forhindre, at uretmæssigt erhvervede genetiske ressourcer eller traditionel viden i tilknytning til genetiske ressourcer bruges i Unionen" (4)
  . Når indberetningspligten foreligger på et tidspunkt, der ligger efter forsknings- og udviklingsfasens afslutning, er det ikke muligt at forhindre en anvendelse, der er uretmæssig eller i strid med en aftale. Der kan højest blive tale om efterfølgende sanktioner.

| 4.3.4 | Det kan hverken være i forskningens eller industriens interesse at skulle operere i en retlig ramme, som ikke varetager sin mest grundlæggende opgave, der består i at forhindre biopirateri. |
| --- | --- |

4.3.4

Det kan hverken være i forskningens eller industriens interesse at skulle operere i en retlig ramme, som ikke varetager sin mest grundlæggende opgave, der består i at forhindre biopirateri.

| 4.3.5 | EØSU konstaterer endvidere, at artikel 7, stk. 1, i forslaget til forordning skaber fortolkningsmuligheder, som hurtigst muligt skal afklares af Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet. Teksten i forordningsforslaget kan fortolkes som om, at privatfinansierede brugere er fritaget for indberetningspligten. Hvis denne fortolkning er korrekt, kan hovedparten af alle anvendelser og markedsføringen af genetiske ressourcer og dertil knyttet viden som følge af den sene indberetningspligt i artikel 7, stk. 2, gennemføres uden at de kompetente myndigheder på nogen måde får kendskab til dette. En offentlig kontrol med overholdelsen af pligten til deling af fordele ved privat finansieret forskning og udvikling, samt den dertil knyttede kommercialisering, ville dermed blive umulig. |
| --- | --- |

4.3.5

EØSU konstaterer endvidere, at artikel 7, stk. 1, i forslaget til forordning skaber fortolkningsmuligheder, som hurtigst muligt skal afklares af Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet. Teksten i forordningsforslaget kan fortolkes som om, at privatfinansierede brugere er fritaget for indberetningspligten. Hvis denne fortolkning er korrekt, kan hovedparten af alle anvendelser og markedsføringen af genetiske ressourcer og dertil knyttet viden som følge af den sene indberetningspligt i artikel 7, stk. 2, gennemføres uden at de kompetente myndigheder på nogen måde får kendskab til dette. En offentlig kontrol med overholdelsen af pligten til deling af fordele ved privat finansieret forskning og udvikling, samt den dertil knyttede kommercialisering, ville dermed blive umulig.

| 4.3.6 | Ifølge artikel 9, stk. 3, i forslaget til forordning er det op til de kompetente myndigheder selv at afgøre, om de i tilfælde af begrundet mistanke fra tredjemands side – f.eks. indberetninger om biopirateri fra ngo'er eller indfødte folkeslag – kontrollerer de relevante brugere. Også denne regel er i modstrid med forordningens politiske mål og skal omformuleres, så der bliver tale om en forpligtelse. |
| --- | --- |

4.3.6

Ifølge artikel 9, stk. 3, i forslaget til forordning er det op til de kompetente myndigheder selv at afgøre, om de i tilfælde af begrundet mistanke fra tredjemands side – f.eks. indberetninger om biopirateri fra ngo'er eller indfødte folkeslag – kontrollerer de relevante brugere. Også denne regel er i modstrid med forordningens politiske mål og skal omformuleres, så der bliver tale om en forpligtelse.

| 4.3.7 | Ved en manglende overholdelse af forpligtelsen til at udvise rettidig omhu kan der pålægges sanktioner (artikel 11), der kan gå så vidt som til en "beslaglæggelse af uretmæssigt erhvervede genetiske ressourcer". Disse forslag skal sikre "at kun retmæssigt erhvervede genetiske ressourcer bruges". Sanktionerne er kun effektive i forbindelse med anvendelsen i forsknings- og udviklingsfasen, og ikke i kommercialiseringsfasen. Idet det foreslåede kontrolsystem ifølge artikel 7, stk. 2, imidlertid først, og kun til dels, kan slå fuldt igennem i kommercialiseringsfasen, må truslen om sanktioner anses for at være så godt som virkningsløs. EØSU frygter, at forslaget til forordning kan skabe en situation i EU, hvor produkter uden problemer kan markedsføres, selv om de er baseret på en anvendelse, der er uretmæssig eller i strid med indgåede aftaler. |
| --- | --- |

4.3.7

Ved en manglende overholdelse af forpligtelsen til at udvise rettidig omhu kan der pålægges sanktioner (artikel 11), der kan gå så vidt som til en "beslaglæggelse af uretmæssigt erhvervede genetiske ressourcer". Disse forslag skal sikre "at kun retmæssigt erhvervede genetiske ressourcer bruges". Sanktionerne er kun effektive i forbindelse med anvendelsen i forsknings- og udviklingsfasen, og ikke i kommercialiseringsfasen. Idet det foreslåede kontrolsystem ifølge artikel 7, stk. 2, imidlertid først, og kun til dels, kan slå fuldt igennem i kommercialiseringsfasen, må truslen om sanktioner anses for at være så godt som virkningsløs. EØSU frygter, at forslaget til forordning kan skabe en situation i EU, hvor produkter uden problemer kan markedsføres, selv om de er baseret på en anvendelse, der er uretmæssig eller i strid med indgåede aftaler.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 576 final, s. 4.

1

(2)  COM(2012) 576 final, s. 5.

2

(3)  COM(2012) 576 final, s. 3.

3

(4)  COM(2012) 576 final, s. 8.

4

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/77 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/77

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden«

COM(2012) 710 final — 2012/0337 (COD)

2013/C 161/15

Ordfører: Lutz RIBBE

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede henholdsvis den 10. og den 12. december 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 "Et godt liv i en ressourcebegrænset verden""

COM(2012) 710 final — 2012/0337 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 5. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 82 stemmer for, 4 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU bifalder forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram. Med vedtagelsen i Rådet og Europa-Parlamentet er der mellem de beslutningstagende EU-institutioner opnået en miljøpolitisk konsensus om, at situationen på miljøområdet stadig er dramatisk, at gennemførelsen af den europæiske miljølovgivning er yderst mangelfuld, at de hidtidige strategier til løsning af eksisterende og kommende problemer ikke har været tilstrækkelige, og hvilke miljømæssige foranstaltninger der må gennemføres inden 2020. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram. Med vedtagelsen i Rådet og Europa-Parlamentet er der mellem de beslutningstagende EU-institutioner opnået en miljøpolitisk konsensus om, at situationen på miljøområdet stadig er dramatisk, at gennemførelsen af den europæiske miljølovgivning er yderst mangelfuld, at de hidtidige strategier til løsning af eksisterende og kommende problemer ikke har været tilstrækkelige, og hvilke miljømæssige foranstaltninger der må gennemføres inden 2020.

| 1.2 | Forslaget bekræfter udvalgets ofte fremførte synspunkt om, at de eksisterende miljøproblemer i Europa ikke skyldes manglende indsigt eller løsningsforslag, men en manglende politisk vilje til at gennemføre de nødvendige tiltag. |
| --- | --- |

1.2

Forslaget bekræfter udvalgets ofte fremførte synspunkt om, at de eksisterende miljøproblemer i Europa ikke skyldes manglende indsigt eller løsningsforslag, men en manglende politisk vilje til at gennemføre de nødvendige tiltag.

| 1.3 | Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram er imidlertid både generelt og på mere specifikke områder snarere karakteriseret ved manglende præcision frem for klarhed. Når programtitlen fastslår, at det handler om at leve et godt liv "i en ressourcebegrænset verden", må man i det mindste gøre et forsøg på at beskrive planetens ressourcemæssige begrænsninger og give en mere detaljeret redegørelse for konkrete politiske tiltag og deres konsekvenser for de samfundsmæssige og økonomiske aktiviteter i Europa. Dette er desværre ikke tilfældet i det 7. miljøhandlingsprogram. |
| --- | --- |

1.3

Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram er imidlertid både generelt og på mere specifikke områder snarere karakteriseret ved manglende præcision frem for klarhed. Når programtitlen fastslår, at det handler om at leve et godt liv "i en ressourcebegrænset verden", må man i det mindste gøre et forsøg på at beskrive planetens ressourcemæssige begrænsninger og give en mere detaljeret redegørelse for konkrete politiske tiltag og deres konsekvenser for de samfundsmæssige og økonomiske aktiviteter i Europa. Dette er desværre ikke tilfældet i det 7. miljøhandlingsprogram.

| 1.4 | Det 7. miljøhandlingsprogram er derfor i højere grad en rapport om miljøets tilstand end et reelt strategisk politisk dokument eller et politisk-operationelt handlingsprogram. |
| --- | --- |

1.4

Det 7. miljøhandlingsprogram er derfor i højere grad en rapport om miljøets tilstand end et reelt strategisk politisk dokument eller et politisk-operationelt handlingsprogram.

| 1.5 | EØSU mener ikke, at der i det 7. miljøhandlingsprogram tages klart nok stilling til de økonomiske og samfundsmæssige ændringer, der er nødvendige, hvis de miljøpolitiske mål skal opfyldes. EØSU minder om, at Kommissionen i forbindelse med præsentationen af flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" påpegede, at de nødvendige ændringer kun kan realiseres, hvis der parallelt med teknologiske forbedringer og adfærdsændringer hos producenter og forbrugere sker "betydelige ændringer i energi-, industri-, landbrugs- og transportsystemerne". |
| --- | --- |

1.5

EØSU mener ikke, at der i det 7. miljøhandlingsprogram tages klart nok stilling til de økonomiske og samfundsmæssige ændringer, der er nødvendige, hvis de miljøpolitiske mål skal opfyldes. EØSU minder om, at Kommissionen i forbindelse med præsentationen af flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" påpegede, at de nødvendige ændringer kun kan realiseres, hvis der parallelt med teknologiske forbedringer og adfærdsændringer hos producenter og forbrugere sker "betydelige ændringer i energi-, industri-, landbrugs- og transportsystemerne".

| 1.6 | Det 7. miljøhandlingsprogram indeholder en rammende analyse af gennemførelsessvaghederne i de hidtidige miljøhandlingsprogrammer. Det 7. miljøhandlingsprogram indeholder imidlertid stort ikke forslag til, hvordan gennemførelsesmanglerne kan reduceres eller udbedres. Næsten alle fremskridt på natur- og miljøområdet har civilsamfundet stillet krav om. Civilsamfundsorganisationerne er efter EØSU's opfattelse en vigtig aktør i forbindelse med gennemførelsen af det 7. miljøhandlingsprogram. Deres rolle bør utvetydigt fremhæves og styrkes i det 7. miljøhandlingsprogram inden for rammerne af et supplerende prioriteret mål. |
| --- | --- |

1.6

Det 7. miljøhandlingsprogram indeholder en rammende analyse af gennemførelsessvaghederne i de hidtidige miljøhandlingsprogrammer. Det 7. miljøhandlingsprogram indeholder imidlertid stort ikke forslag til, hvordan gennemførelsesmanglerne kan reduceres eller udbedres. Næsten alle fremskridt på natur- og miljøområdet har civilsamfundet stillet krav om. Civilsamfundsorganisationerne er efter EØSU's opfattelse en vigtig aktør i forbindelse med gennemførelsen af det 7. miljøhandlingsprogram. Deres rolle bør utvetydigt fremhæves og styrkes i det 7. miljøhandlingsprogram inden for rammerne af et supplerende prioriteret mål.

| 1.7 | Opgaven for et målrettet 7. miljøhandlingsprogram bør være at give en langt mere præcis beskrivelse af omstillingen fra en klassisk miljøpolitik baseret på teknisk vedligeholdelse til en bæredygtig udvikling. Udløbet af det 7. miljøhandlingsprogram falder sammen med Europa 2020-strategiens slutfase. EØSU har allerede flere gange understreget, at Europa 2020-strategien ikke kan erstatte en europæisk bæredygtighedsstrategi, som vha. en langsigtet planlægningshorisont, og en afbalanceret hensyntagen til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, definerer mål og strategier for en bæredygtig udvikling i Europa. Med hensyn til det 7. miljøhandlingsprogram opfordres Rådet og Europa-Parlamentet til at stille krav om, at der skal udarbejdes en ny overordnet strategi for bæredygtighed i EU, hvilket miljøministerrådet også har stillet krav om i sine konklusioner vedrørende FN's Rio+20-konference om bæredygtig udvikling (punkt 3 i konklusionerne vedrørende Rio+20: Resultater og opfølgning på FN-konferencen om bæredygtig udvikling 2012; 3 194. møde i Rådet(miljø), Luxembourg den 25. oktober 2012). Dette ville give det 7. miljøhandlingsprogram en reel merværdi. |
| --- | --- |

1.7

Opgaven for et målrettet 7. miljøhandlingsprogram bør være at give en langt mere præcis beskrivelse af omstillingen fra en klassisk miljøpolitik baseret på teknisk vedligeholdelse til en bæredygtig udvikling. Udløbet af det 7. miljøhandlingsprogram falder sammen med Europa 2020-strategiens slutfase. EØSU har allerede flere gange understreget, at Europa 2020-strategien ikke kan erstatte en europæisk bæredygtighedsstrategi, som vha. en langsigtet planlægningshorisont, og en afbalanceret hensyntagen til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, definerer mål og strategier for en bæredygtig udvikling i Europa. Med hensyn til det 7. miljøhandlingsprogram opfordres Rådet og Europa-Parlamentet til at stille krav om, at der skal udarbejdes en ny overordnet strategi for bæredygtighed i EU, hvilket miljøministerrådet også har stillet krav om i sine konklusioner vedrørende FN's Rio+20-konference om bæredygtig udvikling (punkt 3 i konklusionerne vedrørende Rio+20: Resultater og opfølgning på FN-konferencen om bæredygtig udvikling 2012; 3 194. møde i Rådet(miljø), Luxembourg den 25. oktober 2012). Dette ville give det 7. miljøhandlingsprogram en reel merværdi.

2.   Indledning

| 2.1 | Siden starten af 1970'erne har de efterhånden seks miljøhandlingsprogrammer på afgørende vis bidraget til udviklingen og udformningen af EU's miljøpolitik. Det 6. miljøhandlingsprogram udløb i juli 2012. Rådet og Europa-Parlamentet opfordrede herefter Kommissionen til at præsentere et efterfølgerprogram. |
| --- | --- |

2.1

Siden starten af 1970'erne har de efterhånden seks miljøhandlingsprogrammer på afgørende vis bidraget til udviklingen og udformningen af EU's miljøpolitik. Det 6. miljøhandlingsprogram udløb i juli 2012. Rådet og Europa-Parlamentet opfordrede herefter Kommissionen til at præsentere et efterfølgerprogram.

| 2.2 | Ifølge Kommissionen har forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram til formål at styrke miljøpolitikkens bidrag til bevarelse af naturkapital, overgang til en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi og beskyttelse af menneskers sundhed. |
| --- | --- |

2.2

Ifølge Kommissionen har forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram til formål at styrke miljøpolitikkens bidrag til bevarelse af naturkapital, overgang til en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi og beskyttelse af menneskers sundhed.

| 2.3 | Forslaget omfatter en miljømæssig statusopgørelse, hvor der især henvises til problemet med det vedvarende tab af naturkapital, herunder biodiversitet. Det beklages endvidere, at naturens ressourcer stadig ødsles væk som følge af en ineffektiv anvendelse, at luft- og vand fortsat forurenes, og at der udledes farlige stoffer, som belaster miljøet. |
| --- | --- |

2.3

Forslaget omfatter en miljømæssig statusopgørelse, hvor der især henvises til problemet med det vedvarende tab af naturkapital, herunder biodiversitet. Det beklages endvidere, at naturens ressourcer stadig ødsles væk som følge af en ineffektiv anvendelse, at luft- og vand fortsat forurenes, og at der udledes farlige stoffer, som belaster miljøet.

| 2.4 | Medlemsstaternes ineffektive gennemførelse af den eksisterende miljølovgivning og fastlagte standarder ses som en væsentlig årsag til problemerne. |
| --- | --- |

2.4

Medlemsstaternes ineffektive gennemførelse af den eksisterende miljølovgivning og fastlagte standarder ses som en væsentlig årsag til problemerne.

| 2.5 | Kommissionen konkluderer, at "der er tegn på, at de globale grænser for biodiversitet, klimaforandring og kvælstofkredsløb allerede er overskredet". |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen konkluderer, at "der er tegn på, at de globale grænser for biodiversitet, klimaforandring og kvælstofkredsløb allerede er overskredet".

| 2.6 | Det 7. miljøhandlingsprogram reagerer på dette faktum ved at opstille en vision om "et godt liv i en ressourcebegrænset verden" i 2050, og programmet indeholder en ramme for miljøpolitikken frem til 2020, som omfatter ni prioriterede mål. |
| --- | --- |

2.6

Det 7. miljøhandlingsprogram reagerer på dette faktum ved at opstille en vision om "et godt liv i en ressourcebegrænset verden" i 2050, og programmet indeholder en ramme for miljøpolitikken frem til 2020, som omfatter ni prioriterede mål.

| 2.7 | EØSU har allerede i forberedelsesfasen deltaget i debatten om det 7. miljøhandlingsprogram i form af en sonderende udtalelse, der blev udarbejdet efter anmodning fra det danske rådsformandskab (1). Udvalget fremhævede i denne udtalelse, at miljøproblemerne i Europa skyldes manglende politisk vilje til at realisere løsningsforslag. Udvalget kunne ikke gennemskue, hvordan det 7. miljøhandlingsprogram forholder sig til Europa 2020-strategien, flagskibsinitiativet og køreplanen for et ressourceeffektivt Europa. EØSU opfordrede til at give bæredygtighedsstrategien videre fremdrift, at lægge sig fast på et resultatorienteret syvende miljøhandlingsprogram som miljøpolitisk gennemførelsesstrategi, at integrere flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" med alle enkeltinitiativer heri, samt at sørge for en nøje og samordnet afpasning mellem de miljøpolitiske og økonomiske overvejelser. |
| --- | --- |

2.7

EØSU har allerede i forberedelsesfasen deltaget i debatten om det 7. miljøhandlingsprogram i form af en sonderende udtalelse, der blev udarbejdet efter anmodning fra det danske rådsformandskab (1). Udvalget fremhævede i denne udtalelse, at miljøproblemerne i Europa skyldes manglende politisk vilje til at realisere løsningsforslag. Udvalget kunne ikke gennemskue, hvordan det 7. miljøhandlingsprogram forholder sig til Europa 2020-strategien, flagskibsinitiativet og køreplanen for et ressourceeffektivt Europa. EØSU opfordrede til at give bæredygtighedsstrategien videre fremdrift, at lægge sig fast på et resultatorienteret syvende miljøhandlingsprogram som miljøpolitisk gennemførelsesstrategi, at integrere flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" med alle enkeltinitiativer heri, samt at sørge for en nøje og samordnet afpasning mellem de miljøpolitiske og økonomiske overvejelser.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Ifølge udvalget består den vigtigste politiske merværdi ved det 7. miljøhandlingsprogram i, at det til forskel fra de eksisterede miljøpolitiske strategier, flagskibsinitiativer og køreplaner fra Kommissionen vedtages af Rådet og Europa-Parlamentet. Dermed skabes der i en vis forstand en miljøpolitisk konsensus mellem de beslutningstagende EU-institutioner om indsatsen frem til 2020. |
| --- | --- |

3.1

Ifølge udvalget består den vigtigste politiske merværdi ved det 7. miljøhandlingsprogram i, at det til forskel fra de eksisterede miljøpolitiske strategier, flagskibsinitiativer og køreplaner fra Kommissionen vedtages af Rådet og Europa-Parlamentet. Dermed skabes der i en vis forstand en miljøpolitisk konsensus mellem de beslutningstagende EU-institutioner om indsatsen frem til 2020.

| 3.2 | Det 7. miljøhandlingsprogram skaber dermed et referencepunkt for de fremtidige afgørelser, der træffes af politiske beslutningstagere og institutioner på EU-niveau og i medlemsstaterne, idet miljøhandlingsprogrammet forpligter begge parter i samme grad. |
| --- | --- |

3.2

Det 7. miljøhandlingsprogram skaber dermed et referencepunkt for de fremtidige afgørelser, der træffes af politiske beslutningstagere og institutioner på EU-niveau og i medlemsstaterne, idet miljøhandlingsprogrammet forpligter begge parter i samme grad.

| 3.3 | EØSU bifalder også forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram, idet Rådet og Europa-Parlamentet med den bindende afgørelse i fællesskab gør det klart, hvor dramatisk situationen på miljøområdet stadig er, at gennemførelsen af den europæiske miljølovgivning er yderst mangelfuld, og at mange af de hidtidige strategier til løsning af eksisterende og kommende problemer ikke har været tilstrækkelige. |
| --- | --- |

3.3

EØSU bifalder også forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram, idet Rådet og Europa-Parlamentet med den bindende afgørelse i fællesskab gør det klart, hvor dramatisk situationen på miljøområdet stadig er, at gennemførelsen af den europæiske miljølovgivning er yderst mangelfuld, og at mange af de hidtidige strategier til løsning af eksisterende og kommende problemer ikke har været tilstrækkelige.

| 3.4 | Indholdsmæssigt gentager programmet derimod stort set det, som allerede er fastlagt i miljøpolitiske meddelelser, strategier, flagskibsinitiativer og køreplaner fra Kommissionen. Gennem Rådets og Europa-Parlamentets afgørelse bliver disse imidlertid genstand for en vigtig politisk opgradering. |
| --- | --- |

3.4

Indholdsmæssigt gentager programmet derimod stort set det, som allerede er fastlagt i miljøpolitiske meddelelser, strategier, flagskibsinitiativer og køreplaner fra Kommissionen. Gennem Rådets og Europa-Parlamentets afgørelse bliver disse imidlertid genstand for en vigtig politisk opgradering.

| 3.5 | Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram er imidlertid både generelt og på mere specifikke områder snarere karakteriseret ved manglende præcision frem for klarhed. Når programtitlen fastslår, at det handler om at leve et godt liv "i en ressourcebegrænset verden", må man i det mindste gøre et forsøg på at beskrive planetens ressourcemæssige begrænsninger og give en mere detaljeret redegørelse for konkrete politiske tiltag og deres konsekvenser for de samfundsmæssige og økonomiske aktiviteter i Europa. Dette er desværre ikke tilfældet i det 7. miljøhandlingsprogram. |
| --- | --- |

3.5

Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram er imidlertid både generelt og på mere specifikke områder snarere karakteriseret ved manglende præcision frem for klarhed. Når programtitlen fastslår, at det handler om at leve et godt liv "i en ressourcebegrænset verden", må man i det mindste gøre et forsøg på at beskrive planetens ressourcemæssige begrænsninger og give en mere detaljeret redegørelse for konkrete politiske tiltag og deres konsekvenser for de samfundsmæssige og økonomiske aktiviteter i Europa. Dette er desværre ikke tilfældet i det 7. miljøhandlingsprogram.

| 3.6 | I de afsnit, hvor teksten bliver mere konkret, fastlægges der ikke konkrete ansvarsområder og bedømmelseskriterier, som ville gøre det muligt at kontrollere om målene opfyldes og foranstaltningerne gennemføres. |
| --- | --- |

3.6

I de afsnit, hvor teksten bliver mere konkret, fastlægges der ikke konkrete ansvarsområder og bedømmelseskriterier, som ville gøre det muligt at kontrollere om målene opfyldes og foranstaltningerne gennemføres.

| 3.7 | Dermed er det 7. miljøhandlingsprogram i højere grad en rapport om miljøets tilstand end et reelt strategisk politisk dokument eller et politisk-operationelt handlingsprogram. Det er skuffende for EØSU, der i sin sonderende udtalelse om det 7. miljøhandlingsprogram, men også så langt tilbage som i 2004 i sin sonderende udtalelse om "Evaluering af strategien for bæredygtig udvikling" (2) opfordrede til, at der indføres sådanne konkrete og gennemsigtige flagskibsprogrammer. |
| --- | --- |

3.7

Dermed er det 7. miljøhandlingsprogram i højere grad en rapport om miljøets tilstand end et reelt strategisk politisk dokument eller et politisk-operationelt handlingsprogram. Det er skuffende for EØSU, der i sin sonderende udtalelse om det 7. miljøhandlingsprogram, men også så langt tilbage som i 2004 i sin sonderende udtalelse om "Evaluering af strategien for bæredygtig udvikling" (2) opfordrede til, at der indføres sådanne konkrete og gennemsigtige flagskibsprogrammer.

| 3.8 | Et kritisk punkt er, at der slet ikke i tilstrækkelig grad fokuseres på de yderst relevante fremtidsperspektiver for perioden efter 2020. I energi- og klimapolitikken står det allerede nu klart, at en planlægningshorisont frem til 2020 er for kort. Det fremgår ikke af det 7. miljøhandlingsprogram, om mål og foranstaltninger for 2020 er velegnede og tilstrækkelige til, at det bliver realistisk at opfylde visionen om "et godt liv i en ressourcebegrænset verden" i 2050. Hertil ville der som et minimum være behov for en vejledende planlægning af de yderligere etaper frem mod 2030 og 2040 på vejen mod en realisering af visionen i 2050. Tidshorisonten 2020 er desuden for kort til, at der kan skabes investeringssikkerhed for langsigtede investeringer i en grøn økonomi. |
| --- | --- |

3.8

Et kritisk punkt er, at der slet ikke i tilstrækkelig grad fokuseres på de yderst relevante fremtidsperspektiver for perioden efter 2020. I energi- og klimapolitikken står det allerede nu klart, at en planlægningshorisont frem til 2020 er for kort. Det fremgår ikke af det 7. miljøhandlingsprogram, om mål og foranstaltninger for 2020 er velegnede og tilstrækkelige til, at det bliver realistisk at opfylde visionen om "et godt liv i en ressourcebegrænset verden" i 2050. Hertil ville der som et minimum være behov for en vejledende planlægning af de yderligere etaper frem mod 2030 og 2040 på vejen mod en realisering af visionen i 2050. Tidshorisonten 2020 er desuden for kort til, at der kan skabes investeringssikkerhed for langsigtede investeringer i en grøn økonomi.

| 3.9 | Harmoniseringen af tidshorisonten for miljøindsatsen og Europa 2020-strategien med de dertil hørende flagskibsinitiativer skal principielt hilses velkommen. Løbetiden stemmer desuden overens med tidshorisonten for det næste finansielle overslag for 2014-2020, hvilket ville være en stor fordel, hvis det nødvendige samspil kunne etableres. Ganske vist handler en af de ni opstillede prioriteter om at sikre de nødvendige investeringer til miljøforanstaltninger, men ved beskrivelsen af de nødvendige tiltag er henvisningerne til EU's finansielle planlægning på mellemlang sigt yderst vage – rent bortset fra, at det 7. miljøhandlingsprogram kommer for sent til at kunne udøve indflydelse på sidstnævnte. |
| --- | --- |

3.9

Harmoniseringen af tidshorisonten for miljøindsatsen og Europa 2020-strategien med de dertil hørende flagskibsinitiativer skal principielt hilses velkommen. Løbetiden stemmer desuden overens med tidshorisonten for det næste finansielle overslag for 2014-2020, hvilket ville være en stor fordel, hvis det nødvendige samspil kunne etableres. Ganske vist handler en af de ni opstillede prioriteter om at sikre de nødvendige investeringer til miljøforanstaltninger, men ved beskrivelsen af de nødvendige tiltag er henvisningerne til EU's finansielle planlægning på mellemlang sigt yderst vage – rent bortset fra, at det 7. miljøhandlingsprogram kommer for sent til at kunne udøve indflydelse på sidstnævnte.

| 3.10 | Valget af de ni prioriterede mål i det 7. miljøhandlingsprogram giver anledning til kritik. Med begrebet "bymiljø" vælges et fagområde, som gentagne gange har været inkluderet i tidligere miljøhandlingsplaner. Uanset den store betydning, som "miljøpolitikken i byer" har, er EU's indflydelse på dette område relativt beskeden. Derimod har EU temmelig stor indflydelse på transportpolitikken, hvis særlige betydning for klimabeskyttelsen Kommissionen har fremhævet gentagne gange. Alligevel indgår transportpolitikken stort set ikke i forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram. |
| --- | --- |

3.10

Valget af de ni prioriterede mål i det 7. miljøhandlingsprogram giver anledning til kritik. Med begrebet "bymiljø" vælges et fagområde, som gentagne gange har været inkluderet i tidligere miljøhandlingsplaner. Uanset den store betydning, som "miljøpolitikken i byer" har, er EU's indflydelse på dette område relativt beskeden. Derimod har EU temmelig stor indflydelse på transportpolitikken, hvis særlige betydning for klimabeskyttelsen Kommissionen har fremhævet gentagne gange. Alligevel indgår transportpolitikken stort set ikke i forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram.

| 3.11 | EØSU mener, at det ville være hensigtsmæssigt at gøre den strategiske integration af civilsamfundet i miljøhandlingsprogrammet til et selvstændigt prioriteret mål (jf. pkt. 4.4.9). |
| --- | --- |

3.11

EØSU mener, at det ville være hensigtsmæssigt at gøre den strategiske integration af civilsamfundet i miljøhandlingsprogrammet til et selvstændigt prioriteret mål (jf. pkt. 4.4.9).

| 3.12 | Også EU's eksterne handelspolitik har en så stor betydning for den europæiske miljø- og bæredygtighedspolitik, at dette område ville kunne kategoriseres som et tema med mindst samme betydning som "bymiljø" (3). |
| --- | --- |

3.12

Også EU's eksterne handelspolitik har en så stor betydning for den europæiske miljø- og bæredygtighedspolitik, at dette område ville kunne kategoriseres som et tema med mindst samme betydning som "bymiljø" (3).

| 3.13 | EØSU minder om, at Kommissionen i forbindelse med præsentationen af flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" påpegede, at de nødvendige ændringer kun kan realiseres, hvis der parallelt med teknologiske forbedringer og adfærdsændringer hos producenter og forbrugere sker "betydelige ændringer i energi-, industri-, landbrugs- og transportsystemerne". Det 7. miljøhandlingsprogram kommer til kort, når det igen kræver, at miljøhensyn integreres på andre politikområder uden at redegøre for den påkrævede "grundlæggende omstilling" af bestemte økonomiske sektorer i retning af en bæredygtig produktion og livsstil. |
| --- | --- |

3.13

EØSU minder om, at Kommissionen i forbindelse med præsentationen af flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" påpegede, at de nødvendige ændringer kun kan realiseres, hvis der parallelt med teknologiske forbedringer og adfærdsændringer hos producenter og forbrugere sker "betydelige ændringer i energi-, industri-, landbrugs- og transportsystemerne". Det 7. miljøhandlingsprogram kommer til kort, når det igen kræver, at miljøhensyn integreres på andre politikområder uden at redegøre for den påkrævede "grundlæggende omstilling" af bestemte økonomiske sektorer i retning af en bæredygtig produktion og livsstil.

| 3.14 | Muligheden for at komme nærmere ind på ressource- og miljøbeskyttelsens betydning for den økonomiske udvikling og skabelsen af nye arbejdspladser af høj kvalitet udnyttes heller ikke. EØSU henviser i den forbindelse til tidligere udtalelser (4). Koblingen mellem miljø-, social, udviklings- og økonomisk politik, dvs. de væsentligste bæredygtighedsaspekter, bør fremhæves langt stærkere. |
| --- | --- |

3.14

Muligheden for at komme nærmere ind på ressource- og miljøbeskyttelsens betydning for den økonomiske udvikling og skabelsen af nye arbejdspladser af høj kvalitet udnyttes heller ikke. EØSU henviser i den forbindelse til tidligere udtalelser (4). Koblingen mellem miljø-, social, udviklings- og økonomisk politik, dvs. de væsentligste bæredygtighedsaspekter, bør fremhæves langt stærkere.

| 3.15 | Dermed står det også klart, at det 7. miljøhandlingsprograms merværdi og rolle bør bestå i at give en langt mere præcis beskrivelse af omstillingen fra en klassisk miljøpolitik baseret på teknisk vedligeholdelse til en bæredygtig udvikling. Udløbet af det 7. miljøhandlingsprogram falder sammen med Europa 2020-strategiens slutfase. EØSU har allerede flere gange understreget, at Europa 2020-strategien ikke kan erstatte en europæisk bæredygtighedsstrategi, som vha. en langsigtet planlægningshorisont, og en afbalanceret hensyntagen til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, definerer mål og strategier for en bæredygtig udvikling i Europa. Med hensyn til det 7. miljøhandlingsprogram opfordres Rådet og Europa-Parlamentet til at stille krav om, at der skal udarbejdes en ny overordnet strategi for bæredygtighed i EU, hvilket miljøministerrådet også har stillet krav om i sine konklusioner vedrørende FN's Rio+20-konference om bæredygtig udvikling (punkt 3 i konklusionerne vedrørende Rio+20: Resultater og opfølgning på FN-konferencen om bæredygtig udvikling 2012; 3 194. møde i Rådet(miljø), Luxembourg den 25. oktober 2012). Dette ville give det 7. miljøhandlingsprogram en reel merværdi. |
| --- | --- |

3.15

Dermed står det også klart, at det 7. miljøhandlingsprograms merværdi og rolle bør bestå i at give en langt mere præcis beskrivelse af omstillingen fra en klassisk miljøpolitik baseret på teknisk vedligeholdelse til en bæredygtig udvikling. Udløbet af det 7. miljøhandlingsprogram falder sammen med Europa 2020-strategiens slutfase. EØSU har allerede flere gange understreget, at Europa 2020-strategien ikke kan erstatte en europæisk bæredygtighedsstrategi, som vha. en langsigtet planlægningshorisont, og en afbalanceret hensyntagen til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, definerer mål og strategier for en bæredygtig udvikling i Europa. Med hensyn til det 7. miljøhandlingsprogram opfordres Rådet og Europa-Parlamentet til at stille krav om, at der skal udarbejdes en ny overordnet strategi for bæredygtighed i EU, hvilket miljøministerrådet også har stillet krav om i sine konklusioner vedrørende FN's Rio+20-konference om bæredygtig udvikling (punkt 3 i konklusionerne vedrørende Rio+20: Resultater og opfølgning på FN-konferencen om bæredygtig udvikling 2012; 3 194. møde i Rådet(miljø), Luxembourg den 25. oktober 2012). Dette ville give det 7. miljøhandlingsprogram en reel merværdi.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   EØSU fremsætter her kun bemærkninger til de prioriterede mål, som udvalget anser for at være særligt vigtige:

4.2   Prioriteret mål nr. 1: Beskytte, bevare og forbedre EU's naturkapital

| 4.2.1 | I det 7. miljøhandlingsprogram bør det præciseres, at gennemførelsen af Kommissionens forslag til en grønnere landbrugspolitik og et grønnere fiskeri, i forbindelse med reformerne på disse områder, har stor betydning for naturkapitalens bevarelse. |
| --- | --- |

4.2.1

I det 7. miljøhandlingsprogram bør det præciseres, at gennemførelsen af Kommissionens forslag til en grønnere landbrugspolitik og et grønnere fiskeri, i forbindelse med reformerne på disse områder, har stor betydning for naturkapitalens bevarelse.

| 4.2.2 | Helt korrekt stilles der i forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram også krav om en bedre jordbundsbeskyttelse. Udviklingen inden for jordbundsforurening, jordbundsforringelse og arealanvendelse i Europa giver fortsat anledning til bekymring. Udvalget har den holdning, at det er nødvendigt med europæisk lovgivning, hvis den negative udvikling skal vendes. Rådet bør derfor hurtigst muligt genoptage debatten vedrørende direktivet om jordbundsbeskyttelse. Kommissionen bør ligeledes, vha. en temastrategi, tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til reduktion af det omfattende arealforbrug til transport og boliger og styrke beskyttelsen af land- og skovbrugsarealer. |
| --- | --- |

4.2.2

Helt korrekt stilles der i forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram også krav om en bedre jordbundsbeskyttelse. Udviklingen inden for jordbundsforurening, jordbundsforringelse og arealanvendelse i Europa giver fortsat anledning til bekymring. Udvalget har den holdning, at det er nødvendigt med europæisk lovgivning, hvis den negative udvikling skal vendes. Rådet bør derfor hurtigst muligt genoptage debatten vedrørende direktivet om jordbundsbeskyttelse. Kommissionen bør ligeledes, vha. en temastrategi, tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til reduktion af det omfattende arealforbrug til transport og boliger og styrke beskyttelsen af land- og skovbrugsarealer.

4.3   Prioriteret mål nr. 2: Omstille Unionen til en ressourceeffektiv, grøn og konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi

| 4.3.1 | Kommissionen har med sit flagskibsinitiativ "Et ressourceeffektivt Europa" gjort en mere effektiv udnyttelse af naturressourcerne til et vigtigt tema i sin politik og i den tilhørende køreplan opstillet grundlæggende milepæle for 2020. Det er beklageligt, at målene i punkt 41 kun i utilstrækkeligt omfang afspejler vigtige milepæle. |
| --- | --- |

4.3.1

Kommissionen har med sit flagskibsinitiativ "Et ressourceeffektivt Europa" gjort en mere effektiv udnyttelse af naturressourcerne til et vigtigt tema i sin politik og i den tilhørende køreplan opstillet grundlæggende milepæle for 2020. Det er beklageligt, at målene i punkt 41 kun i utilstrækkeligt omfang afspejler vigtige milepæle.

| 4.3.2 | Navnlig bør en (fuldstændig) afkobling mellem økonomisk vækst og negative miljøpåvirkninger optages som et mål på linje med en hensigtserklæring om at vedtage ambitiøse mål for ressourceeffektivitet og pålidelige indikatorer inden 2020, der kan give offentlige og private beslutningstagere incitamenter til at gå over til en ressourceeffektiv produktion (5). Derudover fremhæver udvalget sit krav om, at direktivet om miljøvenligt design anvendes til at sluse ikke-bæredygtige produkter ud af det økonomiske kredsløb. I den forbindelse bør dette direktiv ikke kun betragtes ud fra et energieffektivitetsperspektiv, men også som et værktøj til forbedring af den materielle ressourceeffektivitet (6). |
| --- | --- |

4.3.2

Navnlig bør en (fuldstændig) afkobling mellem økonomisk vækst og negative miljøpåvirkninger optages som et mål på linje med en hensigtserklæring om at vedtage ambitiøse mål for ressourceeffektivitet og pålidelige indikatorer inden 2020, der kan give offentlige og private beslutningstagere incitamenter til at gå over til en ressourceeffektiv produktion (5). Derudover fremhæver udvalget sit krav om, at direktivet om miljøvenligt design anvendes til at sluse ikke-bæredygtige produkter ud af det økonomiske kredsløb. I den forbindelse bør dette direktiv ikke kun betragtes ud fra et energieffektivitetsperspektiv, men også som et værktøj til forbedring af den materielle ressourceeffektivitet (6).

4.4   Prioriteret mål nr. 4: Få størst muligt udbytte af EU's miljølovgivning

| 4.4.1 | Evalueringen af det 6. miljøhandlingsprogram har med al tydelighed vist, at manglerne i gennemførelsen af den eksisterende miljølovgivning udgør den mest alvorlige hindring for de nødvendige fremskridt i miljøbeskyttelsen. Det bifaldes derfor, at det 7. miljøhandlingsprogram giver en bedre gennemførelse af EU's miljølovgivning i medlemsstaterne højeste prioritet. |
| --- | --- |

4.4.1

Evalueringen af det 6. miljøhandlingsprogram har med al tydelighed vist, at manglerne i gennemførelsen af den eksisterende miljølovgivning udgør den mest alvorlige hindring for de nødvendige fremskridt i miljøbeskyttelsen. Det bifaldes derfor, at det 7. miljøhandlingsprogram giver en bedre gennemførelse af EU's miljølovgivning i medlemsstaterne højeste prioritet.

| 4.4.2 | Imidlertid har Kommissionen allerede tidligere prioriteret krav om en bedre gennemførelse af miljølovgivningen højt, uden at dette har medført overbevisende resultater. Det må derfor antages, at der findes grundlæggende hindringer, som ikke alene vil kunne fjernes ved hjælp af de foreslåede forbedringer med hensyn til information om miljølovgivningen, kontrolmekanismer og adgang til domstolsprøvelse. |
| --- | --- |

4.4.2

Imidlertid har Kommissionen allerede tidligere prioriteret krav om en bedre gennemførelse af miljølovgivningen højt, uden at dette har medført overbevisende resultater. Det må derfor antages, at der findes grundlæggende hindringer, som ikke alene vil kunne fjernes ved hjælp af de foreslåede forbedringer med hensyn til information om miljølovgivningen, kontrolmekanismer og adgang til domstolsprøvelse.

| 4.4.3 | Af afgørende betydning er derimod, at der i mange medlemsstater er en mangel på politisk vilje til at give en effektiv gennemførelse af miljølovgivningen samme høje politiske prioritet og dermed udstyre den relevante forvaltning med tilstrækkelige midler og kvalificeret personale samt den nødvendige politiske opbakning i tilfælde af konflikter. |
| --- | --- |

4.4.3

Af afgørende betydning er derimod, at der i mange medlemsstater er en mangel på politisk vilje til at give en effektiv gennemførelse af miljølovgivningen samme høje politiske prioritet og dermed udstyre den relevante forvaltning med tilstrækkelige midler og kvalificeret personale samt den nødvendige politiske opbakning i tilfælde af konflikter.

| 4.4.4 | Det er oplagt at sammenligne med finanskrisen. På samme måde som finanskrisen blev udløst af en ikke bæredygtig omgang med de økonomiske ressourcer som følge af en manglende overholdelse af Maastrichttraktatens kriterier til sikring af den fælles valutas stabilitet, skyldes miljøproblemerne også en overudnyttelse af ressourcerne, der i dette tilfælde består af jord, vand, luft, klima, begrænsede mineralske og fossile ressourcer mm. |
| --- | --- |

4.4.4

Det er oplagt at sammenligne med finanskrisen. På samme måde som finanskrisen blev udløst af en ikke bæredygtig omgang med de økonomiske ressourcer som følge af en manglende overholdelse af Maastrichttraktatens kriterier til sikring af den fælles valutas stabilitet, skyldes miljøproblemerne også en overudnyttelse af ressourcerne, der i dette tilfælde består af jord, vand, luft, klima, begrænsede mineralske og fossile ressourcer mm.

| 4.4.5 | Udvalget savner, at der reageres på miljøkrisen på samme måde, som der blev vedtaget en finanspagt med foranstaltninger til bekæmpelse af finanskrisen, dvs. at der udarbejdes klare regler omfattende gennemskuelige indikatorer, kontroller og sanktioner. Det 7. miljøhandlingsprogram tilbyder intet på dette område. De skitserede strategier egner sig ikke til at afhjælpe ovennævnte strukturelle mangler på gennemførelsesområdet. De foreslåede mål for en bedre anvendelse af lovgivningen inden 2020 er yderst vage, og det kan ikke kontrolleres om målene opfyldes. |
| --- | --- |

4.4.5

Udvalget savner, at der reageres på miljøkrisen på samme måde, som der blev vedtaget en finanspagt med foranstaltninger til bekæmpelse af finanskrisen, dvs. at der udarbejdes klare regler omfattende gennemskuelige indikatorer, kontroller og sanktioner. Det 7. miljøhandlingsprogram tilbyder intet på dette område. De skitserede strategier egner sig ikke til at afhjælpe ovennævnte strukturelle mangler på gennemførelsesområdet. De foreslåede mål for en bedre anvendelse af lovgivningen inden 2020 er yderst vage, og det kan ikke kontrolleres om målene opfyldes.

| 4.4.6 | EØSU har den opfattelse, at forudsætningerne for, at lovgivning overholdes, består af en effektiv kontrol ved uafhængige instanser, samt at der en tiltro til, at sanktioner om nødvendigt vil blive iværksat og accepteret. Derfor forventer EØSU, at det 7. miljøhandlingsprogram kommer til at indeholde bindende kriterier for medlemsstaternes effektive kontrol med og overvågning af hele EU's miljølovgivning og etableringen af supplerende kapacitet på EU-niveau. |
| --- | --- |

4.4.6

EØSU har den opfattelse, at forudsætningerne for, at lovgivning overholdes, består af en effektiv kontrol ved uafhængige instanser, samt at der en tiltro til, at sanktioner om nødvendigt vil blive iværksat og accepteret. Derfor forventer EØSU, at det 7. miljøhandlingsprogram kommer til at indeholde bindende kriterier for medlemsstaternes effektive kontrol med og overvågning af hele EU's miljølovgivning og etableringen af supplerende kapacitet på EU-niveau.

| 4.4.7 | Derudover er også den i punkt 82 (f) nævnte integration af overvågningen af fremskridt med gennemførelsen af miljømål i den europæiske semesterproces velegnet til at styrke politikernes opmærksomhed om dette emne på EU- og medlemsstatsniveau. Kommissionen henviser dog trods alt til, at en vedvarende miljøbelastning kan have negative makroøkonomiske konsekvenser. "Stern-rapporten" om de økonomiske konsekvenser af klimaændringerne og den sammenfattende rapport fra 2010 om undersøgelsen af de økonomiske aspekter ved økosystemer og biodiversitet (The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB) leverer overbevisende dokumentation herfor. |
| --- | --- |

4.4.7

Derudover er også den i punkt 82 (f) nævnte integration af overvågningen af fremskridt med gennemførelsen af miljømål i den europæiske semesterproces velegnet til at styrke politikernes opmærksomhed om dette emne på EU- og medlemsstatsniveau. Kommissionen henviser dog trods alt til, at en vedvarende miljøbelastning kan have negative makroøkonomiske konsekvenser. "Stern-rapporten" om de økonomiske konsekvenser af klimaændringerne og den sammenfattende rapport fra 2010 om undersøgelsen af de økonomiske aspekter ved økosystemer og biodiversitet (The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB) leverer overbevisende dokumentation herfor.

| 4.4.8 | Det 7. miljøhandlingsprogram bør suppleres med foranstaltninger, som skaber positive incitamenter til at overholde miljølovgivningen. Et effektivt værktøj til at fremme overholdelsen af lovgivning er især at gøre tildelingen af finansiel støtte fra EU til medlemsstater og private juridiske enheder afhængig af, at det kan dokumenteres, at den relevante miljølovgivning er overholdt. For EØSU har det også fortsat høj prioritet at motivere erhvervslivet til at samarbejde om miljøforbedringer ved brug af samarbejdsbaserede strategier og formidling af løsninger baseret på bedste praksis. |
| --- | --- |

4.4.8

Det 7. miljøhandlingsprogram bør suppleres med foranstaltninger, som skaber positive incitamenter til at overholde miljølovgivningen. Et effektivt værktøj til at fremme overholdelsen af lovgivning er især at gøre tildelingen af finansiel støtte fra EU til medlemsstater og private juridiske enheder afhængig af, at det kan dokumenteres, at den relevante miljølovgivning er overholdt. For EØSU har det også fortsat høj prioritet at motivere erhvervslivet til at samarbejde om miljøforbedringer ved brug af samarbejdsbaserede strategier og formidling af løsninger baseret på bedste praksis.

| 4.4.9 | Endelig er det en forudsætning for en effektiv gennemførelse af miljøbeskyttelsen, at civilsamfundet tildeles en aktiv rolle, hvor borgerne får mulighed for at påtage sig en aktiv tilsynsrolle. Instrumenter til sikring af dette er navnlig indarbejdet i EU's miljølovgivning på grundlag af Århuskonventionen, f.eks. fri adgang til miljøoplysninger, inddragelsen af civilsamfundsorganisationer i miljølovgivningens beslutningsprocedurer og adgangen til domstolsprøvelse. Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram nævner disse instrumenter, men behandler ikke spørgsmålet om civilsamfundets rolle i gennemførelsen af miljølovgivning og indeholder ikke mere vidtrækkende forslag. Næsten alle fremskridt på natur- og miljøområdet skyldes krav fra civilsamfundet. Civilsamfundsorganisationerne er efter EØSU's opfattelse en vigtig aktør i forbindelse med gennemførelsen af det 7. miljøhandlingsprogram. Deres rolle bør utvetydigt fremhæves og styrkes i det 7. miljøhandlingsprogram inden for rammerne af et supplerende prioriteret mål. Viften af foranstaltninger bør suppleres med strategier for en styrkelse af civilsamfundets engagement (f.eks. lokale Agenda 21-forbund eller lignende fora), etablering af partnerskaber og en styrket inddragelse af det organiserede civilsamfund i miljø- eller bæredygtighedsråd. |
| --- | --- |

4.4.9

Endelig er det en forudsætning for en effektiv gennemførelse af miljøbeskyttelsen, at civilsamfundet tildeles en aktiv rolle, hvor borgerne får mulighed for at påtage sig en aktiv tilsynsrolle. Instrumenter til sikring af dette er navnlig indarbejdet i EU's miljølovgivning på grundlag af Århuskonventionen, f.eks. fri adgang til miljøoplysninger, inddragelsen af civilsamfundsorganisationer i miljølovgivningens beslutningsprocedurer og adgangen til domstolsprøvelse. Forslaget til det 7. miljøhandlingsprogram nævner disse instrumenter, men behandler ikke spørgsmålet om civilsamfundets rolle i gennemførelsen af miljølovgivning og indeholder ikke mere vidtrækkende forslag. Næsten alle fremskridt på natur- og miljøområdet skyldes krav fra civilsamfundet. Civilsamfundsorganisationerne er efter EØSU's opfattelse en vigtig aktør i forbindelse med gennemførelsen af det 7. miljøhandlingsprogram. Deres rolle bør utvetydigt fremhæves og styrkes i det 7. miljøhandlingsprogram inden for rammerne af et supplerende prioriteret mål. Viften af foranstaltninger bør suppleres med strategier for en styrkelse af civilsamfundets engagement (f.eks. lokale Agenda 21-forbund eller lignende fora), etablering af partnerskaber og en styrket inddragelse af det organiserede civilsamfund i miljø- eller bæredygtighedsråd.

4.5   Prioriteret mål nr. 6: Sikre investeringer til miljø- og klimapolitikken og sikre en korrekt værdiansættelse

| 4.5.1 | Foranstaltninger til fremme af investeringer i miljø- og klimapolitik samt inddragelse af miljømæssige omkostninger i værdiansættelsen har afgørende betydning med henblik på at sikre overgangen til en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi. Det bifaldes derfor, at Kommissionen i sit forslag til det 7. miljøhandlingsprogram har gjort dette tema til et prioriteret mål. Imidlertid er målene for 2020 også i dette tilfælde (punkt 82 (a) og (b) meget upræcise og kan ikke anvendes til at kontrollere de opnåede resultater. |
| --- | --- |

4.5.1

Foranstaltninger til fremme af investeringer i miljø- og klimapolitik samt inddragelse af miljømæssige omkostninger i værdiansættelsen har afgørende betydning med henblik på at sikre overgangen til en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi. Det bifaldes derfor, at Kommissionen i sit forslag til det 7. miljøhandlingsprogram har gjort dette tema til et prioriteret mål. Imidlertid er målene for 2020 også i dette tilfælde (punkt 82 (a) og (b) meget upræcise og kan ikke anvendes til at kontrollere de opnåede resultater.

| 4.5.2 | Igen tales der vagt om udfasning af miljøskadelig støtte, som det allerede var tilfældet i f.eks. bæredygtighedsstrategien fra 2006, der skulle tjene som oplæg til en oplistning af denne form for støtte. Der er en fare for, at EU's miljøpolitik bliver utroværdig, hvis gentagne hensigtserklæringer ikke følges af praktisk handling. Dette gælder også for det ofte fremhævede princip om indregning af eksterne omkostninger eller det grundlæggende skifte fra skat på arbejde til beskatning af anvendelsen af de begrænsede naturressourcer. |
| --- | --- |

4.5.2

Igen tales der vagt om udfasning af miljøskadelig støtte, som det allerede var tilfældet i f.eks. bæredygtighedsstrategien fra 2006, der skulle tjene som oplæg til en oplistning af denne form for støtte. Der er en fare for, at EU's miljøpolitik bliver utroværdig, hvis gentagne hensigtserklæringer ikke følges af praktisk handling. Dette gælder også for det ofte fremhævede princip om indregning af eksterne omkostninger eller det grundlæggende skifte fra skat på arbejde til beskatning af anvendelsen af de begrænsede naturressourcer.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om "Det syvende miljøhandlingsprogram og opfølgning af det sjette miljøhandlingsprogram"; EUT C 191 af 29.6.2012, s. 1.

1

(2)  EØSU's udtalelse om "Evaluering af strategien for bæredygtig udvikling", EUT C 117 af 30.4.2004, s. 22-37.

2

(3)  EØSU's udtalelse om "Handel, vækst og verdensanliggender som et centralt element i EU's 2020-strategi", EUT C 43 af 15.2.2012, s. 73-78.

3

(4)  EØSU's udtalelse om "Et opsving med høj beskæftigelse", EUT C 11 af 15.1.2013, s. 65-70.

4

(5)  COM(2011) 571 final, milepæle 3.1.2 og 6.1, EUT C 181 af 21.6.2012, s. 163-168.

5

(6)  EØSU's udtalelse om "Fremme af en bæredygtig produktion og et bæredygtigt forbrug i EU", EUT C 191 af 29.6.2012, s. 6.

6

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/82 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/82

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde

COM(2012) 446 final

2013/C 161/16

Ordfører: José María ZUFIAUR

Kommissionen besluttede den 12. oktober 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde"

COM(2012) 446 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 21. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts, følgende udtalelse med 102 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Bemærkninger og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) ser positivt på Kommissionens meddelelse Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde
   (1) og Rådet for Den Europæiske Unions (2) konklusioner herom og fremsætter følgende bemærkninger og anbefalinger. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) ser positivt på Kommissionens meddelelse Social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde
   (1) og Rådet for Den Europæiske Unions (2) konklusioner herom og fremsætter følgende bemærkninger og anbefalinger.

| 1.2 | EØSU udtrykker frygt for, at social sikring som følge af begrænsningen af EU's programmer for udviklingssamarbejde til højst tre områder kan blive skubbet i baggrunden i planlægningen og den praktiske gennemførelse af udviklingssamarbejdet. Følgelig anmoder udvalget Kommissionen og medlemsstaterne om at træffe de nødvendige foranstaltninger til, at social sikring reelt medtages i planlægningen af udviklingssamarbejdet og dets praktiske gennemførelse. |
| --- | --- |

1.2

EØSU udtrykker frygt for, at social sikring som følge af begrænsningen af EU's programmer for udviklingssamarbejde til højst tre områder kan blive skubbet i baggrunden i planlægningen og den praktiske gennemførelse af udviklingssamarbejdet. Følgelig anmoder udvalget Kommissionen og medlemsstaterne om at træffe de nødvendige foranstaltninger til, at social sikring reelt medtages i planlægningen af udviklingssamarbejdet og dets praktiske gennemførelse.

| 1.3 | EØSU går ind for, at mindst 20 % af EU's samlede bistand afsættes til social integration og menneskelig udvikling, og at bevillingerne hertil øges ved at omfordele ubrugte midler på andre områder. Det er bekymret over, at denne procentdel omfatter uddannelse, sundhed og social sikring under ét, uden at der sikres en særskilt fordeling og tildeling, således at der ikke er nogen garanti for, at social sikring ikke bliver forfordelt. Begrebet social sikring kan godt dække sundhed, men det kan vanskeligt omfatte uddannelse, undtagen som grundlag for eller supplement til visse socialsikringsprogrammer. Følgelig bør man finde en balance, som gør det muligt at koordinere disse tre grundlæggende faktorer. |
| --- | --- |

1.3

EØSU går ind for, at mindst 20 % af EU's samlede bistand afsættes til social integration og menneskelig udvikling, og at bevillingerne hertil øges ved at omfordele ubrugte midler på andre områder. Det er bekymret over, at denne procentdel omfatter uddannelse, sundhed og social sikring under ét, uden at der sikres en særskilt fordeling og tildeling, således at der ikke er nogen garanti for, at social sikring ikke bliver forfordelt. Begrebet social sikring kan godt dække sundhed, men det kan vanskeligt omfatte uddannelse, undtagen som grundlag for eller supplement til visse socialsikringsprogrammer. Følgelig bør man finde en balance, som gør det muligt at koordinere disse tre grundlæggende faktorer.

| 1.4 | EØSU tilslutter sig henstilling nr. 202 fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) om social mindstebeskyttelse (3), der omfatter anstændigt arbejde, hvori et vigtigt element er social sikring. Principperne for social mindstebeskyttelse bør betragtes som en minimumstærskel, der til stadighed skal forbedres, for at der i fremtiden kan udvikles systemer, som opfylder kriterierne i ILO's konvention 102 (4). |
| --- | --- |

1.4

EØSU tilslutter sig henstilling nr. 202 fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) om social mindstebeskyttelse (3), der omfatter anstændigt arbejde, hvori et vigtigt element er social sikring. Principperne for social mindstebeskyttelse bør betragtes som en minimumstærskel, der til stadighed skal forbedres, for at der i fremtiden kan udvikles systemer, som opfylder kriterierne i ILO's konvention 102 (4).

| 1.5 | Social sikring må opfattes som en afgørende investering for at opnå social samhørighed samt inklusiv og bæredygtig udvikling. Derfor bør politikken for udviklingssamarbejde være særligt opmærksom på de faktorer, som systemerne for social sikring bygger på: anstændigt arbejde (hvori indgår aspekter såsom ligestilling mellem kønnene og lige muligheder for personer med handicap), fordeling af velstanden, demografisk vækst, universelle sociale ydelser og tjenester samt statens fundamentale rolle i opfyldelsen af disse mål. |
| --- | --- |

1.5

Social sikring må opfattes som en afgørende investering for at opnå social samhørighed samt inklusiv og bæredygtig udvikling. Derfor bør politikken for udviklingssamarbejde være særligt opmærksom på de faktorer, som systemerne for social sikring bygger på: anstændigt arbejde (hvori indgår aspekter såsom ligestilling mellem kønnene og lige muligheder for personer med handicap), fordeling af velstanden, demografisk vækst, universelle sociale ydelser og tjenester samt statens fundamentale rolle i opfyldelsen af disse mål.

| 1.6 | Det er nødvendigt, at udviklingssamarbejdet støtter indførelsen af ordninger for social sikring for regulære arbejdstagere, herunder arbejdstagere i usikre job, selvstændige erhvervsdrivende, arbejdstagere, som er økonomisk afhængige, og arbejdstagere i landbruget samt bistandsordninger, der dækker hele befolkningen, herunder den uformelle økonomi. EØSU går derfor ind for at kombinere bidragsbaserede ordninger med skattefinansierede ordninger. I dette øjemed bør udviklingssamarbejdet styrke staternes institutionelle kapacitet og evne til skatteopkrævning, så de kan råde over tilstrækkelige midler til at opfylde deres sociale forpligtelser. |
| --- | --- |

1.6

Det er nødvendigt, at udviklingssamarbejdet støtter indførelsen af ordninger for social sikring for regulære arbejdstagere, herunder arbejdstagere i usikre job, selvstændige erhvervsdrivende, arbejdstagere, som er økonomisk afhængige, og arbejdstagere i landbruget samt bistandsordninger, der dækker hele befolkningen, herunder den uformelle økonomi. EØSU går derfor ind for at kombinere bidragsbaserede ordninger med skattefinansierede ordninger. I dette øjemed bør udviklingssamarbejdet styrke staternes institutionelle kapacitet og evne til skatteopkrævning, så de kan råde over tilstrækkelige midler til at opfylde deres sociale forpligtelser.

| 1.7 | Systemerne til social sikring kan med fordel anvendes til at forebygge og mindske risici, herunder naturkatastrofer eller postkonfliktsituationer. Udvalget anmoder derfor om, at udviklingssamarbejdet kan omfatte dette formål. |
| --- | --- |

1.7

Systemerne til social sikring kan med fordel anvendes til at forebygge og mindske risici, herunder naturkatastrofer eller postkonfliktsituationer. Udvalget anmoder derfor om, at udviklingssamarbejdet kan omfatte dette formål.

| 1.8 | EØSU mener, at det først og fremmest er partnerlandenes ansvar at udforme og gennemføre deres system til social sikring, mens EU's samarbejde bør bidrage til at styrke deres kapacitet på det institutionelle, skattemæssige og forvaltningsmæssige område, så de kan blive selvhjulpne og udvikle offentlige bæredygtige og holdbare systemer. |
| --- | --- |

1.8

EØSU mener, at det først og fremmest er partnerlandenes ansvar at udforme og gennemføre deres system til social sikring, mens EU's samarbejde bør bidrage til at styrke deres kapacitet på det institutionelle, skattemæssige og forvaltningsmæssige område, så de kan blive selvhjulpne og udvikle offentlige bæredygtige og holdbare systemer.

| 1.9 | Dog er udvalget ikke imod, at der for at styrke den sociale mindstebeskyttelse i lavindkomstlandene ydes flerårig finansiel støtte med direkte overførsler til partnerlandene, overvåget af passende kontrolmekanismer. |
| --- | --- |

1.9

Dog er udvalget ikke imod, at der for at styrke den sociale mindstebeskyttelse i lavindkomstlandene ydes flerårig finansiel støtte med direkte overførsler til partnerlandene, overvåget af passende kontrolmekanismer.

| 1.10 | Skønt udviklingssamarbejdet vedrørende social sikring først og fremmest skal rettes mod lavindtægtslande, bør det ikke forbigå mellemindkomstlandene, hvor der stadig er alvorlige – og i nogle tilfælde stigende – interne problemer med fattigdom og ulighed. I dag lever 75 % af verdens fattige i mellemindkomstlande. EU's bistand bør især ved hjælp af sektorielle og tematiske programmer tage sigte på at udvide og forbedre de eksisterende systemers effektivitet gennem en styrkelse af statsinstitutionernes kapacitet. Ligeledes bør der udformes specifikke programmer for de landområder, som er præget af store migrationsstrømme. |
| --- | --- |

1.10

Skønt udviklingssamarbejdet vedrørende social sikring først og fremmest skal rettes mod lavindtægtslande, bør det ikke forbigå mellemindkomstlandene, hvor der stadig er alvorlige – og i nogle tilfælde stigende – interne problemer med fattigdom og ulighed. I dag lever 75 % af verdens fattige i mellemindkomstlande. EU's bistand bør især ved hjælp af sektorielle og tematiske programmer tage sigte på at udvide og forbedre de eksisterende systemers effektivitet gennem en styrkelse af statsinstitutionernes kapacitet. Ligeledes bør der udformes specifikke programmer for de landområder, som er præget af store migrationsstrømme.

| 1.11 | EØSU anmoder om, at kønsaspektet bliver et gennemgående og prioriteret element i EU's udviklingspolitik for at give kvinderne større adgang til social sikring, hvilket vil bidrage til at bekæmpe fattigdom blandt enkeltpersoner og familier. |
| --- | --- |

1.11

EØSU anmoder om, at kønsaspektet bliver et gennemgående og prioriteret element i EU's udviklingspolitik for at give kvinderne større adgang til social sikring, hvilket vil bidrage til at bekæmpe fattigdom blandt enkeltpersoner og familier.

| 1.12 | EØSU foreslår, at EU's programmer for udviklingssamarbejde også tager sigte på social integration og indslusning på arbejdsmarkedet af personer med handicap, med afsættelse af tilstrækkelige midler, og på indførelse af en passende social sikring for disse personer. Derfor går udvalget ind for, at EU's udviklingssamarbejde som et af sine mål stiler mod, at partnerlandene ratificerer og anvender FN's konvention om handicappedes rettigheder korrekt (5). |
| --- | --- |

1.12

EØSU foreslår, at EU's programmer for udviklingssamarbejde også tager sigte på social integration og indslusning på arbejdsmarkedet af personer med handicap, med afsættelse af tilstrækkelige midler, og på indførelse af en passende social sikring for disse personer. Derfor går udvalget ind for, at EU's udviklingssamarbejde som et af sine mål stiler mod, at partnerlandene ratificerer og anvender FN's konvention om handicappedes rettigheder korrekt (5).

| 1.13 | Kræver, at social sikring medtages og prioriteres højt i afsnittet om udviklingssamarbejde i forbindelse med planlægningen af den fremtidige flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

1.13

Kræver, at social sikring medtages og prioriteres højt i afsnittet om udviklingssamarbejde i forbindelse med planlægningen af den fremtidige flerårige finansielle ramme.

| 1.14 | Udveksling af god praksis i syd-syd-samarbejdet vedrørende social sikring bør styrkes teknisk og økonomisk fra EU's side. |
| --- | --- |

1.14

Udveksling af god praksis i syd-syd-samarbejdet vedrørende social sikring bør styrkes teknisk og økonomisk fra EU's side.

| 1.15 | EØSU anmoder om, at EU's partnerskabsaftaler, handelsaftaler, stabiliseringsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler kommer til at omfatte et kapitel om social sikring. |
| --- | --- |

1.15

EØSU anmoder om, at EU's partnerskabsaftaler, handelsaftaler, stabiliseringsaftaler og økonomiske partnerskabsaftaler kommer til at omfatte et kapitel om social sikring.

| 1.16 | EØSU peger på, at det kan være hensigtsmæssigt at fremme udviklingspartnerskaber af regional karakter på området social sikring. |
| --- | --- |

1.16

EØSU peger på, at det kan være hensigtsmæssigt at fremme udviklingspartnerskaber af regional karakter på området social sikring.

| 1.17 | EØSU anbefaler, at der oprettes et net af eksperter i social sikring på europæisk plan (baseret på nationale ministerier, udviklingsagenturer og civilsamfundet) med anvendelse af instrumenter såsom programmet for teknisk bistand og informationsudveksling (TAIEX) for at give mulighed for at inddrage fageksperter. Den første opgave for et sådant net bør være at udarbejde en oversigt over den støtte, som EU yder til social sikring. Et sådant initiativ vil fremme udvekslingen af god praksis og lette arbejdsdelingen ved at afdække lakuner og dobbeltarbejde eller mulige komparative fordele. |
| --- | --- |

1.17

EØSU anbefaler, at der oprettes et net af eksperter i social sikring på europæisk plan (baseret på nationale ministerier, udviklingsagenturer og civilsamfundet) med anvendelse af instrumenter såsom programmet for teknisk bistand og informationsudveksling (TAIEX) for at give mulighed for at inddrage fageksperter. Den første opgave for et sådant net bør være at udarbejde en oversigt over den støtte, som EU yder til social sikring. Et sådant initiativ vil fremme udvekslingen af god praksis og lette arbejdsdelingen ved at afdække lakuner og dobbeltarbejde eller mulige komparative fordele.

| 1.18 | EØSU henviser til sin anbefaling af, at civilsamfundets organisationer (CSO'erne) deltager i arbejdet med at udvælge, udforme og overvåge samarbejdsprogrammer og -strategier. Derfor anmoder udvalget om, at social sikring indarbejdes i de "EU-køreplaner for samarbejde med CSO'er", der lanceres i Kommissionens meddelelse "Demokratiets rødder og bæredygtig udvikling: EU's engagement i civilsamfundet på området eksterne forbindelser"
   (6). Ligeledes understreger det behovet for, at arbejdsmarkedets parter og andre organisationer i civilsamfundet deltager reelt og i overensstemmelse med deres arbejdsområde i de rådgivende og styrende organer i socialsikringsinstitutioner, hvad enten disse er bidragsfinansierede eller indgår i den offentlige forsorg. |
| --- | --- |

1.18

EØSU henviser til sin anbefaling af, at civilsamfundets organisationer (CSO'erne) deltager i arbejdet med at udvælge, udforme og overvåge samarbejdsprogrammer og -strategier. Derfor anmoder udvalget om, at social sikring indarbejdes i de "EU-køreplaner for samarbejde med CSO'er", der lanceres i Kommissionens meddelelse "Demokratiets rødder og bæredygtig udvikling: EU's engagement i civilsamfundet på området eksterne forbindelser"
   (6). Ligeledes understreger det behovet for, at arbejdsmarkedets parter og andre organisationer i civilsamfundet deltager reelt og i overensstemmelse med deres arbejdsområde i de rådgivende og styrende organer i socialsikringsinstitutioner, hvad enten disse er bidragsfinansierede eller indgår i den offentlige forsorg.

2.   Baggrund

| 2.1 | I samklang med de fælles principper for Busan-partnerskabet for effektivt udviklingssamarbejde (7), Kommissionens meddelelse En dagsorden for forandring
   (8) og ILO's henstilling om social mindstebeskyttelse er Kommissionens meddelelse om social sikring i EU's udviklingssamarbejde, som Rådet senere godkendte, et kvalitativt skridt fremad i det europæiske udviklingssamarbejde. |
| --- | --- |

2.1

I samklang med de fælles principper for Busan-partnerskabet for effektivt udviklingssamarbejde (7), Kommissionens meddelelse En dagsorden for forandring
   (8) og ILO's henstilling om social mindstebeskyttelse er Kommissionens meddelelse om social sikring i EU's udviklingssamarbejde, som Rådet senere godkendte, et kvalitativt skridt fremad i det europæiske udviklingssamarbejde.

| 2.2 | De fælles mål fra Busan peger samstemmende på, at EU bør sikre en mere sammenhængende tilgang til menneskelig udvikling i tråd med Kommissionens meddelelse En dagsorden for forandring, som fremhæver støtte til sundhed og uddannelse, anstændigt arbejde og systemer, som styrker sociale sikringsordninger og retter op på manglen på lige muligheder. |
| --- | --- |

2.2

De fælles mål fra Busan peger samstemmende på, at EU bør sikre en mere sammenhængende tilgang til menneskelig udvikling i tråd med Kommissionens meddelelse En dagsorden for forandring, som fremhæver støtte til sundhed og uddannelse, anstændigt arbejde og systemer, som styrker sociale sikringsordninger og retter op på manglen på lige muligheder.

| 2.3 | Disse aktionslinjer ligger også på linje med ILO's henstilling om social mindstebeskyttelse, der opstiller fire grundlæggende garantier for social sikring: minimumsniveauer – fastlagt af landene selv – for indkomstsikring for børn, i det erhvervsaktive liv og i alderdommen, såvel som adgang til grundlæggende sundhedsydelser til en overkommelig pris. |
| --- | --- |

2.3

Disse aktionslinjer ligger også på linje med ILO's henstilling om social mindstebeskyttelse, der opstiller fire grundlæggende garantier for social sikring: minimumsniveauer – fastlagt af landene selv – for indkomstsikring for børn, i det erhvervsaktive liv og i alderdommen, såvel som adgang til grundlæggende sundhedsydelser til en overkommelig pris.

| 2.4 | Denne tilgang bakkes også op af Rådets konklusioner, som går ind for en vækst, der er karakteriseret ved retfærdig fordeling af velfærden, fuld beskæftigelse og universel adgang til grundlæggende sociale ydelser, såsom sundhed og uddannelse. Ifølge disse konklusioner kan "politikker for social beskyttelse [...] bidrage til at forandre et samfund ved at fremme lige vilkår, social inklusion og dialog med arbejdsmarkedsparterne". |
| --- | --- |

2.4

Denne tilgang bakkes også op af Rådets konklusioner, som går ind for en vækst, der er karakteriseret ved retfærdig fordeling af velfærden, fuld beskæftigelse og universel adgang til grundlæggende sociale ydelser, såsom sundhed og uddannelse. Ifølge disse konklusioner kan "politikker for social beskyttelse [...] bidrage til at forandre et samfund ved at fremme lige vilkår, social inklusion og dialog med arbejdsmarkedsparterne".

| 2.5 | Alle disse erklæringer, aftaler og konklusioner er fælles om at medtage social sikring i EU's udviklingssamarbejde som led i en inklusiv og bæredygtig udvikling, dvs. en udvikling, som er andet og mere end en kvantitativ økonomisk vækst i BNP. |
| --- | --- |

2.5

Alle disse erklæringer, aftaler og konklusioner er fælles om at medtage social sikring i EU's udviklingssamarbejde som led i en inklusiv og bæredygtig udvikling, dvs. en udvikling, som er andet og mere end en kvantitativ økonomisk vækst i BNP.

| 2.6 | Det er ligeledes værd at bemærke, at EU's borgere også ser det som en nødvendighed at videreføre den indsats, der gøres via den europæiske politik for udviklingssamarbejde. Ifølge en Eurobarometer-undersøgelse (9) bakker EU-borgerne trods den økonomiske krise stadig massivt (85 %) op om fortsat bistand til udviklingslandene, og en megen stor andel (61 %) går ind for at øge bistanden for at give mange mennesker mulighed for at slippe ud af fattigdommen. |
| --- | --- |

2.6

Det er ligeledes værd at bemærke, at EU's borgere også ser det som en nødvendighed at videreføre den indsats, der gøres via den europæiske politik for udviklingssamarbejde. Ifølge en Eurobarometer-undersøgelse (9) bakker EU-borgerne trods den økonomiske krise stadig massivt (85 %) op om fortsat bistand til udviklingslandene, og en megen stor andel (61 %) går ind for at øge bistanden for at give mange mennesker mulighed for at slippe ud af fattigdommen.

3.   Behovet for at løfte opgaven med social sikring i forbindelse med globaliseringen

| 3.1 | Siden vedtagelsen af verdenserklæringen om menneskerettigheder i 1948
   (10) er hele verdens BNP blevet multipliceret med 10 og indkomsten per capita med 2,6. Ikke desto mindre har situationen på socialsikringsområdet næsten ikke ændret sig for hovedparten af verdens befolkning, som reelt stadig ikke er omfattet af nogen som helst social beskyttelse. Følgende data (11) er bemærkelsesværdige. |
| --- | --- |

3.1

Siden vedtagelsen af verdenserklæringen om menneskerettigheder i 1948
   (10) er hele verdens BNP blevet multipliceret med 10 og indkomsten per capita med 2,6. Ikke desto mindre har situationen på socialsikringsområdet næsten ikke ændret sig for hovedparten af verdens befolkning, som reelt stadig ikke er omfattet af nogen som helst social beskyttelse. Følgende data (11) er bemærkelsesværdige.

| 3.1.1 | Omkring en tredjedel af verdens befolkning, 1,75 milliarder mennesker, lider under en flerdimensionel fattigdom præget af mangel på indkomst og på muligheder for anstændig beskæftigelse, sundhed og uddannelse. |
| --- | --- |

3.1.1

Omkring en tredjedel af verdens befolkning, 1,75 milliarder mennesker, lider under en flerdimensionel fattigdom præget af mangel på indkomst og på muligheder for anstændig beskæftigelse, sundhed og uddannelse.

| 3.1.2 | I alt 9,2 millioner børn under fem år dør hvert år på grund af sundhedsproblemer, som kunne forebygges. |
| --- | --- |

3.1.2

I alt 9,2 millioner børn under fem år dør hvert år på grund af sundhedsproblemer, som kunne forebygges.

| 3.1.3 | Omkring 5,1 milliard mennesker, dvs. 75 % af verdens befolkning, har ikke en tilstrækkelig social sikring. |
| --- | --- |

3.1.3

Omkring 5,1 milliard mennesker, dvs. 75 % af verdens befolkning, har ikke en tilstrækkelig social sikring.

| 3.1.4 | Mindre end 30 % af verdens erhvervsaktive personer er dækket af en arbejdsløshedsforsikring og kun 15 % af de arbejdsløse modtager en sådan ydelse. |
| --- | --- |

3.1.4

Mindre end 30 % af verdens erhvervsaktive personer er dækket af en arbejdsløshedsforsikring og kun 15 % af de arbejdsløse modtager en sådan ydelse.

| 3.1.5 | Kun 20 % af verdens befolkning i den erhvervsaktive alder har adgang til en samlet pakke af social sikring. I mange lande har arbejdstagerne i den uformelle sektor og i landbruget samt de selvstændige erhvervsdrivende ikke nogen som helst social sikring. |
| --- | --- |

3.1.5

Kun 20 % af verdens befolkning i den erhvervsaktive alder har adgang til en samlet pakke af social sikring. I mange lande har arbejdstagerne i den uformelle sektor og i landbruget samt de selvstændige erhvervsdrivende ikke nogen som helst social sikring.

| 3.1.6 | I modsætning hertil er niveauet for fattigdom og ulighed i de mest udviklede lande i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling omkring halvt så stort, som det kunne forventes at være i en situation uden systemer til social sikring. |
| --- | --- |

3.1.6

I modsætning hertil er niveauet for fattigdom og ulighed i de mest udviklede lande i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling omkring halvt så stort, som det kunne forventes at være i en situation uden systemer til social sikring.

4.   Den sociale sikrings muligheder for at fremme inklusiv og bæredygtig udvikling

| 4.1 | Denne udtalelse vedrører social sikring i bredeste forstand, dvs. såvel egentlig social sikring som social bistand. Social sikring kan udmønte sig dels i politikker og foranstaltninger til at give alle mennesker, især de sårbare befolkningsgrupper, bedre mulighed for at undgå at havne i fattigdom eller for at komme ud af den, dels i politikker, som kan garantere en minimumsindkomst, lette adgangen til grundlæggende sundhedsmæssige og sociale ydelser gennem hele livet og fremme lighed og værdighed. |
| --- | --- |

4.1

Denne udtalelse vedrører social sikring i bredeste forstand, dvs. såvel egentlig social sikring som social bistand. Social sikring kan udmønte sig dels i politikker og foranstaltninger til at give alle mennesker, især de sårbare befolkningsgrupper, bedre mulighed for at undgå at havne i fattigdom eller for at komme ud af den, dels i politikker, som kan garantere en minimumsindkomst, lette adgangen til grundlæggende sundhedsmæssige og sociale ydelser gennem hele livet og fremme lighed og værdighed.

| 4.2 | Følgelig medtages i denne udtalelse sociale sikringsydelser i form af kontanthjælp og naturalier i forbindelse med sygdom, barsel, alderdom, invaliditet, arbejdsulykker og erhvervssygdomme, enkestand samt familie- og arbejdsløshedsunderstøttelse såvel som de sociale bistandsydelser, der først og fremmest tager sigte på at yde beskyttelse i generelle eller specifikke nødsituationer, uanset hvad årsagen hertil kan være. |
| --- | --- |

4.2

Følgelig medtages i denne udtalelse sociale sikringsydelser i form af kontanthjælp og naturalier i forbindelse med sygdom, barsel, alderdom, invaliditet, arbejdsulykker og erhvervssygdomme, enkestand samt familie- og arbejdsløshedsunderstøttelse såvel som de sociale bistandsydelser, der først og fremmest tager sigte på at yde beskyttelse i generelle eller specifikke nødsituationer, uanset hvad årsagen hertil kan være.

| 4.3 | Dermed henholder udtalelsen sig til begreberne i artikel 25 i Menneskerettighedserklæringen, som fastsætter: "Enhver har ret til [...] lægehjælp og de nødvendige sociale goder og ret til tryghed i tilfælde af arbejdsløshed, sygdom, uarbejdsdygtighed, enkestand, alderdom eller andet tab af fortjenstmulighed under omstændigheder, der ikke er selvforskyldt. Mødre og børn har krav på særlig omsorg og hjælp. Alle børn skal, hvad enten de er født i eller udenfor ægteskab, have den samme sociale beskyttelse". |
| --- | --- |

4.3

Dermed henholder udtalelsen sig til begreberne i artikel 25 i Menneskerettighedserklæringen, som fastsætter: "Enhver har ret til [...] lægehjælp og de nødvendige sociale goder og ret til tryghed i tilfælde af arbejdsløshed, sygdom, uarbejdsdygtighed, enkestand, alderdom eller andet tab af fortjenstmulighed under omstændigheder, der ikke er selvforskyldt. Mødre og børn har krav på særlig omsorg og hjælp. Alle børn skal, hvad enten de er født i eller udenfor ægteskab, have den samme sociale beskyttelse".

| 4.4 | I Europa er uddannelse ikke omfattet hverken af social sikring eller – i bredere forstand – af social beskyttelse, om end det anerkendes, at uddannelse er et centralt politikområde. Imidlertid findes der succesrige programmer såsom familiebistandsprogrammet "Bolsa Familia" i Brasilien, hvorefter familieydelser (social sikring) gøres betinget af deltagelse i skolegangsprogrammer (uddannelsespolitik). |
| --- | --- |

4.4

I Europa er uddannelse ikke omfattet hverken af social sikring eller – i bredere forstand – af social beskyttelse, om end det anerkendes, at uddannelse er et centralt politikområde. Imidlertid findes der succesrige programmer såsom familiebistandsprogrammet "Bolsa Familia" i Brasilien, hvorefter familieydelser (social sikring) gøres betinget af deltagelse i skolegangsprogrammer (uddannelsespolitik).

| 4.5 | Selv om det kan være hensigtsmæssigt at udnytte eller endog udvide disse og andre forsøg, der kunne indgå i social mindstebeskyttelse i bred forstand, står det fast, at medtagelsen af uddannelse som en komponent i social sikring kan reducere tildelingen af midler bevilget til social sikring i EU's operationelle programmer for udviklingssamarbejde. Det kan også lede til begrebsforvirring mellem bistandsforanstaltninger og social sikring, således at det snævre begreb forveksles med hele området. |
| --- | --- |

4.5

Selv om det kan være hensigtsmæssigt at udnytte eller endog udvide disse og andre forsøg, der kunne indgå i social mindstebeskyttelse i bred forstand, står det fast, at medtagelsen af uddannelse som en komponent i social sikring kan reducere tildelingen af midler bevilget til social sikring i EU's operationelle programmer for udviklingssamarbejde. Det kan også lede til begrebsforvirring mellem bistandsforanstaltninger og social sikring, således at det snævre begreb forveksles med hele området.

| 4.6 | Det vil være nødvendigt at holde bistandsforanstaltninger klarere adskilt fra systemerne til social sikring. Sidstnævnte er strukturelle systemer med universel adgang til social sikring. Førstnævnte kan derimod bruge elementer af social sikring, såsom kontantydelser til opfyldelse af et uddannelsesmæssigt mål som i det brasilianske forsøg, og på denne måde knytte an til den sociale mindstebeskyttelse. |
| --- | --- |

4.6

Det vil være nødvendigt at holde bistandsforanstaltninger klarere adskilt fra systemerne til social sikring. Sidstnævnte er strukturelle systemer med universel adgang til social sikring. Førstnævnte kan derimod bruge elementer af social sikring, såsom kontantydelser til opfyldelse af et uddannelsesmæssigt mål som i det brasilianske forsøg, og på denne måde knytte an til den sociale mindstebeskyttelse.

| 4.7 | Social sikring spiller en fundamental rolle i perioder med økonomisk vækst og fungerer som økonomisk stabilisator i krisetider. Som anført i Kommissionens meddelelse udmærker social sikring sig ved at øge adgangen til offentlige ydelser, give redskaber til risikostyring for enkeltpersoner, fremme indkomststabiliteten og efterspørgslen, fungere som en makroøkonomisk stabilisator, mindske uligheden, hvilket på sin side bidrager til inklusiv og bæredygtig vækst, og styrke den sociale kontakt mellem generationer. Social sikring kan også bidrage væsentligt til indfrielse af årtusindudviklingsmålene. |
| --- | --- |

4.7

Social sikring spiller en fundamental rolle i perioder med økonomisk vækst og fungerer som økonomisk stabilisator i krisetider. Som anført i Kommissionens meddelelse udmærker social sikring sig ved at øge adgangen til offentlige ydelser, give redskaber til risikostyring for enkeltpersoner, fremme indkomststabiliteten og efterspørgslen, fungere som en makroøkonomisk stabilisator, mindske uligheden, hvilket på sin side bidrager til inklusiv og bæredygtig vækst, og styrke den sociale kontakt mellem generationer. Social sikring kan også bidrage væsentligt til indfrielse af årtusindudviklingsmålene.

| 4.8 | Social sikring er således snarere en investering end en omkostning. Den er ikke kun et middel til omfordeling af indkomster uden nogen forbindelse med de mekanismer, som skaber velstanden. Social sikring er tværtimod en faktor af afgørende betydning for velstandsstigningen. Den er et redskab af mindst lige så stor betydning som de monetære politikker eller politikkerne for innovation, især i en situation, hvor befolkningsaldringen – først og fremmest i de store udviklingslande – vil øges meget markant og udgøre en afgørende udfordring for deres fremtid, som kan blive dramatisk, hvis der mangler systemer til social sikring. |
| --- | --- |

4.8

Social sikring er således snarere en investering end en omkostning. Den er ikke kun et middel til omfordeling af indkomster uden nogen forbindelse med de mekanismer, som skaber velstanden. Social sikring er tværtimod en faktor af afgørende betydning for velstandsstigningen. Den er et redskab af mindst lige så stor betydning som de monetære politikker eller politikkerne for innovation, især i en situation, hvor befolkningsaldringen – først og fremmest i de store udviklingslande – vil øges meget markant og udgøre en afgørende udfordring for deres fremtid, som kan blive dramatisk, hvis der mangler systemer til social sikring.

5.   Bemærkninger til Kommissionens forslag

| 5.1 | EØSU mener, at anerkendelsen af social sikring som hovedhjørnesten i ODA er i samklang med EU's værdier og principper som nedfældet i EU-traktaten (12) og i EU's charter for grundlæggende rettigheder (13). |
| --- | --- |

5.1

EØSU mener, at anerkendelsen af social sikring som hovedhjørnesten i ODA er i samklang med EU's værdier og principper som nedfældet i EU-traktaten (12) og i EU's charter for grundlæggende rettigheder (13).

| 5.2 | Udvalget sætter pris på, at Kommissionen har medtaget social sikring i EU's politik for udviklingssamarbejde, hvilket den er blevet opfordret til fra forskellig side, herunder EØSU (14). |
| --- | --- |

5.2

Udvalget sætter pris på, at Kommissionen har medtaget social sikring i EU's politik for udviklingssamarbejde, hvilket den er blevet opfordret til fra forskellig side, herunder EØSU (14).

| 5.3 | EØSU er generelt enigt i forslagets hovedindhold. Følgende elementer skal fremhæves: den store betydning, der tillægges de strukturelle hindringer for at komme fattigdommen til livs i situationer med eksklusion og marginalisering; fokuseringen på værdien af anstændigt arbejde og passende skattesystemer; ambitionen om fri og lige adgang til social sikring; koblingen af social sikring til inklusiv og bæredygtig udvikling; den rolle som udviklingssamarbejdet spiller såvel i de mindre udviklede lande som i mellemindkomstlandene; kønsaspektet og social mindstebeskyttelse; støtten til civilsamfundets deltagelse samt arbejdsmarkedets parters og den sociale dialogs store betydning. |
| --- | --- |

5.3

EØSU er generelt enigt i forslagets hovedindhold. Følgende elementer skal fremhæves: den store betydning, der tillægges de strukturelle hindringer for at komme fattigdommen til livs i situationer med eksklusion og marginalisering; fokuseringen på værdien af anstændigt arbejde og passende skattesystemer; ambitionen om fri og lige adgang til social sikring; koblingen af social sikring til inklusiv og bæredygtig udvikling; den rolle som udviklingssamarbejdet spiller såvel i de mindre udviklede lande som i mellemindkomstlandene; kønsaspektet og social mindstebeskyttelse; støtten til civilsamfundets deltagelse samt arbejdsmarkedets parters og den sociale dialogs store betydning.

| 5.4 | EØSU fremhæver behovet for større koordinering mellem organer med ansvar for EU's udviklingssamarbejde og alle aktører i dette samarbejde, herunder internationale organisationer og organer, samt behovet for større sammenhæng mellem politikken for udviklingssamarbejde og andre EU-politikker. Endvidere bør man i lyset af de indarbejdede nye tilgange i EU's udviklingssamarbejde, som er relevante for social sikring (modstandsdygtighed, reduktion af katastroferisici osv.), nå frem til en bedre begrebsmæssig definition af disse og en udnyttelse af mulige synergier. |
| --- | --- |

5.4

EØSU fremhæver behovet for større koordinering mellem organer med ansvar for EU's udviklingssamarbejde og alle aktører i dette samarbejde, herunder internationale organisationer og organer, samt behovet for større sammenhæng mellem politikken for udviklingssamarbejde og andre EU-politikker. Endvidere bør man i lyset af de indarbejdede nye tilgange i EU's udviklingssamarbejde, som er relevante for social sikring (modstandsdygtighed, reduktion af katastroferisici osv.), nå frem til en bedre begrebsmæssig definition af disse og en udnyttelse af mulige synergier.

| 5.5 | EØSU fremhæver målet om at give social sikring en central plads i de nationale udviklingsstrategier gennem politikker med nationalt ejerskab. Det er også nødvendigt at styrke partnerlandenes institutionelle kapacitet, hvilket EU's tekniske samarbejde kan bidrage til. Nævnes skal også den nødvendige internationale koordination vedrørende rettighederne til social sikring. |
| --- | --- |

5.5

EØSU fremhæver målet om at give social sikring en central plads i de nationale udviklingsstrategier gennem politikker med nationalt ejerskab. Det er også nødvendigt at styrke partnerlandenes institutionelle kapacitet, hvilket EU's tekniske samarbejde kan bidrage til. Nævnes skal også den nødvendige internationale koordination vedrørende rettighederne til social sikring.

| 5.6 | EØSU mener, at begrebet "forandrende social sikring", der nævnes i meddelelsen, skal forstås som et middel til at sikre socialsikringsmodtagerne øget deltagelse og medbestemmelse ved at give dem de fornødne ressourcer hertil. Det gælder især de sårbare persongrupper, der lider mest under fattigdom og social eksklusion. |
| --- | --- |

5.6

EØSU mener, at begrebet "forandrende social sikring", der nævnes i meddelelsen, skal forstås som et middel til at sikre socialsikringsmodtagerne øget deltagelse og medbestemmelse ved at give dem de fornødne ressourcer hertil. Det gælder især de sårbare persongrupper, der lider mest under fattigdom og social eksklusion.

| 5.7 | EØSU havde gerne set, at Kommissionen ved sin omtale af offentlig-private partnerskaber havde fremhævet statens afgørende rolle i opbygningen og anvendelsen af systemerne til social sikring. Samarbejdet med den private sektor er også nødvendigt, især på området supplerende social sikring (15). EØSU mener ikke, at virksomhedernes sociale ansvar, som er af frivillig karakter, har væsentlig betydning på et område som social sikring, der bør være baseret på bindende regler og politikker. |
| --- | --- |

5.7

EØSU havde gerne set, at Kommissionen ved sin omtale af offentlig-private partnerskaber havde fremhævet statens afgørende rolle i opbygningen og anvendelsen af systemerne til social sikring. Samarbejdet med den private sektor er også nødvendigt, især på området supplerende social sikring (15). EØSU mener ikke, at virksomhedernes sociale ansvar, som er af frivillig karakter, har væsentlig betydning på et område som social sikring, der bør være baseret på bindende regler og politikker.

| 5.8 | Det må også beklages, at Kommissionen i sin omtale af målene for Europa 2020-strategien ikke kommer ind på deres uoverensstemmelse med de politikker for ”intern devaluering” og strukturreformer, som EU slår til lyd for. Faktisk har de konkrete politikker, der føres, ikke meget til fælles med målene for den nævnte strategi: arbejdsløshed, fattigdom, ulighed og social eksklusion har grebet om sig. De gennemførte reformer har på deres side ikke ført til et mere konkurrencedygtigt og samhørigt EU, men til en mere usikker jobsituation og forringelse af de offentlige tjenester. |
| --- | --- |

5.8

Det må også beklages, at Kommissionen i sin omtale af målene for Europa 2020-strategien ikke kommer ind på deres uoverensstemmelse med de politikker for ”intern devaluering” og strukturreformer, som EU slår til lyd for. Faktisk har de konkrete politikker, der føres, ikke meget til fælles med målene for den nævnte strategi: arbejdsløshed, fattigdom, ulighed og social eksklusion har grebet om sig. De gennemførte reformer har på deres side ikke ført til et mere konkurrencedygtigt og samhørigt EU, men til en mere usikker jobsituation og forringelse af de offentlige tjenester.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 446 final.

1

(2)  Rådets konklusioner om social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde,15. oktober 2012, 14538/12.

2

Rådets konklusioner om social sikring i Den Europæiske Unions udviklingssamarbejde,

(3)  Henstilling nr. 202 om social mindstebeskyttelse på nationalt plan (Recommendation Concerning National Floors of Social Protection), 101. møde i Den Internationale Arbejdskonference, Geneve, 14. juni 2012.

3

(4)  Konvention vedrørende minimumsnormer for social tryghed, nr. 102, 35. møde i Den Internationale Arbejdskonference, Geneve, 28. juni 1952.

4

Konvention vedrørende minimumsnormer for social tryghed

(5)  Konvention om handicappedes rettigheder, FN's Generalforsamling, New York, 13. december 2006.

5

Konvention om handicappedes rettigheder

(6)  Kommissionens meddelelse "Demokratiets rødder og bæredygtig udvikling: EU's engagement i civilsamfundet på området eksterne forbindelser". COM(2012) 492 final.

6

(7)  Fjerde højniveauforum om bistandseffektivitet, Busan, 29. november -1. december 2011.

7

(8)  COM(2011) 637 final.

8

(9)  Special Eurobarometer 392, "Solidarity that spans the globe: Europeans and development", oktober 2012.

9

Special Eurobarometer 392, "Solidarity that spans the globe: Europeans and development"

(10)  De Forenede Nationers Generalforsamling, december 1948.

10

(11)  Data indsamlet af Verdensbanken, UNDP, FAO, UN-Habitat, UNESCO, UNICEF, WHO, ILO.

11

(12)  De konsoliderede udgaver af Traktaten om Den Europæiske Union og Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, Den Europæiske Unions Tidende, 2010/C 83/01, 30. marts 2010.

12

Traktaten om Den Europæiske Union og Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

(13)  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, Den Europæiske Unions Tidende, 2010/C 83/02, 30. marts 2010.

13

Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

(14)  EØSU's udtalelse Den eksterne dimension af EU's koordinering af de sociale sikringsordninger, punkt 1.10, EUT C 11 af 15.1.2013, s. 71-76.

14

Den eksterne dimension af EU's koordinering af de sociale sikringsordninger

(15)  Der opfordres til at overholde de juridiske forpligtelser mht. finansieringen af social sikring ved at følge de internationale organisationers retningslinjer for multinationale virksomheder.

15

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/87 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/87

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om »Blå vækst — mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi«

COM(2012) 494 final

2013/C 161/17

Ordfører: Christos POLYZOGOPOULOS

Kommissionen besluttede den 13. september 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om "Blå vækst – mulighederne for bæredygtig vækst i den maritime økonomi"

COM(2012) 494 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 27. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 100 stemmer for, 2 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Meddelelsen er ifølge EØSU en nødvendig logisk følge af bestræbelserne på at realisere en integreret havpolitik i EU. |
| --- | --- |

1.1

Meddelelsen er ifølge EØSU en nødvendig logisk følge af bestræbelserne på at realisere en integreret havpolitik i EU.

| 1.2 | EØSU betragter generelt meddelelsen som et velbegrundet bidrag til EU's integrerede havpolitik, som med reference til Europa 2020-strategien sigter mod økonomisk genopretning i Europa ved at udnytte potentialet i den maritime økonomi til at skabe arbejdspladser og til at styrke konkurrenceevnen og den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

1.2

EØSU betragter generelt meddelelsen som et velbegrundet bidrag til EU's integrerede havpolitik, som med reference til Europa 2020-strategien sigter mod økonomisk genopretning i Europa ved at udnytte potentialet i den maritime økonomi til at skabe arbejdspladser og til at styrke konkurrenceevnen og den sociale samhørighed.

| 1.3 | I denne optik bifalder EØSU meddelelsen, ikke mindst i den nuværende svære situation med økonomisk krise, som har skabt et vanskeligt økonomisk klima i Europa, der bl.a. har negative konsekvenser for de aktivitetsområder, som har med den maritime økonomi at gøre. |
| --- | --- |

1.3

I denne optik bifalder EØSU meddelelsen, ikke mindst i den nuværende svære situation med økonomisk krise, som har skabt et vanskeligt økonomisk klima i Europa, der bl.a. har negative konsekvenser for de aktivitetsområder, som har med den maritime økonomi at gøre.

| 1.4 | EØSU finder, at det boost til den integrerede maritime havpolitik, som meddelelsen har ambitioner om at igangsætte, forudsætter en sammenhængende udnyttelse og udvikling af de eksisterende positive initiativer og aktioner kombineret med den foreslåede nye ramme, for at EU ikke skal gå glip af muligheden for at udforme en banebrydende integreret maritim politik baseret på høje forskrifter. |
| --- | --- |

1.4

EØSU finder, at det boost til den integrerede maritime havpolitik, som meddelelsen har ambitioner om at igangsætte, forudsætter en sammenhængende udnyttelse og udvikling af de eksisterende positive initiativer og aktioner kombineret med den foreslåede nye ramme, for at EU ikke skal gå glip af muligheden for at udforme en banebrydende integreret maritim politik baseret på høje forskrifter.

| 1.5 | EØSU anser det for nødvendigt med sammenhæng og kontinuitet for at sikre en vellykket gennemførelse af blå vækst. Det betyder, at det skal gøres klart, at de fem fokusområder, som identificeres i undersøgelsen "Blå vækst: Scenarier for bæredygtig vækst" fra 2012, skal opfattes som tilføjelser, der ikke træder i stedet for de eksisterende traditionelle indsatsområder (https://webgate.ec.europa.eu/maritimeforum/content/2946). |
| --- | --- |

1.5

EØSU anser det for nødvendigt med sammenhæng og kontinuitet for at sikre en vellykket gennemførelse af blå vækst. Det betyder, at det skal gøres klart, at de fem fokusområder, som identificeres i undersøgelsen "Blå vækst: Scenarier for bæredygtig vækst" fra 2012, skal opfattes som tilføjelser, der ikke træder i stedet for de eksisterende traditionelle indsatsområder (https://webgate.ec.europa.eu/maritimeforum/content/2946).

| 1.6 | EØSU advarer om, at et syn på blå økonomi som evig kilde til uudnyttede ressourcer og en overmåde kraftig påberåbelse af blå vækst som et universalmiddel, der skal løse alle den europæiske økonomis problemer, kan øge det pres fra mange sider, som allerede findes på EU's kyster og farvande, og anbefaler konsekvent at stræbe efter ligevægt mellem de økonomiske målsætninger og principperne for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.6

EØSU advarer om, at et syn på blå økonomi som evig kilde til uudnyttede ressourcer og en overmåde kraftig påberåbelse af blå vækst som et universalmiddel, der skal løse alle den europæiske økonomis problemer, kan øge det pres fra mange sider, som allerede findes på EU's kyster og farvande, og anbefaler konsekvent at stræbe efter ligevægt mellem de økonomiske målsætninger og principperne for bæredygtig udvikling.

| 1.7 | EØSU har vedholdende henvist til den menneskelige faktors betydning for den maritime økonomi og har henstillet til, at den sociale dimension får den fornødne opmærksomhed i forbindelse med etableringen af en balance mellem den økonomiske, den sociale og den miljømæssige dimension af en bæredygtig integreret havpolitik. |
| --- | --- |

1.7

EØSU har vedholdende henvist til den menneskelige faktors betydning for den maritime økonomi og har henstillet til, at den sociale dimension får den fornødne opmærksomhed i forbindelse med etableringen af en balance mellem den økonomiske, den sociale og den miljømæssige dimension af en bæredygtig integreret havpolitik.

| 1.8 | EØSU mener, at blå vækst skal bidrage til fremme af social integration og inklusion og give mulighed for beskæftigelse, efteruddannelse og fuld inddragelse – navnlig for lokalbefolkningen og befolkningen i kystegne med deres særlige karakteristika (herunder i tyndtbefolkede og fjerntliggende samfund). |
| --- | --- |

1.8

EØSU mener, at blå vækst skal bidrage til fremme af social integration og inklusion og give mulighed for beskæftigelse, efteruddannelse og fuld inddragelse – navnlig for lokalbefolkningen og befolkningen i kystegne med deres særlige karakteristika (herunder i tyndtbefolkede og fjerntliggende samfund).

| 1.9 | EØSU minder om sine tidligere fremsatte, vigtige bemærkninger om havforskning og maritim forskning (1) og understreger, at forskning og innovation har afgørende betydning for, at Europa kan sikre sig en stærk konkurrenceposition især inden for nye sektorer, med særlig fokus på grundlæggende, primær og avanceret forskning, der sigter mod pilotprojekter og bedre metoder, som befordrer samarbejde mellem erhvervslivet og den akademiske verden. |
| --- | --- |

1.9

EØSU minder om sine tidligere fremsatte, vigtige bemærkninger om havforskning og maritim forskning (1) og understreger, at forskning og innovation har afgørende betydning for, at Europa kan sikre sig en stærk konkurrenceposition især inden for nye sektorer, med særlig fokus på grundlæggende, primær og avanceret forskning, der sigter mod pilotprojekter og bedre metoder, som befordrer samarbejde mellem erhvervslivet og den akademiske verden.

| 1.10 | EØSU tillægger uddannelse særlig stor betydning og opfordrer Kommissionen til at udarbejde en passende innovativ uddannelsesramme med henblik på at tiltrække studerende på et højt uddannelsesniveau til en professionel karriere inden for havaktiviteter. |
| --- | --- |

1.10

EØSU tillægger uddannelse særlig stor betydning og opfordrer Kommissionen til at udarbejde en passende innovativ uddannelsesramme med henblik på at tiltrække studerende på et højt uddannelsesniveau til en professionel karriere inden for havaktiviteter.

| 1.11 | Eftersom konsolidering af blå vækst er et meget ambitiøst og komplekst tiltag af gigantisk rækkevidde, betoner EØSU behovet for yderligere specialisering i gennemførelsen og identificerer i udtalelsen en række såvel centrale som specielle problemer, der kræver opmærksomhed, hvis man vil undgå en alt for stor afstand mellem forventningerne og de praktiske muligheder. |
| --- | --- |

1.11

Eftersom konsolidering af blå vækst er et meget ambitiøst og komplekst tiltag af gigantisk rækkevidde, betoner EØSU behovet for yderligere specialisering i gennemførelsen og identificerer i udtalelsen en række såvel centrale som specielle problemer, der kræver opmærksomhed, hvis man vil undgå en alt for stor afstand mellem forventningerne og de praktiske muligheder.

2.   Indledning

| 2.1 | Meddelelsen fokuserer på blå vækst med udgangspunkt i den overbevisning, at kysterne, havene og oceanerne kan medvirke til at løse de problemer og spændinger, som Europa slås med, ligesom de kan bidrage til et økonomisk genopsving i Europa. |
| --- | --- |

2.1

Meddelelsen fokuserer på blå vækst med udgangspunkt i den overbevisning, at kysterne, havene og oceanerne kan medvirke til at løse de problemer og spændinger, som Europa slås med, ligesom de kan bidrage til et økonomisk genopsving i Europa.

| 2.2 | Ifølge Kommissionen skal blå vækst føre til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ved at fokusere på innovation. Meddelelsen skal sætte gang i en proces, som vil sætte den blå økonomi højt på medlemsstaternes, regionernes, virksomhedernes og civilsamfundets dagsorden. |
| --- | --- |

2.2

Ifølge Kommissionen skal blå vækst føre til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ved at fokusere på innovation. Meddelelsen skal sætte gang i en proces, som vil sætte den blå økonomi højt på medlemsstaternes, regionernes, virksomhedernes og civilsamfundets dagsorden.

| 2.3 | Det beskrives i meddelelsen, hvordan medlemsstaterne og EU allerede støtter den blå økonomi. På grundlag af den i punkt 1.5 omtalte undersøgelse identificeres fem fokusområder med vækstpotentiale for samtlige aktiviteter på området, der gennem målrettede aktioner kan udvikles yderligere: i) hav-, kyst- og krydstogtturisme, ii) blå energi, iii) havenes mineralske ressourcer, iv) akvakultur og v) blå bioteknologi. |
| --- | --- |

2.3

Det beskrives i meddelelsen, hvordan medlemsstaterne og EU allerede støtter den blå økonomi. På grundlag af den i punkt 1.5 omtalte undersøgelse identificeres fem fokusområder med vækstpotentiale for samtlige aktiviteter på området, der gennem målrettede aktioner kan udvikles yderligere: i) hav-, kyst- og krydstogtturisme, ii) blå energi, iii) havenes mineralske ressourcer, iv) akvakultur og v) blå bioteknologi.

| 2.4 | Sektorerne/den blå økonomis værdikæde kan deles op i traditionelle, fuldt udviklede sektorer (søtransport og hav- og kystturisme), sektorer under udvikling (akvakultur og havkontrol) og nye sektorer (vedvarende havenergi og blå bioteknologi). |
| --- | --- |

2.4

Sektorerne/den blå økonomis værdikæde kan deles op i traditionelle, fuldt udviklede sektorer (søtransport og hav- og kystturisme), sektorer under udvikling (akvakultur og havkontrol) og nye sektorer (vedvarende havenergi og blå bioteknologi).

| 2.5 | "Genaktiveringen" af den integrerede havpolitik besegledes i begyndelsen af oktober med vedtagelsen af Limassol-erklæringen (2), der er en politisk støtteerklæring for den integrerede havpolitik med fremadrettede retningslinjer for den blå vækst inden for rammerne af en dagsorden for bæredygtig vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

2.5

"Genaktiveringen" af den integrerede havpolitik besegledes i begyndelsen af oktober med vedtagelsen af Limassol-erklæringen (2), der er en politisk støtteerklæring for den integrerede havpolitik med fremadrettede retningslinjer for den blå vækst inden for rammerne af en dagsorden for bæredygtig vækst og beskæftigelse.

| 2.6 | Som langsigtet strategi sigter blå vækst mod at påvise synergier og samspil mellem sektorielle politikker og forskellige aktiviteter og mod undersøgelser af de sandsynlige konsekvenser af disse for havmiljøet og biodiversiteten. |
| --- | --- |

2.6

Som langsigtet strategi sigter blå vækst mod at påvise synergier og samspil mellem sektorielle politikker og forskellige aktiviteter og mod undersøgelser af de sandsynlige konsekvenser af disse for havmiljøet og biodiversiteten.

| 2.7 | Den sigter også mod at fastsætte og støtte aktioner med et betydeligt vækstpotentiale på langt sigt ved at tilskynde til investeringer i forskning og innovation og i fremme af kvalifikationer gennem uddannelse og faglig efteruddannelse. |
| --- | --- |

2.7

Den sigter også mod at fastsætte og støtte aktioner med et betydeligt vækstpotentiale på langt sigt ved at tilskynde til investeringer i forskning og innovation og i fremme af kvalifikationer gennem uddannelse og faglig efteruddannelse.

| 2.8 | Kommissionen vil efter en omfattende høringsproces iværksætte en række foranstaltninger, der kan udvide udviklingspotentialet, og udsende meddelelser om kyst- og havturisme, blå energi, blå bioteknologi og udnyttelse af havets mineralske ressourcer samt strategiske retningslinjer om akvakultur. |
| --- | --- |

2.8

Kommissionen vil efter en omfattende høringsproces iværksætte en række foranstaltninger, der kan udvide udviklingspotentialet, og udsende meddelelser om kyst- og havturisme, blå energi, blå bioteknologi og udnyttelse af havets mineralske ressourcer samt strategiske retningslinjer om akvakultur.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | I tidligere udtalelser (3) har EØSU i sine vigtige bemærkninger rejst en række spørgsmål vedrørende blå vækst og udtrykt sig positivt om den måde, hvorpå Kommissionen har realiseret den integrerede havpolitik siden søsættelsen i 2007 (4), idet den har arbejdet for bæredygtig udvikling af den maritime økonomi og en bedre beskyttelse af havmiljøet. |
| --- | --- |

3.1

I tidligere udtalelser (3) har EØSU i sine vigtige bemærkninger rejst en række spørgsmål vedrørende blå vækst og udtrykt sig positivt om den måde, hvorpå Kommissionen har realiseret den integrerede havpolitik siden søsættelsen i 2007 (4), idet den har arbejdet for bæredygtig udvikling af den maritime økonomi og en bedre beskyttelse af havmiljøet.

| 3.2 | EØSU ser konsolideringen af blå vækst som et kompliceret og vanskeligt forehavende af enorm rækkevidde med en referenceramme bestående af a) 6 havområder (Østersøen, Middelhavet, Nordsøen, Det Nordøstlige Atlanterhav, Det Nordlige Ishav, Sortehavet og områderne i Europas yderste periferi) med deres særlige økonomiske, sociale, miljømæssige, geografiske, klimamæssige og institutionelle karakteristika og behov, b) mange sektorer og aktiviteter på forskellige udviklingsniveauer, med forskellige vægtninger og egne karakteristika, og c) vækststrategier, som udnytter fordele og afhjælper svagheder i de enkelte havområder og sektorer. |
| --- | --- |

3.2

EØSU ser konsolideringen af blå vækst som et kompliceret og vanskeligt forehavende af enorm rækkevidde med en referenceramme bestående af a) 6 havområder (Østersøen, Middelhavet, Nordsøen, Det Nordøstlige Atlanterhav, Det Nordlige Ishav, Sortehavet og områderne i Europas yderste periferi) med deres særlige økonomiske, sociale, miljømæssige, geografiske, klimamæssige og institutionelle karakteristika og behov, b) mange sektorer og aktiviteter på forskellige udviklingsniveauer, med forskellige vægtninger og egne karakteristika, og c) vækststrategier, som udnytter fordele og afhjælper svagheder i de enkelte havområder og sektorer.

| 3.3 | EØSU er som bekendt fortaler for tværsektorielt og grænseoverskridende samarbejde mellem alle aktører med henblik på at styrke Europas konkurrenceevne og sikre de bedst mulige vækstbetingelser for den maritime økonomi. |
| --- | --- |

3.3

EØSU er som bekendt fortaler for tværsektorielt og grænseoverskridende samarbejde mellem alle aktører med henblik på at styrke Europas konkurrenceevne og sikre de bedst mulige vækstbetingelser for den maritime økonomi.

| 3.4 | EØSU bifalder den praktiske geografiske tilgang til blå vækst med strategier for de enkelte havområder, der tager hensyn til de europæiske havområders særlige karakteristika i forbindelse med de forskellige maritime økonomiske aktiviteter og spørgsmål vedrørende partnerskaber, synergier og spændinger i og uden for EU's grænser. |
| --- | --- |

3.4

EØSU bifalder den praktiske geografiske tilgang til blå vækst med strategier for de enkelte havområder, der tager hensyn til de europæiske havområders særlige karakteristika i forbindelse med de forskellige maritime økonomiske aktiviteter og spørgsmål vedrørende partnerskaber, synergier og spændinger i og uden for EU's grænser.

| 3.5 | EØSU anbefaler en styrkelse af puljer for samarbejde om havaktiviteter (maritime clusters), og fremme af partnerskaber, som kan befordre innovation og udvikle nye virksomhedskoncepter. Regionale sammenslutninger mellem såvel den offentlige og den private sektor som ngo'erne, samt regionale havaftaler og undersøgelser, der fokuserer på bestemte havområder, kan modvirke opsplitning af den maritime økonomi via grænseoverskridende samarbejde og europæiske programmer. |
| --- | --- |

3.5

EØSU anbefaler en styrkelse af puljer for samarbejde om havaktiviteter (maritime clusters), og fremme af partnerskaber, som kan befordre innovation og udvikle nye virksomhedskoncepter. Regionale sammenslutninger mellem såvel den offentlige og den private sektor som ngo'erne, samt regionale havaftaler og undersøgelser, der fokuserer på bestemte havområder, kan modvirke opsplitning af den maritime økonomi via grænseoverskridende samarbejde og europæiske programmer.

| 3.6 | Hvad angår lokalsamfundene i kystegne, på øer og i den yderste periferi, anbefaler EØSU, at man undgår universalløsninger og i stedet tilskynder til særligt tilpassede lokale strategier samt til samarbejde med lokale og regionale myndigheder, lokalsamfund og lokale aktører om bevaring af kulturarv, traditionelle produktionsformer og erhverv og beskyttelse af naturressourcer. |
| --- | --- |

3.6

Hvad angår lokalsamfundene i kystegne, på øer og i den yderste periferi, anbefaler EØSU, at man undgår universalløsninger og i stedet tilskynder til særligt tilpassede lokale strategier samt til samarbejde med lokale og regionale myndigheder, lokalsamfund og lokale aktører om bevaring af kulturarv, traditionelle produktionsformer og erhverv og beskyttelse af naturressourcer.

| 3.7 | EØSU mener, at det skal fremhæves mere tydeligt, at fremme af blå vækst inden for rammerne af den integrerede havpolitik ikke udelukkende er et europæisk anliggende, eftersom maritime økosystemer og maritim økonomi går på tværs af de nationale grænser. Alvorlige udfordringer kan kun overvindes ved hjælp af internationalt samarbejde og samordnede foranstaltninger. Dette gælder for globale udfordringer som bæredygtig udnyttelse af havressourcer, klimaændringer, tab af biodiversitet, fair konkurrence inden for skibsfart og værftsindustrien samt fremme af ordentlige arbejdsvilkår i disse sektorer, ligesom det gælder for spørgsmål, som i højere grad er begrænset til det regionale niveau, som f.eks. miljøbeskyttelse i Middelhavet og Østersøen. |
| --- | --- |

3.7

EØSU mener, at det skal fremhæves mere tydeligt, at fremme af blå vækst inden for rammerne af den integrerede havpolitik ikke udelukkende er et europæisk anliggende, eftersom maritime økosystemer og maritim økonomi går på tværs af de nationale grænser. Alvorlige udfordringer kan kun overvindes ved hjælp af internationalt samarbejde og samordnede foranstaltninger. Dette gælder for globale udfordringer som bæredygtig udnyttelse af havressourcer, klimaændringer, tab af biodiversitet, fair konkurrence inden for skibsfart og værftsindustrien samt fremme af ordentlige arbejdsvilkår i disse sektorer, ligesom det gælder for spørgsmål, som i højere grad er begrænset til det regionale niveau, som f.eks. miljøbeskyttelse i Middelhavet og Østersøen.

| 3.8 | EØSU opfordrer Kommissionen til at sætte de syv mest perifert beliggende områder i EU (den selvstyrende spanske region De Kanariske Øer, de portugisiske selvstyrende regioner Azorerne og Madeira og de fire franske oversøiske departementer Guadeloupe, Guyana, Martinique og Réunion) i centrum for den internationale dimension af havpolitikken som Unionens forposter i de pågældende havområder (5) ved at tage hensyn til fokusområderne for et styrket partnerskab (6), og fremlægge strategier for blå vækst for disse regioner, eftersom de kan spille en betydningsfuld rolle og sikre EU den største eksklusive økonomiske zone i verden. |
| --- | --- |

3.8

EØSU opfordrer Kommissionen til at sætte de syv mest perifert beliggende områder i EU (den selvstyrende spanske region De Kanariske Øer, de portugisiske selvstyrende regioner Azorerne og Madeira og de fire franske oversøiske departementer Guadeloupe, Guyana, Martinique og Réunion) i centrum for den internationale dimension af havpolitikken som Unionens forposter i de pågældende havområder (5) ved at tage hensyn til fokusområderne for et styrket partnerskab (6), og fremlægge strategier for blå vækst for disse regioner, eftersom de kan spille en betydningsfuld rolle og sikre EU den største eksklusive økonomiske zone i verden.

| 3.9 | EØSU bifalder, at meddelelsen henviser til beskæftigelse, faglig uddannelse og kvalifikationer, idet det dog mener, at den sociale dimension, som der henvises til, bør indarbejdes i de politikker, som den nye hav- og søfartsdagsorden af 8. oktober 2012 lancerer med henvisning til Europa 2020-strategien, og at der bør træffes målrettede foranstaltninger med henblik på bedre leve- arbejds- og uddannelsesvilkår bl.a. gennem inddragelse af arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.9

EØSU bifalder, at meddelelsen henviser til beskæftigelse, faglig uddannelse og kvalifikationer, idet det dog mener, at den sociale dimension, som der henvises til, bør indarbejdes i de politikker, som den nye hav- og søfartsdagsorden af 8. oktober 2012 lancerer med henvisning til Europa 2020-strategien, og at der bør træffes målrettede foranstaltninger med henblik på bedre leve- arbejds- og uddannelsesvilkår bl.a. gennem inddragelse af arbejdsmarkedets parter.

| 3.10 | Meddelelsen beskriver manglen på kvalifikationer som en vigtig hindring for blå vækst. I forlængelse heraf mener EØSU, at det ud over et minimumsuddannelsesniveau for sømænd (7) er afgørende vigtigt at udvikle faglig viden og erfaringer, så disse kan leve op til de nye sektorers krav om nye færdigheder på et højt niveau, og anbefaler specialisering og udvidelse af de eksisterende politikker og aktioner, al den stund de maritime uddannelser først og fremmest er centreret om eksisterende, fuldt udbyggede aktiviteter som fiskeri, søfart o. lign. |
| --- | --- |

3.10

Meddelelsen beskriver manglen på kvalifikationer som en vigtig hindring for blå vækst. I forlængelse heraf mener EØSU, at det ud over et minimumsuddannelsesniveau for sømænd (7) er afgørende vigtigt at udvikle faglig viden og erfaringer, så disse kan leve op til de nye sektorers krav om nye færdigheder på et højt niveau, og anbefaler specialisering og udvidelse af de eksisterende politikker og aktioner, al den stund de maritime uddannelser først og fremmest er centreret om eksisterende, fuldt udbyggede aktiviteter som fiskeri, søfart o. lign.

4.   Den miljømæssige dimension

| 4.1 | Meddelelsen skildrer økonomiens størrelse og beskæftigelsen inden for de maritime sektorer og skibsfart, som i dag beskæftiger 5,4 mio. mennesker og leverer en bruttoværditilvækst på ca. 500 mia. euro i Europa (militære aktiviteter er ikke medregnet.). Alt i alt foregår 75 % af EU's handel med tredjelande og 37 % af den interne handel (i ton per kilometer) ad søvejen. Denne aktivitet er især koncentreret omkring EU's kyster, men der er også indlandsstater, der har udviklet en betydelig økonomisk aktivitet med relation til det maritime område, f.eks. i form af fremstilling af udstyr til de maritime erhverv. |
| --- | --- |

4.1

Meddelelsen skildrer økonomiens størrelse og beskæftigelsen inden for de maritime sektorer og skibsfart, som i dag beskæftiger 5,4 mio. mennesker og leverer en bruttoværditilvækst på ca. 500 mia. euro i Europa (militære aktiviteter er ikke medregnet.). Alt i alt foregår 75 % af EU's handel med tredjelande og 37 % af den interne handel (i ton per kilometer) ad søvejen. Denne aktivitet er især koncentreret omkring EU's kyster, men der er også indlandsstater, der har udviklet en betydelig økonomisk aktivitet med relation til det maritime område, f.eks. i form af fremstilling af udstyr til de maritime erhverv.

| 4.2 | Perspektiverne med hensyn til bruttoværditilvækst og beskæftigelse på grundlag af den blå økonomis værdikæder er betydelige: frem mod 2020 kan arbejdspladserne øges til 7 mio. og den samlede årlige bruttoværditilvækst kan stige til 600 mia. euro. |
| --- | --- |

4.2

Perspektiverne med hensyn til bruttoværditilvækst og beskæftigelse på grundlag af den blå økonomis værdikæder er betydelige: frem mod 2020 kan arbejdspladserne øges til 7 mio. og den samlede årlige bruttoværditilvækst kan stige til 600 mia. euro.

| 4.3 | Med udgangspunkt i den i punkt 1.5 nævnte undersøgelse vedrørende blå vækst ses endvidere på dynamikken og eventuelle fremtidige tendenser for hvert af de 5 fokusområder med særlig vægt på innovation og nye arbejdspladser:






  4.3.1 | Kyst- og havturisme – den største sektor, når det gælder bruttoværditilvækst og beskæftigelse – beskæftiger 2,35 mio. mennesker, hvilket svarer til 1,1 % af EU's samlede beskæftigelse, hvor over 90 % af virksomhederne beskæftiger under 10 personer. Den forventede vækst er på 2-3 % om året, mens krydstogtturisme kan skabe 100 000 nye arbejdspladser frem mod 2020 (i forhold til 2010). Sektoren for lystsejlads forventes således at vokse med 2-3 % om året ifølge tal fra European Cruise Council (8). |
| --- | --- | --- |

4.3

Med udgangspunkt i den i punkt 1.5 nævnte undersøgelse vedrørende blå vækst ses endvidere på dynamikken og eventuelle fremtidige tendenser for hvert af de 5 fokusområder med særlig vægt på innovation og nye arbejdspladser:

4.3.1

Kyst- og havturisme – den største sektor, når det gælder bruttoværditilvækst og beskæftigelse – beskæftiger 2,35 mio. mennesker, hvilket svarer til 1,1 % af EU's samlede beskæftigelse, hvor over 90 % af virksomhederne beskæftiger under 10 personer. Den forventede vækst er på 2-3 % om året, mens krydstogtturisme kan skabe 100 000 nye arbejdspladser frem mod 2020 (i forhold til 2010). Sektoren for lystsejlads forventes således at vokse med 2-3 % om året ifølge tal fra European Cruise Council (8).

| 4.3.2 | I 2011 tegnede offshore-vindkraften sig for 10 % af den installerede kapacitet, gav direkte eller indirekte beskæftigelse til 35 000 mennesker i hele Europa og repræsenterede 2,4 mia. euro i årlige investeringer med en samlet kapacitet på 3,8 GW. Ifølge medlemsstaternes nationale handlingsplaner for vedvarende energi forventes vindkraft i 2020 at producere 494,6 TWh, hvoraf 133,3 TWh vil blive produceret offshore. Beskæftigelsespotentialet anslås til 170 000 arbejdspladser frem mod 2020 og 300 000 frem mod 2030. Lovende fremtidsudsigter er der også for de sektorer, der befinder sig i en tidlig udviklingsfase, som f.eks. energiproduktion ved hjælp af tidevandskraftværker og bølgeenergi, som adskillige medlemsstater allerede har foretaget seriøse investeringer i. |
| --- | --- |

4.3.2

I 2011 tegnede offshore-vindkraften sig for 10 % af den installerede kapacitet, gav direkte eller indirekte beskæftigelse til 35 000 mennesker i hele Europa og repræsenterede 2,4 mia. euro i årlige investeringer med en samlet kapacitet på 3,8 GW. Ifølge medlemsstaternes nationale handlingsplaner for vedvarende energi forventes vindkraft i 2020 at producere 494,6 TWh, hvoraf 133,3 TWh vil blive produceret offshore. Beskæftigelsespotentialet anslås til 170 000 arbejdspladser frem mod 2020 og 300 000 frem mod 2030. Lovende fremtidsudsigter er der også for de sektorer, der befinder sig i en tidlig udviklingsfase, som f.eks. energiproduktion ved hjælp af tidevandskraftværker og bølgeenergi, som adskillige medlemsstater allerede har foretaget seriøse investeringer i.

| 4.3.3 | Den årlige omsætning fra brydning af havenes mineralske ressourcer forventes i verden som helhed at vokse fra stort set nul til 5 mia. euro i det kommende årti og op til 10 mia. euro frem mod 2030 ifølge skøn, som branchens interesseparter har oplyst til undersøgelsen om blå vækst. Måske vil op mod 5 % af alle mineraler i 2020 og op mod 10 % af alle mineraler i 2030 blive udvundet af havbunden (heriblandt kobolt, kobber og zink). Ifølge oplysninger fra WTO (PRESS/628, 7. april 2011) er priserne på mange andre råstoffer end energi i perioden 2000-2010 steget med ca. 15 % om året, hovedsagelig som følge af efterspørgsel i de nye vækstøkonomier. Bortset fra sand og grus er man således først nu gået i gang med at efterforske og udnytte havenes mineralske ressourcer – og kun på lavt vand. |
| --- | --- |

4.3.3

Den årlige omsætning fra brydning af havenes mineralske ressourcer forventes i verden som helhed at vokse fra stort set nul til 5 mia. euro i det kommende årti og op til 10 mia. euro frem mod 2030 ifølge skøn, som branchens interesseparter har oplyst til undersøgelsen om blå vækst. Måske vil op mod 5 % af alle mineraler i 2020 og op mod 10 % af alle mineraler i 2030 blive udvundet af havbunden (heriblandt kobolt, kobber og zink). Ifølge oplysninger fra WTO (PRESS/628, 7. april 2011) er priserne på mange andre råstoffer end energi i perioden 2000-2010 steget med ca. 15 % om året, hovedsagelig som følge af efterspørgsel i de nye vækstøkonomier. Bortset fra sand og grus er man således først nu gået i gang med at efterforske og udnytte havenes mineralske ressourcer – og kun på lavt vand.

| 4.3.4 | I 2010 var den samlede akvakulturproduktion på under 1,3 mio. ton med en værdi på ca. 3,2 mia. euro, hvilket gav 80 000 arbejdspladser. Over 90 % af virksomhederne inden for akvakultur i EU er små og mellemstore virksomheder. Akvakultur repræsenterer på verdensplan en vækst på 6,6 % om året (fra 40 mio. ton i 2002 til 53 mio. ton i 2009) og er den sektor inden for animalsk fødevareproduktion, der har kunnet notere størst vækst (FAO 2010 "The State of World Fisheries and Aquaculture"). Men selv om den internationale efterspørgsel er stigende, forbliver den europæiske produktion på samme niveau og efterspørgslen efter fisk i Europa dækkes af en import, der løber op i 60-70 % af forsyningen. Som et redskab til vækst inden for akvakultursektoren opfordrer EØSU Kommissionen til at ændre sin finansieringspolitik på området fra subventioner til direkte støtte i perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

4.3.4

I 2010 var den samlede akvakulturproduktion på under 1,3 mio. ton med en værdi på ca. 3,2 mia. euro, hvilket gav 80 000 arbejdspladser. Over 90 % af virksomhederne inden for akvakultur i EU er små og mellemstore virksomheder. Akvakultur repræsenterer på verdensplan en vækst på 6,6 % om året (fra 40 mio. ton i 2002 til 53 mio. ton i 2009) og er den sektor inden for animalsk fødevareproduktion, der har kunnet notere størst vækst (FAO 2010 "The State of World Fisheries and Aquaculture"). Men selv om den internationale efterspørgsel er stigende, forbliver den europæiske produktion på samme niveau og efterspørgslen efter fisk i Europa dækkes af en import, der løber op i 60-70 % af forsyningen. Som et redskab til vækst inden for akvakultursektoren opfordrer EØSU Kommissionen til at ændre sin finansieringspolitik på området fra subventioner til direkte støtte i perioden 2014-2020.

| 4.3.5 | Den nye sektor for blå teknologi beskæftiger i dag kun få mennesker i Europa og bruttoværditilvæksten herfra sættes skønsmæssigt til 0,8 mia. euro. På kort sigt forventes sektoren at udgøre et nichemarked for produkter af høj værdi inden for sundhed, kosmetik og biomaterialer til industrielt brug. I årene frem til 2020 vil sektoren kunne udvikle sig til et mellemstort marked, der også omfatter produktion af metabolitter og primærstoffer (fedtstoffer, sukker, polymerer og proteiner) til fødevare- og foderindustrien og til den kemiske industri. På langt sigt og hvis der sker betydelige teknologiske fremskridt, kan bioteknologi udvikle sig til en masseleverandør af specielle produkter med høj værditilvækst. |
| --- | --- |

4.3.5

Den nye sektor for blå teknologi beskæftiger i dag kun få mennesker i Europa og bruttoværditilvæksten herfra sættes skønsmæssigt til 0,8 mia. euro. På kort sigt forventes sektoren at udgøre et nichemarked for produkter af høj værdi inden for sundhed, kosmetik og biomaterialer til industrielt brug. I årene frem til 2020 vil sektoren kunne udvikle sig til et mellemstort marked, der også omfatter produktion af metabolitter og primærstoffer (fedtstoffer, sukker, polymerer og proteiner) til fødevare- og foderindustrien og til den kemiske industri. På langt sigt og hvis der sker betydelige teknologiske fremskridt, kan bioteknologi udvikle sig til en masseleverandør af specielle produkter med høj værditilvækst.

| 4.4 | EØSU gør opmærksom på, at de økonomiske forventninger i de fem fokusområder er afhængige af mange forskellige faktorer, idet områdernes vækstpotentiale er underlagt komplekse teknologiske, miljømæssige, forskningsmæssige, investeringsmæssige, konkurrencemæssige og institutionelle udfordringer, der ofte er forbundet med den internationale dimension af den integrerede havpolitik, af verdensøkonomien og andre udviklingstendenser, f.eks. kapacitet til at udstede tilladelser til brydning af mineralske ressourcer i internationale farvande og af udsving i olieprisen. |
| --- | --- |

4.4

EØSU gør opmærksom på, at de økonomiske forventninger i de fem fokusområder er afhængige af mange forskellige faktorer, idet områdernes vækstpotentiale er underlagt komplekse teknologiske, miljømæssige, forskningsmæssige, investeringsmæssige, konkurrencemæssige og institutionelle udfordringer, der ofte er forbundet med den internationale dimension af den integrerede havpolitik, af verdensøkonomien og andre udviklingstendenser, f.eks. kapacitet til at udstede tilladelser til brydning af mineralske ressourcer i internationale farvande og af udsving i olieprisen.

| 4.5 | Gennemførelsestakten for blå vækst bestemmes afgørende af det langsigtede scenario, som danner rammerne for den. Et scenario med bæredygtig og stabil vækst yder bedre støtte, hvorimod et skrøbeligt økonomisk opsving kombineret med svage internationale tendenser vil bremse udviklingen. |
| --- | --- |

4.5

Gennemførelsestakten for blå vækst bestemmes afgørende af det langsigtede scenario, som danner rammerne for den. Et scenario med bæredygtig og stabil vækst yder bedre støtte, hvorimod et skrøbeligt økonomisk opsving kombineret med svage internationale tendenser vil bremse udviklingen.

| 4.6 | EØSU konstaterer dog, at meddelelsen ikke synes at tage tilstrækkelig hensyn til hverken de generelle eller de individuelle konsekvenser af den nuværende økonomiske krise, der vanskeliggør en løsning på udfordringerne både i Europa og i resten af verden på såvel den korte som den lange bane. |
| --- | --- |

4.6

EØSU konstaterer dog, at meddelelsen ikke synes at tage tilstrækkelig hensyn til hverken de generelle eller de individuelle konsekvenser af den nuværende økonomiske krise, der vanskeliggør en løsning på udfordringerne både i Europa og i resten af verden på såvel den korte som den lange bane.

| 4.7 | På nye og risikable markeder er de europæiske virksomheders konkurrenceevne afhængig af adgang til tilstrækkelig kapital inden for en passende ramme, som vil tiltrække investeringer i henhold til gennemsigtige vilkår. Adgang til risikovillig erhvervskapital er af vital betydning for små og mellemstore virksomheder, og der er brug for særlige tiltag for mikrovirksomhederne, der kan få løftestangeffekt for blå vækst. |
| --- | --- |

4.7

På nye og risikable markeder er de europæiske virksomheders konkurrenceevne afhængig af adgang til tilstrækkelig kapital inden for en passende ramme, som vil tiltrække investeringer i henhold til gennemsigtige vilkår. Adgang til risikovillig erhvervskapital er af vital betydning for små og mellemstore virksomheder, og der er brug for særlige tiltag for mikrovirksomhederne, der kan få løftestangeffekt for blå vækst.

| 4.8 | EØSU henleder opmærksomheden på den særlige betydning, som den maritime økonomi har for medlemsstaterne i eksklusive økonomiske zoner, og på behovet for at udvikle maritime økonomiske konsortier og for at tilskynde disse til at bidrage til vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

4.8

EØSU henleder opmærksomheden på den særlige betydning, som den maritime økonomi har for medlemsstaterne i eksklusive økonomiske zoner, og på behovet for at udvikle maritime økonomiske konsortier og for at tilskynde disse til at bidrage til vækst og beskæftigelse.

| 4.9 | Endelig mener EØSU, at man for at bringe forventningerne og virkeligheden tættere på hinanden bør tage behørigt hensyn til de nuværende vanskelige konjunkturer og de generelt ildevarslende fremtidsudsigter for den europæiske og internationale økonomi med henblik på en realistisk tilgang og den yderligere specialisering, der er nødvendig for at gennemføre blå vækst. |
| --- | --- |

4.9

Endelig mener EØSU, at man for at bringe forventningerne og virkeligheden tættere på hinanden bør tage behørigt hensyn til de nuværende vanskelige konjunkturer og de generelt ildevarslende fremtidsudsigter for den europæiske og internationale økonomi med henblik på en realistisk tilgang og den yderligere specialisering, der er nødvendig for at gennemføre blå vækst.

5.   Styreformer og spørgsmål vedrørende lovgivningsrammen

| 5.1 | Meddelelsen beskriver medlemsstaternes og EU's eksisterende politikker og strategiske investeringer i blå økonomi. Efter EØSU's opfattelse rimer medlemsstaternes initiativer og aktioner dog kun dårligt med de ambitiøse målsætninger for blå vækst og sikrer ikke den kritiske masse, der er nødvendig for at konsolidere den. |
| --- | --- |

5.1

Meddelelsen beskriver medlemsstaternes og EU's eksisterende politikker og strategiske investeringer i blå økonomi. Efter EØSU's opfattelse rimer medlemsstaternes initiativer og aktioner dog kun dårligt med de ambitiøse målsætninger for blå vækst og sikrer ikke den kritiske masse, der er nødvendig for at konsolidere den.

| 5.2 | EØSU mener, at effektive forvaltningsstrukturer er en forudsætning for at opbygge den kritiske masse, som er nødvendig for, at blå vækst kan blive en løftestang for beskæftigelse og iværksætterkultur i en krisetid. |
| --- | --- |

5.2

EØSU mener, at effektive forvaltningsstrukturer er en forudsætning for at opbygge den kritiske masse, som er nødvendig for, at blå vækst kan blive en løftestang for beskæftigelse og iværksætterkultur i en krisetid.

| 5.3 | Udvalget gør opmærksom på, at praktiske forvaltningsstrukturer forudsætter en løsning på de lovgivningsmæssige problemer og de administrative hindringer, hvilket kom frem under høringsprocessen. |
| --- | --- |

5.3

Udvalget gør opmærksom på, at praktiske forvaltningsstrukturer forudsætter en løsning på de lovgivningsmæssige problemer og de administrative hindringer, hvilket kom frem under høringsprocessen.

| 5.4 | Eftersom der hele tiden udvikles nye måder at udnytte havet på, er det vigtigt, at medlemsstaterne indfører stabile regulerings- og planlægningssystemer, som vil begunstige langsigtede investeringer, samhørighed på tværs af grænserne og partnerskabssynergier omkring innovation. |
| --- | --- |

5.4

Eftersom der hele tiden udvikles nye måder at udnytte havet på, er det vigtigt, at medlemsstaterne indfører stabile regulerings- og planlægningssystemer, som vil begunstige langsigtede investeringer, samhørighed på tværs af grænserne og partnerskabssynergier omkring innovation.

| 5.5 | Især inden for nye sektorer som f.eks. maritim bioteknologi er det presserende for EU at råde bod på manglen på en sammenhængende politik, eftersom de europæiske bestræbelser er splittet op, baseret på nationale prioriteringer i stedet for europæiske og en hæmsko for konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

5.5

Især inden for nye sektorer som f.eks. maritim bioteknologi er det presserende for EU at råde bod på manglen på en sammenhængende politik, eftersom de europæiske bestræbelser er splittet op, baseret på nationale prioriteringer i stedet for europæiske og en hæmsko for konkurrenceevnen.

| 5.6 | Efter EØSU's mening er det således at vital betydning, at man hurtigst muligt lukker huller i lovgivningen og fjerner hindringer, som skyldes en indviklet og ustabil lovramme, der bl.a manifesterer sig som usikkerhed med hensyn til lovgivningen efter 2020 (energi fra havvindmøller) og EU's manglende lovgivning for visse aktiviteter (udnyttelse af ressourcer på havbunden, akvakultur til havs og energi fra havvindmøller). |
| --- | --- |

5.6

Efter EØSU's mening er det således at vital betydning, at man hurtigst muligt lukker huller i lovgivningen og fjerner hindringer, som skyldes en indviklet og ustabil lovramme, der bl.a manifesterer sig som usikkerhed med hensyn til lovgivningen efter 2020 (energi fra havvindmøller) og EU's manglende lovgivning for visse aktiviteter (udnyttelse af ressourcer på havbunden, akvakultur til havs og energi fra havvindmøller).

| 5.7 | EØSU gør mere konkret opmærksom på behovet for en sammenhængende løsning på alvorlige problemer som f.eks. manglende integreret fysisk planlægning af havarealer især i forbindelse med akvakultur og flydende havmøller, kringelkrogede procedurer for tilladelser og godkendelser (energi fra havmøller, blå teknologi), hindringer for etablering/økonomisk støtte til forsøgsbrug og modsætningsforhold mellem f.eks. søfart og anlæg for vedvarende energi på oceanerne (energiproduktion ved hjælp af tidevandskraftværker, termisk havenergi og bølgeenergi). |
| --- | --- |

5.7

EØSU gør mere konkret opmærksom på behovet for en sammenhængende løsning på alvorlige problemer som f.eks. manglende integreret fysisk planlægning af havarealer især i forbindelse med akvakultur og flydende havmøller, kringelkrogede procedurer for tilladelser og godkendelser (energi fra havmøller, blå teknologi), hindringer for etablering/økonomisk støtte til forsøgsbrug og modsætningsforhold mellem f.eks. søfart og anlæg for vedvarende energi på oceanerne (energiproduktion ved hjælp af tidevandskraftværker, termisk havenergi og bølgeenergi).

6.   Den miljømæssige dimension

| 6.1 | EØSU tilskynder til at anerkende rammedirektivet om den maritime strategi (MSFD) (9) som grundlag for bæredygtig udvikling, eftersom det udgør den miljømæssige søjle af den integrerede havpolitik, og foreslår en sammenhængende politik med fortsat beskyttelse og bevarelse af havmiljøet samt forebyggelse af enhver forringelse af dette som rettesnor. |
| --- | --- |

6.1

EØSU tilskynder til at anerkende rammedirektivet om den maritime strategi (MSFD) (9) som grundlag for bæredygtig udvikling, eftersom det udgør den miljømæssige søjle af den integrerede havpolitik, og foreslår en sammenhængende politik med fortsat beskyttelse og bevarelse af havmiljøet samt forebyggelse af enhver forringelse af dette som rettesnor.

| 6.2 | EØSU finder det rigtigt i Limassol-erklæringen og i kommende politiske dokumenter at indskrive dels målsætningen om at opnå eller bevare en god miljøtilstand for EU's farvande frem mod 2020 dels forsigtighedsprincippet (precautionary principle) som strukturelle elementer i den integrerede havpolitik og blå vækst. |
| --- | --- |

6.2

EØSU finder det rigtigt i Limassol-erklæringen og i kommende politiske dokumenter at indskrive dels målsætningen om at opnå eller bevare en god miljøtilstand for EU's farvande frem mod 2020 dels forsigtighedsprincippet (precautionary principle) som strukturelle elementer i den integrerede havpolitik og blå vækst.

| 6.3 | Bæredygtige maritime aktiviteter, som kan skabe beskæftigelse, forudsætter en langsigtet sammenhængende strategi, der tilstræber balance mellem økonomisk vækst og miljømæssige udfordringer, og kræver tilstrækkelig støtte fra de lokale, nationale, europæiske og internationale politikker på grundlag af principperne for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

6.3

Bæredygtige maritime aktiviteter, som kan skabe beskæftigelse, forudsætter en langsigtet sammenhængende strategi, der tilstræber balance mellem økonomisk vækst og miljømæssige udfordringer, og kræver tilstrækkelig støtte fra de lokale, nationale, europæiske og internationale politikker på grundlag af principperne for bæredygtig udvikling.

| 6.4 | EØSU påpeger, at havets ressourcer er betydelige, men ikke uudtømmelige, og henleder opmærkomheden på risikoen for at underminere den blå væksts bæredygtighed og for en gentagelse af fejlagtig rovdrift på miljøressourcer og overbebyggelse, som har kendetegnet tidligere tiders udviklingsinitiativer. |
| --- | --- |

6.4

EØSU påpeger, at havets ressourcer er betydelige, men ikke uudtømmelige, og henleder opmærkomheden på risikoen for at underminere den blå væksts bæredygtighed og for en gentagelse af fejlagtig rovdrift på miljøressourcer og overbebyggelse, som har kendetegnet tidligere tiders udviklingsinitiativer.

| 6.5 | Mens meddelelsen erkender den miljømæssige udfordring, synes den at lade hånt om, at tilstanden for de europæiske farvande gennem de sidste ti år er blevet forværret som følge af forurening til lands, til vands og i luften, forsuring af oceanerne, overudnyttelse, destruktive fangstmetoder og klimaforandring. Forringelse af økosystemernes tilstand i havene og kystegnene og reduktion af biodiversiteten konstateres i Østersøen, Sortehavet, Middelhavet, Det Nordlige Atlanterhav og Ishavet ifølge nyere forskning om grænserne for blå vækst (Limits to Blue Growth, 2012, http://www.seas-at-risk.org/news_n2.php?page=539). Ny banebrydende forskning fra miljøinstituttet i Stockholm sætter tal på de store omkostninger, som følger med havforurening på langt sigt (som ofte lades ude af betragtning ved politikudformningen), hvis der ikke træffes foranstaltninger til at begrænse drivhusgasserne (http://www.sei-international.org/publications?pid=2064). |
| --- | --- |

6.5

Mens meddelelsen erkender den miljømæssige udfordring, synes den at lade hånt om, at tilstanden for de europæiske farvande gennem de sidste ti år er blevet forværret som følge af forurening til lands, til vands og i luften, forsuring af oceanerne, overudnyttelse, destruktive fangstmetoder og klimaforandring. Forringelse af økosystemernes tilstand i havene og kystegnene og reduktion af biodiversiteten konstateres i Østersøen, Sortehavet, Middelhavet, Det Nordlige Atlanterhav og Ishavet ifølge nyere forskning om grænserne for blå vækst (Limits to Blue Growth, 2012, http://www.seas-at-risk.org/news_n2.php?page=539). Ny banebrydende forskning fra miljøinstituttet i Stockholm sætter tal på de store omkostninger, som følger med havforurening på langt sigt (som ofte lades ude af betragtning ved politikudformningen), hvis der ikke træffes foranstaltninger til at begrænse drivhusgasserne (http://www.sei-international.org/publications?pid=2064).

| 6.6 | Økonomiske aktiviteter på havet med en høj risiko for bæredygtigheden er knyttet til offshore olie- og naturgasanlæg, akvakultur, kystturisme og krydstogtskibe, binding og lagring af kulstof, søtransport langs kysterne og udvinding af fossile brændstoffer til havs, som slet ikke går i spænd med en bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

6.6

Økonomiske aktiviteter på havet med en høj risiko for bæredygtigheden er knyttet til offshore olie- og naturgasanlæg, akvakultur, kystturisme og krydstogtskibe, binding og lagring af kulstof, søtransport langs kysterne og udvinding af fossile brændstoffer til havs, som slet ikke går i spænd med en bæredygtig udvikling.

| 6.7 | Størrelsen og omfanget af de miljømæssige konsekvenser kendes ikke endnu, navnlig ikke for så vidt angår blå vedvarende energi, maritime mineralressourcer, akvakultur og blå bioteknologi, idet oplysningerne er for mangelfulde til, at man kan danne sig indsigt i de komplicerede interaktioner i oceanerne og dybhavet. |
| --- | --- |

6.7

Størrelsen og omfanget af de miljømæssige konsekvenser kendes ikke endnu, navnlig ikke for så vidt angår blå vedvarende energi, maritime mineralressourcer, akvakultur og blå bioteknologi, idet oplysningerne er for mangelfulde til, at man kan danne sig indsigt i de komplicerede interaktioner i oceanerne og dybhavet.

| 6.8 | Efter EØSU's opfattelse skal fysisk maritim planlægning og integreret forvaltning af kystområder, som Kommissionen fremmer som de vigtigste redskaber til forvaltning af havområder og -ressourcer, kombineres med andre politiske redskaber (f.eks. strategisk miljøvurdering, fastsættelse af beskyttelseszoner, internalisering af miljøomkostninger) i en forvaltningstilgang, der er baseret på økosystemer og harmonisk sameksistens mellem forskellige intense anvendelser, der konkurrerer indbyrdes. |
| --- | --- |

6.8

Efter EØSU's opfattelse skal fysisk maritim planlægning og integreret forvaltning af kystområder, som Kommissionen fremmer som de vigtigste redskaber til forvaltning af havområder og -ressourcer, kombineres med andre politiske redskaber (f.eks. strategisk miljøvurdering, fastsættelse af beskyttelseszoner, internalisering af miljøomkostninger) i en forvaltningstilgang, der er baseret på økosystemer og harmonisk sameksistens mellem forskellige intense anvendelser, der konkurrerer indbyrdes.

| 6.9 | EØSU henstiller til Kommissionen, at den holder et mere vågent øje med overholdelsen af de europæiske miljøforskrifter og forskrifterne for sundhed og kvalitet, navnlig ved indførsel af akvakulturprodukter fra tredjelande, med henblik på at beskytte forbrugerne i EU og at forsvare virksomhederne i EU mod eventuel unfair konkurrence. |
| --- | --- |

6.9

EØSU henstiller til Kommissionen, at den holder et mere vågent øje med overholdelsen af de europæiske miljøforskrifter og forskrifterne for sundhed og kvalitet, navnlig ved indførsel af akvakulturprodukter fra tredjelande, med henblik på at beskytte forbrugerne i EU og at forsvare virksomhederne i EU mod eventuel unfair konkurrence.

7.   Særlige bemærkninger

| 7.1 | EØSU konstaterer, at meddelelsen på trods af de gentagne henvisninger til forskningens betydning for konsolidering af blå vækst, især for nye sektorer og sektorer under udvikling, generelt er uklar og begrænser sig til hovedsagelig at referere til det kommende program "Horisont 2020". |
| --- | --- |

7.1

EØSU konstaterer, at meddelelsen på trods af de gentagne henvisninger til forskningens betydning for konsolidering af blå vækst, især for nye sektorer og sektorer under udvikling, generelt er uklar og begrænser sig til hovedsagelig at referere til det kommende program "Horisont 2020".

| 7.2 | Europa oplever en periode med nedskæringer i de offentlige udgifter, hvor man så vidt muligt forsøger at skabe flere resultater med færre midler. De heraf følgende reduktioner i forskningsbevillinger kombineret med utilstrækkelig risikovillig kapital til virksomhederne vil muligvis svække den fundamentale rolle, som små og mellemstore virksomheder spiller inden for den maritime økonomi i forbindelse med udvikling af nye produkter og teknologier. |
| --- | --- |

7.2

Europa oplever en periode med nedskæringer i de offentlige udgifter, hvor man så vidt muligt forsøger at skabe flere resultater med færre midler. De heraf følgende reduktioner i forskningsbevillinger kombineret med utilstrækkelig risikovillig kapital til virksomhederne vil muligvis svække den fundamentale rolle, som små og mellemstore virksomheder spiller inden for den maritime økonomi i forbindelse med udvikling af nye produkter og teknologier.

| 7.3 | EØSU understreger, at Europa med sit stærke vidensfundament og sin førende forskningsposition, når det gælder såvel nye som traditionelle energiformer og akvakultur, halter bagefter, når det gælder innovativ anvendelse og kommercialisering i de nye sektorer, hvor de europæiske spillere i øjeblikket er ude af stand til at konkurrere med de internationale aktører (jf. antallet af europæiske patenter inden for afsaltning, kystbeskyttelse, algebrug og blå bioteknologi i forhold til Asien og USA). |
| --- | --- |

7.3

EØSU understreger, at Europa med sit stærke vidensfundament og sin førende forskningsposition, når det gælder såvel nye som traditionelle energiformer og akvakultur, halter bagefter, når det gælder innovativ anvendelse og kommercialisering i de nye sektorer, hvor de europæiske spillere i øjeblikket er ude af stand til at konkurrere med de internationale aktører (jf. antallet af europæiske patenter inden for afsaltning, kystbeskyttelse, algebrug og blå bioteknologi i forhold til Asien og USA).

| 7.4 | EØSU anbefaler derfor, at man hurtigst muligst afhjælper den mangel på målrettet forskning og forskningsprofil, som til dels kan tilskrives den brede vifte af forskningsområder og -aktiviteter, som er knyttet til maritim bioteknologi og til andre nye sektorer. |
| --- | --- |

7.4

EØSU anbefaler derfor, at man hurtigst muligst afhjælper den mangel på målrettet forskning og forskningsprofil, som til dels kan tilskrives den brede vifte af forskningsområder og -aktiviteter, som er knyttet til maritim bioteknologi og til andre nye sektorer.

| 7.5 | Til en løsning af problemet med manglende overførsel af viden og teknologi på alle prioriterede områder kan følgende tiltag bidrage: sammenkædning af den videnskabelige forskning med industri og uddannelse, samarbejde mellem industri og universiteter, bedre forvaltning af intellektuel ejendomsret, investeringer i demonstrationsprogrammer for at dokumentere den kommercielle nytte samt omfattende partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor i forbindelse med initiativer, der skal skabe den nødvendige kritiske masse for blå vækst. |
| --- | --- |

7.5

Til en løsning af problemet med manglende overførsel af viden og teknologi på alle prioriterede områder kan følgende tiltag bidrage: sammenkædning af den videnskabelige forskning med industri og uddannelse, samarbejde mellem industri og universiteter, bedre forvaltning af intellektuel ejendomsret, investeringer i demonstrationsprogrammer for at dokumentere den kommercielle nytte samt omfattende partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor i forbindelse med initiativer, der skal skabe den nødvendige kritiske masse for blå vækst.

| 7.6 | Fremtiden for blå vækst i det 21. århundrede hænger tæt sammen med forskernes mulighed for at udvikle og deltage i forskningsprogrammer, der inddrager færdigheder og begreber fra andre forskningsområder. Uddannelsen af den næste generation af forskere bør fokusere på tværfaglige og holistiske tilgange for at overvinde de sammensatte teknologiske og konkurrencemæssige udfordringer, som er forbundet med forskning i havorganismer og havmiljø. |
| --- | --- |

7.6

Fremtiden for blå vækst i det 21. århundrede hænger tæt sammen med forskernes mulighed for at udvikle og deltage i forskningsprogrammer, der inddrager færdigheder og begreber fra andre forskningsområder. Uddannelsen af den næste generation af forskere bør fokusere på tværfaglige og holistiske tilgange for at overvinde de sammensatte teknologiske og konkurrencemæssige udfordringer, som er forbundet med forskning i havorganismer og havmiljø.

| 7.7 | EØSU mener, at det haster med at få løst problemet med fragmenterede oplysninger om havene, som i dag er fordelt på flere hundrede forskellige institutioner i Europa og er vanskelige at få adgang til, bruge og indsamle, og opfordrer Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne om at gøre denne viden tilgængelig og om at præcisere de ekstra økonomiske og andre behov, som er forbundet med etablering af et fælles miljø, der er gunstigt for udveksling af oplysninger, bedste praksis og informationsstrømme med henblik på at styrke forskning og innovation og forbedre miljøbeskyttelsen. |
| --- | --- |

7.7

EØSU mener, at det haster med at få løst problemet med fragmenterede oplysninger om havene, som i dag er fordelt på flere hundrede forskellige institutioner i Europa og er vanskelige at få adgang til, bruge og indsamle, og opfordrer Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne om at gøre denne viden tilgængelig og om at præcisere de ekstra økonomiske og andre behov, som er forbundet med etablering af et fælles miljø, der er gunstigt for udveksling af oplysninger, bedste praksis og informationsstrømme med henblik på at styrke forskning og innovation og forbedre miljøbeskyttelsen.

| 7.8 | Det nye digitale kort over havbunden i de europæiske farvande skal være interoperabelt og uden anvendelsesbegrænsninger. Det skal hjælpe forskningen ved at levere prognoser og data om virkningerne af menneskelige aktiviteter, således at medlemsstaterne kan maksimere effekten af deres programmer for havobservationer, maritime undersøgelser og bundprøvetagning. |
| --- | --- |

7.8

Det nye digitale kort over havbunden i de europæiske farvande skal være interoperabelt og uden anvendelsesbegrænsninger. Det skal hjælpe forskningen ved at levere prognoser og data om virkningerne af menneskelige aktiviteter, således at medlemsstaterne kan maksimere effekten af deres programmer for havobservationer, maritime undersøgelser og bundprøvetagning.

| 7.9 | Forsvaret af Europas søgrænser og et effektivt tilsyn (10) med disse bliver en udfordring for medlemsstaterne i forbindelse med fremme af blå vækst. Styrkelsen af kontrollen med Schengenområdets ydre grænser og indførelsen af en ordning for udveksling af oplysninger vil gøre det muligt for grænsekontrolmyndighederne i medlemsstaterne at mindske tabet af liv på havet såvel som at bekæmpe illegal indvandring til EU og pirateri (11). |
| --- | --- |

7.9

Forsvaret af Europas søgrænser og et effektivt tilsyn (10) med disse bliver en udfordring for medlemsstaterne i forbindelse med fremme af blå vækst. Styrkelsen af kontrollen med Schengenområdets ydre grænser og indførelsen af en ordning for udveksling af oplysninger vil gøre det muligt for grænsekontrolmyndighederne i medlemsstaterne at mindske tabet af liv på havet såvel som at bekæmpe illegal indvandring til EU og pirateri (11).

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 306 af 16.12.2009, s. 46-50.

1

(2)  Erklæring fra de europæiske ministre for integreret havpolitik og fra Europa-Kommissionen om en havdagsorden og en maritim dagsorden for vækst og beskæftigelse, vedtaget i Lefkosia på Cypern den 7. oktober 2012.

2

(3)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 133-140; ΕUT C 255 af 22.9.2010, s. 103-109; ΕUT C 267 af 1.10.2010, s. 39-45; ΕUT C 306 af 16.12.2009, s. 46-50; ΕUT C 211 af 19.8.2008, s. 31-36; ΕUT C 172 af 5.7.2008, s. 34-40; ΕUT C 168 af 20.7.2007, s. 50-56; ΕUT C 146 af 30.6.2007, s. 19-26; ΕUT C 206 af 29.8.2006, s. 5-9; ΕUT C 185 af 8.8.2006, s. 20-24; ΕUT C 157 af 28.6.2005, s. 141-146.

3

(4)  COM(2007) 575 endelig.

4

(5)  COM(2004) 343.

5

(6)  EUT C 294 af 25.11.2005, s. 21-25.

6

(7)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 69-72.

7

(8)  COM(2012) 494 final

8

(9)  EUT L 164 af 25.6.2008, s. 19-40.

9

(10)  EUT C 44 af 11.2.2011, s. 173-177.

10

(11)  EUT C 76 af 14.3.2013, s. 15.

11

---

| 6.6.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 161/93 |
| --- | --- | --- | --- |

6.6.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 161/93

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF

COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD)

2013/C 161/18

Ordfører: Anna BREDIMA

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede den 15. januar 2013 under henvisning til artikel 100, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om skibsudstyr og om ophævelse af direktiv 96/98/EF"

COM(2012) 772 final — 2012/0358 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 27. februar 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 488. plenarforsamling den 20.-21. marts 2013, mødet den 20. marts 2013, følgende udtalelse med 113 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner

| 1.1 | Udvalget glæder sig over Kommissionens forslag om et nyt direktiv om skibsudstyr og støtter direktivets overordnede formål, som er at sikre en harmoniseret gennemførelse af Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) standarder for skibsudstyr og et velfungerende indre marked for samme og derigennem forbedre sikkerheden til søs og forureningsforebyggelsen. |
| --- | --- |

1.1

Udvalget glæder sig over Kommissionens forslag om et nyt direktiv om skibsudstyr og støtter direktivets overordnede formål, som er at sikre en harmoniseret gennemførelse af Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) standarder for skibsudstyr og et velfungerende indre marked for samme og derigennem forbedre sikkerheden til søs og forureningsforebyggelsen.

| 1.2 | EØSU tilslutter sig helhjertet direktivets retningslinjer, som a) fastlægger, at skibsudstyr, der anbringes om bord på et EU-registreret skib, skal være i overensstemmelse med IMO-instrumenternes standarder, b) udvider anvendelsesområdet til alt øvrigt udstyr, som kan falde ind under de europæiske retsinstrumenters anvendelsesområde, c) indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af overensstemmende udstyr og accept af ækvivalent udstyr, d) sikrer fri bevægelighed for skibsudstyr i hele EU og nedbryder de tekniske handelsbarrierer i det indre marked samt e) opstiller en mekanisme, der forenkler og tydeliggør gennemførelsen af ændringer af IMO's standarder i de europæiske og de nationale retlige rammer. |
| --- | --- |

1.2

EØSU tilslutter sig helhjertet direktivets retningslinjer, som a) fastlægger, at skibsudstyr, der anbringes om bord på et EU-registreret skib, skal være i overensstemmelse med IMO-instrumenternes standarder, b) udvider anvendelsesområdet til alt øvrigt udstyr, som kan falde ind under de europæiske retsinstrumenters anvendelsesområde, c) indeholder bestemmelser om gensidig anerkendelse af overensstemmende udstyr og accept af ækvivalent udstyr, d) sikrer fri bevægelighed for skibsudstyr i hele EU og nedbryder de tekniske handelsbarrierer i det indre marked samt e) opstiller en mekanisme, der forenkler og tydeliggør gennemførelsen af ændringer af IMO's standarder i de europæiske og de nationale retlige rammer.

| 1.3 | IMO udarbejder standarder og prøvningsmetoder for skibsudstyr længe før dettes obligatoriske installation om bord. Hvis medlemsstaterne i fællesskab tilslutter sig IMO-processen, vil direktivets målsætninger blive opfyldt, uden at det bliver nødvendigt at ty til ensidige og midlertidige EU-standarder for skibsudstyr, der muligvis ikke kan leve op til IMO-standarderne, og som eventuelt skal udskiftes eller tildeles "hævdvunden status". Hvis der fortsætter med at være regionale standarder, som er baseret på en uens anvendelse af IMO-standarderne, kan det svække EU-flådens konkurrenceevne og medføre lavere sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveauer. |
| --- | --- |

1.3

IMO udarbejder standarder og prøvningsmetoder for skibsudstyr længe før dettes obligatoriske installation om bord. Hvis medlemsstaterne i fællesskab tilslutter sig IMO-processen, vil direktivets målsætninger blive opfyldt, uden at det bliver nødvendigt at ty til ensidige og midlertidige EU-standarder for skibsudstyr, der muligvis ikke kan leve op til IMO-standarderne, og som eventuelt skal udskiftes eller tildeles "hævdvunden status". Hvis der fortsætter med at være regionale standarder, som er baseret på en uens anvendelse af IMO-standarderne, kan det svække EU-flådens konkurrenceevne og medføre lavere sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveauer.

| 1.4 | EØSU mener, at der er behov for større klarhed vedrørende anvendelsesområdet for visse af direktivets bestemmelser i forhold til de krav om gensidig anerkendelse og accept af udstyr, der er fastlagt i forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet", forordningen "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe" og aftalen "om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe" mellem USA og EU fra 2004. |
| --- | --- |

1.4

EØSU mener, at der er behov for større klarhed vedrørende anvendelsesområdet for visse af direktivets bestemmelser i forhold til de krav om gensidig anerkendelse og accept af udstyr, der er fastlagt i forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet", forordningen "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe" og aftalen "om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe" mellem USA og EU fra 2004.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1 | Kommissionen har udpeget fire områder, hvor direktiv 96/98/EF om skibsudstyr ikke har opfyldt de fastlagte målsætninger fuldt ud. De berørte aktører er bl.a. europæiske producenter af skibsudstyr, herunder SMV'er, skibsværfter, skibspassagerer og -besætninger samt offentlige administrationer. Kommissionen har fremlagt specifikke forslag for at råde bod på direktivets mangler og ophæve det. Det nye direktivforslag har et tostrenget formål: Det vil i væsentlig grad forbedre gennemførelsen af IMO-standarderne i EU og begrænse sikkerhedsrisici samt fremme et velfungerende indre marked ved at afkorte og forenkle procedurerne for gennemførelse af ændringer af samme standarder. Sideløbende vil direktivet forenkle de lovgivningsmæssige rammer og sætte skub i den europæiske skibsudstyrsindustri. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen har udpeget fire områder, hvor direktiv 96/98/EF om skibsudstyr ikke har opfyldt de fastlagte målsætninger fuldt ud. De berørte aktører er bl.a. europæiske producenter af skibsudstyr, herunder SMV'er, skibsværfter, skibspassagerer og -besætninger samt offentlige administrationer. Kommissionen har fremlagt specifikke forslag for at råde bod på direktivets mangler og ophæve det. Det nye direktivforslag har et tostrenget formål: Det vil i væsentlig grad forbedre gennemførelsen af IMO-standarderne i EU og begrænse sikkerhedsrisici samt fremme et velfungerende indre marked ved at afkorte og forenkle procedurerne for gennemførelse af ændringer af samme standarder. Sideløbende vil direktivet forenkle de lovgivningsmæssige rammer og sætte skub i den europæiske skibsudstyrsindustri.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Skibsudstyrssektoren er en førende industri med høj merværdi og en nettoeksportør med store investeringer i F&U, 5 000-6 000 virksomheder og 300 000 arbejdspladser. Direktivforslaget vil forbedre sikkerheden for europæiske skibe og besætninger og sætte skub i sektoren ved at skabe beskæftigelse og vækst. |
| --- | --- |

3.1

Skibsudstyrssektoren er en førende industri med høj merværdi og en nettoeksportør med store investeringer i F&U, 5 000-6 000 virksomheder og 300 000 arbejdspladser. Direktivforslaget vil forbedre sikkerheden for europæiske skibe og besætninger og sætte skub i sektoren ved at skabe beskæftigelse og vækst.

| 3.2 | Skibsudstyr omfatter alt udstyr om bord på et skib, som installeres under skibsbygning eller efterfølgende. Det dækker ligeledes over offshoreaktiviteter og over en lang række andre produkter, lige fra navigations- og lastbehandlingsudstyr til brandsluknings- og redningsudstyr samt specialudstyr til miljøformål, bl.a. udstyr til kontrol af ballastvand og scrubbere til reduktion af SOx-udledning. Skibsudstyr tegner sig for 40-80 % af et skibs nyværdi. Forslaget vil nedbringe omkostningerne for virksomhederne og styrke den europæiske industris konkurrencedygtighed. |
| --- | --- |

3.2

Skibsudstyr omfatter alt udstyr om bord på et skib, som installeres under skibsbygning eller efterfølgende. Det dækker ligeledes over offshoreaktiviteter og over en lang række andre produkter, lige fra navigations- og lastbehandlingsudstyr til brandsluknings- og redningsudstyr samt specialudstyr til miljøformål, bl.a. udstyr til kontrol af ballastvand og scrubbere til reduktion af SOx-udledning. Skibsudstyr tegner sig for 40-80 % af et skibs nyværdi. Forslaget vil nedbringe omkostningerne for virksomhederne og styrke den europæiske industris konkurrencedygtighed.

| 3.3 | EØSU minder om sin udtalelse vedrørende forslaget til direktiv 96/98/EF (1) om skibsudstyr, hvori udvalget i høj grad bakkede op om de samme målsætninger, som ligger til grund for det nuværende forslag. |
| --- | --- |

3.3

EØSU minder om sin udtalelse vedrørende forslaget til direktiv 96/98/EF (1) om skibsudstyr, hvori udvalget i høj grad bakkede op om de samme målsætninger, som ligger til grund for det nuværende forslag.

| 3.4 | Udvalget bakker fuldt op om direktivforslagets retningslinjer og tilslutter sig dets målsætninger, som vil styrke de nuværende lovbestemmelser og frem for alt lette en rettidig gennemførelse af ændringer af IMO's standarder i den europæiske lovgivning. |
| --- | --- |

3.4

Udvalget bakker fuldt op om direktivforslagets retningslinjer og tilslutter sig dets målsætninger, som vil styrke de nuværende lovbestemmelser og frem for alt lette en rettidig gennemførelse af ændringer af IMO's standarder i den europæiske lovgivning.

| 3.5 | EØSU ser positivt på, at den internationale regulering af sikkerheden til søs prioriteres, hvilket er i overensstemmelse med søtransportens globale karakter. Ligeledes vil bestemmelserne, som giver Kommissionen beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter for at ajourføre EU's lovgivning og til at opstille fælles kriterier og procedurer for anvendelse af disse krav og standarder samt offentliggøre relevante oplysninger, fremme direktivets målsætninger yderligere. |
| --- | --- |

3.5

EØSU ser positivt på, at den internationale regulering af sikkerheden til søs prioriteres, hvilket er i overensstemmelse med søtransportens globale karakter. Ligeledes vil bestemmelserne, som giver Kommissionen beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter for at ajourføre EU's lovgivning og til at opstille fælles kriterier og procedurer for anvendelse af disse krav og standarder samt offentliggøre relevante oplysninger, fremme direktivets målsætninger yderligere.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Artikel 2 – Definitioner

EØSU bifalder, at den internationale konvention af 2004 for administration og kontrol af skibes ballastvand og sediment, som forventes at træde i kraft snarligt, er blevet tilføjet listen over internationale konventioner, og foreslår, at den internationale konvention af 1966 om lastelinjer bliver slettet fra listen, da den ikke har nogen bestemmelser vedrørende udstyr.

4.2   Artikel 3 – Anvendelsesområde

| 4.2.1 | For at sikre retlig klarhed vil det være hensigtsmæssigt at få præciseret en gang for alle, at direktivet ikke finder anvendelse på udstyr, som allerede er anbragt om bord på et skib, når direktivet træder i kraft. |
| --- | --- |

4.2.1

For at sikre retlig klarhed vil det være hensigtsmæssigt at få præciseret en gang for alle, at direktivet ikke finder anvendelse på udstyr, som allerede er anbragt om bord på et skib, når direktivet træder i kraft.

| 4.2.2 | EØSU er klar over, at den meget nyttige bestemmelse i stk. 2 om, at skibsudstyr alene vil være underlagt det nye direktiv, har med overensstemmelsesmæssige aspekter at gøre. Det bør afklares, hvorvidt denne præcise formulering også omfatter forhold såsom gensidig anerkendelse og accept af udstyr i henhold til forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet" og forordning 391/2009/EF "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe". |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU er klar over, at den meget nyttige bestemmelse i stk. 2 om, at skibsudstyr alene vil være underlagt det nye direktiv, har med overensstemmelsesmæssige aspekter at gøre. Det bør afklares, hvorvidt denne præcise formulering også omfatter forhold såsom gensidig anerkendelse og accept af udstyr i henhold til forordning 613/91/EØF "om overførsel af skibe fra et register til et andet inden for Fællesskabet" og forordning 391/2009/EF "om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe".

4.3   Artikel 4 – Krav til skibsudstyr

Bestemmelsen om, at IMO-konventioner og andre instrumenter automatisk finder anvendelse i deres gældende udgave, gør, at det ikke længere vil være nødvendigt at ændre på direktivet og tilføje lister over skibsudstyr (som f.eks. bilag A.I og A.II).

4.4   Artikel 5 – Anvendelse

For at undgå misforståelse af formuleringen "internationale instrumenter, der gælder for udstyr, som allerede er anbragt om bord", bør det gøres klart, at der her er tale om de gældende krav ved installationstidspunktet, medmindre IMO efterfølgende vedtager krav, som gælder for allerede installeret udstyr.

4.5   Artikel 6 – Det indre markeds funktion

I artikel 6 fastsættes grundlaget for den frie bevægelighed for skibsudstyr inden for EU på grundlag af gensidig anerkendelse mellem medlemsstaterne af udstyr, som opfylder kravene i direktivet. Artiklen omhandler også anbringelse af skibsudstyr om bord på et EU-skib, formodentlig også uden for EU. Imidlertid kan anvendelse af artikel 7, stk. 2, (om udskiftning af udstyr, der ikke er tilsvarende) artikel 32, stk. 6, (om den modtagende medlemsstats ret til at foretage gentagne prøvninger af innovativt udstyr) og artikel 34, stk. 4, (om mulighed for at nægte godkendelse af tilsvarende udstyr, der er udskiftet uden for EU) svække den frie bevægelighed.

4.6   Artikel 7 – Overførsel af et skib til en medlemsstats register

Det fremgår af artiklens stk. 2, at udstyr, som myndighederne ikke anser for tilsvarende, skal udskiftes. EØSU vil gerne vide – med tanke på IMO-bestemmelserne om gensidig anerkendelse af certifikater – om det er rimeligt, at den modtagende stat i dette tilfælde skal følge den i artikel 5 i forordning 613/1991 indeholdte procedure (som indeholder bestemmelser om forudgående underretning af Kommissionen om overførsel af skibe mellem medlemsstater).

4.7   Artikel 8 – Standarder for skibsudstyr

Udvalget vil gerne vide, om det ikke snarere er medlemsstaterne end EU, der bør følge udviklingen af IMO’s internationale standarder. IMO udarbejder alligevel standarder og prøvningsmetoder for skibsudstyr længe før dettes obligatoriske installation om bord. Hvis medlemsstaterne i fællesskab tilslutter sig IMO-processen, vil direktivets målsætninger blive opfyldt, uden at det bliver nødvendigt at ty til ensidige og midlertidige EU-standarder for skibsudstyr, der muligvis ikke kan leve op til IMO-standarderne, og som eventuelt skal udskiftes eller tildeles "hævdvunden status".

4.8   Artikel 9 til 11 – Ratmærket

Installeret skibsudstyr, der er godkendt, vil kunne bevæge sig frit i alle medlemsstater, da det vil være forsynet med et EU-mærke – ratmærket – som påviser, at det er i overensstemmelse med de standarder, der er fastlagt af IMO og direktivet om skibsudstyr. EØSU ser positivt på muligheden for at bruge et elektronisk mærke i tillæg til eller i stedet for ratmærket. Det vil lette kontrollen af skibe, der anløber EU's havne, og bekæmpe efterligninger.

4.9   Artikel 26 – Koordinering mellem bemyndigede organer

EØSU støtter forslaget om at oprette en samarbejdsgruppe af "bemyndigede organer", som nogenlunde svarer til Den Internationale Sammenslutning af Klassifikationsselskaber og dennes EU-godkendte organisationer, der også fungerer som bemyndigede organer.

Bruxelles, den 20. marts 2013

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om udstyr på skibe, EUT C 97 af 1.4.1996, s. 22, og EØSU's udtalelse om Overflytning af fragt- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet, EUT C 80 af 30.3.2004, s. 88-91.

1

Kommissionens forslag til Rådets direktiv om udstyr på skibe

Overflytning af fragt- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet

---