# Eiropas Savienības C 171/2013

| | ISSN 1977-0952
  doi:10.3000/19770952.C_2013.171.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 171 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 56. sējums2013. gada 15. jūnijs |

ISSN 1977-0952

doi:10.3000/19770952.C_2013.171.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 171

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

56. sējums2013. gada 15. jūnijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2013/C 171/01 | Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 164, 8.6.2013. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2013/C 171/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 164, 8.6.2013.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2013/C 171/02 | Lieta C-480/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 11. pants — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja izveidot personu grupu, ko var uzskatīt par vienu PVN maksātāju, ir attiecināta tikai uz finanšu un apdrošināšanas nozares uzņēmumiem) | 2 |
| 2013/C 171/03 | Lieta C-64/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — LESD 49. pants — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Nerealizētā kapitāla pieauguma tūlītēja aplikšana ar nodokli — Sabiedrības domicila pārcelšana, pastāvīga uzņēmuma darbības izbeigšana vai šā uzņēmuma aktīvu pārcelšana) | 2 |
| 2013/C 171/04 | Lieta C-65/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju — Apspriešanās ar PVN komiteju) | 3 |
| 2013/C 171/05 | Lieta C-74/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju, un atbilstoši kuriem iespēja izveidot šādu grupu ir tikai finanšu un apdrošināšanas nozaru uzņēmumiem) | 3 |
| 2013/C 171/06 | Lieta C-86/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju) | 4 |
| 2013/C 171/07 | Lieta C-95/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju) | 4 |
| 2013/C 171/08 | Lieta C-109/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru personas, kas nav nodokļu maksātājas, var iekļaut to personu grupā, kuras var uzskatīt vienīgi par PVN maksātājām) | 5 |
| 2013/C 171/09 | Lieta C-212/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jyske Bank Gibraltar Ltd/Administración del Estado (Finanšu sistēmas izmantošanas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana — Direktīva 2005/60/EK — 22. panta 2. punkts — Lēmums 2000/642/TI — Kredītiestāžu pienākums ziņot par aizdomīgiem finanšu darījumiem — Iestāde, kas darbojas pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā — Par informācijas vākšanu atbildīgās valsts finanšu ziņu vākšanas vienības identificēšana — LESD 56. pants — Šķērslis pakalpojumu sniegšanas brīvībai — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums) | 5 |
| 2013/C 171/10 | Lieta C-331/11: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/31/EK — Atkritumu apglabāšana poligonos — 14. pants — Esošs poligons — Poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna neesamība — Ekspluatācijas turpināšana) | 6 |
| 2013/C 171/11 | Lieta C-398/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Thomas Hogan u.c./Minister for Social and Family Affairs u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Tiesību aktu tuvināšana — Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā — Direktīva 2008/94/EK — Piemērošanas joma — Uzņēmumu papildu pensiju programmas — Definēta pabalsta un līdzsvarotu izmaksu programma — Līdzekļu nepietiekamība — Minimālais aizsardzības līmenis — Ekonomikas krīze — Līdzsvarota ekonomiskā un sociālā attīstība — Attiecīgās dalībvalsts pienākumi līdzekļu nepietiekamības gadījumā — Dalībvalsts atbildība nepareizas transpozīcijas gadījumā) | 6 |
| 2013/C 171/12 | Apvienotās lietas C-478/11 P līdz C-482/11 P: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 23. aprīļa spriedums — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P)/Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām — LESD 263. panta sestā daļa — Termiņš prasības celšanai — Nepārvarama vara — Bruņots konflikts) | 7 |
| 2013/C 171/13 | Lieta C-55/12: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — Atbrīvojums no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi — Atbrīvojuma no nodokļa saglabāšana pēc pārejas laikposma beigām — Pārkāpums) | 7 |
| 2013/C 171/14 | Lieta C-81/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării (Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Direktīva 2000/78/EK — 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts, 10. panta 1. punkts un 17. pants — Diskriminācijas seksuālās orientācijas dēļ aizliegums — Faktu, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija jēdziens — Noteikumi par pierādīšanas pienākumu — Efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas — Persona, kura uzstājas un kura gan plašsaziņas līdzekļos, gan sabiedrībā tiek uztverta kā profesionālā futbola kluba vadītājs — Publiski paziņojumi, ar kuriem tiek izslēgta futbolista, kurš tiek attēlots kā homoseksuālis, pieņemšana darbā) | 8 |
| 2013/C 171/15 | Lieta C-89/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rose Marie Bark/Galileo Joint Undertaking, kas atrodas likvidācijas procesā (Kopuzņēmumi — Ar darbiniekiem noslēgti līgumi — Piemērojamais regulējums — Regula (EK) Nr. 876/2002) | 9 |
| 2013/C 171/16 | Lieta C-389/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-129/12 Szarvas/Ungārija 2012. gada 20. augustā iesniedza Tibor Szarvas | 9 |
| 2013/C 171/17 | Lieta C-27/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. janvārī iesniedza Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgericht (Vācija) — Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG | 9 |
| 2013/C 171/18 | Lieta C-116/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 11. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Spānija) — Banco de Valencia SA/Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume | 10 |
| 2013/C 171/19 | Lieta C-117/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG | 10 |
| 2013/C 171/20 | Lieta C-118/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Landesarbeitsgericht Hamm (Vācija) — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG | 10 |
| 2013/C 171/21 | Lieta C-128/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) — Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP u.c. | 11 |
| 2013/C 171/22 | Lieta C-129/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Kamino International Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën | 11 |
| 2013/C 171/23 | Lieta C-130/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën | 12 |
| 2013/C 171/24 | Lieta C-131/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën, otra lietas dalībniece: Schoenimport Italmoda Mariano Previti | 12 |
| 2013/C 171/25 | Lieta C-133/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië, otra lietas dalībniece: Q | 13 |
| 2013/C 171/26 | Lieta C-135/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Kúria (Ungārija) — Szatmári Malom kft/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve | 13 |
| 2013/C 171/27 | Lieta C-137/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vācija) — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern | 14 |
| 2013/C 171/28 | Lieta C-138/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Naime Dogan/Vācijas Federatīvā Republika | 14 |
| 2013/C 171/29 | Lieta C-143/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Tribunalul Specializat Cluj (Rumānija) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA | 15 |
| 2013/C 171/30 | Lieta C-146/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome | 15 |
| 2013/C 171/31 | Lieta C-147/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome | 16 |
| 2013/C 171/32 | Lieta C-148/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 16 |
| 2013/C 171/33 | Lieta C-149/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 17 |
| 2013/C 171/34 | Lieta C-150/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — C, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 17 |
| 2013/C 171/35 | Lieta C-151/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances | 17 |
| 2013/C 171/36 | Lieta C-159/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2013. gada 24. janvāra spriedumu lietā T-474/09 Fercal/ITSB — Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes) 2013. gada 28. martā iesniedza Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda | 18 |
| 2013/C 171/37 | Lieta C-163/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën | 19 |
| 2013/C 171/38 | Lieta C-164/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com Mobile Phone’s BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën | 19 |
| 2013/C 171/39 | Lieta C-169/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Eiropas Komisija/Polijas Republika | 19 |
| 2013/C 171/40 | Lieta C-173/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) — Maurice Leone un Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justicen un Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales | 20 |
| 2013/C 171/41 | Lieta C-176/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-496/10 Bank Mellat/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome | 20 |
| 2013/C 171/42 | Lieta C-199/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 1. februāra spriedumu lietā T-368/11 Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL/Eiropas Komisija 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL | 21 |
| 2013/C 171/43 | Lieta C-200/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedumu lietā T-494/10 Bank Saderat Iran/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome | 22 |
| 2013/C 171/44 | Lieta C-209/13: Prasība, kas celta 2013. gada 18. aprīlī — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome | 22 |
| 2013/C 171/45 | Lieta C-211/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. aprīlī — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika | 23 |
| 2013/C 171/46 | Lieta C-215/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-235/08 Acron OAO un Dorogobuzh OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO, Dorogobuzh OAO | 23 |
| 2013/C 171/47 | Lieta C-216/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Acron OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO | 24 |
| 2013/C 171/48 | Lieta C-248/13: Prasība, kas celta 2013. gada 6. maijā — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome | 25 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2013/C 171/49 | Lieta T-80/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Bell & Ross/ITSB — KIN (Rokas pulksteņa korpuss) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots rokas pulksteņa korpuss — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Informēts lietotājs — Autora brīvības pakāpe — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Saistība ar pretpieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu — Kopienas dizainparaugu tiesa — Regulas Nr. 6/2002 91. pants) | 26 |
| 2013/C 171/50 | Lieta T-288/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. maija spriedums — Kieffer Omnitec/Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšana Joseph-Bech ēkā Luksemburgā — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība — Samērīgums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu) | 26 |
| 2013/C 171/51 | Lieta T-304/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Alumina/Padome (Dempings — Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera imports — Normālā vērtība — Pārdošanu vietējā tirgū reprezentatīvais raksturs — Peļņas marža — Parasta tirdzniecības aprite) | 26 |
| 2013/C 171/52 | Lieta T-640/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Boehringer Ingelheim International/ITSB (RELY-ABLE) (Kopienas preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme RELY-ABLE — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pakārtots arguments) | 27 |
| 2013/C 171/53 | Lieta T-61/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — ABC-One/ITSB (SLIM BELLY) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes SLIM BELLY reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) | 27 |
| 2013/C 171/54 | Lieta T-183/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting and Sky IP International (SKYPE) | 28 |
| 2013/C 171/55 | Lieta T-184/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting un Sky IP International (SKYPE) | 28 |
| 2013/C 171/56 | Lieta T-187/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Jannatian/Padome | 29 |
| 2013/C 171/57 | Lieta T-192/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Transworld Oil Computer Centrum u.c./Eurojust | 30 |
| 2013/C 171/58 | Lieta T-195/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. aprīlī — dm-drogerie markt/ITSB — V-Contact (CAMEA) | 31 |
| 2013/C 171/59 | Lieta T-196/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ITSB — Stal-Florez Botero (la nana) | 31 |
| 2013/C 171/60 | Lieta T-198/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Imax/ITSB — Himax Technologies (IMAX) | 32 |
| 2013/C 171/61 | Lieta T-200/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 30. janvāra spriedumu lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Patrizia De Luca | 32 |
| 2013/C 171/62 | Lieta T-202/13: Prasība, kas celta 2013. gada 9. aprīlī — Group’Hygiène/Komisija | 33 |
| 2013/C 171/63 | Lieta T-206/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Stance/ITSB — Pokarna (STANCE) | 34 |
| 2013/C 171/64 | Lieta T-207/13: Prasība, kas celta 2013. gada 10. aprīlī — 1872 Holdings/ITSB — Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA) | 34 |
| 2013/C 171/65 | Lieta T-214/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. aprīlī — Typke/Komisija | 35 |
| 2013/C 171/66 | Lieta T-220/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. aprīlī — Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija | 35 |
| 2013/C 171/67 | Lieta T-223/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Cofresco Frischhalteprodukte/Komisija | 35 |
| 2013/C 171/68 | Lieta T-224/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Melitta France/Komisija | 36 |
| 2013/C 171/69 | Lieta T-226/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 6. februāra rīkojumu lietā F-67/12 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio | 36 |
| 2013/C 171/70 | Lieta T-229/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 21. februāra rīkojumu lietā F-113/11 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio | 37 |
| 2013/C 171/71 | Lieta T-231/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Wepa Lille/Komisija | 37 |
| 2013/C 171/72 | Lieta T-232/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Hygiène Products/Komisija | 37 |
| 2013/C 171/73 | Lieta T-233/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Hartmann/Komisija | 38 |
| 2013/C 171/74 | Lieta T-234/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Lucart France/Komisija | 38 |
| 2013/C 171/75 | Lieta T-235/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Gopack/Komisija | 38 |
| 2013/C 171/76 | Lieta T-236/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — CMC France/Komisija | 38 |
| 2013/C 171/77 | Lieta T-237/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Tissue France/Komisija | 39 |
| 2013/C 171/78 | Lieta T-238/13: Prasība, kas celta 2013. gada 24. aprīlī — Delipapier/Komisija | 39 |
| 2013/C 171/79 | Lieta T-243/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. aprīlī — ICT/Komisija | 39 |
| 2013/C 171/80 | Lieta T-244/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. maijā — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisija | 40 |
| 2013/C 171/81 | Lieta T-194/07: Vispārējās tiesas 2013. gada 26. aprīļa rīkojums — Čehijas Republika/Komisija | 40 |
| 2013/C 171/82 | Lieta T-221/07: Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Ungārija/Komisija | 40 |
| 2013/C 171/83 | Lieta T-143/13: Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisija | 40 |
| | Eiropas Savienības Civildienesta tiesa |
| 2013/C 171/84 | Lieta F-73/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — CB/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Atklāts konkurss — Paziņojums par konkursu EPSO/AD/181/10 — Nepielaišana pie novērtēšanas pārbaudījumiem) | 41 |
| 2013/C 171/85 | Lieta F-96/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — Demeneix/Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Nosacījums par profesionālo pieredzi — Rīcības brīvības apjoms) | 41 |
| 2013/C 171/86 | Lieta F-126/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 9. aprīļa rīkojums — de Brito Sequeira Carvalho/Komisija | 41 |
| 2013/C 171/87 | Lieta F-6/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. aprīļa rīkojums — Rosenbaum/Komisija | 41 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2013/C 171/02

Lieta C-480/10: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 11. pants — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja izveidot personu grupu, ko var uzskatīt par vienu PVN maksātāju, ir attiecināta tikai uz finanšu un apdrošināšanas nozares uzņēmumiem)

2

2013/C 171/03

Lieta C-64/11: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — LESD 49. pants — Ierobežojumi — Nodokļu tiesību akti — Nerealizētā kapitāla pieauguma tūlītēja aplikšana ar nodokli — Sabiedrības domicila pārcelšana, pastāvīga uzņēmuma darbības izbeigšana vai šā uzņēmuma aktīvu pārcelšana)

2

2013/C 171/04

Lieta C-65/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju — Apspriešanās ar PVN komiteju)

3

2013/C 171/05

Lieta C-74/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju, un atbilstoši kuriem iespēja izveidot šādu grupu ir tikai finanšu un apdrošināšanas nozaru uzņēmumiem)

3

2013/C 171/06

Lieta C-86/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)

4

2013/C 171/07

Lieta C-95/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)

4

2013/C 171/08

Lieta C-109/11: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Nodokļi — Direktīva 2006/112/EK — 9. un 11. pants — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru personas, kas nav nodokļu maksātājas, var iekļaut to personu grupā, kuras var uzskatīt vienīgi par PVN maksātājām)

5

2013/C 171/09

Lieta C-212/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jyske Bank Gibraltar Ltd/Administración del Estado (Finanšu sistēmas izmantošanas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana — Direktīva 2005/60/EK — 22. panta 2. punkts — Lēmums 2000/642/TI — Kredītiestāžu pienākums ziņot par aizdomīgiem finanšu darījumiem — Iestāde, kas darbojas pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā — Par informācijas vākšanu atbildīgās valsts finanšu ziņu vākšanas vienības identificēšana — LESD 56. pants — Šķērslis pakalpojumu sniegšanas brīvībai — Primāri vispārējo interešu apsvērumi — Samērīgums)

Tribunal Supremo

Jyske Bank Gibraltar Ltd/Administración del Estado

5

2013/C 171/10

Lieta C-331/11: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/31/EK — Atkritumu apglabāšana poligonos — 14. pants — Esošs poligons — Poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna neesamība — Ekspluatācijas turpināšana)

6

2013/C 171/11

Lieta C-398/11: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Thomas Hogan u.c./Minister for Social and Family Affairs u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Tiesību aktu tuvināšana — Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā — Direktīva 2008/94/EK — Piemērošanas joma — Uzņēmumu papildu pensiju programmas — Definēta pabalsta un līdzsvarotu izmaksu programma — Līdzekļu nepietiekamība — Minimālais aizsardzības līmenis — Ekonomikas krīze — Līdzsvarota ekonomiskā un sociālā attīstība — Attiecīgās dalībvalsts pienākumi līdzekļu nepietiekamības gadījumā — Dalībvalsts atbildība nepareizas transpozīcijas gadījumā)

High Court of Ireland

Thomas Hogan

Minister for Social and Family Affairs

6

2013/C 171/12

Apvienotās lietas C-478/11 P līdz C-482/11 P: Tiesas (virspalāta) 2013. gada 23. aprīļa spriedums — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P)/Eiropas Savienības Padome (Apelācija — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām — LESD 263. panta sestā daļa — Termiņš prasības celšanai — Nepārvarama vara — Bruņots konflikts)

Laurent Gbagbo

Katinan Justin Koné

Akissi Danièle Boni-Claverie

Alcide Djédjé

Affi Pascal N’Guessan

7

2013/C 171/13

Lieta C-55/12: Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — Atbrīvojums no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi — Atbrīvojuma no nodokļa saglabāšana pēc pārejas laikposma beigām — Pārkāpums)

7

2013/C 171/14

Lieta C-81/12: Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării (Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā — Direktīva 2000/78/EK — 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts, 10. panta 1. punkts un 17. pants — Diskriminācijas seksuālās orientācijas dēļ aizliegums — Faktu, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija jēdziens — Noteikumi par pierādīšanas pienākumu — Efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas — Persona, kura uzstājas un kura gan plašsaziņas līdzekļos, gan sabiedrībā tiek uztverta kā profesionālā futbola kluba vadītājs — Publiski paziņojumi, ar kuriem tiek izslēgta futbolista, kurš tiek attēlots kā homoseksuālis, pieņemšana darbā)

Curtea de Apel București

Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

8

2013/C 171/15

Lieta C-89/12: Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rose Marie Bark/Galileo Joint Undertaking, kas atrodas likvidācijas procesā (Kopuzņēmumi — Ar darbiniekiem noslēgti līgumi — Piemērojamais regulējums — Regula (EK) Nr. 876/2002)

Hof van Cassatie van België

Rose Marie Bark/Galileo Joint Undertaking

9

2013/C 171/16

Lieta C-389/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-129/12 Szarvas/Ungārija 2012. gada 20. augustā iesniedza Tibor Szarvas

Szarvas

Tibor Szarvas

9

2013/C 171/17

Lieta C-27/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. janvārī iesniedza Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgericht (Vācija) — Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgericht

Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

9

2013/C 171/18

Lieta C-116/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 11. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Spānija) — Banco de Valencia SA/Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

Juzgado de Primera Instancia no

Banco de Valencia SA/Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

10

2013/C 171/19

Lieta C-117/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

Bundesgerichtshof

Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

10

2013/C 171/20

Lieta C-118/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Landesarbeitsgericht Hamm (Vācija) — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

Landesarbeitsgericht Hamm

Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

10

2013/C 171/21

Lieta C-128/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) — Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP u.c.

Tribunal da Relação de Lisboa

Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

11

2013/C 171/22

Lieta C-129/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Kamino International Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

Hoge Raad der Nederlanden

Kamino International Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

11

2013/C 171/23

Lieta C-130/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

Hoge Raad der Nederlanden

Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

12

2013/C 171/24

Lieta C-131/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën, otra lietas dalībniece: Schoenimport Italmoda Mariano Previti

Hoge Raad der Nederlanden

Staatssecretaris van Financiën

Schoenimport Italmoda Mariano Previti

12

2013/C 171/25

Lieta C-133/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië, otra lietas dalībniece: Q

Raad van State

Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië

Q

13

2013/C 171/26

Lieta C-135/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Kúria (Ungārija) — Szatmári Malom kft/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Kúria

Szatmári Malom kft/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

13

2013/C 171/27

Lieta C-137/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vācija) — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern

Bayerisches Verwaltungsgericht München

Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern

14

2013/C 171/28

Lieta C-138/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Naime Dogan/Vācijas Federatīvā Republika

Verwaltungsgericht Berlin

Naime Dogan

14

2013/C 171/29

Lieta C-143/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Tribunalul Specializat Cluj (Rumānija) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA

Tribunalul Specializat Cluj

Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA

15

2013/C 171/30

Lieta C-146/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

15

2013/C 171/31

Lieta C-147/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

16

2013/C 171/32

Lieta C-148/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Raad van State

A

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

16

2013/C 171/33

Lieta C-149/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Raad van State

B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

17

2013/C 171/34

Lieta C-150/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — C, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Raad van State

C

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

17

2013/C 171/35

Lieta C-151/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances

Cour administrative d'appel de Versailles

Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances

17

2013/C 171/36

Lieta C-159/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2013. gada 24. janvāra spriedumu lietā T-474/09 Fercal/ITSB — Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes) 2013. gada 28. martā iesniedza Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda

Fercal

Jacson of Scandinavia

Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda

18

2013/C 171/37

Lieta C-163/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

Hoge Raad der Nederlanden

Turbu.com BV

Staatssecretaris van Financiën

19

2013/C 171/38

Lieta C-164/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com Mobile Phone’s BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

Hoge Raad der Nederlanden

Turbu.com Mobile Phone’s BV

Staatssecretaris van Financiën

19

2013/C 171/39

Lieta C-169/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

19

2013/C 171/40

Lieta C-173/13: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) — Maurice Leone un Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justicen un Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

Cour administrative d'appel de Lyon

Maurice Leone

Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justice

Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

20

2013/C 171/41

Lieta C-176/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-496/10 Bank Mellat/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome

Bank Mellat

20

2013/C 171/42

Lieta C-199/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 1. februāra spriedumu lietā T-368/11 Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL/Eiropas Komisija 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL

Polyelectrolyte Producers Group

SNF SAS

Travetanche Injection SPRL

Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL

21

2013/C 171/43

Lieta C-200/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedumu lietā T-494/10 Bank Saderat Iran/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome

Bank Saderat Iran

22

2013/C 171/44

Lieta C-209/13: Prasība, kas celta 2013. gada 18. aprīlī — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome

22

2013/C 171/45

Lieta C-211/13: Prasība, kas celta 2013. gada 19. aprīlī — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

23

2013/C 171/46

Lieta C-215/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-235/08 Acron OAO un Dorogobuzh OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO, Dorogobuzh OAO

Acron OAO

Dorogobuzh OAO

Acron OAO, Dorogobuzh OAO

23

2013/C 171/47

Lieta C-216/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Acron OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO

Acron OAO

Acron OAO

24

2013/C 171/48

Lieta C-248/13: Prasība, kas celta 2013. gada 6. maijā — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

25

Vispārējā tiesa

2013/C 171/49

Lieta T-80/10: Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Bell & Ross/ITSB — KIN (Rokas pulksteņa korpuss) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots rokas pulksteņa korpuss — Agrāks dizainparaugs — Spēkā neesamības pamats — Individuāla rakstura neesamība — Atšķirīga kopējā iespaida neesamība — Informēts lietotājs — Autora brīvības pakāpe — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Saistība ar pretpieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu — Kopienas dizainparaugu tiesa — Regulas Nr. 6/2002 91. pants)

Bell & Ross

KIN

26

2013/C 171/50

Lieta T-288/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 6. maija spriedums — Kieffer Omnitec/Komisija (Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi — Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra — HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšana Joseph-Bech ēkā Luksemburgā — Pretendenta piedāvājuma noraidīšana — Vienlīdzīga attieksme — Pārskatāmība — Samērīgums — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Pienākums norādīt pamatojumu)

Kieffer Omnitec

26

2013/C 171/51

Lieta T-304/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Alumina/Padome (Dempings — Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera imports — Normālā vērtība — Pārdošanu vietējā tirgū reprezentatīvais raksturs — Peļņas marža — Parasta tirdzniecības aprite)

Alumina

26

2013/C 171/52

Lieta T-640/11: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Boehringer Ingelheim International/ITSB (RELY-ABLE) (Kopienas preču zīme — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme RELY-ABLE — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Pakārtots arguments)

Boehringer Ingelheim International

27

2013/C 171/53

Lieta T-61/12: Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — ABC-One/ITSB (SLIM BELLY) (Kopienas preču zīme — Kopienas vārdiskas preču zīmes SLIM BELLY reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamatojums — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

ABC-One

27

2013/C 171/54

Lieta T-183/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting and Sky IP International (SKYPE)

Skype

British Sky Broadcasting and Sky IP International

28

2013/C 171/55

Lieta T-184/13: Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting un Sky IP International (SKYPE)

Skype

British Sky Broadcasting

Sky IP International

28

2013/C 171/56

Lieta T-187/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Jannatian/Padome

Jannatian

29

2013/C 171/57

Lieta T-192/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Transworld Oil Computer Centrum u.c./Eurojust

Transworld Oil Computer Centrum

Eurojust

30

2013/C 171/58

Lieta T-195/13: Prasība, kas celta 2013. gada 3. aprīlī — dm-drogerie markt/ITSB — V-Contact (CAMEA)

dm-drogerie markt

V-Contact

31

2013/C 171/59

Lieta T-196/13: Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ITSB — Stal-Florez Botero (la nana)

Nanu-Nana Joachim Hoepp

Stal-Florez Botero

31

2013/C 171/60

Lieta T-198/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Imax/ITSB — Himax Technologies (IMAX)

Imax

Himax Technologies

32

2013/C 171/61

Lieta T-200/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 30. janvāra spriedumu lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Patrizia De Luca

De Luca

Patrizia De Luca

32

2013/C 171/62

Lieta T-202/13: Prasība, kas celta 2013. gada 9. aprīlī — Group’Hygiène/Komisija

Group’Hygiène

33

2013/C 171/63

Lieta T-206/13: Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Stance/ITSB — Pokarna (STANCE)

Stance

Pokarna

34

2013/C 171/64

Lieta T-207/13: Prasība, kas celta 2013. gada 10. aprīlī — 1872 Holdings/ITSB — Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)

1872 Holdings

Havana Club International

34

2013/C 171/65

Lieta T-214/13: Prasība, kas celta 2013. gada 15. aprīlī — Typke/Komisija

Typke

35

2013/C 171/66

Lieta T-220/13: Prasība, kas celta 2013. gada 16. aprīlī — Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija

Scuola Elementare Maria Montessori

35

2013/C 171/67

Lieta T-223/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Cofresco Frischhalteprodukte/Komisija

Cofresco Frischhalteprodukte

35

2013/C 171/68

Lieta T-224/13: Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Melitta France/Komisija

Melitta France

36

2013/C 171/69

Lieta T-226/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 6. februāra rīkojumu lietā F-67/12 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio

Marcuccio

Luigi Marcuccio

36

2013/C 171/70

Lieta T-229/13 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 21. februāra rīkojumu lietā F-113/11 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio

Marcuccio

Luigi Marcuccio

37

2013/C 171/71

Lieta T-231/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Wepa Lille/Komisija

Wepa Lille

37

2013/C 171/72

Lieta T-232/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Hygiène Products/Komisija

Hygiène Products

37

2013/C 171/73

Lieta T-233/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Hartmann/Komisija

Hartmann

38

2013/C 171/74

Lieta T-234/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Lucart France/Komisija

Lucart France

38

2013/C 171/75

Lieta T-235/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Gopack/Komisija

Gopack

38

2013/C 171/76

Lieta T-236/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — CMC France/Komisija

CMC France

38

2013/C 171/77

Lieta T-237/13: Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Tissue France/Komisija

SCA Tissue France

39

2013/C 171/78

Lieta T-238/13: Prasība, kas celta 2013. gada 24. aprīlī — Delipapier/Komisija

Delipapier

39

2013/C 171/79

Lieta T-243/13: Prasība, kas celta 2013. gada 30. aprīlī — ICT/Komisija

ICT

39

2013/C 171/80

Lieta T-244/13: Prasība, kas celta 2013. gada 2. maijā — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisija

Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica

40

2013/C 171/81

Lieta T-194/07: Vispārējās tiesas 2013. gada 26. aprīļa rīkojums — Čehijas Republika/Komisija

40

2013/C 171/82

Lieta T-221/07: Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Ungārija/Komisija

40

2013/C 171/83

Lieta T-143/13: Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisija

Zhejiang Heda Solar Technology

40

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

2013/C 171/84

Lieta F-73/11: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — CB/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Atklāts konkurss — Paziņojums par konkursu EPSO/AD/181/10 — Nepielaišana pie novērtēšanas pārbaudījumiem)

CB

41

2013/C 171/85

Lieta F-96/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — Demeneix/Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Neiekļaušana rezerves sarakstā — Nosacījums par profesionālo pieredzi — Rīcības brīvības apjoms)

Demeneix

41

2013/C 171/86

Lieta F-126/12: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 9. aprīļa rīkojums — de Brito Sequeira Carvalho/Komisija

de Brito Sequeira Carvalho

41

2013/C 171/87

Lieta F-6/13: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. aprīļa rīkojums — Rosenbaum/Komisija

Rosenbaum

41

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/1

---

2013/C 171/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 164, 8.6.2013.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 156, 1.6.2013.

OV C 147, 25.5.2013.

OV C 141, 18.5.2013.

OV C 129, 4.5.2013.

OV C 123, 27.4.2013.

OV C 114, 20.4.2013.

Šie teksti pieejami arī

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/2

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Zviedrijas Karaliste

(Lieta C-480/10) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 11. pants - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja izveidot personu grupu, ko var uzskatīt par vienu PVN maksātāju, ir attiecināta tikai uz finanšu un apdrošināšanas nozares uzņēmumiem)

2013/C 171/02

Tiesvedības valoda — zviedru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un K. Simonsson)

Atbildētāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un S. Johannesson)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas atbalstam: Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, piedaloties G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvis — H. Leppo)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 11. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem tiesiskais regulējums par PVN grupām ir piemērojams tikai uzņēmumiem, kas darbojas finanšu sektorā

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Īrija un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Īrija un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 328, 4.12.2010.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/2

---

Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

(Lieta C-64/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - LESD 49. pants - Ierobežojumi - Nodokļu tiesību akti - Nerealizētā kapitāla pieauguma tūlītēja aplikšana ar nodokli - Sabiedrības domicila pārcelšana, pastāvīga uzņēmuma darbības izbeigšana vai šā uzņēmuma aktīvu pārcelšana)

2013/C 171/03

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Baquero Cruz un R. Lyal)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji — A. Rubio González un M. Muñoz Pérez)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — T. Henze un K. Petersen), Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues un N. Rouam), Itālijas Republika (pārstāvji — G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz P. Gentili, avvocato dello Stato), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — M. Bulterman, C. Wissels, kā arī J. Langer), Portugāles Republika (pārstāvis — L. Inez Fernandes), Somijas Republika (pārstāve — M. Pere), Zviedrijas Karaliste (pārstāve — A. Falk), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis — L. Seeboruth)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — LESD 49. panta un EEZ līguma 31. panta pārkāpums — Nodokļu tiesību normas, saskaņā ar kurām sabiedrībām, kuras likvidē savu fiskālo domicilu Spānijā vai pārceļ savus aktīvus uz kādu citu valsti, tūlītēji ir jāmaksā izceļošanas nodoklis

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieņemdama ar 2004. gada 5. marta Karaļa likumdošanas dekrētu Nr. 4/2004 (Real Decreto Legislativo 4/2004 por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) apstiprinātā Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli pārskatītās redakcijas 17. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu, kuros noteikts, ka, pārceļot Spānijā reģistrētas sabiedrības domicilu un Spānijā esošos kāda pastāvīga uzņēmuma aktīvus uz citu dalībvalsti, nerealizētais kapitāla pieaugums tiek iekļauts taksācijas gada ar nodokli apliekamajos ienākumos, savukārt šim kapitāla pieaugumam nav nekādu tūlītēju seku nodokļu ziņā, ja šie darījumi notiek Spānijas teritorijā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi LESD 49. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

1)

pieņemdama ar 2004. gada 5. marta Karaļa likumdošanas dekrētu Nr. 4/2004 (Real Decreto Legislativo 4/2004 por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) apstiprinātā Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli pārskatītās redakcijas 17. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu, kuros noteikts, ka, pārceļot Spānijā reģistrētas sabiedrības domicilu un Spānijā esošos kāda pastāvīga uzņēmuma aktīvus uz citu dalībvalsti, nerealizētais kapitāla pieaugums tiek iekļauts taksācijas gada ar nodokli apliekamajos ienākumos, savukārt šim kapitāla pieaugumam nav nekādu tūlītēju seku nodokļu ziņā, ja šie darījumi notiek Spānijas teritorijā, Spānijas Karaliste nav izpildījusi LESD 49. pantā paredzētos pienākumus;

| 2) | prasību pārējā daļā noraidīt; |
| --- | --- |

2)

prasību pārējā daļā noraidīt;

| 3) | Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

3)

Spānijas Karaliste atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 4) | Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Portugāles Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

4)

Vācijas Federatīvā Republika, Francijas Republika, Itālijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Portugāles Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 113, 9.4.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/3

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Nīderlandes Karaliste

(Lieta C-65/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju - Apspriešanās ar PVN komiteju)

2013/C 171/04

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Nijenhuis, R. Lyal un D. Triantafyllou)

Atbildētāja: Nīderlandes Karaliste (pārstāvji — C. Wissels, M. de Ree un M. Noort)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvis — M. Smolek), Dānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji C. Vang, vēlāk V. Pasternak Jørgensen), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvji, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo un S. Hartikainen), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — H. Walker, pārstāvis, kam palīdz Hall, QC)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Personu, kas nav nodokļa maksātāji, iekļaušana PVN grupā — Tādu grozījumu nepaziņošana PVN komitejai, kas veikti attiecībā uz PVN maksātāju grupēšanas sistēmas ieviešanu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 130, 30.4.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/3

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Somijas Republika

(Lieta C-74/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju, un atbilstoši kuriem iespēja izveidot šādu grupu ir tikai finanšu un apdrošināšanas nozaru uzņēmumiem)

2013/C 171/05

Tiesvedības valoda — somu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un D. Triantafyllou)

Atbildētāja: Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo, kā arī J. Heliskoski un S. Hartikainen)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller), Dānijas Karaliste (pārstāvis — C. Vang), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji — A. Falk un S. Johannesson), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — H. Walker, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem atļauts ar PVN apliekamo personu grupā iekļaut personas, kas nav nodokļa maksātāji, un atbilstoši kuriem PVN grupu sistēma tiek piemērota tikai finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu sniedzējiem

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Zviedrijas Karaliste, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 113, 9.4.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/4

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

(Lieta C-86/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)

2013/C 171/06

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvis — R. Lyal)

Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Hathaway, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek un T. Müller), Dānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji C. Vang, vēlāk V. Pasternak Jørgensen), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo un M. S. Hartikainen)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem atļauts ar PVN apliekamo personu grupā iekļaut personas, kas nav nodokļa maksātāji

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Īrija un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 145, 14.5.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/4

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste

(Lieta C-95/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem personas, kuras nav nodokļa maksātāji, var tikt iekļautas tādu personu grupā, kuras tiek uzskatītas par vienu PVN maksātāju)

2013/C 171/07

Tiesvedības valoda — dāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal, pārstāvis, kam palīdz H. Peytz, advokāts)

Atbildētāja: Dānijas Karaliste (pārstāvji — C. Vang un V. Pasternak Jørgensen)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, J. Očková un T. Müller), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un M. N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo un M. S. Hartikainen), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — S. Behzadi-Spencer, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Nodokļa maksātāja jēdziens — Valsts tiesību akti, atbilstoši kuriem atļauts ar PVN apliekamo personu grupā iekļaut personas, kas nav nodokļa maksātāji

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Čehijas Republika, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 186, 25.6.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/5

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Čehijas Republika

(Lieta C-109/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nodokļi - Direktīva 2006/112/EK - 9. un 11. pants - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru personas, kas nav nodokļu maksātājas, var iekļaut to personu grupā, kuras var uzskatīt vienīgi par PVN maksātājām)

2013/C 171/08

Tiesvedības valoda — čehu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un D. Triantafyllou, kā arī K. Walkerová un P. Němečková)

Atbildētāja: Čehijas Republika (pārstāvji — M. Smolek, T. Müller un J. Očková)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji — sākotnēji C. Vang, vēlāk V. Pasternak Jørgensen), Īrija (pārstāvji — D. O’Hagan, pārstāvis, kam palīdz G. Clohessy, SC, un N. Travers, BL), Somijas Republika (pārstāvji — H. Leppo un S. Hartikainen), Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — H. Walker, pārstāvis, kam palīdz M. Hall, QC)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.) 9. un 11. panta pārkāpums — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru personām, kas nav nodokļu maksātājas, tiek atļauts kļūt par PVN grupas biedriem

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Dānijas Karaliste, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Dānijas Karaliste, Īrija, Somijas Republika, kā arī Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 160, 28.5.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/5

---

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Jyske Bank Gibraltar Ltd/Administración del Estado

(Lieta C-212/11) (1)

(Finanšu sistēmas izmantošanas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana - Direktīva 2005/60/EK - 22. panta 2. punkts - Lēmums 2000/642/TI - Kredītiestāžu pienākums ziņot par aizdomīgiem finanšu darījumiem - Iestāde, kas darbojas pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā - Par informācijas vākšanu atbildīgās valsts finanšu ziņu vākšanas vienības identificēšana - LESD 56. pants - Šķērslis pakalpojumu sniegšanas brīvībai - Primāri vispārējo interešu apsvērumi - Samērīgums)

2013/C 171/09

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Jyske Bank Gibraltar Ltd

Atbildētāja: Administración del Estado

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Supremo — Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 15. lpp.), 22. panta 2. punkta interpretācija — Valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem kredītiestādēm, kas darbojas tās teritorijā bez pastāvīgas pārstāvniecības, pieprasītā informācija obligāti un tieši jāsniedz šīs valsts atbildīgajām iestādēm

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā kredītiestādēm, kas savu darbību šīs valsts teritorijā veic pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā, tiek prasīts sniegt noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanai pieprasīto informāciju tieši šīs dalībvalsts finanšu ziņu vākšanas vienībai, ja vien šis tiesiskais regulējums neapdraud nedz minētās direktīvas, nedz arī Padomes 2000. gada 17. oktobra Lēmuma 2000/642/TI par sadarbības pasākumiem starp dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienībām attiecībā uz informācijas apmaiņu lietderīgo iedarbību.

LESD 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam šāds tiesiskais regulējums nav pretrunā tad, ja tas ir pamatots ar kādu primāru vispārējo interešu apsvērumu, ir piemērots, lai nodrošinātu ar to sasniegt gribētā mērķa sasniegšanu, nepārsniedz šā mērķa sasniegšanai vajadzīgo un tiek piemērots nediskriminējoši, par ko valsts tiesa pārliecinās, ņemot vērā šādus apsvērumus:

| — | šāds tiesiskais regulējums ir piemērots, lai sasniegtu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas mērķi, ja tas attiecīgai dalībvalstij ļauj faktiski uzraudzīt un apturēt aizdomīgus finanšu darījumus, ko veic valsts teritorijā pakalpojumus sniedzošās kredītiestādes, un vajadzības gadījumā veikt kriminālvajāšanu attiecībā uz atbildīgajām personām un tās sodīt; |
| --- | --- |

—

šāds tiesiskais regulējums ir piemērots, lai sasniegtu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas mērķi, ja tas attiecīgai dalībvalstij ļauj faktiski uzraudzīt un apturēt aizdomīgus finanšu darījumus, ko veic valsts teritorijā pakalpojumus sniedzošās kredītiestādes, un vajadzības gadījumā veikt kriminālvajāšanu attiecībā uz atbildīgajām personām un tās sodīt;

| — | pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā strādājošajām kredītiestādēm šajā tiesiskajā regulējumā noteiktais pienākums var būt šā mērķa sasniegšanai samērīgs pasākums, ja pamatlietas faktu iestāšanās laikā nav bijis iedarbīga mehānisma, kas nodrošinātu pilnu un pilnīgu sadarbību starp finanšu ziņu vākšanas vienībām. |
| --- | --- |

—

pakalpojumu sniegšanas brīvības režīmā strādājošajām kredītiestādēm šajā tiesiskajā regulējumā noteiktais pienākums var būt šā mērķa sasniegšanai samērīgs pasākums, ja pamatlietas faktu iestāšanās laikā nav bijis iedarbīga mehānisma, kas nodrošinātu pilnu un pilnīgu sadarbību starp finanšu ziņu vākšanas vienībām.

---

(1)  OV C 226, 30.7.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/6

---

Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Slovākijas Republika

(Lieta C-331/11) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/31/EK - Atkritumu apglabāšana poligonos - 14. pants - Esošs poligons - Poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna neesamība - Ekspluatācijas turpināšana)

2013/C 171/10

Tiesvedības valoda — slovāku

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Marghelis un A. Tokár)

Atbildētāja: Slovākijas Republika (pārstāve — B. Ricziová)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem (OV L 182, 1. lpp.) 14. panta a), b) un c) punkta pārkāpums — Atkritumu poligona Žilina-Považský Chlmec ekspluatācijas turpināšana, lai gan nav poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Izsniedzot atļauju poligona Žilina-Považský Chlmec ekspluatācijai bez poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna un galīga lēmuma attiecībā uz ekspluatācijas turpināšanu, pamatojoties uz apstiprinātu poligona projekta un darbības uzlabošanas plānu, Slovākijas Republika nav izpildījusi Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 14. panta a)–c) punktā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

1)

Izsniedzot atļauju poligona Žilina-Považský Chlmec ekspluatācijai bez poligona projekta un darbības uzlabošanas plāna un galīga lēmuma attiecībā uz ekspluatācijas turpināšanu, pamatojoties uz apstiprinātu poligona projekta un darbības uzlabošanas plānu, Slovākijas Republika nav izpildījusi Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 14. panta a)–c) punktā paredzētos pienākumus;

| 2) | Slovākijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Slovākijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 282, 24.9.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/6

---

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (High Court of Ireland (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Thomas Hogan u.c./Minister for Social and Family Affairs u.c.

(Lieta C-398/11) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Tiesību aktu tuvināšana - Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Direktīva 2008/94/EK - Piemērošanas joma - Uzņēmumu papildu pensiju programmas - Definēta pabalsta un līdzsvarotu izmaksu programma - Līdzekļu nepietiekamība - Minimālais aizsardzības līmenis - Ekonomikas krīze - Līdzsvarota ekonomiskā un sociālā attīstība - Attiecīgās dalībvalsts pienākumi līdzekļu nepietiekamības gadījumā - Dalībvalsts atbildība nepareizas transpozīcijas gadījumā)

2013/C 171/11

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Ireland

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power un Walter Walsh

Atbildētāji: Minister for Social and Family Affairs, Īrija un Attorney General

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmmu — High Court of Ireland — Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīvas 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (kodificētā versija) (OV L 283, 36. lpp) 1. panta 1. punkta un 8. panta interpretācija — Uzņēmumu papildu pensiju programmas — Šo programmu resursu nepietiekamība — Valsts tiesiskais regulējums, kurā nav ietverts juridiskais pamats, kas ļautu darba ņēmējiem saņemt pabalstu no darba devēja pēc tam, kad pasludināta uzņēmuma maksātnespēja — Attiecīgās dalībvalsts pienākums veikt pasākumus, kas nepieciešami, lai aizsargātu darba ņēmēju intereses — Apstākļi, kas jāņem vērā valsts tiesas tiesnesim, izvērtējot šī pienākuma izpildi

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā ir interpretējama tādējādi, ka tā ir piemērojama bijušo darbinieku tiesībām uz vecuma pabalstiem no uzņēmuma papildu pensiju programmas, ko ir izveidojis viņu darba devējs; |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/94/EK par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā ir interpretējama tādējādi, ka tā ir piemērojama bijušo darbinieku tiesībām uz vecuma pabalstiem no uzņēmuma papildu pensiju programmas, ko ir izveidojis viņu darba devējs;

| 2) | Direktīvas 2008/94 8. pants ir interpretējams tādējādi, ka, lai noskaidrotu, vai dalībvalsts ir izpildījusi šajā pantā paredzēto pienākumu, tiesību aktos paredzētos pensiju pabalstus nevar ņemt vērā; |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2008/94 8. pants ir interpretējams tādējādi, ka, lai noskaidrotu, vai dalībvalsts ir izpildījusi šajā pantā paredzēto pienākumu, tiesību aktos paredzētos pensiju pabalstus nevar ņemt vērā;

| 3) | Direktīvas 2008/94 8. pants ir interpretējams tādējādi, ka, lai tas būtu piemērojams, pietiek ar to, ka uzņēmumu papildu pensiju programmā nav pietiekamu finanšu līdzekļu dienā, kad darba devējs ir maksātnespējīgs, un ka maksātnespējas dēļ darba devējam nav vajadzīgo līdzekļu, lai šajā programmā veiktu atbilstošas iemaksas, kas ir vajadzīgas, lai varētu pilnībā izmaksāt pabalstus programmas dalībniekiem. Pēdējiem minētajiem nav jāpierāda, ka pastāv citi faktori, kuru dēļ viņi ir zaudējuši savas tiesības uz vecuma pabalstiem; |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2008/94 8. pants ir interpretējams tādējādi, ka, lai tas būtu piemērojams, pietiek ar to, ka uzņēmumu papildu pensiju programmā nav pietiekamu finanšu līdzekļu dienā, kad darba devējs ir maksātnespējīgs, un ka maksātnespējas dēļ darba devējam nav vajadzīgo līdzekļu, lai šajā programmā veiktu atbilstošas iemaksas, kas ir vajadzīgas, lai varētu pilnībā izmaksāt pabalstus programmas dalībniekiem. Pēdējiem minētajiem nav jāpierāda, ka pastāv citi faktori, kuru dēļ viņi ir zaudējuši savas tiesības uz vecuma pabalstiem;

| 4) | Direktīva 2008/94 ir interpretējama tādējādi, ka ar pasākumiem, ko Īrija ir veikusi pēc Eiropas Savienības Tiesas 2007. gada 25. janvāra sprieduma lietā C-278/05 Robins u.c. pieņemšanas, nav izpildīti šajā direktīvā paredzētie pienākumi un attiecīgas dalībvalsts ekonomiskā situācija nav ārkārtas apstāklis, kas var attaisnot samazinātu darbinieku interešu aizsardzības līmeni saistībā ar viņu tiesībām uz vecuma pabalstiem atbilstoši uzņēmumu papildu pensiju programmai; |
| --- | --- |

4)

Direktīva 2008/94 ir interpretējama tādējādi, ka ar pasākumiem, ko Īrija ir veikusi pēc Eiropas Savienības Tiesas 2007. gada 25. janvāra sprieduma lietā C-278/05 Robins u.c. pieņemšanas, nav izpildīti šajā direktīvā paredzētie pienākumi un attiecīgas dalībvalsts ekonomiskā situācija nav ārkārtas apstāklis, kas var attaisnot samazinātu darbinieku interešu aizsardzības līmeni saistībā ar viņu tiesībām uz vecuma pabalstiem atbilstoši uzņēmumu papildu pensiju programmai;

| 5) | Direktīva 2008/94 ir interpretējama tādējādi, ka tas, ka pasākumi, ko Īrija ir veikusi pēc iepriekš minētā sprieduma lietā Robins u.c. pieņemšanas, nav ļāvuši prasītājiem pamatlietā saņemt vairāk kā 49 % no viņu iegūto tiesību uz vecuma pabalstiem vērtības atbilstoši uzņēmumu papildu pensiju programmai, pats par sevi ir būtisks šīs dalībvalsts pienākumu pārkāpums. |
| --- | --- |

5)

Direktīva 2008/94 ir interpretējama tādējādi, ka tas, ka pasākumi, ko Īrija ir veikusi pēc iepriekš minētā sprieduma lietā Robins u.c. pieņemšanas, nav ļāvuši prasītājiem pamatlietā saņemt vairāk kā 49 % no viņu iegūto tiesību uz vecuma pabalstiem vērtības atbilstoši uzņēmumu papildu pensiju programmai, pats par sevi ir būtisks šīs dalībvalsts pienākumu pārkāpums.

---

(1)  OV C 290, 1.10.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/7

---

Tiesas (virspalāta) 2013. gada 23. aprīļa spriedums — Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P)/Eiropas Savienības Padome

(Apvienotās lietas C-478/11 P līdz C-482/11 P) (1)

(Apelācija - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi pret personām un organizācijām - LESD 263. panta sestā daļa - Termiņš prasības celšanai - Nepārvarama vara - Bruņots konflikts)

2013/C 171/12

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P), Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) (pārstāvis — L. Bourthoumieux, avocate)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen un M.-M. Joséphidès)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2011. gada 13. jūlija rīkojumu lietā T-348/11 Gbagbo/Padome, ar kuru Vispārējā tiesa kā acīmredzami nepieņemamu ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 11. janvāra Lēmumu 2011/17/KĀDP (OV L 11, 31. lpp.), Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP (OV L 11, 36. lpp.) un Padomes 2011. gada 6. aprīļa Lēmumu 2011/221/KĀDP (OV L 93, 20. lpp.), ar kuru groza Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru, un, otrkārt, Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011 (OV L 11, 1. lpp.) un Padomes 2011. gada 6. aprīļa Regulu (ES) Nr. 330/2011 (OV L 93, 10. lpp.), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā, ciktāl tie viņus skar– Šī lēmuma individuāla nepaziņošana — Nepārvaramas varas gadījums

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzības noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzības noraidīt;

| 2) | Laurent Gbagbo un Katinan Justin Koné, Akissi Danièle Boni-Claverie, kā arī Alcide Djédjé un Affi Pascal N’Guessan atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Laurent Gbagbo un Katinan Justin Koné, Akissi Danièle Boni-Claverie, kā arī Alcide Djédjé un Affi Pascal N’Guessan atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 6, 7.1.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/7

---

Tiesas (desmitā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Eiropas Komisija/Īrija

(Lieta C-55/12) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - Atbrīvojums no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi - Atbrīvojuma no nodokļa saglabāšana pēc pārejas laikposma beigām - Pārkāpums)

2013/C 171/13

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un W. Mölls)

Atbildētāja: Īrija (pārstāvis — E. Creedon)

Priekšmets

Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 51. lpp.), pārkāpums — Atbrīvojums no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi — Atbrīvojuma no nodokļa saglabāšana pēc pārejas laikposma beigām

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pēc pārejas laikposma beigām 2006. gada 31. decembrī, kas paredzēts Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, ko groza ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/74/EK, 18. panta 1. punkta 1. daļā un tās II pielikumā, piešķirot atbrīvojumu no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi, Īrija nav izpildījusi šīs direktīvas 4. panta 1. punktā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

1)

pēc pārejas laikposma beigām 2006. gada 31. decembrī, kas paredzēts Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, ko groza ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/74/EK, 18. panta 1. punkta 1. daļā un tās II pielikumā, piešķirot atbrīvojumu no akcīzes nodokļa tādu mehānisko transportlīdzekļu degvielai, kurus izmanto invalīdi, Īrija nav izpildījusi šīs direktīvas 4. panta 1. punktā paredzētos pienākumus;

| 2) | Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 89, 24.3.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/8

---

Tiesas (trešā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

(Lieta C-81/12) (1)

(Sociālā politika - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Direktīva 2000/78/EK - 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts, 10. panta 1. punkts un 17. pants - Diskriminācijas seksuālās orientācijas dēļ aizliegums - “Faktu, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija” jēdziens - Noteikumi par pierādīšanas pienākumu - Efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas - Persona, kura uzstājas un kura gan plašsaziņas līdzekļos, gan sabiedrībā tiek uztverta kā profesionālā futbola kluba vadītājs - Publiski paziņojumi, ar kuriem tiek izslēgta futbolista, kurš tiek attēlots kā homoseksuālis, pieņemšana darbā)

2013/C 171/14

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel București

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Asociația ACCEPT

Atbildētāja: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Curtea de Apel București — Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.), 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta, 10. panta 1. punkta un 17. panta interpretācija — Diskriminējoši futbolkluba personāla atlases kritēriji, kuri ir saistīti ar seksuālo orientāciju — Direktīvas piemērojamība attiecībā uz diskriminējošu paziņojumu izteikšanu presē, ja nav notikusi faktiska pieņemšanas darbā procedūra — Fakti, kuri ļauj prezumēt, ka ir pieļauta tieša vai netieša diskriminācija — Pierādīšanas pienākums — Piemērojamās sankcijas noteikumu neievērošanas gadījumā — Valsts tiesiskā regulējuma, kas nepieļauj administratīvā naudas soda piemērošanu pēc 6 mēnešu noilguma termiņa beigām, pieļaujamība — Pienākums noteikt efektīvu, samērīgu un preventīvu sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkts un 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi fakti kā pamatlietā jākvalificē kā “fakti, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija”, attiecībā uz profesionālo futbola klubu, ja attiecīgos paziņojumus ir izteikusi persona, kura uzstājas un kura gan plašsaziņas līdzekļos, gan sabiedrībā tiek uztverta kā šī kluba galvenais vadītājs, lai gan tai katrā ziņā nav juridiskas spējas to saistīt vai pārstāvēt pieņemšanas darbā jautājumos; |
| --- | --- |

1)

Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvas 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, 2. panta 2. punkts un 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi fakti kā pamatlietā jākvalificē kā “fakti, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija”, attiecībā uz profesionālo futbola klubu, ja attiecīgos paziņojumus ir izteikusi persona, kura uzstājas un kura gan plašsaziņas līdzekļos, gan sabiedrībā tiek uztverta kā šī kluba galvenais vadītājs, lai gan tai katrā ziņā nav juridiskas spējas to saistīt vai pārstāvēt pieņemšanas darbā jautājumos;

| 2) | Direktīvas 2000/78 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tādi fakti kā pamatlietā tiktu kvalificēti kā “fakti, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija” seksuālās orientācijas dēļ, profesionālajam futbola klubam pieņemot darbā spēlētājus, tāds pierādīšanas pienākums, kāds paredzēts Direktīvas 2000/78 10. panta 1. punktā, nenoved pie tā, ka tiek prasīts pierādījums, kuru ir neiespējami sniegt, neaizskarot tiesības uz privātās dzīves aizsardzību; |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2000/78 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tādi fakti kā pamatlietā tiktu kvalificēti kā “fakti, pēc kuriem var secināt, ka ir bijusi diskriminācija” seksuālās orientācijas dēļ, profesionālajam futbola klubam pieņemot darbā spēlētājus, tāds pierādīšanas pienākums, kāds paredzēts Direktīvas 2000/78 10. panta 1. punktā, nenoved pie tā, ka tiek prasīts pierādījums, kuru ir neiespējami sniegt, neaizskarot tiesības uz privātās dzīves aizsardzību;

| 3) | Direktīvas 2000/78 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tad, ja tiek konstatēts, ka ir notikusi diskriminācija seksuālās orientācijas dēļ šīs direktīvas izpratnē, ir iespējams vienīgi izteikt tādu brīdinājumu kā pamatlietā, ja šī konstatācija tiek veikta pēc sešu mēnešu noilguma termiņa beigām, sākot no faktu notikšanas dienas, ja, piemērojot šo pašu tiesisko regulējumu, šāda diskriminācija netiek sankcionēta ar tādiem materiāltiesiskajiem un procesuālajiem noteikumiem, kuri sankcijai piešķir efektīvu, samērīgu un preventīvu raksturu. Iesniedzējtiesai jānovērtē, vai tas tā ir attiecībā uz tiesisko regulējumu pamatlietā, un vajadzības gadījumā valsts tiesības, cik iespējams, jāinterpretē atbilstoši minētās direktīvas tekstam un mērķim, lai sasniegtu tajā paredzēto rezultātu. |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2000/78 17. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tad, ja tiek konstatēts, ka ir notikusi diskriminācija seksuālās orientācijas dēļ šīs direktīvas izpratnē, ir iespējams vienīgi izteikt tādu brīdinājumu kā pamatlietā, ja šī konstatācija tiek veikta pēc sešu mēnešu noilguma termiņa beigām, sākot no faktu notikšanas dienas, ja, piemērojot šo pašu tiesisko regulējumu, šāda diskriminācija netiek sankcionēta ar tādiem materiāltiesiskajiem un procesuālajiem noteikumiem, kuri sankcijai piešķir efektīvu, samērīgu un preventīvu raksturu. Iesniedzējtiesai jānovērtē, vai tas tā ir attiecībā uz tiesisko regulējumu pamatlietā, un vajadzības gadījumā valsts tiesības, cik iespējams, jāinterpretē atbilstoši minētās direktīvas tekstam un mērķim, lai sasniegtu tajā paredzēto rezultātu.

---

(1)  OV C 126, 28.4.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/9

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 25. aprīļa spriedums (Hof van Cassatie van België (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Rose Marie Bark/Galileo Joint Undertaking, kas atrodas likvidācijas procesā

(Lieta C-89/12) (1)

(Kopuzņēmumi - Ar darbiniekiem noslēgti līgumi - Piemērojamais regulējums - Regula (EK) Nr. 876/2002)

2013/C 171/15

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hof van Cassatie van België

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Rose Marie Bark

Atbildētāja: Galileo Joint Undertaking, kas atrodas likvidācijas procesā

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Hof van Cassatie van België — Padomes 2002. gada 21. maija Regulai (EK) Nr. 876/2002, ar ko izveido kopuzņēmumu “Galileo” (OV L 138, 1. lpp.), kā pielikuma pievienoto Kopuzņēmuma “Galileo” statūtu 11. panta 2. punkta interpretācija — Ar darbiniekiem noslēgti līgumi uz noteiktu laiku — Līgumi, kuriem ir jāpamatojas uz “Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību” — Civildienesta noteikumu normu saistībā ar atalgojuma noteikumiem obligātā piemērošana

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2002. gada 21. maija Regulas (EK) Nr. 876/2002, ar ko izveido kopuzņēmumu “Galileo”, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 1943/2006, pielikumā pievienoto kopuzņēmuma “Galileo” statūtu 11. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība, un it īpaši šajā nodarbināšanas kārtībā paredzētie atalgojuma nosacījumi, nav piemērojama kopuzņēmuma “Galileo” darbiniekiem, ar kuriem ir noslēgts darba līgums uz noteiktu laiku.

---

(1)  OV C 133, 5.5.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/9

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 26. jūnija rīkojumu lietā T-129/12 Szarvas/Ungārija 2012. gada 20. augustā iesniedza Tibor Szarvas

(Lieta C-389/12 P)

2013/C 171/16

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Tibor Szarvas (pārstāvis — M. Katona, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Ungārija

Ar 2013. gada 7. marta rīkojumu Eiropas Savienības Tiesa (astotā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 21. janvārī iesniedza Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgericht (Vācija) — Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

(Lieta C-27/13)

2013/C 171/17

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgericht

Lietas dalībnieki pamatlietā

Prasītāja un apelācijas tiesvedībā atbildētāja: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs-KG

Atbildētāja un apelācijas sūdzības iesniedzēja: Flughafen Lübeck GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai valsts tiesai, kurai ir jāizskata prasība par pakalpojumu atprasīšanu un turpmāku pakalpojumu sniegšanas pārtraukšanu, ir jāuzskata, ka šie pakalpojumi ir pasākumi, kurus atbilstoši LESD 108. panta 3. punkta trešajam teikumam nedrīkst veikt līdz Eiropas Komisija (turpmāk tekstā — “Komisija”) pieņems galīgu lēmumu, ja Komisija ar lēmumu, kurš nav apstrīdēts, saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu par šiem pasākumiem ir ierosinājusi oficiālu atbalsta pārbaudes procedūru un šī lēmuma pamatojumā tostarp ir atbilstoši paskaidrojusi, ka pakalpojumi varbūtēji esot valsts atbalsts? |
| --- | --- |

1)

Vai valsts tiesai, kurai ir jāizskata prasība par pakalpojumu atprasīšanu un turpmāku pakalpojumu sniegšanas pārtraukšanu, ir jāuzskata, ka šie pakalpojumi ir pasākumi, kurus atbilstoši LESD 108. panta 3. punkta trešajam teikumam nedrīkst veikt līdz Eiropas Komisija (turpmāk tekstā — “Komisija”) pieņems galīgu lēmumu, ja Komisija ar lēmumu, kurš nav apstrīdēts, saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu par šiem pasākumiem ir ierosinājusi oficiālu atbalsta pārbaudes procedūru un šī lēmuma pamatojumā tostarp ir atbilstoši paskaidrojusi, ka pakalpojumi varbūtēji esot valsts atbalsts?

| 2) | Ja uz 1. jautājumu ir apstiprinoša atbilde:
  Vai tas tā ir arī tad, ja Komisija sava lēmuma pamatojumā turklāt ir atbilstoši paskaidrojusi, ka tā nevarot noskaidrot, vai pakalpojumu sniedzējs esot darbojies kā tirgus ekonomikā iesaistīts privāts ieguldītājs, par cik tas esot uzņēmies sniegt šos pakalpojumus? |
| --- | --- |

2)

Ja uz 1. jautājumu ir apstiprinoša atbilde:

Vai tas tā ir arī tad, ja Komisija sava lēmuma pamatojumā turklāt ir atbilstoši paskaidrojusi, ka tā nevarot noskaidrot, vai pakalpojumu sniedzējs esot darbojies kā tirgus ekonomikā iesaistīts privāts ieguldītājs, par cik tas esot uzņēmies sniegt šos pakalpojumus?

| 3) | Ja uz 1. vai 2. jautājumu ir noliedzoša atbilde:
  Vai šādā situācijā valsts tiesa drīkst apturēt savu tiesvedību līdz oficiālās atbalsta pārbaudes procedūras beigām? |
| --- | --- |

3)

Ja uz 1. vai 2. jautājumu ir noliedzoša atbilde:

Vai šādā situācijā valsts tiesa drīkst apturēt savu tiesvedību līdz oficiālās atbalsta pārbaudes procedūras beigām?

| 4) | Ja uz 3. jautājumu ir apstiprinoša atbilde:
  Vai šādā situācijā valsts tiesai ir jāaptur sava tiesvedība līdz oficiālās atbalsta pārbaudes procedūras beigām? |
| --- | --- |

4)

Ja uz 3. jautājumu ir apstiprinoša atbilde:

Vai šādā situācijā valsts tiesai ir jāaptur sava tiesvedība līdz oficiālās atbalsta pārbaudes procedūras beigām?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 11. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Spānija) — Banco de Valencia SA/Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

(Lieta C-116/13)

2013/C 171/18

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Banco de Valencia SA

Atbildētāji: Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Spānijas ieķīlātā īpašuma izpirkšanas procesā ir ievērotas Direktīvas 93/13/EEK (1) 7. panta prasības, ja tas neļauj kā lemšanas kritēriju izpirkšanas izpildei tiesai pēc savas iniciatīvas pārbaudīt līguma noteikumu par ieķīlātā īpašuma pirmstermiņa prasījuma tiesību iestāšanos tikai pēc bankas pieprasījuma, ja tā šo līguma noteikumu uzskata par negodīgu pašu par sevi un arī attiecībā uz tā konkrēto piemērojamību lietas apstākļos, tā ka minētais noteikums ir nepieciešams, lai profesionālais aizdevuma sniedzējs varētu iedarbināt minēto privileģēto izpirkšanas līdzekli? |
| --- | --- |

1)

Vai Spānijas ieķīlātā īpašuma izpirkšanas procesā ir ievērotas Direktīvas 93/13/EEK (1) 7. panta prasības, ja tas neļauj kā lemšanas kritēriju izpirkšanas izpildei tiesai pēc savas iniciatīvas pārbaudīt līguma noteikumu par ieķīlātā īpašuma pirmstermiņa prasījuma tiesību iestāšanos tikai pēc bankas pieprasījuma, ja tā šo līguma noteikumu uzskata par negodīgu pašu par sevi un arī attiecībā uz tā konkrēto piemērojamību lietas apstākļos, tā ka minētais noteikums ir nepieciešams, lai profesionālais aizdevuma sniedzējs varētu iedarbināt minēto privileģēto izpirkšanas līdzekli?

| 2) | Saistībā ar to pašu Direktīvas 93/13/EEK 7. pantu — kādai jābūt (dalībvalsts) tiesas rīcības brīvībai attiecībā uz šo līguma noteikumu, ja tai ir jāizdod rīkojums par izpirkšanu ieķīlāta īpašuma izpirkšanas procesā? |
| --- | --- |

2)

Saistībā ar to pašu Direktīvas 93/13/EEK 7. pantu — kādai jābūt (dalībvalsts) tiesas rīcības brīvībai attiecībā uz šo līguma noteikumu, ja tai ir jāizdod rīkojums par izpirkšanu ieķīlāta īpašuma izpirkšanas procesā?

| 3) | Vai līguma klauzulu var uzskatīt par negodīgu kā tādu un arī attiecībā uz tās konkrēto piemērojamību lietas apstākļos, raugoties no Direktīvas 93/13/EEK 3. panta 1. un 3. punkta viedokļa un tās pielikuma 1. punkta e) un g) apakšpunkta un 2. punkta a) apakšpunkta viedokļa, ja tā atļauj aizdevējai finanšu iestādei vienpusīgi izbeigt aizdevuma līgumu pilnīgi objektīvu iemeslu dēļ, no kuriem daži ir pilnīgi nesaistīti ar pašu līgumu, un, šai izskatāmajā lietā, četru hipotekārā aizdevuma daļu nenomaksas dēļ? |
| --- | --- |

3)

Vai līguma klauzulu var uzskatīt par negodīgu kā tādu un arī attiecībā uz tās konkrēto piemērojamību lietas apstākļos, raugoties no Direktīvas 93/13/EEK 3. panta 1. un 3. punkta viedokļa un tās pielikuma 1. punkta e) un g) apakšpunkta un 2. punkta a) apakšpunkta viedokļa, ja tā atļauj aizdevējai finanšu iestādei vienpusīgi izbeigt aizdevuma līgumu pilnīgi objektīvu iemeslu dēļ, no kuriem daži ir pilnīgi nesaistīti ar pašu līgumu, un, šai izskatāmajā lietā, četru hipotekārā aizdevuma daļu nenomaksas dēļ?

---

(1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa direktīva par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

(Lieta C-117/13)

2013/C 171/19

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Lietas dalībnieki pamatlietā

Prasītāja: Technische Universität Darmstadt

Atbildētāja: Eugen Ulmer KG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ir spēkā pirkšanas vai licencēšanas noteikumi Direktīvas 2001/29/EK (1) 5. panta 3. punkta n) apakšpunkta izpratnē, ja tiesību subjekts šajā normā minētajām iestādēm piedāvā noslēgt licences līgumus par darba izmantošanu ar atbilstošiem nosacījumiem? |
| --- | --- |

1)

Vai ir spēkā pirkšanas vai licencēšanas noteikumi Direktīvas 2001/29/EK (1) 5. panta 3. punkta n) apakšpunkta izpratnē, ja tiesību subjekts šajā normā minētajām iestādēm piedāvā noslēgt licences līgumus par darba izmantošanu ar atbilstošiem nosacījumiem?

| 2) | Vai Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunkts dod tiesības dalībvalstīm piešķirt iestādēm tiesības digitalizēt to kolekcijās esošos darbus, ja tas ir nepieciešams šo darbu publiskošanai (lasām)vietās? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunkts dod tiesības dalībvalstīm piešķirt iestādēm tiesības digitalizēt to kolekcijās esošos darbus, ja tas ir nepieciešams šo darbu publiskošanai (lasām)vietās?

| 3) | Vai tiesības, kuras dalībvalsts paredz saskaņā ar Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunktu, drīkst būt tik plašas, ka (lasām)vietu lietotāji tajās publiskotos darbus var izdrukāt uz papīra vai noglabāt USB zibatmiņas diskā? |
| --- | --- |

3)

Vai tiesības, kuras dalībvalsts paredz saskaņā ar Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta n) apakšpunktu, drīkst būt tik plašas, ka (lasām)vietu lietotāji tajās publiskotos darbus var izdrukāt uz papīra vai noglabāt USB zibatmiņas diskā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, OV L 167, 10. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 14. martā iesniedza Landesarbeitsgericht Hamm (Vācija) — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

(Lieta C-118/13)

2013/C 171/20

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landesarbeitsgericht Hamm

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gülay Bollacke

Atbildētāja: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2003/88/EK (1) 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesību noteikumi vai prakse, saskaņā ar ko tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu pilnībā izbeidzas ar darba ņēmēja nāvi, respektīvi, līdzās tiesībām uz atbrīvojumu no darba pienākumu izpildes, kuras vairs nav izmantojamas, izbeidzas arī tiesības saņemt samaksu par atvaļinājumu? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2003/88/EK (1) 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesību noteikumi vai prakse, saskaņā ar ko tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu pilnībā izbeidzas ar darba ņēmēja nāvi, respektīvi, līdzās tiesībām uz atbrīvojumu no darba pienākumu izpildes, kuras vairs nav izmantojamas, izbeidzas arī tiesības saņemt samaksu par atvaļinājumu?

| 2) | Vai Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesībām uz finansiālu atlīdzību par ikgadējo apmaksāto minimālo atvaļinājumu darba attiecību izbeigšanas gadījumā saikne ar darba ņēmēju individuāli ir tādā veidā, ka šīs tiesības ir vienīgi viņam, lai viņš ar ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma piešķiršanu saistītos atpūtas un brīvā laika pavadīšanas mērķus varētu īstenot arī vēlākā laikā? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesībām uz finansiālu atlīdzību par ikgadējo apmaksāto minimālo atvaļinājumu darba attiecību izbeigšanas gadījumā saikne ar darba ņēmēju individuāli ir tādā veidā, ka šīs tiesības ir vienīgi viņam, lai viņš ar ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma piešķiršanu saistītos atpūtas un brīvā laika pavadīšanas mērķus varētu īstenot arī vēlākā laikā?

| 3) | Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devēja pienākums, organizējot darba laiku, attiecībā uz darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību ir līdz kalendārā gada beigām vai vēlākais līdz darba attiecībām nozīmīga pārejas laikposma beigām arī faktiski darba ņēmējam piešķirt atvaļinājumu neatkarīgi no tā, vai darba ņēmējs ir iesniedzis atvaļinājuma pieprasījumu? |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2003/88/EK 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devēja pienākums, organizējot darba laiku, attiecībā uz darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību ir līdz kalendārā gada beigām vai vēlākais līdz darba attiecībām nozīmīga pārejas laikposma beigām arī faktiski darba ņēmējam piešķirt atvaļinājumu neatkarīgi no tā, vai darba ņēmējs ir iesniedzis atvaļinājuma pieprasījumu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/88/par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) — Cruz & Companhia Lda/IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP u.c.

(Lieta C-128/13)

2013/C 171/21

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal da Relação de Lisboa

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Cruz & Companhia Lda

Atbildētāji: IFAP — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP un Caixa Central — Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL

Prejudiciālais jautājums

Eiropas Savienības Tiesai tiek iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu par 1987. gada 27. novembra Regulas (EK) Nr. 3665/87 (1) 4. panta 1. punkta un 1985. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 2220/85 (2) 19. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretāciju saistībā ar garantijas, kas tika sniegta atbilstoši pirmās no minētajām regulām 22. panta 1. punktu, “atbrīvošanu”, ņemot vērā izvirzītos pretrunīgos argumentus.

---

(1)  Komisijas 1987. gada 27. novembra Regula (EEK) Nr. 3665/87, kas nosaka vispārējus sīki izstrādātus noteikumus lauksaimniecības produktu eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai (OV L 351, 1. lpp.).

(2)  Komisijas 1985. gada 22. jūlija Regula (EEK) Nr. 2220/85, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus garantijas ķīlu sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 205, 5. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Kamino International Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-129/13)

2013/C 171/22

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Kamino International Logistics BV

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Prejudiciālie jautājumi:

| 1) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips var tikt tieši piemērots valsts tiesā? |
| --- | --- |

1)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips var tikt tieši piemērots valsts tiesā?

| 2) | Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:






  a) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja paredzama lēmuma adresāts gan nav ticis uzklausīts pirms tam, kad administrācija pret viņu ir pieņēmusi nelabvēlīgu pasākumu, bet tam ir tikusi dota iespēja tikt uzklausītam turpmāk sekojošajā administratīvā procesa (sūdzības) posmā, kurš notiek pirms prasības celšanas valsts tiesā? |
| --- | --- | --- |

2)

Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:

a)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja paredzama lēmuma adresāts gan nav ticis uzklausīts pirms tam, kad administrācija pret viņu ir pieņēmusi nelabvēlīgu pasākumu, bet tam ir tikusi dota iespēja tikt uzklausītam turpmāk sekojošajā administratīvā procesa (sūdzības) posmā, kurš notiek pirms prasības celšanas valsts tiesā?

| b) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpuma, ko ir pieļāvusi administrācija, tiesiskās sekas tiek noteiktas atbilstoši valsts tiesībām? |
| --- | --- |

b)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpuma, ko ir pieļāvusi administrācija, tiesiskās sekas tiek noteiktas atbilstoši valsts tiesībām?

| 3) | Ja uz 2.b jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde: kādus apstākļus valsts tiesa var ņemt vērā, nosakot tiesiskās sekas, un vai tā it īpaši var ņemt vērā to, vai ir jāpieņem, ka, ja nepastāvētu tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpums, ko ir pieļāvusi administrācija, procesa norise būtu bijusi citāda? |
| --- | --- |

3)

Ja uz 2.b jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde: kādus apstākļus valsts tiesa var ņemt vērā, nosakot tiesiskās sekas, un vai tā it īpaši var ņemt vērā to, vai ir jāpieņem, ka, ja nepastāvētu tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpums, ko ir pieļāvusi administrācija, procesa norise būtu bijusi citāda?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Datema Hellman Worldwide Logistics BV/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-130/13)

2013/C 171/23

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Datema Hellman Worldwide Logistics BV

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Prejudiciālie jautājumi:

| 1) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips var tikt tieši piemērots valsts tiesā? |
| --- | --- |

1)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips var tikt tieši piemērots valsts tiesā?

| 2) | Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:






  a) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja paredzama lēmuma adresāts gan nav ticis uzklausīts pirms tam, kad administrācija pret viņu ir pieņēmusi nelabvēlīgu pasākumu, bet tam ir tikusi dota iespēja tikt uzklausītam turpmāk sekojošajā administratīvā procesa (sūdzības) posmā, kurš notiek pirms prasības celšanas valsts tiesā? |
| --- | --- | --- |

2)

Ja uz 1. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:

a)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas no administrācijas puses Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja paredzama lēmuma adresāts gan nav ticis uzklausīts pirms tam, kad administrācija pret viņu ir pieņēmusi nelabvēlīgu pasākumu, bet tam ir tikusi dota iespēja tikt uzklausītam turpmāk sekojošajā administratīvā procesa (sūdzības) posmā, kurš notiek pirms prasības celšanas valsts tiesā?

| b) | Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpuma, ko ir pieļāvusi administrācija, tiesiskās sekas tiek noteiktas atbilstoši valsts tiesībām? |
| --- | --- |

b)

Vai tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpuma, ko ir pieļāvusi administrācija, tiesiskās sekas tiek noteiktas atbilstoši valsts tiesībām?

| 3) | Ja uz 2.b jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde: kādus apstākļus valsts tiesa var ņemt vērā, nosakot tiesiskās sekas, un vai tā it īpaši var ņemt vērā to, ka, ja nepastāvētu tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpums, ko ir pieļāvusi administrācija, procesa norise būtu bijusi citāda? |
| --- | --- |

3)

Ja uz 2.b jautājumu tiek sniegta noraidoša atbilde: kādus apstākļus valsts tiesa var ņemt vērā, nosakot tiesiskās sekas, un vai tā it īpaši var ņemt vērā to, ka, ja nepastāvētu tiesību uz aizstāvību ievērošanas Savienības tiesību principa pārkāpums, ko ir pieļāvusi administrācija, procesa norise būtu bijusi citāda?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën, otra lietas dalībniece: Schoenimport “Italmoda” Mariano Previti

(Lieta C-131/13)

2013/C 171/24

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

Otra lietas dalībniece: Schoenimport “Italmoda” Mariano Previti

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, pamatojoties uz Savienības tiesībām, valsts iestādēm un tiesu iestādēm jāatsakās piemērot atbrīvojumu sakarā ar piegādi Kopienā, tiesības uz PVN atskaitīšanu sakarā ar preču iegādi, kuras pēc iegādes tiek nosūtītas uz citu dalībvalsti, kā arī no Sestās direktīvas (1) 28.b panta A daļas 2. punkta otrā teikuma izrietošo PVN atmaksāšanu, ja, pamatojoties uz objektīviem datiem, ir skaidrs, ka saistībā ar minētajām precēm runa ir par PVN krāpšanu un nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka viņš tajā piedalās, ja valsts tiesiskais regulējums nav paredzējis šādos apstākļos atteikt atbrīvojumu, atskaitīšanu vai atmaksāšanu? |
| --- | --- |

1)

Vai, pamatojoties uz Savienības tiesībām, valsts iestādēm un tiesu iestādēm jāatsakās piemērot atbrīvojumu sakarā ar piegādi Kopienā, tiesības uz PVN atskaitīšanu sakarā ar preču iegādi, kuras pēc iegādes tiek nosūtītas uz citu dalībvalsti, kā arī no Sestās direktīvas (1) 28.b panta A daļas 2. punkta otrā teikuma izrietošo PVN atmaksāšanu, ja, pamatojoties uz objektīviem datiem, ir skaidrs, ka saistībā ar minētajām precēm runa ir par PVN krāpšanu un nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka viņš tajā piedalās, ja valsts tiesiskais regulējums nav paredzējis šādos apstākļos atteikt atbrīvojumu, atskaitīšanu vai atmaksāšanu?

| 2) | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai tajā minētais atbrīvojums, atskaitīšana vai atmaksāšana ir jāatsaka arī tad, ja izvairīšanās no PVN notiek citā dalībvalstī (kas nav nosūtīšanas dalībvalsts) un nodokļa maksātājs zināja par PVN krāpšanu vai viņam bija jāzina, lai gan nosūtīšanas dalībvalstī šis nodokļa maksātājs ir izpildījis visas (formālās) prasības, kas noteiktas valsts tiesiskajā regulējumā saistībā ar atbrīvojumu, atskaitīšanu vai atmaksāšanu, un nodokļu iestādei šajā dalībvalstī viņš vienmēr ir sniedzis visu nepieciešamo informāciju par precēm, nosūtīšanu un pircējiem šo preču galamērķa dalībvalstī? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai tajā minētais atbrīvojums, atskaitīšana vai atmaksāšana ir jāatsaka arī tad, ja izvairīšanās no PVN notiek citā dalībvalstī (kas nav nosūtīšanas dalībvalsts) un nodokļa maksātājs zināja par PVN krāpšanu vai viņam bija jāzina, lai gan nosūtīšanas dalībvalstī šis nodokļa maksātājs ir izpildījis visas (formālās) prasības, kas noteiktas valsts tiesiskajā regulējumā saistībā ar atbrīvojumu, atskaitīšanu vai atmaksāšanu, un nodokļu iestādei šajā dalībvalstī viņš vienmēr ir sniedzis visu nepieciešamo informāciju par precēm, nosūtīšanu un pircējiem šo preču galamērķa dalībvalstī?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, kas ir jāsaprot Sestās direktīvas 28.b panta A daļas 2. punkta pirmajā teikumā ar “uzlikts”: ka PVN saistībā ar iegādi Kopienā, kas maksājams galamērķa dalībvalstī, ir deklarēts likumā noteiktajā PVN deklarācijā vai arī — neesot šādai deklarācijai — ka galamērķa dalībvalsts nodokļu iestādes veic pasākumus, lai to noregulētu ? Vai, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir nozīme tam, ka attiecīgais darījums ietilpst darījumu virknē, kuras mērķis ir PVN krāpšana galamērķa valstī, un nodokļa maksātājs par to zināja vai viņam par to bija jāzina ? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, kas ir jāsaprot Sestās direktīvas 28.b panta A daļas 2. punkta pirmajā teikumā ar “uzlikts”: ka PVN saistībā ar iegādi Kopienā, kas maksājams galamērķa dalībvalstī, ir deklarēts likumā noteiktajā PVN deklarācijā vai arī — neesot šādai deklarācijai — ka galamērķa dalībvalsts nodokļu iestādes veic pasākumus, lai to noregulētu ? Vai, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir nozīme tam, ka attiecīgais darījums ietilpst darījumu virknē, kuras mērķis ir PVN krāpšana galamērķa valstī, un nodokļa maksātājs par to zināja vai viņam par to bija jāzina ?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financië, otra lietas dalībniece: Q

(Lieta C-133/13)

2013/C 171/25

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamatlietā

Prasītāji: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

Otra lietas dalībniece: Q

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai nacionālā dabas skaistuma un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšanas intereses, kas ir Natuurschoonwet 1928 (1928. gada Likuma par dabas skaistumu) priekšmets, ir primārs vispārējo interešu apsvērums, kas attaisno tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru atbrīvojums no dāvinājuma nodokļa (nodokļa priekšrocība) tiek piemērots tikai lauku īpašumiem, kas atrodas Nīderlandē? |
| --- | --- |

1)

Vai nacionālā dabas skaistuma un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšanas intereses, kas ir Natuurschoonwet 1928 (1928. gada Likuma par dabas skaistumu) priekšmets, ir primārs vispārējo interešu apsvērums, kas attaisno tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru atbrīvojums no dāvinājuma nodokļa (nodokļa priekšrocība) tiek piemērots tikai lauku īpašumiem, kas atrodas Nīderlandē?

| 2) | a) | Vai dalībvalstu iestādes, pārbaudot, vai nekustamais īpašums, kas atrodas citā dalībvalstī, var tikt klasificēts kā lauku īpašums Natuurschoonwet 1928 izpratnē, var atsaukties uz Padomes 2010. gada 16. marta Direktīvu 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem (1), lai saņemtu dalībvalsts, kurā atrodas šis nekustamais īpašums, iestāžu savstarpējo palīdzību, ja, pamatojoties uz šo likumu, veiktas klasifikācijas par lauku īpašumu sekas ir atbrīvojuma piešķiršana no minētā nekustamā īpašuma dāvināšanas brīdī maksājamā dāvinājuma nodokļa iekasēšanas?@@ |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Vai dalībvalstu iestādes, pārbaudot, vai nekustamais īpašums, kas atrodas citā dalībvalstī, var tikt klasificēts kā lauku īpašums Natuurschoonwet 1928 izpratnē, var atsaukties uz Padomes 2010. gada 16. marta Direktīvu 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem (1), lai saņemtu dalībvalsts, kurā atrodas šis nekustamais īpašums, iestāžu savstarpējo palīdzību, ja, pamatojoties uz šo likumu, veiktas klasifikācijas par lauku īpašumu sekas ir atbrīvojuma piešķiršana no minētā nekustamā īpašuma dāvināšanas brīdī maksājamā dāvinājuma nodokļa iekasēšanas?@@

| b) | Ciktāl uz 2a. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (2) 3. panta 7) punktā paredzētais jēdziens “administratīvā procedūra” ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir ietverta arī pārbaude uz vietas? |
| --- | --- |

b)

Ciktāl uz 2a. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (2) 3. panta 7) punktā paredzētais jēdziens “administratīvā procedūra” ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir ietverta arī pārbaude uz vietas?

| c) | Ciktāl uz 2b. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai Padomes 2010. gada 16. marta Direktīvas 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem 5. panta 1. punktā paredzētā jēdziena “administratīvā izmeklēšana” precizēšanai var izmantot Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK 3. panta 7) punktā paredzēto jēdzienu “administratīvā procedūra”? |
| --- | --- |

c)

Ciktāl uz 2b. jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde: vai Padomes 2010. gada 16. marta Direktīvas 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem 5. panta 1. punktā paredzētā jēdziena “administratīvā izmeklēšana” precizēšanai var izmantot Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK 3. panta 7) punktā paredzēto jēdzienu “administratīvā procedūra”?

| 3) | Ciktāl uz 2a., 2b. vai 2c. jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde: Vai LES 4. panta 3. punktā nostiprinātais lojālas sadarbības princips saistībā ar LESD 167. panta 2. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izpaužas tā, ka tad, ja kāda dalībvalsts citai dalībvalstij lūdz sadarbību pārbaudē, vai nekustamais īpašums, kas atrodas šajā citā dalībvalstī, var tikt klasificēts kā lauku īpašums tāda likuma izpratnē, kura mērķis ir nacionālā dabas skaistuma un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšana un aizsardzība, dalībvalstij, kurai izteikts šāds lūgums, ir šādas sadarbības pienākums? |
| --- | --- |

3)

Ciktāl uz 2a., 2b. vai 2c. jautājumu tiek sniegta noliedzoša atbilde: Vai LES 4. panta 3. punktā nostiprinātais lojālas sadarbības princips saistībā ar LESD 167. panta 2. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka tas izpaužas tā, ka tad, ja kāda dalībvalsts citai dalībvalstij lūdz sadarbību pārbaudē, vai nekustamais īpašums, kas atrodas šajā citā dalībvalstī, var tikt klasificēts kā lauku īpašums tāda likuma izpratnē, kura mērķis ir nacionālā dabas skaistuma un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšana un aizsardzība, dalībvalstij, kurai izteikts šāds lūgums, ir šādas sadarbības pienākums?

| 4) | Vai var tikt attaisnots kapitāla brīvas aprites ierobežojums, atsaucoties uz nepieciešamību nodrošināt fiskālās kontroles efektivitāti, ja šīs kontroles efektivitāti varētu apdraudēt vienīgi apstāklis, ka valsts iestādēm laikposmā, kas ietver 25 gadus, Natuurschoonwet 1928 7. panta 1. punkta izpratnē ir jādodas uz citu dalībvalsti, lai tur veiktu vajadzīgās pārbaudes? |
| --- | --- |

4)

Vai var tikt attaisnots kapitāla brīvas aprites ierobežojums, atsaucoties uz nepieciešamību nodrošināt fiskālās kontroles efektivitāti, ja šīs kontroles efektivitāti varētu apdraudēt vienīgi apstāklis, ka valsts iestādēm laikposmā, kas ietver 25 gadus, Natuurschoonwet 1928 7. panta 1. punkta izpratnē ir jādodas uz citu dalībvalsti, lai tur veiktu vajadzīgās pārbaudes?

---

(1)  OV L 84, 1. lpp.

(2)  OV L 64, 1. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Kúria (Ungārija) — Szatmári Malom kft/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Lieta C-135/13)

2013/C 171/26

Tiesvedības valoda — ungāru

Iesniedzējtiesa

Kúria

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Szatmári Malom kft

Atbildētāja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 (1) 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā lauku saimniecības vispārējās darbības uzlabošanas jēdzienā var tikt ietverts fakts, ka uzņēmējs plāno izveidot jaunu ražošanas vienību, likvidējot agrākas ražošanas vienības, tomēr nepalielinot esošo ražošanas kapacitāti? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 (1) 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā lauku saimniecības vispārējās darbības uzlabošanas jēdzienā var tikt ietverts fakts, ka uzņēmējs plāno izveidot jaunu ražošanas vienību, likvidējot agrākas ražošanas vienības, tomēr nepalielinot esošo ražošanas kapacitāti?

| 2) | Vai kasācijas sūdzības iesniedzēja paredzētās investīcijas var tikt uzskatītas par investīcijām, kuru mērķis ir uzņēmuma vispārējās darbības uzlabošana Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 20. panta b) punkta iii) apakšpunkta un 28. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai kasācijas sūdzības iesniedzēja paredzētās investīcijas var tikt uzskatītas par investīcijām, kuru mērķis ir uzņēmuma vispārējās darbības uzlabošana Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 20. panta b) punkta iii) apakšpunkta un 28. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē?

| 3) | Vai ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 28. panta 1. punkta a) apakšpunktu ir saderīga tiesību norma, kas ietverta Zemkopības un lauku attīstības ministrijas 2008. gada 17. aprīļa dekrēta Nr. 47/2008 6. panta 3. punktā un saskaņā ar kuru attiecībā uz dzirnavu saimniecībām atbalsts tiek piešķirts vienīgi par darbībām, kas vērstas uz esošas kapacitātes modernizāciju? Vai minētā regula ļauj pieņemt valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ekonomisko apsvērumu dēļ tiek izslēgta iespēja piešķirt atbalstu noteiktiem attīstības pasākumiem? |
| --- | --- |

3)

Vai ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 28. panta 1. punkta a) apakšpunktu ir saderīga tiesību norma, kas ietverta Zemkopības un lauku attīstības ministrijas 2008. gada 17. aprīļa dekrēta Nr. 47/2008 6. panta 3. punktā un saskaņā ar kuru attiecībā uz dzirnavu saimniecībām atbalsts tiek piešķirts vienīgi par darbībām, kas vērstas uz esošas kapacitātes modernizāciju? Vai minētā regula ļauj pieņemt valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ekonomisko apsvērumu dēļ tiek izslēgta iespēja piešķirt atbalstu noteiktiem attīstības pasākumiem?

---

(1)  Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 1. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 18. martā iesniedza Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vācija) — Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern

(Lieta C-137/13)

2013/C 171/27

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bayerisches Verwaltungsgericht München

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Herbaria Kräuterparadies GmbH

Atbildētāja: Freistaat Bayern

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 (1) 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāsaprot tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama tikai tad, ja Savienības tiesību vai ar tām saderīgā valsts tiesību normā attiecībā uz pārtikas produktu, kam minētās vielas ir jāpievieno, ir tieši paredzēta šo vielu pievienošana vai vismaz norādīts minimālā pievienojamo vielu koncentrācija? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 (1) 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāsaprot tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama tikai tad, ja Savienības tiesību vai ar tām saderīgā valsts tiesību normā attiecībā uz pārtikas produktu, kam minētās vielas ir jāpievieno, ir tieši paredzēta šo vielu pievienošana vai vismaz norādīts minimālā pievienojamo vielu koncentrācija?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir izprotams tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama arī tad, kad, šo pārtikas produktu laižot tirgū kā uztura bagātinātāju vai ietverot veselīguma norādes, nepievienojot vismaz kādu no minētajām vielām tiktu maldināti patērētāji, jo pārtikas produkts minēto vielu pārāk zemās koncentrācijas dēļ nevar pildīt savu funkciju kā pārtika vai arī savu veselīguma norādē paredzēto funkciju? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir izprotams tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama arī tad, kad, šo pārtikas produktu laižot tirgū kā uztura bagātinātāju vai ietverot veselīguma norādes, nepievienojot vismaz kādu no minētajām vielām tiktu maldināti patērētāji, jo pārtikas produkts minēto vielu pārāk zemās koncentrācijas dēļ nevar pildīt savu funkciju kā pārtika vai arī savu veselīguma norādē paredzēto funkciju?

| 3) | Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir izprotams tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama arī tad, kad konkrētas veselīguma norādes drīkst izmantot tikai attiecībā uz pārtikas produktiem, kuri satur vismaz vienu no minētajām vielām noteiktā, tā sauktā, pietiekamā daudzumā? |
| --- | --- |

3)

Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir noliedzoša, vai Regulas (EK) Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir izprotams tādējādi, ka minēto vielu izmantošana ir likumīgi nepieciešama arī tad, kad konkrētas veselīguma norādes drīkst izmantot tikai attiecībā uz pārtikas produktiem, kuri satur vismaz vienu no minētajām vielām noteiktā, tā sauktā, pietiekamā daudzumā?

---

(1)  Komisijas 2008. gada 5. septembra Regula (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (OV L 250, 1. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 19. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — Naime Dogan/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-138/13)

2013/C 171/28

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Berlin

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Naime Dogan

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai 1963. gada 2. septembra Līguma par Eiropas Ekonomikas Kopienas un Turcijas asociācijas izveidi 1970. gada 23. novembra Papildu protokola attiecībā uz asociācijas pārejas posmu (“PP”) 41. panta 1. punktam ir pretrunā pirmo reizi pēc minēto noteikumu stāšanās spēkā ieviesta valsts tiesību norma, kurā ir paredzēts, ka nosacījums Turcijas valstspiederīgā ģimenes locekļa, kurš juridisko statusu izmanto saskaņā ar PP 41. panta 1. punktu, pirmreizējai ieceļošanai ir tāds, ka ģimenes loceklis pirms ieceļošanas pierāda savu prasmi elementāri saprasties vācu valodā? |
| --- | --- |

1)

Vai 1963. gada 2. septembra Līguma par Eiropas Ekonomikas Kopienas un Turcijas asociācijas izveidi 1970. gada 23. novembra Papildu protokola attiecībā uz asociācijas pārejas posmu (“PP”) 41. panta 1. punktam ir pretrunā pirmo reizi pēc minēto noteikumu stāšanās spēkā ieviesta valsts tiesību norma, kurā ir paredzēts, ka nosacījums Turcijas valstspiederīgā ģimenes locekļa, kurš juridisko statusu izmanto saskaņā ar PP 41. panta 1. punktu, pirmreizējai ieceļošanai ir tāds, ka ģimenes loceklis pirms ieceļošanas pierāda savu prasmi elementāri saprasties vācu valodā?

| 2) | Vai Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīvas 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (1) 7. panta 2. punkta pirmā daļa ir pretrunā 1. jautājumā minētajai valsts tiesību normai? |
| --- | --- |

2)

Vai Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīvas 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (1) 7. panta 2. punkta pirmā daļa ir pretrunā 1. jautājumā minētajai valsts tiesību normai?

---

(1)  OV L 251, 12. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 20. martā iesniedza Tribunalul Specializat Cluj (Rumānija) — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA

(Lieta C-143/13)

2013/C 171/29

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul Specializat Cluj

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Bogdan Matei un Ioana Ofelia Matei

Atbildētāja: SC Volksbank România SA

Prejudiciālais jautājums

“Tā kā atbilstoši Direktīvas 93/13/EEK (1) 4. panta 2. punktam noteikumu negodīguma novērtējums neattiecas ne uz līguma galvenā priekšmeta definīciju, ne arī uz cenas un atlīdzības atbilstīgumu pakalpojumiem vai precēm, kas par to saņemtas, ciktāl šie noteikumi ir vienkāršā un skaidri saprotamā valodā;

un

tā kā saskaņā ar Direktīvas 2008/48/EK (2) 2. panta (2). punkta a) apakšpunkta noteikumiem Direktīvas 2008/48/EK 3. panta g) punktā paredzētā definīcija attiecībā uz kredīta kopējām izmaksām patērētājam, kas ietver arī visas komisijas naudas, kas patērētājam jāmaksā saistībā ar patēriņa kredītlīgumu, nav piemērojama nosakot tāda kredītlīguma priekšmetu, kas ir nodrošināts ar hipotēku;

rodas jautājums, vai

Direktīvas 93/13/EEK 4. panta 2. punktā ietvertos jēdzienus “priekšmets” un/vai “cena” var interpretēt tādējādi, ka šie jēdzieni — ar hipotēku nodrošināta kredītlīguma “priekšmets” un/vai “cena” — kā vienu no elementiem, kas veido atlīdzību kredītiestādei, ietver arī šāda ar hipotēku nodrošināta kredītlīguma kopējo gada procentu likmi, kuru veido fiksēta vai mainīga procentu likme, bankas komisijas maksas un citas izmaksas, kas ir ietvertas un paredzētas kredītlīgumā”.

---

(1)  Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.).

1

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīva 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 66. lpp.).

2

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/15

---

Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-146/13)

2013/C 171/30

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāves — E. Chamizo Llatas un S. Centeno Huerta)

Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt par juridiski spēkā neesošu un, pakārtoti, — pilnībā atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1257/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi (1); |
| --- | --- |

—

atzīt par juridiski spēkā neesošu un, pakārtoti, — pilnībā atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1257/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi (1);

| — | pakārtoti, atzīt par spēkā neesošiem:






  a) | pilnībā šīs regulas 9. panta 1. punktu, kā arī šīs prasības piektajā pamatā izklāstītajā apmērā — 9. panta 2. punktu; |
| --- | --- | --- |

—

pakārtoti, atzīt par spēkā neesošiem:

a)

pilnībā šīs regulas 9. panta 1. punktu, kā arī šīs prasības piektajā pamatā izklāstītajā apmērā — 9. panta 2. punktu;

| b) | pilnībā šīs regulas 18. panta 2. punktu, kā arī visas norādes regulā uz Vienoto patentu tiesu kā vienota spēka Eiropas patentu (VSEP) tiesiskās aizsardzības režīmu un VSEP tiesību avotu; |
| --- | --- |

b)

pilnībā šīs regulas 18. panta 2. punktu, kā arī visas norādes regulā uz Vienoto patentu tiesu kā vienota spēka Eiropas patentu (VSEP) tiesiskās aizsardzības režīmu un VSEP tiesību avotu;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1) | Nosakot tiesisko regulējumu, kas balstīts uz tiesības apliecinošu dokumentu, ko izdod Eiropas Patentu iestāde, kuras akti savukārt nav pakļauti pārbaudei tiesā, neesot ievērotas tiesiskas valsts vērtības; |
| --- | --- |

1)

Nosakot tiesisko regulējumu, kas balstīts uz tiesības apliecinošu dokumentu, ko izdod Eiropas Patentu iestāde, kuras akti savukārt nav pakļauti pārbaudei tiesā, neesot ievērotas tiesiskas valsts vērtības;

| 2) | Savienības tiesību akts neesot spēkā, pakārtoti — regulai neesot juridiska pamata, jo nav noteikti pasākumi, lai nodrošinātu LESD 118. pantā paredzēto vienoto tiesisko aizsardzību; |
| --- | --- |

2)

Savienības tiesību akts neesot spēkā, pakārtoti — regulai neesot juridiska pamata, jo nav noteikti pasākumi, lai nodrošinātu LESD 118. pantā paredzēto vienoto tiesisko aizsardzību;

| 3) | Ciešāku sadarbību izmantojot citiem, Līgumos neparedzētiem mērķiem, esot nepareizi izmantotas pilnvaras; |
| --- | --- |

3)

Ciešāku sadarbību izmantojot citiem, Līgumos neparedzētiem mērķiem, esot nepareizi izmantotas pilnvaras;

| 4) | Reglamentējot kārtību, kādā nosakāms spēkā uzturēšanas maksu lielums un to sadalījums, esot pārkāpts LESD 291. panta 2. punkts un, pakārtoti, — neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra; |
| --- | --- |

4)

Reglamentējot kārtību, kādā nosakāms spēkā uzturēšanas maksu lielums un to sadalījums, esot pārkāpts LESD 291. panta 2. punkts un, pakārtoti, — neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra;

| 5) | Saistībā ar vienota spēka Eiropas patentu deleģējot Eiropas Patentu iestādei noteiktus administratīvos uzdevumus, neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra; |
| --- | --- |

5)

Saistībā ar vienota spēka Eiropas patentu deleģējot Eiropas Patentu iestādei noteiktus administratīvos uzdevumus, neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra;

| 6) | Regulas spēkā stāšanās kārtībā esot pārkāpti Savienības tiesību autonomas un vienveidīgas piemērošanas principi. |
| --- | --- |

6)

Regulas spēkā stāšanās kārtībā esot pārkāpti Savienības tiesību autonomas un vienveidīgas piemērošanas principi.

---

(1)  OV L 361, 1. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/16

---

Prasība, kas celta 2013. gada 22. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-147/13)

2013/C 171/31

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāves — S. Centeno Huerta un E. Chamizo Llatas)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Padomes 2012. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1260/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, ciktāl tas attiecas uz piemērojamo tulkošanas kārtību, (1) un piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2012. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1260/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, ciktāl tas attiecas uz piemērojamo tulkošanas kārtību, (1) un piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | pakārtoti, atcelt Padomes 2012. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1260/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, ciktāl tas attiecas uz piemērojamo tulkošanas kārtību, 4. un 5. pantu, 6. panta 2. punktu un 7. panta 2. punktu un piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt Padomes 2012. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1260/2012, ar ko īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, ciktāl tas attiecas uz piemērojamo tulkošanas kārtību, 4. un 5. pantu, 6. panta 2. punktu un 7. panta 2. punktu un piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1) | Radot angļu, franču vai vācu valodu nepārvaldošajiem tiesību subjektiem mazāk labvēlīgu režīmu, kas nav samērīgs ar izvirzīto mērķi, esot pārkāpts nediskriminācijas princips; |
| --- | --- |

1)

Radot angļu, franču vai vācu valodu nepārvaldošajiem tiesību subjektiem mazāk labvēlīgu režīmu, kas nav samērīgs ar izvirzīto mērķi, esot pārkāpts nediskriminācijas princips;

| 2) | Regulas 4. pantam neesot juridiska pamata, jo tajā rodamais tiesiskais regulējums par tulkojumu strīda gadījumā nav tieši saistīts ar noteikumiem par tiesību apliecinošu dokumentu valodu, kā paredzēts LESD 118. panta 2. punktā; |
| --- | --- |

2)

Regulas 4. pantam neesot juridiska pamata, jo tajā rodamais tiesiskais regulējums par tulkojumu strīda gadījumā nav tieši saistīts ar noteikumiem par tiesību apliecinošu dokumentu valodu, kā paredzēts LESD 118. panta 2. punktā;

| 3) | Esot pārkāpts tiesiskās noteiktības princips; |
| --- | --- |

3)

Esot pārkāpts tiesiskās noteiktības princips;

| 4) | Deleģējot Eiropas Patentu iestādei kompensācijas shēmas administrēšanu (5. pants) un tulkojumu publicēšanu (6. panta 2. punkts), neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra; |
| --- | --- |

4)

Deleģējot Eiropas Patentu iestādei kompensācijas shēmas administrēšanu (5. pants) un tulkojumu publicēšanu (6. panta 2. punkts), neesot ievērota sprieduma lietā Meroni judikatūra;

| 5) | Regulas piemērošanu padarot atkarīgu no nolīguma par Vienoto patentu tiesu stāšanās spēkā, esot pārkāpts Savienības tiesību autonomijas princips. |
| --- | --- |

5)

Regulas piemērošanu padarot atkarīgu no nolīguma par Vienoto patentu tiesu stāšanās spēkā, esot pārkāpts Savienības tiesību autonomijas princips.

---

(1)  OV L 361, 89. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — A, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-148/13)

2013/C 171/32

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: A

Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Prejudiciālais jautājums

Kādas robežas ir noteiktas Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 4. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it īpaši tās 3. un 7. pantā, veidam, kādā novērtē apgalvotas dzimumorientācijas ticamību, un kā nošķir šīs robežas no robežām, kuras piemēro, pārbaudot citu vajāšanas iemeslu ticamību, un, ja tā, kādā aspektā?

---

(1)  OV L 304, 12. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — B, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-149/13)

2013/C 171/33

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: B

Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Prejudiciālais jautājums

Kādas robežas ir noteiktas Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 4. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it īpaši tās 3. un 7. pantā, veidam, kādā novērtē apgalvotas dzimumorientācijas ticamību, un kā nošķir šīs robežas no robežām, kuras piemēro, pārbaudot citu vajāšanas iemeslu ticamību, un, ja tā, kādā aspektā?

---

(1)  OV L 304, 12. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) — C, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-150/13)

2013/C 171/34

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: C

Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Prejudiciālie jautājumi

Kādas robežas ir noteiktas Eiropas Savienības Padomes 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvas 2004/83/EK (1) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu, 4. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it īpaši tās 3. un 7. pantā, veidam, kādā novērtē apgalvotas dzimumorientācijas ticamību, un kā nošķir šīs robežas no robežām, kuras piemēro, pārbaudot citu vajāšanas iemeslu ticamību, un, ja tā, kādā aspektā?

---

(1)  OV L 304, 12. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 25. martā iesniedza Cour administrative d'appel de Versailles (Francija) — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances

(Lieta C-151/13)

2013/C 171/35

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative d'appel de Versailles

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Le Rayon d'Or SARL

Atbildētājs: Ministre de l'Économie et des Finances

Prejudiciālais jautājums

Vai Sestās direktīvas (1) 11.A panta 1. punkta a) apakšpunkts, kas ir pārņemts Direktīvas 2006/112/EK (2) 73. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka “vienas likmes veselības aprūpei paredzēts maksājums”, ko slimokases izmaksā veco ļaužu pansionātiem saskaņā ar Code de la sécurité sociale L. 174-7. pantu un kas ir atbrīvots no pievienotās vērtības nodokļa, pamatojoties uz Code général des impôts 261. panta 4. punkta 1. apakšpunktu, ir uzskatāms par subsīdiju, kas ir tieši saistīta ar veselības aprūpes pakalpojumu, kuri tiek sniegti rezidentiem, cenu un kas tādējādi ietilpst pievienotās vērtības nodokļa piemērošanas jomā?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

(2)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/18

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2013. gada 24. janvāra spriedumu lietā T-474/09 Fercal/ITSB — Jacson of Scandinavia (“Jackson Shoes”) 2013. gada 28. martā iesniedza Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda

(Lieta C-159/13 P)

2013/C 171/36

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
  (pārstāvis — A. J. Rodrigues, advokāts)

Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta) spriedumu lietā T-474/09, kas pasludināts 2013. gada 24. janvārī un izsniegts 2013. gada 25. janvārī, un līdz ar to atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (turpmāk tekstā — “ITSB”) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. augusta lēmumu R 1253/2008-2 spēkā neesamības atzīšanas procesā Nr. 2004/C (Kopienas preču zīmes “JACKSON SHOES” reģistrācijas pieteikums Nr. 1 077 858), kas apelācijas sūdzības iesniedzējai paziņots 2009. gada 30. septembrī, saskaņā ar piemērojamajām Kopienu tiesību normām; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta) spriedumu lietā T-474/09, kas pasludināts 2013. gada 24. janvārī un izsniegts 2013. gada 25. janvārī, un līdz ar to atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (turpmāk tekstā — “ITSB”) Apelāciju otrās padomes 2009. gada 18. augusta lēmumu R 1253/2008-2 spēkā neesamības atzīšanas procesā Nr. 2004/C (Kopienas preču zīmes “JACKSON SHOES” reģistrācijas pieteikums Nr. 1 077 858), kas apelācijas sūdzības iesniedzējai paziņots 2009. gada 30. septembrī, saskaņā ar piemērojamajām Kopienu tiesību normām;

| — | tādējādi apstiprināt apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes derīgumu un atstāt minēto preču zīmi spēkā; |
| --- | --- |

—

tādējādi apstiprināt apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes derīgumu un atstāt minēto preču zīmi spēkā;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lai gan ir taisnība, ka starp vārdiem “JACKSON” un “JACSON” ir grafiska un fonētiska līdzība, konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājums esot jāveic, tos aplūkojot kopumā: “JACKSON SHOES”/“JACSON OF SCANDINAVIA AB”.

No Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/104/EEK (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta izrietot, ka tas, kā preču zīmes uztver vidusmēra patērētājs, ir noteicošs faktors visaptverošajā sajaukšanas iespējas vērtējumā.

Vidusmēra patērētājs, kas aplūko konfliktējošos apzīmējumus kopumā, varot viegli konstatēt, ka tie ir dažādu veidu atšķirīgi apzīmējumi: viena preču zīme un viena firma — šajā gadījumā akronīma “AB” iekļaušanas dēļ, kas palīdzot izslēgt iespēju, ka preču zīme “JACKSON SHOES” maldinās vidusmēra patērētāju.

Apelācijas sūdzības iesniedzējas ieskatā šis aspekts esot svarīgs, jo Direktīvas 89/104/EEK 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā esot noteikts, ka tas, kā preču zīmes uztver vidusmēra patērētājs, ir noteicošs faktors visaptverošajā sajaukšanas iespējas vērtējumā.

Runa esot par apzīmējumiem, kas pildot precīzi noteiktas un ļoti atšķirīgas funkcijas: preču zīme esot apzīmējums, kas ir piemērots, lai kāda uzņēmuma preces vai pakalpojumus nošķirtu no pārējo uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem (Regulas par Kopienas preču zīmi 4. panta beigu daļa), savukārt firma kalpojot, lai identificētu uzņēmumu, nošķirot to no pārējiem uzņēmumiem.

Turklāt līdzīgo vārdu, kas tiek bieži lietoti vairākās valstīs, izmantošana nevarot radīt sajaukšanas iespēju, ja šie vārdi esot kombinēti ar citiem elementiem tādējādi, ka šī izmantošana nemaldina patērētāju un nerada negodīgu konkurenci sajaukšanas starp apelācijas sūdzības iesniedzējas un otras puses precēm dēļ.

Nevarot (balstoties uz vienkāršu firmu, ko izmanto Zviedrijā) atzīt ekskluzīvas izmantošanas tiesības (visās Eiropas Savienības dalībvalstīs!) attiecībā uz vārdu, ko vairākās citās Eiropas Savienības dalībvalstīs bieži lieto daudz cilvēku un arī citi uzņēmumi.

Turklāt nevarot otrajai pusei atzīt tiesības liegt apelācijas sūdzības iesniedzējai reģistrēt preču zīmi “JACKSON SHOES” 25. klasē, lai gan šajā pašā klasē faktiski ir jau reģistrētas citas Kopienas preču zīmēs, kurās tiek izmantots šis vārds.

Turklāt otrā puse esot pieļāvusi to, ka tirgū līdzās pastāv dažādas apelācijas sūdzības iesniedzējas uzskaitītās un aprakstītās preču zīmes, nekad tās neesot apstrīdējusi un nekad neesot apgalvojusi, ka kāda no tām varētu maldināt vidusmēra patērētāju vai ka starp tām pastāvētu konflikts.

Persona, kas izmanto kā atšķirtspējīgu apzīmējumu elementu, kuram ir vāja atšķirtspēja un kas turklāt ir atrodams vairākos citos trešo personu atšķirtspējīgos apzīmējumos, nevarot liegt trešajai personai no jauna izmantot šo pašu apzīmējumu (vai līdzīgu apzīmējumu) kombinācijā ar citiem elementiem.

Nekas neliedzot līdzās pastāvēt — turklāt tad, ja šī līdzāspastāvēšana jau ir fakts — atšķirtspējīgiem apzīmējumiem, kuros izmantoti līdzīgie bieži lietotie vārdi, ja, tos aplūkojot kopumā, ir iespējams tos nošķirt.

Pretēji tam, ko apgalvo otrā puse, esot konstatēts, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir iesniegusi vairākus pierādījumus par tās esamību un tās komercdarbību ne tikai visā Kopienas teritorijā, bet arī Ziemeļamerikā un Ziemeļāfrikā, lai arī tā tiek veikta nevis tā, kā to dara otrā puse — izmantojot katalogu, kas sagatavots vienīgi dzimtajā valodā un kuram līdz ar to ir ierobežots ģeogrāfisks tvērums —, bet gan ar daudzvalodu darbībām, izmantojot klātbūtni vislielākajos pasaules apavu salonos.

Kopienas preču zīme “JACKSON SHOES” nevarot tikt sajaukta ar firmu “JACSON OF SCANDINAVIA AB”, it īpaši tādēļ, ka viena ar otru līdzās pastāvot jau pietiekami ilgu laiku, neviena no pusēm neesot norādījusi uz šādas līdzāspastāvēšanas radīto kaitējumu un konkurence starp precēm neesot traucēta, turklāt ņemot vērā, ka patērētājs, sastopoties ar konfliktējošajiem apzīmējumiem, viegli konstatē, ka runa ir par vienu preču zīmi un vienu firmu, proti, neapšaubāmi par divu dažādu veidu atšķirīgiem apzīmējumiem.

Turklāt, kā pārsūdzētajā spriedumā atzinusi Vispārējā tiesa un atzinušas puses, tad, kad vidusmēra patērētājs sastopas ar šo Kopienas preču zīmi un šo firmu, nevarot būt nekādas sajaukšanas starp abiem apzīmējumiem. Turklāt “(..) preču zīmju līdzības vērtējumā ir jāņem vērā to radītais kopējais iespaids (skat. Vispārējās tiesas 2009. gada 12. novembra spriedumu lietā T-438/07 Spa Monopole/ITSB — De Francesco Import (“SpagO”), Krājums, II-4115. lpp., 23. punkts un tajā minētā judikatūra)”.

Turklāt — un tas esot ļoti svarīgs faktors saistībā ar šī strīda risinājumu — atbildētāja, t.i., ITSB, esot ļāvusi reģistrēt vairākas preču zīmes, kas ietver vārdu “JAKSON”, apavu apzīmēšanai, un tā, lemjot par jaunas Kopienas preču zīmes, kurā izmantots tas pats (bieži lietojams) vārds “JAKSON”, reģistrācijas pieteikumu, nedrīkstot pilnībā neņemt vērā šo faktisko situāciju.

Neņemot vērā šo faktisko situāciju, ITSB esot rīkojusies patvaļīgi un esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu.

Pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpti Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (2) 8. panta 4. punkts un 53. panta 1. punkta c) apakšpunkts.

---

(1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.).

(2)  OV L 78, 1. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-163/13)

2013/C 171/37

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Turbu.com BV

Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

Prejudiciālie jautājumi

Vai, pamatojoties uz Eiropas Savienības tiesībām, valsts iestādēm un tiesu iestādēm jāatsakās piemērot atbrīvojums no PVN attiecībā uz piegādi Kopienas iekšienē, ja, pamatojoties uz objektīviem datiem, ir skaidrs, ka saistībā ar minētajām precēm runa ir par PVN krāpšanu un nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka viņš tajā piedalās, ja valsts tiesiskais regulējums nav paredzējis šādos apstākļos atteikt atbrīvojumu?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 2. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Turbu.com Mobile Phone’s BV, otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-164/13)

2013/C 171/38

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Turbu.com Mobile Phone’s BV

Otrs lietas dalībnieks: Staatssecretaris van Financiën

Prejudiciālais jautājums

Vai, pamatojoties uz Eiropas Savienības tiesībām, valsts iestādēm un tiesu iestādēm jāatsakās piemērot tiesības uz atskaitīšanu, ja, pamatojoties uz objektīviem datiem, ir skaidrs, ka saistībā ar minētajām precēm runa ir par PVN krāpšanu un nodokļa maksātājs zināja vai viņam bija jāzina, ka viņš tajā piedalās, ja valsts tiesiskais regulējums nav paredzējis šādos apstākļos atteikt tiesības uz atskaitīšanu?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/19

---

Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Eiropas Komisija/Polijas Republika

(Lieta C-169/13)

2013/C 171/39

Tiesvedības valoda — poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Yerrell un J. Hottiaux)

Atbildētāja: Polijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | konstatēt, ka Polijas Republika, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi (1) prasības attiecībā uz pašnodarbinātiem autovadītājiem vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, nav izpildījusi savus šīs direktīvas 2. panta 1. punktā, kā arī 3.-7. pantā un 11. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka Polijas Republika, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīvas 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi (1) prasības attiecībā uz pašnodarbinātiem autovadītājiem vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, nav izpildījusi savus šīs direktīvas 2. panta 1. punktā, kā arī 3.-7. pantā un 11. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Polijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīva 2002/15/EK pašnodarbinātiem autovadītājiem ir piemērojama kopš 2009. gada 23. marta.

---

(1)  OV L 80, 35. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Cour administrative d'appel de Lyon (Francija) — Maurice Leone un Blandine Leone/Garde des Sceaux, Ministre de la Justicen un Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

(Lieta C-173/13)

2013/C 171/40

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative d'appel de Lyon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājas: Maurice Leone un Blandine Leone

Atbildētājas: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice un Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | vai Code des pensions civiles et militaires de retraites L. 24. panta un R. 37. panta noteikumi, skatot tos kopā un kas grozīti ar 2004. gada 30. decembra Likumu Nr. 2004-1485 par grozījumiem 2004. gada budžetā un 2005. gada 10. maija Dekrētu Nr. 2005-449, var tikt uzskatīti par tādiem, kas paredz netiešu diskrimināciju starp vīriešiem un sievietēm Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta izpratnē; |
| --- | --- |

1)

vai Code des pensions civiles et militaires de retraites L. 24. panta un R. 37. panta noteikumi, skatot tos kopā un kas grozīti ar 2004. gada 30. decembra Likumu Nr. 2004-1485 par grozījumiem 2004. gada budžetā un 2005. gada 10. maija Dekrētu Nr. 2005-449, var tikt uzskatīti par tādiem, kas paredz netiešu diskrimināciju starp vīriešiem un sievietēm Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta izpratnē;

| 2) | vai 2003. gada 26. decembra Dekrēta 2003-1306 par Caisse nationale de retraites des agents des collectivités locales nodarbināto ierēdņu pensiju shēmu 15. pants var tikt uzskatīts par tādu, kas paredz netiešu diskrimināciju starp vīriešiem un sievietēm Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta izpratnē; |
| --- | --- |

2)

vai 2003. gada 26. decembra Dekrēta 2003-1306 par Caisse nationale de retraites des agents des collectivités locales nodarbināto ierēdņu pensiju shēmu 15. pants var tikt uzskatīts par tādu, kas paredz netiešu diskrimināciju starp vīriešiem un sievietēm Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta izpratnē;

| 3) | vai pozitīvas atbildes uz vienu no pirmajiem diviem jautājumiem gadījumā šādu netiešu diskrimināciju var pamatot ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punktu? |
| --- | --- |

3)

vai pozitīvas atbildes uz vienu no pirmajiem diviem jautājumiem gadījumā šādu netiešu diskrimināciju var pamatot ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punktu?

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/20

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-496/10 Bank Mellat/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-176/13 P)

2013/C 171/41

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Boelaert un M. Bishop)

Pārējie lietas dalībnieki: Bank Mellat, Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T–496/10; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T–496/10;

| — | pieņemt galīgo spriedumu lietā un noraidīt Bank Mellat celto prasību par apstrīdētajiem pasākumiem; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo spriedumu lietā un noraidīt Bank Mellat celto prasību par apstrīdētajiem pasākumiem;

| — | piespriest Bank Mellat atlīdzināt izdevumus, kas Padomei radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest Bank Mellat atlīdzināt izdevumus, kas Padomei radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Padome uzskata, ka Vispārējās tiesas 2013. gada 29. janvāra spriedumā lietā T-496/10 Bank Mellat/Padome ir šādas kļūdas tiesību piemērošanā:

| 1) | Attiecībā uz prasības pieņemamību Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka Bank Mellat bija tiesības atsaukties uz pamattiesību aizsardzību un garantēšanu neatkarīgi no tā, vai to varētu uzskatīt par Irānas valsts veidojumu; |
| --- | --- |

1)

Attiecībā uz prasības pieņemamību Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka Bank Mellat bija tiesības atsaukties uz pamattiesību aizsardzību un garantēšanu neatkarīgi no tā, vai to varētu uzskatīt par Irānas valsts veidojumu;

| 2) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka atsevišķi norādītie iemesli ierobežojošu pasākumu noteikšanai Bank Mellat nebija pietiekami precīzi; |
| --- | --- |

2)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka atsevišķi norādītie iemesli ierobežojošu pasākumu noteikšanai Bank Mellat nebija pietiekami precīzi;

| 3) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi Padomes lietas materiāliem judikatūru par informācijas paziņošanu; |
| --- | --- |

3)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi Padomes lietas materiāliem judikatūru par informācijas paziņošanu;

| 4) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka norādītie iemesli ierobežojošo pasākumu noteikšanai Bank Mellat neatbilda iekļaušanas attiecīgajos tiesību aktos nosacījumiem un nebija pamatoti, jo:






  — | tā pienācīgi neņēma vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības Padomes secinājumu par to, ka Bank Mellat atvieglo darījumus Irānas kodolenerģijas, raķešu un aizsardzības organizācijām; |
| --- | --- | --- |

4)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka norādītie iemesli ierobežojošo pasākumu noteikšanai Bank Mellat neatbilda iekļaušanas attiecīgajos tiesību aktos nosacījumiem un nebija pamatoti, jo:

—

tā pienācīgi neņēma vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības Padomes secinājumu par to, ka Bank Mellat atvieglo darījumus Irānas kodolenerģijas, raķešu un aizsardzības organizācijām;

| — | tā neņēma vērā faktu, ka pierādījumi par Bank Mellat atbalstu Irānas kodolenerģijas darbībām nāk no slepena avota; |
| --- | --- |

—

tā neņēma vērā faktu, ka pierādījumi par Bank Mellat atbalstu Irānas kodolenerģijas darbībām nāk no slepena avota;

| — | tā kļūdaini uzskatīja, ka ar to, ka Bank Mellat ir sniegusi bankas pakalpojumus Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībās iesaistītai vienībai pirms ANO Drošības padome iekļāva šo vienību (sarakstā), ir nepietiekami, lai pamatotu ierobežojošu pasākumu noteikšanu Bank Mellat. |
| --- | --- |

—

tā kļūdaini uzskatīja, ka ar to, ka Bank Mellat ir sniegusi bankas pakalpojumus Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībās iesaistītai vienībai pirms ANO Drošības padome iekļāva šo vienību (sarakstā), ir nepietiekami, lai pamatotu ierobežojošu pasākumu noteikšanu Bank Mellat.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/21

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2013. gada 1. februāra spriedumu lietā T-368/11 Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL/Eiropas Komisija 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL

(Lieta C-199/13 P)

2013/C 171/42

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL (pārstāvji — K. Van Maldegem, avocat, R. Cana, avocat)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Nīderlandes Karaliste

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T–368/11; un |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T–368/11; un

| — | atcelt Komisijas Regulu (ES) Nr. 366/2011 (turpmāk tekstā — “apstrīdētā regula”), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), attiecībā uz XVII pielikumu (akrilamīdu) (1); vai |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Regulu (ES) Nr. 366/2011 (turpmāk tekstā — “apstrīdētā regula”), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), attiecībā uz XVII pielikumu (akrilamīdu) (1); vai

| — | pakārtoti, atdot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā lemtu par apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību atcelt tiesību aktu; un |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atdot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā lemtu par apelācijas sūdzības iesniedzēju prasību atcelt tiesību aktu; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus šīs lietas tiesāšanās izdevumus (ieskaitot tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā). |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus šīs lietas tiesāšanās izdevumus (ieskaitot tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā).

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka, noraidot viņu prasību atcelt apstrīdēto regulu, Vispārējā tiesa pārkāpa Kopienu tiesības. It īpaši apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi vairākas kļūdas, interpretējot faktiskos apstākļus un apelācijas sūdzības iesniedzēju situācijā piemērojamo tiesisko regulējumu. Tā rezultātā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, proti:

| — | nepareizi interpretēja Regulu Nr. 1488/94 (2), secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, neņemot vērā visus būtiskos faktus un apstākļus; |
| --- | --- |

—

nepareizi interpretēja Regulu Nr. 1488/94 (2), secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, neņemot vērā visus būtiskos faktus un apstākļus;

| — | nepareizi interpretēja Regulu Nr. 1488/94, secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā attiecībā uz vērā ņemto datu par iedarbību izvērtēšanu; |
| --- | --- |

—

nepareizi interpretēja Regulu Nr. 1488/94, secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā attiecībā uz vērā ņemto datu par iedarbību izvērtēšanu;

| — | pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā un nepareizi interpretēja REACH, secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, pieņemot apstrīdēto regulu, pamatojoties uz informāciju, kas attiecas uz citu produktu, nekā to uz kuru attiecas apstrīdētajā regulā noteiktie ierobežojumi; |
| --- | --- |

—

pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā un nepareizi interpretēja REACH, secinot, ka Komisija nepieļāva acīmredzamu kļūdu novērtējumā, pieņemot apstrīdēto regulu, pamatojoties uz informāciju, kas attiecas uz citu produktu, nekā to uz kuru attiecas apstrīdētajā regulā noteiktie ierobežojumi;

| — | pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Komisija nav pārkāpusi samērīguma principu; |
| --- | --- |

—

pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Komisija nav pārkāpusi samērīguma principu;

| — | pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Komisija nav pārkāpusi savu pienākumu izklāstīt pamatojumu; un |
| --- | --- |

—

pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Komisija nav pārkāpusi savu pienākumu izklāstīt pamatojumu; un

| — | nepareizi interpretēja apstrīdēto regulu, secinot, ka tā arī attiecas uz NMA būvjavām, kuras satur akrilamīdu. |
| --- | --- |

—

nepareizi interpretēja apstrīdēto regulu, secinot, ka tā arī attiecas uz NMA būvjavām, kuras satur akrilamīdu.

Šo iemeslu dēļ apelācijas sūdzības iesniedzējas uzskata, ka Vispārējās tiesas spriedums lietā T–368/11 būtu jāatceļ un apstrīdētā regula jāanulē.

---

(1)  OV L 101, 12. lpp.

(2)  Komisijas 1994. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1488/94, ar ko nosaka principus esošo vielu riska faktoru novērtēšanai attiecībā uz cilvēkiem un vidi saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 (OV, L 161, 3. lpp).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/22

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedumu lietā T-494/10 Bank Saderat Iran/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 16. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-200/13 P)

2013/C 171/43

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Bishop un S. Boelaert)

Pārējie lietas dalībnieki: Bank Saderat Iran, Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedumu lietā T–494/10; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 5. februāra spriedumu lietā T–494/10;

| — | pieņemt galīgo spriedumu lietā un noraidīt Bank Saderat celto prasību par apstrīdētajiem pasākumiem; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo spriedumu lietā un noraidīt Bank Saderat celto prasību par apstrīdētajiem pasākumiem;

| — | piespriest Bank Saderat atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest Bank Saderat atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Padome uzskata, ka Vispārējās tiesas 2013. gada 5. februāra spriedumā lietā T-494/10 Bank Saderat/Padome ir šādas kļūdas tiesību piemērošanā:

| 1) | Attiecībā uz prasības pieņemamību Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka Bank Saderat bija tiesības atsaukties uz pamattiesību aizsardzību un garantēšanu neatkarīgi no tā, vai to varētu uzskatīt par Irānas valsts veidojumu; |
| --- | --- |

1)

Attiecībā uz prasības pieņemamību Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka Bank Saderat bija tiesības atsaukties uz pamattiesību aizsardzību un garantēšanu neatkarīgi no tā, vai to varētu uzskatīt par Irānas valsts veidojumu;

| 2) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka atsevišķi norādītie iemesli ierobežojošu pasākumu noteikšanai Bank Saderat nebija pietiekami precīzi; |
| --- | --- |

2)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka atsevišķi norādītie iemesli ierobežojošu pasākumu noteikšanai Bank Saderat nebija pietiekami precīzi;

| 3) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi Padomes lietas materiāliem judikatūru par informācijas paziņošanu; |
| --- | --- |

3)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi Padomes lietas materiāliem judikatūru par informācijas paziņošanu;

| 4) | Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka norādītie iemesli ierobežojošo pasākumu noteikšanai Bank Saderat nebija pamatoti, jo:






  — | tā pienācīgi neņēma vērā faktu, ka pierādījumi par Bank Saderat atbalstu Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībām nāk no slepena avota; |
| --- | --- | --- |

4)

Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka norādītie iemesli ierobežojošo pasākumu noteikšanai Bank Saderat nebija pamatoti, jo:

—

tā pienācīgi neņēma vērā faktu, ka pierādījumi par Bank Saderat atbalstu Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībām nāk no slepena avota;

| — | tā pienācīgi neņēma vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības Padomes Rezolūcijā 1803 (2008) iekļauto norādi uz Bank Saderat saistībā ar Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībām; |
| --- | --- |

—

tā pienācīgi neņēma vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības Padomes Rezolūcijā 1803 (2008) iekļauto norādi uz Bank Saderat saistībā ar Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībām;

| — | tā kļūdaini uzskatīja, ka Padomei ir jāsniedz detalizēta informācija par Bank Saderat darbībām ar divu noteiktu vienību, kuras iesaistītas Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībās, akreditīviem. |
| --- | --- |

—

tā kļūdaini uzskatīja, ka Padomei ir jāsniedz detalizēta informācija par Bank Saderat darbībām ar divu noteiktu vienību, kuras iesaistītas Irānas kodolieroču izplatīšanas darbībās, akreditīviem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/22

---

Prasība, kas celta 2013. gada 18. aprīlī — Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-209/13)

2013/C 171/44

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, pārstāvji, M. Hoskins QC, P. Baker QC, V. Wakefield, Barrister)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu 2013/52/ES (1), ar ko atļauj ciešāku sadarbību finanšu darījumu nodokļa jomā, un |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu 2013/52/ES (1), ar ko atļauj ciešāku sadarbību finanšu darījumu nodokļa jomā, un

| — | piespriest Padomei atlīdzināt Apvienotajai Karalistei šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt Apvienotajai Karalistei šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2013/52/ES esot pretrunā LESD 327. pantam, jo tas atļauj uzlikt finanšu darījumu nodokli (“FDN”) ar pārrobežu iedarbību, ar kuru netiks ievērota valstu, kuras nav dalībvalstis, kompetence, tiesības un pienākumi.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2013/52/ES esot prettiesisks, jo tas ļauj uzlikt FDN ar pārrobežu iedarbību, kuram starptautiskajās paražu tiesībās nav pamatojuma.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padomes Lēmums 2013/52/ES esot pretrunā LESD 332. pantam, jo tas atļauj ciešāku sadarbību FDN jomā, kura piemērošana nenovēršami radītu izdevumus valstīm, kuras nav dalībvalstis.

---

(1)  OV L 22, 11. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/23

---

Prasība, kas celta 2013. gada 19. aprīlī — Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-211/13)

2013/C 171/45

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — W. Mölls un W. Roels)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Prasītājas prasījumi:

| 1) | atzīt, ka, pieņemot un paturot spēkā tādas tiesību normas, atbilstoši kurām, piemērojot mantojuma un dāvinājuma nodokli saistībā ar Vācijas teritorijā atrodošos nekustamo īpašumu, tiek piemērota tikai neliela ar nodokli neapliekamā summa, ja dāvinātājs vai mantojuma atstājējs un ieguvējs mantošanas vai dāvināšanas brīdī ir dzīvojuši citā dalībvalstī, bet, ja vismaz viena no abām personām attiecīgajā laikā ir dzīvojusi Vācijā, neapliekamā summa ir ievērojami augstāka, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi LESD 63. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka, pieņemot un paturot spēkā tādas tiesību normas, atbilstoši kurām, piemērojot mantojuma un dāvinājuma nodokli saistībā ar Vācijas teritorijā atrodošos nekustamo īpašumu, tiek piemērota tikai neliela ar nodokli neapliekamā summa, ja dāvinātājs vai mantojuma atstājējs un ieguvējs mantošanas vai dāvināšanas brīdī ir dzīvojuši citā dalībvalstī, bet, ja vismaz viena no abām personām attiecīgajā laikā ir dzīvojusi Vācijā, neapliekamā summa ir ievērojami augstāka, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi LESD 63. pantā paredzētos pienākumus;

| 2) | piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apliekot ar nodokli mantojumu un dāvinājumu, atbilstoši Vācijas tiesībām tiek piemērotas samērā lielas ar nodokli neapliekamās summas, īpaši gadījumos, kad mantošana vai dāvinājums notiek laulāto, vecāku un bērnu, kā arī noteiktu radinieku starpā. Šīs augstās neapliekamās summas tomēr ir piemērojamas tikai tad, ja Vācijas nodokļu piemērošanas pilnvaras ir neierobežotas, savukārt, ja tās ir ierobežotas, var piemērot vien nelielu fiksētu neapliekamo summu. Atbilstoši kritērijiem, kurus Tiesa izklāstījusi spriedumā lietā Mattner
   (1), šis tiesiskais regulējums neatbilst LESD 63. pantam.

---

(1)  2010. gada 22. aprīļa spriedums lietā C-510/08 Mattner, Krājums, I-3553. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/23

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-235/08 Acron OAO un Dorogobuzh OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO, Dorogobuzh OAO

(Lieta C-215/13 P)

2013/C 171/46

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Acron OAO, Dorogobuzh OAO (pārstāvji — B. Evtimov, E. Borovikov, advokāti, D. O'Keeffe, Solicitor)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Fertilizers Europe

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-235/08 Aron OAO un Dorogobuzh OAO/Eiropas Savienības Padome; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-235/08 Aron OAO un Dorogobuzh OAO/Eiropas Savienības Padome;

| — | pieņemt galīgo spriedumu par lietu pēc būtības un atcelt Padomes 2008. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 236/2008, ar ko izbeidz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu veikto daļēju starpposma antidempinga maksājuma pārskatīšanu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam (1), ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo spriedumu par lietu pēc būtības un atcelt Padomes 2008. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 236/2008, ar ko izbeidz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu veikto daļēju starpposma antidempinga maksājuma pārskatīšanu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam (1), ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus abās instancēs; |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus abās instancēs;

| — | piespriest personai, kas iestājusies lietā — Fertilizers Europe, segt savus tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, kā arī savus tiesāšanās izdevumus gadījumā, ja tā iestājas lietā Tiesā, un atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar tās iestāšanos lietā(-s). |
| --- | --- |

—

piespriest personai, kas iestājusies lietā — Fertilizers Europe, segt savus tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, kā arī savus tiesāšanās izdevumus gadījumā, ja tā iestājas lietā Tiesā, un atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar tās iestāšanos lietā(-s).

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējā tiesa:

| — | esot nepareizi interpretējusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu un līdz ar to arī atbilstošo Vienošanās par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību, kas ir pievienota Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu I A pielikumā, VI panta īstenošanu 2.2.1.1. panta 1. apakšpunktu; |
| --- | --- |

—

esot nepareizi interpretējusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu un līdz ar to arī atbilstošo Vienošanās par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību, kas ir pievienota Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu I A pielikumā, VI panta īstenošanu 2.2.1.1. panta 1. apakšpunktu;

| — | esot apstiprinājusi kļūdainu juridisko interpretāciju un Antidempinga pamatregulas 2. panta 3. punkta pārkāpumu, un tādējādi arī atbilstošā (Līguma par) PTO 2.2. panta pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

esot apstiprinājusi kļūdainu juridisko interpretāciju un Antidempinga pamatregulas 2. panta 3. punkta pārkāpumu, un tādējādi arī atbilstošā (Līguma par) PTO 2.2. panta pārkāpumu;

| — | neesot sniegusi pareizu juridisku novērtējumu saiknei starp Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, un tā rezultātā esot atbalstījusi kļūdainu Regulas (EK) Nr. 1972/2002 preambulas 3. un 4. apsvēruma, un līdz ar to arī 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta otrā teikuma, juridisku interpretāciju, kā arī neesot nodrošinājusi pēdējās minētās interpretācijas/normas atbilstību (Līgumam par) PTO. |
| --- | --- |

—

neesot sniegusi pareizu juridisku novērtējumu saiknei starp Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, un tā rezultātā esot atbalstījusi kļūdainu Regulas (EK) Nr. 1972/2002 preambulas 3. un 4. apsvēruma, un līdz ar to arī 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta otrā teikuma, juridisku interpretāciju, kā arī neesot nodrošinājusi pēdējās minētās interpretācijas/normas atbilstību (Līgumam par) PTO.

---

(1)  OV L 75, 1. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/24 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/24

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Acron OAO/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 23. aprīlī iesniedza Acron OAO

(Lieta C-216/13 P)

2013/C 171/47

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Acron OAO (pārstāvji — B. Evtimov, E. Borovikov, advokāti, D. O'Keeffe, Solicitor)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija, Fertilizers Europe

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Aron OAO/Eiropas Savienības Padome; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2013. gada 7. februāra spriedumu lietā T-118/10 Aron OAO/Eiropas Savienības Padome;

| — | pieņemt galīgo spriedumu par lietu pēc būtības un atcelt Padomes 2009. gada 18. decembra īstenošanas Regulu (ES) Nr. 1251/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tādu urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam, kuru izcelsme ir, inter alia, Krievijā (1), ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo spriedumu par lietu pēc būtības un atcelt Padomes 2009. gada 18. decembra īstenošanas Regulu (ES) Nr. 1251/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tādu urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam, kuru izcelsme ir, inter alia, Krievijā (1), ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus abās instancēs; |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus Tiesā un Vispārējā tiesā, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus abās instancēs;

| — | piespriest personai, kas iestājusies lietā — Fertilizers Europe, segt savus tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, kā arī savus tiesāšanās izdevumus gadījumā, ja tā iestājas lietā Tiesā, un atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar tās iestāšanos lietā(-s). |
| --- | --- |

—

piespriest personai, kas iestājusies lietā — Fertilizers Europe, segt savus tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā, kā arī savus tiesāšanās izdevumus gadījumā, ja tā iestājas lietā Tiesā, un atlīdzināt visus apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas radušies sakarā ar tās iestāšanos lietā(-s).

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa:

| — | esot nepareizi interpretējusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu un līdz ar to arī atbilstošo Vienošanās par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību, kas ir pievienota Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu I A pielikumā, VI panta īstenošanu 2.2.1.1. panta 1. apakšpunktu; |
| --- | --- |

—

esot nepareizi interpretējusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta pirmo teikumu un līdz ar to arī atbilstošo Vienošanās par 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību, kas ir pievienota Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) izveidošanu I A pielikumā, VI panta īstenošanu 2.2.1.1. panta 1. apakšpunktu;

| — | esot apstiprinājusi kļūdainu juridisko interpretāciju un Antidempinga pamatregulas 2. panta 3. punkta pārkāpumu, un tādējādi arī atbilstošā (Līguma par) PTO 2.2. panta pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

esot apstiprinājusi kļūdainu juridisko interpretāciju un Antidempinga pamatregulas 2. panta 3. punkta pārkāpumu, un tādējādi arī atbilstošā (Līguma par) PTO 2.2. panta pārkāpumu;

| — | neesot sniegusi pareizu juridisku novērtējumu saiknei starp Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, un tā rezultātā esot atbalstījusi kļūdainu Regulas (EK) Nr. 1972/2002 (2) preambulas 3. un 4. apsvēruma, un līdz ar to arī 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta, juridisku interpretāciju, kā arī neesot nodrošinājusi pēdējās minētās interpretācijas/normas atbilstību (Līgumam par) PTO; |
| --- | --- |

—

neesot sniegusi pareizu juridisku novērtējumu saiknei starp Antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkta otro teikumu un 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, un tā rezultātā esot atbalstījusi kļūdainu Regulas (EK) Nr. 1972/2002 (2) preambulas 3. un 4. apsvēruma, un līdz ar to arī 2. panta 5. punkta 1. apakšpunkta, juridisku interpretāciju, kā arī neesot nodrošinājusi pēdējās minētās interpretācijas/normas atbilstību (Līgumam par) PTO;

| — | esot apstiprinājusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā. |
| --- | --- |

—

esot apstiprinājusi Antidempinga pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta pārkāpumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

---

(1)  OV L 338, 5. lpp.

(2)  Padomes 2002. gada 5. novembra Regula (EK) Nr. 1972/2002, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 305, 1. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/25 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/25

---

Prasība, kas celta 2013. gada 6. maijā — Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-248/13)

2013/C 171/48

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, J.-P. Keppenne un D. Martin)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot Komisijas priekšlikumu par Padomes regulu, ar ko kopš 2012. gada 1. jūlija pielāgo Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku darba samaksu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kuri attiecas uz šo darba samaksu un pensijām, Padome nav izpildījusi Civildienesta noteikumos paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot Komisijas priekšlikumu par Padomes regulu, ar ko kopš 2012. gada 1. jūlija pielāgo Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku darba samaksu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kuri attiecas uz šo darba samaksu un pensijām, Padome nav izpildījusi Civildienesta noteikumos paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā prasībā prasītāja apgalvo, ka Padome ir prettiesiski atturējusies pieņemt Komisijas priekšlikumu par Padomes regulu, ar ko pielāgo ierēdņu un pārējo darbinieku darba samaksu un pensijas atbilstoši Civildienesta noteikumu XI pielikuma 3. pantam, kaut gan no šī panta saistošajiem noteikumiem izriet, ka minētās darba samaksas un pensiju ikgadējās koriģēšanas metode ir automātiska procedūra, saistībā ar kuru Padomei nav rīcības brīvības. Ar iepriekš minēto pantu ir noteikts pienākums Padomei pieņemt Komisijas priekšlikumu pirms kārtējā gada 31. decembra. Komisija pārmet Padomei, ka tā esot vienīgi konstatējusi, ka Padomē nav kvalificētā vairākuma, lai pieņemtu Komisijas priekšlikumu, pirmkārt, attiecībā uz darba algu pielāgojumu un, otrkārt, attiecībā uz Civildienesta noteikumu XI pielikumā paredzētajiem korekcijas koeficientiem. Prasītāja uzskata, ka Padome patiesībā esot bez pamatojuma piemērojusi XI pielikuma 10. pantu, ignorēdama Komisijas un Parlamenta pilnvaras. Šādi rīkodamās, Padome esot pārkāpusi ne tikai iepriekš minētās tiesību normas, bet arī institucionālā līdzsvara principu, tādējādi nepareizi izmantodama pilnvaras.

---

Vispārējā tiesa

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/26

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 25. aprīļa spriedums — Bell & Ross/ITSB — KIN (Rokas pulksteņa korpuss)

(Lieta T-80/10) (1)

(Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā ir attēlots rokas pulksteņa korpuss - Agrāks dizainparaugs - Spēkā neesamības pamats - Individuāla rakstura neesamība - Atšķirīga kopējā iespaida neesamība - Informēts lietotājs - Autora brīvības pakāpe - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6. pants un 25. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Saistība ar pretpieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu - Kopienas dizainparaugu tiesa - Regulas Nr. 6/2002 91. pants)

2013/C 171/49

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nīderlande) (pārstāvis — S. Guerlain, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: KIN AB (Upplands Väsby, Šveice) (pārstāvji — M. Nielsen un C. Galichet, advokāti)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2009. gada 9. decembra lēmumu lietā R 1285/2008-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Klockgrossisten i Norden AB un Bell & Ross BV

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Bell & Ross BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies KIN AB procesā Apelāciju padomē. |
| --- | --- |

2)

Bell & Ross BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies KIN AB procesā Apelāciju padomē.

---

(1)  OV C 113, 1.5.2010.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/26

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 6. maija spriedums — Kieffer Omnitec/Komisija

(Lieta T-288/11) (1)

(Pakalpojumu publiskā iepirkuma līgumi - Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūra - HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšana Joseph-Bech ēkā Luksemburgā - Pretendenta piedāvājuma noraidīšana - Vienlīdzīga attieksme - Pārskatāmība - Samērīgums - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pienākums norādīt pamatojumu)

2013/C 171/50

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: A+P Kieffer Omnitec Sàrl (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — A. Delvaux, V. Bertrand un M. Devos, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A.-M. Rouchaud-Joët un S. Delaude, pārstāvji, kam palīdz V. Vanden Acker, advokāts)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2011. gada 1. aprīļa lēmumu, ar ko noraidīts piedāvājums, kuru prasītāja iesniedza konkursa procedūrā par HVAC iekārtu, sprinkleru un hidrosanitāro iekārtu uzturēšanas Joseph Bech ēkā Luksemburgā līgumu noslēgšanu (OV 2010/S 241-367523), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | A+P Kieffer Omnitec Sàrl sedz tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

A+P Kieffer Omnitec Sàrl sedz tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 252, 27.8.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/26

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Alumina/Padome

(Lieta T-304/11) (1)

(Dempings - Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera imports - Normālā vērtība - Pārdošanu vietējā tirgū reprezentatīvais raksturs - Peļņas marža - Parasta tirdzniecības aprite)

2013/C 171/51

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Alumina d.o.o. (Zvornik, Bosnija un Herzogovina) (pārstāvji — J.-F. Bellis un B. Servais, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — J.-P. Hix, pārstāvis, kam palīdz G. Berrisch un A. Polcyn, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — É. Gippini Fournier un H. van Vliet)

Priekšmets

Prasība atcelt Padomes 2011. gada 11. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 464/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera importam (OV L 125, 1. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Padomes 2011. gada 11. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 464/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera importam, ciktāl tā attiecas uz Alumina d.o.o.; |
| --- | --- |

1)

atcelt Padomes 2011. gada 11. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 464/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu Bosnijas un Hercegovinas izcelsmes ceolīta A pulvera importam, ciktāl tā attiecas uz Alumina d.o.o.;

| 2) | Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Alumina tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Alumina tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 226, 30.7.2011.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/27 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/27

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — Boehringer Ingelheim International/ITSB (“RELY-ABLE”)

(Lieta T-640/11) (1)

(Kopienas preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “RELY-ABLE” - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Pakārtots arguments)

2013/C 171/52

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Vācija) (pārstāvji — V. von Bomhard, A. Renck un C. Steudtner, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 30. septembra lēmumu lietā R 756/2011-4 attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “RELY-ABLE” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Kopienu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Boehringer Ingelheim International GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Boehringer Ingelheim International GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 58, 25.2.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/27 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/27

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 30. aprīļa spriedums — ABC-One/ITSB (“SLIM BELLY”)

(Lieta T-61/12) (1)

(Kopienas preču zīme - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SLIM BELLY” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamatojums - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

2013/C 171/53

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Austrija) (pārstāvis — S. Merz, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāve — D. Walicka)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2011. gada 17. novembra lēmumu lietā R 1077/2011-1 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “SLIM BELLY” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 98, 31.3.2012.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/28

---

Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting and Sky IP International (“SKYPE”)

(Lieta T-183/13)

2013/C 171/54

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Skype (Dublina, Īrija) (pārstāvji — I. Fowler, Solicitor, J. Schmitt, lawyer, un J. Mellor, QC)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste) un Sky IP International Ltd (Isleworth)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 2398/2010-4; |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 2398/2010-4;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SKYPE” — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 660 065 attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 38. klasē

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieces: pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “SKY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 203 411

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/28

---

Prasība, kas celta 2013. gada 28. martā — Skype/ITSB — British Sky Broadcasting un Sky IP International (“SKYPE”)

(Lieta T-184/13)

2013/C 171/55

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Skype (Dublina, Īrija) (pārstāvji — I. Fowler, Solicitor, J. Schmitt, lawyer, un J. Mellor, QC)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste) un Sky IP International Ltd (Isleworth)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 121/2011-4; |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 30. janvāra lēmumu lietā R 121/2011-4;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SKYPE” — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4 521 084 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38. un 42. klasē

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieces: pārējās procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: vārdiska preču zīme “SKY” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 38., 41 un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 3 203 411

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus apmierināt attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm un pakalpojumiem

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/29 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/29

---

Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Jannatian/Padome

(Lieta T-187/13)

2013/C 171/56

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Mahmoud Jannatian (Teherāna, Irāna) (pārstāvji — E. Rosenfeld un S. Monnerville, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt i) Padomes 2008. gada 23. jūnija Kopējo nostāju 2008/479/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (1); ii) Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmumu 2008/475/EK, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (2); iii) Padomes 2008. gada 7. augusta Kopējo nostāju 2008/652/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (3); iv) Padomes 2009. gada 17. novembra Lēmumu 2009/840/KĀDP, ar ko īsteno Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (4); v) Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (5); vi) Padomes 2010. gada 25. oktobra Lēmumu 2010/644/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (6); vii) Padomes 2009. gada 17. novembra Regulu (EK) Nr. 1100/2009, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un atceļ Lēmumu 2008/475/EK (7); viii) Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (8), un ix) Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (9) tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt i) Padomes 2008. gada 23. jūnija Kopējo nostāju 2008/479/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (1); ii) Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmumu 2008/475/EK, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (2); iii) Padomes 2008. gada 7. augusta Kopējo nostāju 2008/652/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (3); iv) Padomes 2009. gada 17. novembra Lēmumu 2009/840/KĀDP, ar ko īsteno Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (4); v) Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (5); vi) Padomes 2010. gada 25. oktobra Lēmumu 2010/644/KĀDP, ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (6); vii) Padomes 2009. gada 17. novembra Regulu (EK) Nr. 1100/2009, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un atceļ Lēmumu 2008/475/EK (7); viii) Padomes 2010. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (8), un ix) Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu (9) tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvota Padomes pilnvaru neesamība.






  — | Prasītājs apgalvo, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu ierobežojošus pasākumus var pieņemt vienīgi pēc Savienības Augstā pārstāvja un Komisijas kopēja priekšlikuma. Apstrīdētos lēmumus un regulas Padome pieņēma viena pati. Tādējādi tie ir spēkā neesoši pilnvaru trūkuma dēļ. |
| --- | --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvota Padomes pilnvaru neesamība.

—

Prasītājs apgalvo, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu ierobežojošus pasākumus var pieņemt vienīgi pēc Savienības Augstā pārstāvja un Komisijas kopēja priekšlikuma. Apstrīdētos lēmumus un regulas Padome pieņēma viena pati. Tādējādi tie ir spēkā neesoši pilnvaru trūkuma dēļ.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka izklāstītie iemesli, kādēļ M. Jannatian ir iekļauts II pielikumā, ir pārāk neskaidri, lai izpildītu judikatūrā noteiktos kritērijus attiecībā uz pienākumu norādīt pamatojumu. Lai izpildītu pienākumu norādīt pamatojumu, Padomei būtu vajadzējis konstatēt konkrētus un specifiskus faktus, kuri raksturotu, ka prasītājs ir sniedzis reālu atbalstu Irānas valdībai vai Irānas darbībām saistībā ar kodolieroču izplatīšanu. Līdz ar to apstrīdētajos lēmumos un regulās nav sniegts pamatojums. |
| --- | --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

—

Prasītājs apgalvo, ka izklāstītie iemesli, kādēļ M. Jannatian ir iekļauts II pielikumā, ir pārāk neskaidri, lai izpildītu judikatūrā noteiktos kritērijus attiecībā uz pienākumu norādīt pamatojumu. Lai izpildītu pienākumu norādīt pamatojumu, Padomei būtu vajadzējis konstatēt konkrētus un specifiskus faktus, kuri raksturotu, ka prasītājs ir sniedzis reālu atbalstu Irānas valdībai vai Irānas darbībām saistībā ar kodolieroču izplatīšanu. Līdz ar to apstrīdētajos lēmumos un regulās nav sniegts pamatojums.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots prasītāja pamattiesību pārkāpums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka, pirmkārt, tiktāl, ciktāl apstrīdētajos lēmumos un regulās nav sniegts pamatojums, tiek pārkāptas prasītāja tiesības uz aizstāvību; otrkārt, apstrīdēto lēmumu un regulu prettiesiskums ietekmē šo tiesvedību, jo tas ir šķērslis prasītāja iespējai aizstāvēties, no vienas puses, un ir traucēta Tiesas spēja veikt apstrīdēto lēmumu un regulu likumības pārbaudi, no otras puses. No tā izriet, ka ir pārkāptas prasītāja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. Visbeidzot tiktāl, ciktāl prasītājam ir liegtas tiesības uz aizstāvību un tā kā ir iedragāta Tiesas iespēja veikt apstrīdēto lēmumu un regulu attiecībā uz līdzekļu iesaldēšanas pasākumiem, kuri pēc savas būtības ir “sevišķi apspiedoši”, likumības pārbaudi, tad prasītāja tiesībām uz īpašumu ir piemērots neattaisnots ierobežojums. |
| --- | --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots prasītāja pamattiesību pārkāpums.

—

Prasītājs apgalvo, ka, pirmkārt, tiktāl, ciktāl apstrīdētajos lēmumos un regulās nav sniegts pamatojums, tiek pārkāptas prasītāja tiesības uz aizstāvību; otrkārt, apstrīdēto lēmumu un regulu prettiesiskums ietekmē šo tiesvedību, jo tas ir šķērslis prasītāja iespējai aizstāvēties, no vienas puses, un ir traucēta Tiesas spēja veikt apstrīdēto lēmumu un regulu likumības pārbaudi, no otras puses. No tā izriet, ka ir pārkāptas prasītāja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. Visbeidzot tiktāl, ciktāl prasītājam ir liegtas tiesības uz aizstāvību un tā kā ir iedragāta Tiesas iespēja veikt apstrīdēto lēmumu un regulu attiecībā uz līdzekļu iesaldēšanas pasākumiem, kuri pēc savas būtības ir “sevišķi apspiedoši”, likumības pārbaudi, tad prasītāja tiesībām uz īpašumu ir piemērots neattaisnots ierobežojums.

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots pierādījumu pret prasītāju trūkums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka Padome nav sniegusi pierādījumu elementus un informāciju, uz kuru tā ir pamatojusies, pieņemot apstrīdētos lēmumus un regulas. |
| --- | --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots pierādījumu pret prasītāju trūkums.

—

Prasītājs apgalvo, ka Padome nav sniegusi pierādījumu elementus un informāciju, uz kuru tā ir pamatojusies, pieņemot apstrīdētos lēmumus un regulas.

| 5) | Ar piekto pamatu tiek apgalvota kļūda faktos.






  — | Prasītājs apgalvo, ka pretēji tam, kas ir minēts apstrīdētajos lēmumos un regulās, prasītājs attiecīgajos datumos, kuros viņš tika iekļauts sarakstā ar citām personām un organizācijām, uz kurām tiek attiecināti ierobežojošie pasākumi, vairs nebija Atomenerģijas organizācijas vadītāja vietnieks. Padome tādējādi ir pieļāvusi kļūdu faktos, iekļaujot prasītāju sarakstā tikai tādēļ, ka vairāku apstrīdēto lēmumu un regulu pieņemšanas laikā viņš bija Atomenerģijas organizācijas vadītāja vietnieks. |
| --- | --- | --- |

5)

Ar piekto pamatu tiek apgalvota kļūda faktos.

—

Prasītājs apgalvo, ka pretēji tam, kas ir minēts apstrīdētajos lēmumos un regulās, prasītājs attiecīgajos datumos, kuros viņš tika iekļauts sarakstā ar citām personām un organizācijām, uz kurām tiek attiecināti ierobežojošie pasākumi, vairs nebija Atomenerģijas organizācijas vadītāja vietnieks. Padome tādējādi ir pieļāvusi kļūdu faktos, iekļaujot prasītāju sarakstā tikai tādēļ, ka vairāku apstrīdēto lēmumu un regulu pieņemšanas laikā viņš bija Atomenerģijas organizācijas vadītāja vietnieks.

| 6) | Ar sesto pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā.






  — | Prasītājs apgalvo, ka 20. panta b) punktu nav paredzēts per se piemērot personām, kuras ieņem vadošus amatus kādā no VIII pielikumā uzskaitītajām organizācijām. Turklāt 20. panta b) punktā ir paredzēts iekļaut sarakstā tās personas, “kuras piedalās ar kodolieroču izplatīšanu saistītās darbībās Irānā, ir tieši saistītas ar tām vai

  sniedz tām atbalstu”. Padome ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, iekļaujot prasītāju II pielikumā, nesniedzot nekādus pieradījumus par to, ka prasītājs laikā, kad viņš tika iekļauts II pielikumā, sniegtu aktīvu un efektīvu atbalstu Irānas kodoldarbībām. |
| --- | --- | --- |

6)

Ar sesto pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā.

—

Prasītājs apgalvo, ka 20. panta b) punktu nav paredzēts per se piemērot personām, kuras ieņem vadošus amatus kādā no VIII pielikumā uzskaitītajām organizācijām. Turklāt 20. panta b) punktā ir paredzēts iekļaut sarakstā tās personas, “kuras piedalās ar kodolieroču izplatīšanu saistītās darbībās Irānā, ir tieši saistītas ar tām vai

  sniedz tām atbalstu”. Padome ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, iekļaujot prasītāju II pielikumā, nesniedzot nekādus pieradījumus par to, ka prasītājs laikā, kad viņš tika iekļauts II pielikumā, sniegtu aktīvu un efektīvu atbalstu Irānas kodoldarbībām.

| 7) | Ar septīto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda faktu novērtējumā un samērīguma principa pārkāpums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka šajā lietā nav tāda vispārējo interešu mērķa, ar ko varētu attaisnot, ka šādus stingrus pasākumus piemēro personām, kuras kaut vai uz īsu laiku ir bijušas vadošā amatā Irānas Atomenerģijas organizācijā (AEOI). Turklāt, pat ja šos pasākumus uzskatītu par attaisnotiem ar vispārējo interešu mērķi, tie joprojām būtu apšaubāmi, jo ar tiem netiek ievērota saprātīga samērīguma attiecība starp izmantotajiem līdzekļiem un sasniedzamo mērķi. |
| --- | --- | --- |

7)

Ar septīto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda faktu novērtējumā un samērīguma principa pārkāpums.

—

Prasītājs apgalvo, ka šajā lietā nav tāda vispārējo interešu mērķa, ar ko varētu attaisnot, ka šādus stingrus pasākumus piemēro personām, kuras kaut vai uz īsu laiku ir bijušas vadošā amatā Irānas Atomenerģijas organizācijā (AEOI). Turklāt, pat ja šos pasākumus uzskatītu par attaisnotiem ar vispārējo interešu mērķi, tie joprojām būtu apšaubāmi, jo ar tiem netiek ievērota saprātīga samērīguma attiecība starp izmantotajiem līdzekļiem un sasniedzamo mērķi.

---

(1)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2008. gada 24. jūnijs, Nr. L 163, 43. lpp.

(2)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2008. gada 24. jūnijs, Nr. L 163, 29. lpp.

(3)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2008. gada 8. augusts, Nr. L 213, 58. lpp.

(4)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2009. gada 18. novembris, Nr. L 303, 64. lpp.

(5)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2010. gada 27. jūlijs, Nr. L 195, 39. lpp.

(6)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2010. gada 27. oktobris, Nr. L 281, 81. lpp.

(7)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2009. gada 18. novembris, Nr. L 303, 31. lpp.

(8)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2010. gada 27. oktobris, Nr. L 281, 1. lpp.

(9)  
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis, 2012. gada 24. marts, Nr. L 88, 1. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/30

---

Prasība, kas celta 2013. gada 2. aprīlī — Transworld Oil Computer Centrum u.c./Eurojust

(Lieta T-192/13)

2013/C 171/57

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Transworld Oil Computer Centrum BV (Berg en Dal, Nīderlande), Transworld Payment Solutions Ltd (Bermuda), Transworld ICT Solutions Ltd (Bangalore, Indija), Transworld Oil USA, Inc. (Houston, Amerikas Savienotās Valstis), Bermuda First Curaçao Ltd (Bermuda) un Johannes Christiaan Martinus Augustinus Maria Deuss (Bermuda) (pārstāvis — T. Barkhuysen, advokāts)

Atbildētājs: Eurojust

Prasītāju prasījumi:

Prasītāji lūdz

| — | atcelt Eurojust2013. gada 2. februāra apstiprinošo lēmumu, |
| --- | --- |

—

atcelt Eurojust2013. gada 2. februāra apstiprinošo lēmumu,

| — | piespriest Eurojust pieņemt lēmumu pamatojoties uz 2013. gada 31. decembra atkārtoto iesniegumu un ņemot vērā Vispārējās tiesas nostāju, |
| --- | --- |

—

piespriest Eurojust pieņemt lēmumu pamatojoties uz 2013. gada 31. decembra atkārtoto iesniegumu un ņemot vērā Vispārējās tiesas nostāju,

| — | piespriest Eurojust segt izdevumus, kas radušies saistībā ar prasības pieteikuma sagatavošanu un atkārtoto pieteikumu. |
| --- | --- |

—

piespriest Eurojust segt izdevumus, kas radušies saistībā ar prasības pieteikuma sagatavošanu un atkārtoto pieteikumu.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza piecus pamatus.

| 1) | Pirmais pamats: Eurojust nav pārbaudījis visus prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus.






  — | 2012. gada 4. oktobra lūgums sniegt informāciju un 2013. gada 31. decembra atkārtotais lūgums sniegt informāciju esot bijuši atšķirīgi juridiski pamatoti, tostarp ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV C 83, 389. lpp.) 8. panta 2. punktu, 41. panta 2. punktu un 42. pantu. Tomēr Eurojust apstrīdēto lēmumu ir pieņēmis balstoties vienīgi uz noteikumiem par piekļuvi Eurojust dokumentiem. Pārējos prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus Eurojust esot prettiesiski ignorējis. |
| --- | --- | --- |

1)

Pirmais pamats: Eurojust nav pārbaudījis visus prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus.

—

2012. gada 4. oktobra lūgums sniegt informāciju un 2013. gada 31. decembra atkārtotais lūgums sniegt informāciju esot bijuši atšķirīgi juridiski pamatoti, tostarp ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (OV C 83, 389. lpp.) 8. panta 2. punktu, 41. panta 2. punktu un 42. pantu. Tomēr Eurojust apstrīdēto lēmumu ir pieņēmis balstoties vienīgi uz noteikumiem par piekļuvi Eurojust dokumentiem. Pārējos prasītāju izvirzītos juridiskos pamatojumus Eurojust esot prettiesiski ignorējis.

| 2) | Otrais pamats: Lēmums neesot ticis pieņemts ar pietiekamu rūpību un esot nepilnīgi pamatots.






  — | Eurojust atsakās sniegt pieprasīto informāciju un atsaucas uz Noteikumu par piekļuvi Eurojust dokumentiem 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktos paredzētajiem izņēmumiem. Tomēr apstrīdētajā lēmumā Eurojust nav pamatojis, kādēļ un ciktāl šie izņēmumi ir piemērojami konkrētajā gadījumā. |
| --- | --- | --- |

2)

Otrais pamats: Lēmums neesot ticis pieņemts ar pietiekamu rūpību un esot nepilnīgi pamatots.

—

Eurojust atsakās sniegt pieprasīto informāciju un atsaucas uz Noteikumu par piekļuvi Eurojust dokumentiem 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktos paredzētajiem izņēmumiem. Tomēr apstrīdētajā lēmumā Eurojust nav pamatojis, kādēļ un ciktāl šie izņēmumi ir piemērojami konkrētajā gadījumā.

| 3) | Trešais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētos izņēmumus “izmeklēšanas procedūras valstī” un “smagas noziedzības apkarošana”.






  — | Prasītājiem bija pamatotas un pareizas aizdomas, ka viena vai vairākas tiesību aizsardzības iestādes ir rīkojušās prettiesiski krimināllietas (iepriekšējās) izmeklēšanas ietvaros. Lai šīs aizdomas apstiprinātu, tie tostarp iesniedza pieteikumu par informācijas sniegšanu Eurojust. Eurojust apgalvo, ka pieprasīto informāciju tas nevar sniegt, jo joprojām notiek izmeklēšanas darbības. Prasītāji uzskata, ka Eurojust uz šiem izņēmumiem atsaucas kļūdas pēc un bez pietiekama pamatojuma. |
| --- | --- | --- |

3)

Trešais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētos izņēmumus “izmeklēšanas procedūras valstī” un “smagas noziedzības apkarošana”.

—

Prasītājiem bija pamatotas un pareizas aizdomas, ka viena vai vairākas tiesību aizsardzības iestādes ir rīkojušās prettiesiski krimināllietas (iepriekšējās) izmeklēšanas ietvaros. Lai šīs aizdomas apstiprinātu, tie tostarp iesniedza pieteikumu par informācijas sniegšanu Eurojust. Eurojust apgalvo, ka pieprasīto informāciju tas nevar sniegt, jo joprojām notiek izmeklēšanas darbības. Prasītāji uzskata, ka Eurojust uz šiem izņēmumiem atsaucas kļūdas pēc un bez pietiekama pamatojuma.

| 4) | Ceturtais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto izņēmumu “personas privātā dzīve un integritāte”.






  — | Eurojust neesot nedz apgalvojis, nedz pierādījis, ka pieprasītajos dokumentos ir ietverti trešo personu dati. Turklāt vienīgi tas, ka dokumentā ir ietverti personas dati, obligāti nenozīmē, ka tiktu skarta personas privātā dzīve vai integritāte. Amatpersonu iespējamās atrunas, kuras nemaz nav paustas savā vārdā, neesot pamats nesniegt pieprasīto informāciju. |
| --- | --- | --- |

4)

Ceturtais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto izņēmumu “personas privātā dzīve un integritāte”.

—

Eurojust neesot nedz apgalvojis, nedz pierādījis, ka pieprasītajos dokumentos ir ietverti trešo personu dati. Turklāt vienīgi tas, ka dokumentā ir ietverti personas dati, obligāti nenozīmē, ka tiktu skarta personas privātā dzīve vai integritāte. Amatpersonu iespējamās atrunas, kuras nemaz nav paustas savā vārdā, neesot pamats nesniegt pieprasīto informāciju.

Ciktāl tiekot skarta personas privātā dzīve un integritāte Eurojust esot bijis jānoskaidro, vai un kā pieprasītie dokumenti — pilnībā vai daļēji anonimizēti — var tikt izsniegti. Arī to Eurojust nepamatoti neesot izdarījis.

| 5) | Piektais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto izņēmumu “atbilstošo noteikumu par dienesta noslēpumu piemērošana”.
  Atsaukšanās uz šo izņēmumu esot nepamatota. Prasītāji nespēj noteikt, kādi konfidencialitātes noteikumi būtu piemērojami šajā gadījumā, un tie apšauba, ka būtu jāpiemēro tādi konfidencialitātes noteikumi, kuriem būtu pretrunā pieprasīto dokumentu izsniegšana. |
| --- | --- |

5)

Piektais pamats: Eurojust ir nepareizi piemērojis Noteikumu par piekļuvi dokumentiem 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto izņēmumu “atbilstošo noteikumu par dienesta noslēpumu piemērošana”.

Atsaukšanās uz šo izņēmumu esot nepamatota. Prasītāji nespēj noteikt, kādi konfidencialitātes noteikumi būtu piemērojami šajā gadījumā, un tie apšauba, ka būtu jāpiemēro tādi konfidencialitātes noteikumi, kuriem būtu pretrunā pieprasīto dokumentu izsniegšana.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/31

---

Prasība, kas celta 2013. gada 3. aprīlī — dm-drogerie markt/ITSB — V-Contact (“CAMEA”)

(Lieta T-195/13)

2013/C 171/58

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvji — B. Beinert un O. Bludovsky, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: V-Contact Kft (Szada, Ungārija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1) un, grozot to, anulēt prasītājas preču zīmi; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1) un, grozot to, anulēt prasītājas preču zīmi;

| — | pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1) un nodot lietu atpakaļ ITSB; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1) un nodot lietu atpakaļ ITSB;

| — | pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1). |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 17. janvāra lēmumu (apelācija saistībā ar iebildumu procesu Nr. R 452/2012-1).

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CAMEA” tostarp attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 16. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 279 928

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: starptautiska reģistrācija, ko tostarp attiecina uz Eiropas Savienību un kas attiecas uz precēm, kas ietilpst 3., 5. un 8. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/31

---

Prasība, kas celta 2013. gada 5. aprīlī — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ITSB — Stal-Florez Botero (“la nana”)

(Lieta T-196/13)

2013/C 171/59

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brēmene, Vācija) (pārstāvis — T. Boddien, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Lina M. Stal-Florez Botero (Maarssen, Nīderlande)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 29. janvāra lēmumu lietā R 300/2012-1 saistībā ar spēkā neesamības atzīšanas procesu Nr. 000005025 C (Kopienas preču zīme Nr. 005 205 125) starp Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG un Lina M. Stal-Florez Botero, kura rīkojas La Nana vārdā; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 29. janvāra lēmumu lietā R 300/2012-1 saistībā ar spēkā neesamības atzīšanas procesu Nr. 000005025 C (Kopienas preču zīme Nr. 005 205 125) starp Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG un Lina M. Stal-Florez Botero, kura rīkojas La Nana vārdā;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “la nana” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 20. un 24. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5 205 125

Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar 53. panta 1. punkta a) apakšpunktu

Anulēšanas nodaļas lēmums: noraidīt prasību par spēkā neesamības atzīšanu pilnībā, pamatojoties uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 57. panta 2. un 3. punktu

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 57. panta 2. un 3. punkta un 78. panta 1. punkta f) apakšpunkta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/32

---

Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Imax/ITSB — Himax Technologies (“IMAX”)

(Lieta T-198/13)

2013/C 171/60

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Imax Corporation (Mississauga, Kanāda) (pārstāvji — V. von Bomhard, lawyer, un K. Hughes, Solicitor)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Himax Technologies, Inc. (Tainan County, Taivāna)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 23. janvāra lēmumu lietā R 740/2012-5 un |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 23. janvāra lēmumu lietā R 740/2012-5 un

| — | piespriest atbildētājam un — gadījumā, ja otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece iestātos lietā — personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un — gadījumā, ja otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece iestātos lietā — personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “IMAX” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9., 41. un 45. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 392 556

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “Himax” reģistrācijas Nr. 4 411 658 un Nr. 4 411 641 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9. un 42. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/32

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 30. janvāra spriedumu lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Patrizia De Luca

(Lieta T-200/13 P)

2013/C 171/61

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Patrizia De Luca (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi un J.-N. Louis, avocats)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt un nospriest, ka






  — | Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. janvāra spriedums lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) tiek atcelts; |
| --- | --- | --- |

—

atzīt un nospriest, ka

—

Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 30. janvāra spriedums lietā F-20/06 RENV De Luca/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts) tiek atcelts;

| — | pieņemot lēmumu atbilstoši jaunajiem noteikumiem, |
| --- | --- |

—

pieņemot lēmumu atbilstoši jaunajiem noteikumiem,

| — | atzīt un nospriest, ka






  — | Eiropas Komisijas 2005. gada 23. februāra lēmums iecelt apelācijas sūdzības iesniedzēju administratores amatā tiek atcelts tiktāl, ciktāl viņa ir klasificēta A*9 pakāpes 2. līmenī; |
| --- | --- | --- |

—

atzīt un nospriest, ka

—

Eiropas Komisijas 2005. gada 23. februāra lēmums iecelt apelācijas sūdzības iesniedzēju administratores amatā tiek atcelts tiktāl, ciktāl viņa ir klasificēta A*9 pakāpes 2. līmenī;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza vairākus iebildumus saistībā ar kļūdām tiesību piemērošanā.

| 1) | Pirmais iebildums attiecas uz to, ka, interpretējot Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-563/10 P De Luca/Komisija tādējādi, ka apstrīdētā lēmuma likumības pārbaude pirmajā instancē esot attiekusies tikai uz darbā pieņemšanas noteikumu analoģiskas piemērošanas sekām, CDT neesot ņēmusi vērā noteikumu, kas ir piemērojami normālas karjeras attīstības jomā, prioritāti. |
| --- | --- |

1)

Pirmais iebildums attiecas uz to, ka, interpretējot Vispārējās tiesas 2011. gada 14. decembra spriedumu lietā T-563/10 P De Luca/Komisija tādējādi, ka apstrīdētā lēmuma likumības pārbaude pirmajā instancē esot attiekusies tikai uz darbā pieņemšanas noteikumu analoģiskas piemērošanas sekām, CDT neesot ņēmusi vērā noteikumu, kas ir piemērojami normālas karjeras attīstības jomā, prioritāti.

| 2) | Otrais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot secinājusi, ka Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punktu varot likumīgi piemērot pēc analoģijas, jo esot konstatēts, ka tas neizraisot apelācijas sūdzības iesniedzējai nekādas priekšrocības karjeras ziņā un ka ierobežotās priekšrocības atalgojuma ziņā ar laiku pazudīšot. |
| --- | --- |

2)

Otrais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot secinājusi, ka Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punktu varot likumīgi piemērot pēc analoģijas, jo esot konstatēts, ka tas neizraisot apelācijas sūdzības iesniedzējai nekādas priekšrocības karjeras ziņā un ka ierobežotās priekšrocības atalgojuma ziņā ar laiku pazudīšot.

| 3) | Trešais iebildums attiecas uz to, ka, pārbaudot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta likumību un tā analoģisko piemērošanu apelācijas sūdzības iesniedzējai, CDT neesot ņēmusi vērā vienlīdzīgas attieksmes principu un principu par tiesībām veidot karjeru. |
| --- | --- |

3)

Trešais iebildums attiecas uz to, ka, pārbaudot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta likumību un tā analoģisko piemērošanu apelācijas sūdzības iesniedzējai, CDT neesot ņēmusi vērā vienlīdzīgas attieksmes principu un principu par tiesībām veidot karjeru.

| 4) | Ceturtais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot jāpārbauda, un nevis apelācijas sūdzības iesniedzējai jāpierāda Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas acīmredzami neatbilstošais raksturs. |
| --- | --- |

4)

Ceturtais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot jāpārbauda, un nevis apelācijas sūdzības iesniedzējai jāpierāda Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas acīmredzami neatbilstošais raksturs.

| 5) | Piektais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot nekavējoties, bez padziļinātas pārbaudes noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes neievērošanu, kura izriet no tā, ka, neņemot vērā Civildienesta noteikumos izdarītos grozījumus, ierēdņu tiesības tikt paaugstinātiem amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu esot saglabātas, tomēr Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja tās esot zaudējusi. |
| --- | --- |

5)

Piektais iebildums attiecas uz to, ka CDT esot nekavējoties, bez padziļinātas pārbaudes noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes neievērošanu, kura izriet no tā, ka, neņemot vērā Civildienesta noteikumos izdarītos grozījumus, ierēdņu tiesības tikt paaugstinātiem amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu esot saglabātas, tomēr Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. panta 3. punkta piemērošanas dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja tās esot zaudējusi.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/33 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/33

---

Prasība, kas celta 2013. gada 9. aprīlī — Group’Hygiène/Komisija

(Lieta T-202/13)

2013/C 171/62

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Group’Hygiène (Parīze, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nav kompetences, jo Komisija nevarēja, pamatojoties uz tās izpildu kompetenci, grozīt pamatregulējuma būtiskos elementus. Tā kā ar Direktīvu 2013/2/ES (1) iepakojuma definīcija ir attiecināta uz produktiem, kas nebija norādīti Direktīvā 94/62/EK (2), tādējādi Direktīva 2013/2/ES ir pieņemta, pārkāpjot pilnvaras. |
| --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nav kompetences, jo Komisija nevarēja, pamatojoties uz tās izpildu kompetenci, grozīt pamatregulējuma būtiskos elementus. Tā kā ar Direktīvu 2013/2/ES (1) iepakojuma definīcija ir attiecināta uz produktiem, kas nebija norādīti Direktīvā 94/62/EK (2), tādējādi Direktīva 2013/2/ES ir pieņemta, pārkāpjot pilnvaras.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots LESD 296. pants un Eiropas Savienības tiesību vispārējie principi par pienākumu norādīt pamatojumu, jo Direktīvā 2013/2/ES nav paskaidroti iemesli, kādēļ tikai noteikti apvalki ir iepakojumi. Prasītāja apgalvo, ka tiesību akta pamatojums bija īpaši nepieciešams tādēļ, ka ar apstrīdēto pasākumu ir mainīta nostāja salīdzinājumā ar Eiropas Savienības iestāžu iepriekšējo nostāju šajā jomā. |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots LESD 296. pants un Eiropas Savienības tiesību vispārējie principi par pienākumu norādīt pamatojumu, jo Direktīvā 2013/2/ES nav paskaidroti iemesli, kādēļ tikai noteikti apvalki ir iepakojumi. Prasītāja apgalvo, ka tiesību akta pamatojums bija īpaši nepieciešams tādēļ, ka ar apstrīdēto pasākumu ir mainīta nostāja salīdzinājumā ar Eiropas Savienības iestāžu iepriekšējo nostāju šajā jomā.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērota Direktīva 94/62/EK, jo esot acīmredzams, ka apvalkus nevar uzskatīt par iepakojumiem tādēļ, ka apvalki ir tīri iekšējs produkta elements un tie neatbilst iepakojuma legālajai definīcijai, kas ir noteikta Direktīvā 94/62/EK. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērota Direktīva 94/62/EK, jo esot acīmredzams, ka apvalkus nevar uzskatīt par iepakojumiem tādēļ, ka apvalki ir tīri iekšējs produkta elements un tie neatbilst iepakojuma legālajai definīcijai, kas ir noteikta Direktīvā 94/62/EK.

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots vienlīdzības princips, jo Direktīva 2013/2/ES paredz dažādu attieksmi pret salīdzināmām situācijām, ciktāl direktīvā rūpnieciskie apvalki netiek kvalificēti kā iepakojumi, lai gan rūpnieciskie apvalki un nerūpnieciskie apvalki atrodas objektīvi salīdzināmā situācijā un produkti, kam ir apvalkiem līdzīgas īpašības, ir izslēgti no iepakojumu kategorijas. |
| --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots vienlīdzības princips, jo Direktīva 2013/2/ES paredz dažādu attieksmi pret salīdzināmām situācijām, ciktāl direktīvā rūpnieciskie apvalki netiek kvalificēti kā iepakojumi, lai gan rūpnieciskie apvalki un nerūpnieciskie apvalki atrodas objektīvi salīdzināmā situācijā un produkti, kam ir apvalkiem līdzīgas īpašības, ir izslēgti no iepakojumu kategorijas.

| 5) | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi, jo ar Direktīvu 2013/2/ES no jauna ir strauji un bez pārejas pasākumiem apšaubīts Eiropas Savienības likumdevēja pieņemtais risinājums, saskaņā ar kuru apvalki nav iepakojumi Direktīvas 94/62/EK izpratnē. |
| --- | --- |

5)

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievēroti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi, jo ar Direktīvu 2013/2/ES no jauna ir strauji un bez pārejas pasākumiem apšaubīts Eiropas Savienības likumdevēja pieņemtais risinājums, saskaņā ar kuru apvalki nav iepakojumi Direktīvas 94/62/EK izpratnē.

| 6) | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, jo apstrīdētais pasākums izraisa nesamērīgas finansiālas sekas automobiļu nozares tirgus dalībniekiem atšķirībā no citām ražošanas nozarēm, uz kurām attiecas iepakojumu tiesiskais regulējums, apvalku ražotāji nevar samazināt ražoto apvalku apjomu, jo tie ir absolūti nepieciešami un integrēti produktos. |
| --- | --- |

6)

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots samērīguma princips, jo apstrīdētais pasākums izraisa nesamērīgas finansiālas sekas automobiļu nozares tirgus dalībniekiem atšķirībā no citām ražošanas nozarēm, uz kurām attiecas iepakojumu tiesiskais regulējums, apvalku ražotāji nevar samazināt ražoto apvalku apjomu, jo tie ir absolūti nepieciešami un integrēti produktos.

---

(1)  OV 2013, L 37, 10. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīva 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (OV L 365, 10. lpp.).

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/34

---

Prasība, kas celta 2013. gada 8. aprīlī — Stance/ITSB — Pokarna (“STANCE”)

(Lieta T-206/13)

2013/C 171/63

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Stance, Inc. (San Clemente, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji — R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Pokarna Ltd (Secundrabad, Indija)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 1. februāra lēmumu lietā R 885/2012-5 saistībā ar iebildumiem, kas celti pret Kopienas preču zīmes “STANCE” reģistrācijas pieteikumu Nr. 008 957 516 un kas balstīti uz Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 005 491 329; |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju piektās padomes 2013. gada 1. februāra lēmumu lietā R 885/2012-5 saistībā ar iebildumiem, kas celti pret Kopienas preču zīmes “STANCE” reģistrācijas pieteikumu Nr. 008 957 516 un kas balstīti uz Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 005 491 329;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “STANCE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8 957 516

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas melnbaltas preču zīmes “STANZA” reģistrācija attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 25. un 35. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 65. panta, 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, 75. panta, 76. panta 1. un 2. punkta un 83. panta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/34

---

Prasība, kas celta 2013. gada 10. aprīlī — 1872 Holdings/ITSB — Havana Club International (“THE SPIRIT OF CUBA”)

(Lieta T-207/13)

2013/C 171/64

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: 1872 Holdings vof (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis — M. Antoine-Lalance, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Havana Club International, SA (Havanna, Kuba)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 684/2012-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju pirmās padomes 2013. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 684/2012-1;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “THE SPIRIT OF CUBA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 42. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 2 109 106

Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīts uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunktu

Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt apstrīdēto Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/35

---

Prasība, kas celta 2013. gada 15. aprīlī — Typke/Komisija

(Lieta T-214/13)

2013/C 171/65

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Rainer Typke (Hasbergen, Vācija) (pārstāvji — B. Cortese un A. Salerno, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 5. februāra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja atkārtots lūgums piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1) — procedūrā GESTDEM 2012/3258; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2013. gada 5. februāra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja atkārtots lūgums piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (1) — procedūrā GESTDEM 2012/3258;

| — | atcelt Eiropas Komisijas netieši noraidošo 2013. gada 13. marta lēmumu par prasītāja atkārtoto lūgumu piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 — procedūrā GESTDEM 2013/0068; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas netieši noraidošo 2013. gada 13. marta lēmumu par prasītāja atkārtoto lūgumu piešķirt piekļuvi dokumentiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001 — procedūrā GESTDEM 2013/0068;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kas ir balstīts uz Regulas (EK) Nr. 1049/2001 2. un 4. panta, kā arī citu minētās regulas normu pārkāpumu, ciktāl:

| — | Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgums neietilpst Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanas jomā, jo tas drīzāk attiecas uz jaunu dokumentu sagatavošanu un nevis uz piekļuvi jau esošiem dokumentiem, esot nepamatots; |
| --- | --- |

—

Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgums neietilpst Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanas jomā, jo tas drīzāk attiecas uz jaunu dokumentu sagatavošanu un nevis uz piekļuvi jau esošiem dokumentiem, esot nepamatots;

| — | Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumi būtu nesamērīgi un tāpēc nepieņemami, pat lemjot par daļējas piekļuves piešķiršanu, esot nepamatos; |
| --- | --- |

—

Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumi būtu nesamērīgi un tāpēc nepieņemami, pat lemjot par daļējas piekļuves piešķiršanu, esot nepamatos;

| — | Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība neizpaust trešo personu personas datus, esot nepamatots, un |
| --- | --- |

—

Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība neizpaust trešo personu personas datus, esot nepamatots, un

| — | Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība saglabāt atlases komisijas darba konfidencialitāti un aizsargāt pēdējās minētās lēmumu pieņemšanas procesu, esot nepamatots. |
| --- | --- |

—

Komisijas pieņēmums, ka prasītāja lūgumus liegtu apmierināt nepieciešamība saglabāt atlases komisijas darba konfidencialitāti un aizsargāt pēdējās minētās lēmumu pieņemšanas procesu, esot nepamatots.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.)

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/35

---

Prasība, kas celta 2013. gada 16. aprīlī — Scuola Elementare Maria Montessori/Komisija

(Lieta T-220/13)

2013/C 171/66

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Roma, Itālija) (pārstāvji — A. Nucara un E. Gambaro, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā tie, kuri izvirzīti lietā T-219/13 Ferracci/Komisija.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/35

---

Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Cofresco Frischhalteprodukte/Komisija

(Lieta T-223/13)

2013/C 171/67

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Vācija) (pārstāvis — H. Weil, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to “ar lokanu materiālu (piemēram, plastikāta plēvi, alumīniju vai papīru) aptīti rullīši, caurulītes un cilindri” ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to “ar lokanu materiālu (piemēram, plastikāta plēvi, alumīniju vai papīru) aptīti rullīši, caurulītes un cilindri” ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pirmajiem pieciem lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/36

---

Prasība, kas celta 2013. gada 22. aprīlī — Melitta France/Komisija

(Lieta T-224/13)

2013/C 171/68

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Melitta France (Chezy-sur-marne, Francija) (pārstāvis — H. Weil, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to “ar lokanu materiālu (piemēram, plastikāta plēvi, alumīniju vai papīru) aptīti rullīši, caurulītes un cilindri” ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to “ar lokanu materiālu (piemēram, plastikāta plēvi, alumīniju vai papīru) aptīti rullīši, caurulītes un cilindri” ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pirmajiem pieciem lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/36

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 6. februāra rīkojumu lietā F-67/12 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio

(Lieta T-226/13 P)

2013/C 171/69

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | apmierināt visus apelācijas sūdzības iesniedzēja pirmajā instancē izvirzītos prasījumus; |
| --- | --- |

—

apmierināt visus apelācijas sūdzības iesniedzēja pirmajā instancē izvirzītos prasījumus;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam radušos tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam radušos tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā apelācijas sūdzības iesniedzējs apstrīd Civildienesta tiesas 2013. gada 6. februāra rīkojumu, ar kuru kā acīmredzami juridiski nepamatota ir noraidīta prasība, pirmkārt, atcelt lēmumu, ar kuru Eiropas Komisija noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumu atlīdzināt zaudējumus, kuri radušies saistībā ar vēstules par Civildienesta tiesas 2008. gada 4. novembra sprieduma lietā F-41/06 Marcuccio/Komisija izpildi nosūtīšanu advokātam, kurš apelācijas sūdzības iesniedzēju bija pārstāvējis apelācijas tiesvedībā par šo spriedumu, un, otrkārt, piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kurus viņš bija cietis šī apstākļa dēļ.

Savas apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs norāda uz to, ka, noraidot lūgumu atlīdzināt zaudējumus, absolūti nav norādīts pamatojums, tostarp nepietiekamu pierādījumu, faktu sagrozīšanas un nepareizas izmantošanas un patvaļīguma dēļ, kā arī, nepareizi un neloģiski interpretējot un piemērojot:

| — | tiesību normas par Eiropas Savienības iestāžu ārpuslīgumiskās atbildības rašanos; |
| --- | --- |

—

tiesību normas par Eiropas Savienības iestāžu ārpuslīgumiskās atbildības rašanos;

| — | jēdzienu “pienākums norādīt pamatojumu”, kas ir noteikts katrai Eiropas Savienības iestādei un Eiropas Savienības Tiesai; |
| --- | --- |

—

jēdzienu “pienākums norādīt pamatojumu”, kas ir noteikts katrai Eiropas Savienības iestādei un Eiropas Savienības Tiesai;

| — | jēdzienu “Eiropas Savienības iestādes prettiesiska rīcība”. |
| --- | --- |

—

jēdzienu “Eiropas Savienības iestādes prettiesiska rīcība”.

Apelācijas sūdzības iesniedzējs arī norāda uz tiesas pirmajā instancē pieņemtā lēmuma par tiesāšanās izdevumiem prettiesiskumu.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/37

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2013. gada 21. februāra rīkojumu lietā F-113/11 Marcuccio/Komisija 2013. gada 14. aprīlī iesniedza Luigi Marcuccio

(Lieta T-229/13 P)

2013/C 171/70

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Trikase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā un bez jebkādiem izņēmumiem atcelt pārsūdzēto rīkojumu;

| — | nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai. |
| --- | --- |

—

nodot šo lietu atpakaļ Civildienesta tiesai.

Pamati un galvenie argumenti

Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-203/13 P Marcuccio/Komisija izvirzītie.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/37

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Wepa Lille/Komisija

(Lieta T-231/13)

2013/C 171/71

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Wepa Lille (Bousbecque, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/37

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Hygiène Products/Komisija

(Lieta T-232/13)

2013/C 171/72

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: SCA Hygiène Products (Tremblay en France, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/38

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Hartmann/Komisija

(Lieta T-233/13)

2013/C 171/73

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Paul Hartmann SA (Châtenois, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/38

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Lucart France/Komisija

(Lieta T-234/13)

2013/C 171/74

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Lucart France (Torvilliers, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/38

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — Gopack/Komisija

(Lieta T-235/13)

2013/C 171/75

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Gopack (Manosque, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/38

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — CMC France/Komisija

(Lieta T-236/13)

2013/C 171/76

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: CMC France (Châtenois, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/39 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/39

---

Prasība, kas celta 2013. gada 23. aprīlī — SCA Tissue France/Komisija

(Lieta T-237/13)

2013/C 171/77

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: SCA Tissue France (Bois Colombes, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/39 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/39

---

Prasība, kas celta 2013. gada 24. aprīlī — Delipapier/Komisija

(Lieta T-238/13)

2013/C 171/78

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Delipapier (Frouard, Francija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/39 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/39

---

Prasība, kas celta 2013. gada 30. aprīlī — ICT/Komisija

(Lieta T-243/13)

2013/C 171/79

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Itālija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/40

---

Prasība, kas celta 2013. gada 2. maijā — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisija

(Lieta T-244/13)

2013/C 171/80

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL (Madride, Spānija) (pārstāvji — J.-M. Leprêtre un N. Chahid-Nouraï, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt, lēmumam stājoties spēkā nekavējoties, pamatojoties uz LESD 263. pantu, Komisijas 2013. gada 7. februāra Direktīvu 2013/2/ES par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu I pielikuma grozījumiem, ciktāl ar to apvalki, izņemot rūpnieciskām vajadzībām izmantotos, ir ietverti iepakojumu paraugu sarakstā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-202/13 Group’Hygiène/Komisija izvirzītajiem pamatiem.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/40

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 26. aprīļa rīkojums — Čehijas Republika/Komisija

(Lieta T-194/07) (1)

2013/C 171/81

Tiesvedības valoda — čehu

Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 199, 25.8.2007.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/40

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Ungārija/Komisija

(Lieta T-221/07) (1)

2013/C 171/82

Tiesvedības valoda — ungāru

Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 199, 25.8.2007.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/40

---

Vispārējās tiesas 2013. gada 23. aprīļa rīkojums — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisija

(Lieta T-143/13) (1)

2013/C 171/83

Tiesvedības valoda — franču

Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 123, 27.4.2013.

---

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/41

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — CB/Komisija

(Lieta F-73/11) (1)

(Civildienests - Ierēdņi - Atklāts konkurss - Paziņojums par konkursu EPSO/AD/181/10 - Nepielaišana pie novērtēšanas pārbaudījumiem)

2013/C 171/84

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: CB (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz un A. Blot, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

Priekšmets

Prasība atcelt lēmumu nepielaist prasītāju konkursa EPSO/AD/181/10 novērtēšanas pārbaudījumiem

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no CB tiesāšanās izdevumiem; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina pusi no CB tiesāšanās izdevumiem;

| 3) | CB sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

3)

CB sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem.

---

(1)  OV C 282, 24.9.2011, 53. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/41

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 24. aprīļa spriedums — Demeneix/Komisija

(Lieta F-96/12) (1)

(Civildienests - Atklāts konkurss - Neiekļaušana rezerves sarakstā - Nosacījums par profesionālo pieredzi - Rīcības brīvības apjoms)

2013/C 171/85

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs:
  Laurent Demeneix
  , (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — L. Levi un A. Blot, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un M. G. Gattinara)

Priekšmets

Prasība atcelt konkursa EPSO/AD/207/11 atlases komisijas lēmumu, ar kuru ir apstiprināts lēmums neiekļaut prasītāju rezerves sarakstā, jo viņš neatbilst konkrētām īpašām šī konkursa pielaišanas prasībām, un prasība atlīdzināt zaudējumus

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | L. Demeneix sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

L. Demeneix sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 343, 10.11.2012., 23. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/41

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 9. aprīļa rīkojums — de Brito Sequeira Carvalho/Komisija

(Lieta F-126/12) (1)

2013/C 171/86

Tiesvedības valoda — franču

Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 71, 9.3.2013., 29. lpp.

---

| 15.6.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 171/41

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2013. gada 18. aprīļa rīkojums — Rosenbaum/Komisija

(Lieta F-6/13) (1)

2013/C 171/87

Tiesvedības valoda — franču

Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 108, 13.4.2013, 39. lpp.

---