# Официален вестник C 128/2013

| | ISSN 1977-0855
  doi:10.3000/19770855.C_2013.128.bul |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 128 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 564 май 2013 г. |

ISSN 1977-0855

doi:10.3000/19770855.C_2013.128.bul

Официален вестник

на Европейския съюз

C 128

Издание на български език

Информация и известия

Година 564 май 2013 г.

---

| Известие No | Съдържание | Страница |
| --- | --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2013/C 128/01 | Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 97/23/ЕО от 29 май 1997 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения под налягане(Публикуване заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  ) | 1 |
| 2013/C 128/02 | Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно обикновените съдове под налягане(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  ) | 17 |
| 2013/C 128/03 | Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 94/9/ЕО от 23 март 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения и системи за защита, предназначени за експлоатация в потенциално експлозивна атмосфера(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  ) | 20 |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ |
| 2013/C 128/04 | Обобщена информация, която държавите-членки съобщават относно държавна помощ, предоставена в съответствие с Регламент (ЕО) No 1857/2006 на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към държавната помощ за малки и средни предприятия, осъществяващи дейност в производството на селскостопански продукти и за изменение на Регламент (ЕО) No 70/2001 | 30 |
| 2013/C 128/05 | Сведения, предоставени от държавите-членки, във връзка с държавни помощи, отпуснати съгласно Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (
  1
  ) | 34 |

Известие No

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2013/C 128/01

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 97/23/ЕО от 29 май 1997 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения под налягане(Публикуване заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  )

(Публикуване заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

1

1

2013/C 128/02

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно обикновените съдове под налягане(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  )

(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

1

17

2013/C 128/03

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 94/9/ЕО от 23 март 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения и системи за защита, предназначени за експлоатация в потенциално експлозивна атмосфера(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)
   (
  1
  )

(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

1

20

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ

2013/C 128/04

Обобщена информация, която държавите-членки съобщават относно държавна помощ, предоставена в съответствие с Регламент (ЕО) No 1857/2006 на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към държавната помощ за малки и средни предприятия, осъществяващи дейност в производството на селскостопански продукти и за изменение на Регламент (ЕО) No 70/2001

30

2013/C 128/05

Сведения, предоставени от държавите-членки, във връзка с държавни помощи, отпуснати съгласно Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (
  1
  )

1

34

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА |
| | Европейска комисия |
| 2013/C 128/06 | Държавна помощ — Германия — Държавна помощ SA.34045 (2012/C) (ex 2012/NN) — Освобождаване на големите потребители на електроенергия от такси за мрежата (§19 StromNEV) — Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (
  1
  ) | 43 |

V   Становища

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА

Европейска комисия

2013/C 128/06

Държавна помощ — Германия — Държавна помощ SA.34045 (2012/C) (ex 2012/NN) — Освобождаване на големите потребители на електроенергия от такси за мрежата (§19 StromNEV) — Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (
  1
  )

1

43

| | |
| --- | --- |
| | (1)   текст от значение за ЕИП |

---

(1)   текст от значение за ЕИП

1

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/1

---

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 97/23/ЕО от 29 май 1997 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения под налягане

(текст от значение за ЕИП)

(Публикуване заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

2013/C 128/01

Следният списък съдържа позовавания на хармонизираните стандарти за съоръжения под налягане и хармонизирани поддържащи стандарти за материали, използвани в производствените съоръжения под налягане. В случая, касаещ хармонизирания поддържащ стандарт за материали, презумпцията за съответствие със съществените изисквания за безопасност е ограничена до техническите данни за материалите по стандарт и не предполага адекватност на материала на дадено съоръжение. Впоследствие техническите данни, посочени в стандарта за материали, се оценяват въз основа на изискванията за проектиране на даденото съоръжение, за да се провери дали съответните изисквания за сигурност на Директивата за съоръжения под налягане са били спазени.

| ЕОС (1) | Заглавие и номер на хармонизирания стандарт
  (и референтен документ) | Номер на заменен стандарт | Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт
  Забележка 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) | (4) |
| CEN | EN 3-8:2006
  Пожарогасители носими. Част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкция, устойчивост на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-голямо от 30 bar | | |
| EN 3-8:2006/AC:2007 | | |
| CEN | EN 19:2002
  Промишлена арматура. Маркировка на метална арматура | | |
| CEN | EN 267:2009+A1:2011
  Автоматични горелки с принудително подаване на течно гориво | EN 267:2009
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 287-1:2011
  Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 1: Стомани | EN 287-1:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 334:2005+A1:2009
  Регулатор на налягането на газа за налягане на входа до 100 bar включително | EN 334:2005
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2009 г.) |
| CEN | EN 378-2:2008+A2:2012
  Хладилни системи и термопомпи. Изисквания за безопасност и опазване на околната среда. Част 2: Проектиране, конструкция, изпитване, маркировка и документация | EN 378-2:2008+A1:2009
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.11.2012 г.) |
| CEN | EN 593:2009+A1:2011
  Промишлена арматура. Метални клапи-бътерфлай | EN 593:2009
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2011 г.) |
| CEN | EN 676:2003+A2:2008
  Автоматични газови горелки с принудителна циркулация | | |
| EN 676:2003+A2:2008/AC:2008 | | |
| CEN | EN 764-5:2002
  Съоръжения под налягане. Част 5: Съгласуване и проверка на документацита на материалите | | |
| CEN | EN 764-7:2002
  Съоръжения под налягане. Част 7:Системи за безопасност за ненагрявани съдове под налягане | | |
| EN 764-7:2002/AC:2006 | | |
| CEN | EN 1057:2006+A1:2010
  Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за вода и газ заприложение в санитарни и отоплителни инсталации | EN 1057:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.8.2010 г.) |
| CEN | EN 1092-1:2007
  Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 1: Стоманени фланци | | |
| CEN | EN 1092-3:2003
  Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 3: Фланци от медни сплави | | |
| EN 1092-3:2003/AC:2007 | | |
| CEN | EN 1092-4:2002
  Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 4: Фланци от алуминиеви сплави | | |
| CEN | EN 1171:2002
  Промишлена арматура. Чугунени шибъри | | |
| CEN | EN 1252-1:1998
  Криогенни съдове. Материали. Част 1: Изисквания за якост при температури, по-ниски от минус 80 °C | | |
| EN 1252-1:1998/AC:1998 | | |
| CEN | EN 1252-2:2001
  Криогенни съдове. Материали. Част 2: Изисквания за вискозитета при температури между минус 80 °C и минус 20 °C | | |
| CEN | EN 1349:2009
  Арматура за управление на промишлени процеси | EN 1349:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.5.2010 г.) |
| CEN | EN 1515-4:2009
  Фланци и техните съединения. Болтови съединения. Част 4: Избор на болтови съединения за съоръжения обект на Директивата за съоръжения под налягане 97/23/EC | | |
| CEN | EN 1562:2012
  Леярство. Ковък чугун за отливки | EN 1562:1997
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 1563:2011
  Леярство. Сферографитен чугун | EN 1563:1997
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 1564:2011
  Леярство. Аустенитен сферографитен чугун за отливки | EN 1564:1997
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 1591-1:2001+A1:2009
  Фланци и техните съединения. Правила за проектиране на фланцови съединения с кръгли фланци и уплътнител. Част 1: Метод на изчисляване | EN 1591-1:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2009 г.) |
| EN 1591-1:2001+A1:2009/AC:2011 | | |
| CEN | EN 1626:2008
  Криогенни съдове. Вентили за криогенна техника | EN 1626:1999
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.5.2009 г.) |
| CEN | EN 1653:1997
  Мед и медни сплави. Плочи, листове и дискове за бойлери, съдове под налягане и съоръжения за съхраняване на топла вода | | |
| EN 1653:1997/A1:2000 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (28.2.2001 г.) |
| CEN | EN 1759-3:2003
  Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с Class. Част 3: Фланци от медни сплави | | |
| EN 1759-3:2003/AC:2004 | | |
| CEN | EN 1759-4:2003
  Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с Class. Част 4: Фланци от алуминиеви сплави | | |
| CEN | EN 1797:2001
  Криогенни съдове. Съвместимост между газ и материали | EN 1797-1:1998
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.1.2002 г.) |
| CEN | EN 1866:2005
  Пожарогасители возими | | |
| CEN | EN 1983:2006
  Индустриална арматура. Стоманени сферични вентили | | |
| CEN | EN 1984:2010
  Промишлена арматура. Стоманени шибъри | EN 1984:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN ISO 4126-1:2004
  Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 1: Предпазни вентили (ISO 4126-1:2004) | | |
| EN ISO 4126-1:2004/AC:2006 | | |
| CEN | EN ISO 4126-3:2006
  Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 3: Предпазен вентил комбиниран със защитно устройство с разрушаема мембрана (ISO 4126-3:2006) | | |
| CEN | EN ISO 4126-4:2004
  Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 4: Управляеми предпазни вентили (ISO 4126-4:2004) | | |
| CEN | EN ISO 4126-5:2004
  Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 5: Предпазни системи за контролирано изпускане на налягането (CSPRS) (ISO 4126-5:2004) | | |
| EN ISO 4126-5:2004/AC:2008 | | |
| CEN | EN ISO 9606-2:2004
  Изпитване за квалификация на заварчиците. Заваряване чрез стопяване. Част 2: Алуминий и алуминиеви сплави (ISO 9606-2:2004) | | |
| CEN | EN ISO 9606-3:1999
  Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 3: Мед и медни сплави (ISO 9606-3:1999) | | |
| CEN | EN ISO 9606-4:1999
  Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 4: Никел и никелови сплави (ISO 9606-4:1999) | | |
| CEN | EN ISO 9606-5:2000
  Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 5: Титан и титанови сплави, цирконий и циркониеви сплави (ISO 9606-5:2000) | | |
| CEN | EN ISO 9712:2012
  Изпитване (контрол) без разрушаване. Квалификация и сертификация на персонала по изпитване без разрушаване (ISO 9712:2012) | EN 473:2008
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 10028-1:2007+A1:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 1: Общи изисквания | EN 10028-1:2007
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.10.2009 г.) |
| EN 10028-1:2007+A1:2009/AC:2009 | | |
| CEN | EN 10028-2:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 2: Нелегирани и легирани стомани с определени свойства при повишена температура | EN 10028-2:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 10028-3:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 3: Заваряеми дребнозърнести стомани, нормализирани | EN 10028-3:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 10028-4:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 4: Стомани легирани с никел с определени свойства при ниска температура | EN 10028-4:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 10028-5:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 5: Термомеханично валцувани дребнозърнести заваряеми стомани | EN 10028-5:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 10028-6:2009
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 6: Заваряеми дребнозърнести стомани, закалени и отвърнати | EN 10028-6:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 10028-7:2007
  Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 7: Корозионноустойчиви стомани | EN 10028-7:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.6.2008 г.) |
| CEN | EN 10204:2004
  Метални продукти. Видове документи от контрол | | |
| CEN | EN 10213:2007
  Стоманени отливки за съдове под налягане | EN 10213-3:1995
  EN 10213-4:1995
  EN 10213-2:1995
  EN 10213-1:1995
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.5.2008 г.) |
| EN 10213:2007/AC:2008 | | |
| CEN | EN 10216-1:2002
  Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 1: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при стайна температура | | |
| EN 10216-1:2002/A1:2004 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (30.9.2004 г.) |
| CEN | EN 10216-2:2002+A2:2007
  Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 2: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при повишена температура | EN 10216-2:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (29.2.2008 г.) |
| CEN | EN 10216-3:2002
  Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 3: Тръби от легирана дребнозърнеста стомана | | |
| EN 10216-3:2002/A1:2004 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (30.9.2004 г.) |
| CEN | EN 10216-4:2002
  Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 4: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура | | |
| EN 10216-4:2002/A1:2004 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (30.9.2004 г.) |
| CEN | EN 10216-5:2004
  Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 5: Тръби от корозионноустойчива стомана | | |
| EN 10216-5:2004/AC:2008 | | |
| CEN | EN 10217-1:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 1: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при стайна температура | | |
| EN 10217-1:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-2:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 2: Електрозаварени тръби от нелегирана и легирана стомана с определени свойства при повишена температура | | |
| EN 10217-2:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-3:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 3: Тръби от легирана дребнозърнеста стомана | | |
| EN 10217-3:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-4:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 4: Електрозаварени тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура | | |
| EN 10217-4:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-5:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 5: Дъгово заварени в защитна атмосфера тръби от нелегирана и легирана стомана с определени свойства при повишена температура | | |
| EN 10217-5:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-6:2002
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 6: Дъгово заварени в защитна атмосфера тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура | | |
| EN 10217-6:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.7.2005 г.) |
| CEN | EN 10217-7:2005
  Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 7: Тръби от корозионноустойчива стомана | | |
| CEN | EN 10222-1:1998
  Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 1: Общи изисквания към изковки, ковани в открити щампи | | |
| EN 10222-1:1998/A1:2002 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.10.2002 г.) |
| CEN | EN 10222-2:1999
  Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 2: Феритни и мартензитни стомани с определени свойства при повишена температура | | |
| EN 10222-2:1999/AC:2000 | | |
| CEN | EN 10222-3:1998
  Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 3: Никелови стомани с определени свойства при ниски температури | | |
| CEN | EN 10222-4:1998
  Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 4: Заваряеми дребнозърнести стомани с висока граница на провлачане | | |
| EN 10222-4:1998/A1:2001 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.1.2002 г.) |
| CEN | EN 10222-5:1999
  Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 5: Мартензитни, аустенитни и аустенитно-феритни корозионноустойчиви стомани | | |
| EN 10222-5:1999/AC:2000 | | |
| CEN | EN 10253-2:2007
  Фитинги за тръби за челно заваряване. Част 2: Нелегирани и феритни легирани стомани със специални изисквания за контрол | | |
| CEN | EN 10253-4:2008
  Фитинги за тръби за челно заваряване.Част 4: Деформируеми аустенитни и аустенитно-феритни (дуплекс) корозионноустойчиви стомани с изисквания за специфичен контрол | | |
| EN 10253-4:2008/AC:2009 | | |
| CEN | EN 10269:1999
  Стомани и никелови сплави за свързващи елементи с определени свойства при повишена и/или ниска температура | | |
| EN 10269:1999/A1:2006 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.10.2006 г.) |
| EN 10269:1999/A1:2006/AC:2008 | | |
| CEN | EN 10272:2007
  Пръти от корозионноустойчива стомана предназначена за използване под налягане | EN 10272:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.4.2008 г.) |
| CEN | EN 10273:2007
  Пръти от горещо валцувана заваряема стомана за приложение под налягане с определени свойства при повишена температура | EN 10273:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.6.2008 г.) |
| CEN | EN 10305-4:2011
  Прецизни стоманени тръби. Технически условия на доставка. Част 4: Безшевни студеноизтеглени тръби за хидравлични и пневматични задвижващи системи | EN 10305-4:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 10305-6:2005
  Прецизни стоманени тръби. Технически условия на доставка. Част 6: Заварени студеноизтеглени тръби за хидравлични и пневматични задвижващи системи | | |
| CEN | EN ISO 10931:2005
  Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Поли(винилиден флуорид)(PVDF) Изисквания за елементи и системите (ISO 10931:2005) | | |
| CEN | EN 12178:2003
  Хладилни системи и термопомпи. Устройства за показване нивото на течност. Изисквания, изпитване и маркировка | | |
| CEN | EN 12263:1998
  Хладилни системи и термопомпи. Предпазни превключващи устройства за ограничаване на налягането. Изисквания и изпитвания | | |
| CEN | EN 12266-1:2012
  Промишлена тръбна арматура. Изпитване на метална тръбна арматура. Част 1: Изпитвания под налягане, процедури за изпитване и критерии за приемане. Задължителни изисквания | EN 12266-1:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.10.2012 г.) |
| CEN | EN 12284:2003
  Хладилни системи и термопомпи. Вентили. Изисквания, изпитване и маркиране | | |
| CEN | EN 12288:2010
  Промишлена арматура. Шибъри от медни сплави | EN 12288:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12334:2001
  Промишлена арматура. Чугунена възвратна арматура | | |
| EN 12334:2001/A1:2004 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (28.2.2005 г.) |
| EN 12334:2001/AC:2002 | | |
| CEN | EN 12392:2000
  Алуминий и алуминиеви сплави. Деформирани продукти. Специални изисквания за продукти, предназначени за производство на съдове под налягане | | |
| CEN | EN 12420:1999
  Мед и медни сплави. Изковки | | |
| CEN | EN 12434:2000
  Криогенни съдове. Криогенни гъвкави маркучи | | |
| EN 12434:2000/AC:2001 | | |
| CEN | EN 12451:2012
  Мед и медни сплави. Безшевни кръгли тръби за топлообменници | EN 12451:1999
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.11.2012 г.) |
| CEN | EN 12452:2012
  Мед и медни сплави. Валцувани, оребрени, безшевни кръгли тръби за топлообменници | EN 12452:1999
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.11.2012 г.) |
| CEN | EN 12516-1:2005
  Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 1: Табличен метод за корпуси на стоманени вентили | | |
| EN 12516-1:2005/AC:2007 | | |
| CEN | EN 12516-2:2004
  Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 2: Изчислен метод за корпуси на стоманени вентили | | |
| CEN | EN 12516-3:2002
  Арматура. Якост на корпуса. Част 3: Експериментален метод | | |
| EN 12516-3:2002/AC:2003 | | |
| CEN | EN 12516-4:2008
  Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 4: Метод за изчисляване корпуси на вентили от метали, различни от стомана | | |
| CEN | EN 12542:2010
  Съоръжения и принадлежности за LPG.Статични заварени стоманени цилиндрични резервоари серийно производство за съхранение на втечнен въглеводороден газ (LPG), които са с вместимост не по-голяма от 13 m3. Проектиране и производство | EN 12542:2002
  EN 14075:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12735-1:2010
  Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за климатични и хладилни инсталации. Част 1: Тръби за тръбопроводни системи | EN 12735-1:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12735-2:2010
  Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за климатични и хладилни инсталации. Част 2: Тръби за съоръжения | EN 12735-2:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12778:2002
  Съдове за готвене. Тенджери под налягане за употреба в домашни условия | | |
| EN 12778:2002/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2005 г.) |
| EN 12778:2002/AC:2003 | | |
| CEN | EN 12952-1:2001
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 1:Общи положения | | |
| CEN | EN 12952-2:2011
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 2: Материали за части за котли и принадлежности, работещи под налягане | EN 12952-2:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12952-3:2011
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 3: Проектиране и изчисляване на частите под налягане | EN 12952-3:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12952-5:2011
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 5: Изработване и конструкция на части от котела, които са под налягане | EN 12952-5:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12952-6:2011
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 6: Проверка на конструкцията, документацията и маркировката на части от котела, работещи под налягане | EN 12952-6:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 12952-7:2012
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 7: Изисквания за съоръженията на котела | EN 12952-7:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.4.2013 г.) |
| CEN | EN 12952-8:2002
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 8:Изисквания за горивните системи на котела за течни и газообразни горива | | |
| CEN | EN 12952-9:2002
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 9:Изисквания към говивните системи на котли свпръскване на натрошени твърди горива | | |
| CEN | EN 12952-10:2002
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 10: Изисквания за предпазни устройства срещу свръх налягане | | |
| CEN | EN 12952-11:2007
  Водотръбни котли и спомагателни устройства за инсталациите. Част 11: Изисквания за ограничаващи устройства на котела и принадлежностите | | |
| CEN | EN 12952-14:2004
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 14: Изисквания за системите DENOX за дезотиране на дим, използващи течен амоняк под налягане и воден разтвор амоняк | | |
| CEN | EN 12952-16:2002
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 16: Изисквания за решетката и флуидизираното легло на горивната система на котли на твърдо гориво | | |
| CEN | EN 12952-18:2012
  Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 18: Инструкции за експлоатация | | |
| CEN | EN 12953-1:2012
  Кожухотръбни котли. Част 1: Общи положения | EN 12953-1:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 12953-2:2012
  Кожухотръбни котли. Част 2: Материали за части за котли и принадлежности, работещи под налягане | EN 12953-2:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 12953-3:2002
  Кожухотръбни котли. Част 3: Проектиране и изчисляване на частите под налягане | | |
| CEN | EN 12953-4:2002
  Кожухотръбни котли. Част 4: Изработване и конструкция на части от котела, които са под налягане | | |
| CEN | EN 12953-5:2002
  Кожухотръбни котли. Част 5: Проверка на конструкцията, документацията и маркировката на части от котела, които са под налягане | | |
| CEN | EN 12953-6:2011
  Кожухотръбни котли. Част 6: Изисквания за устройствата и съоръженията на котела | EN 12953-6:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (9.9.2011 г.) |
| CEN | EN 12953-7:2002
  Кожухотръбни котли. Част 7: Изисквания за горивните системи на котела за течни и газообразни горива | | |
| CEN | EN 12953-8:2001
  Кожухотръбни котли. Част 8: Изисквания за предпазните устройства срещу свръх налягане | | |
| EN 12953-8:2001/AC:2002 | | |
| CEN | EN 12953-9:2007
  Кожухотръбни котли. Част 9: Изисквания за ограничаващи устройства на котела и принадлежностите | | |
| CEN | EN 12953-12:2003
  Кожухотръбни котли. Част 12: Изисквания за решетката на горивната система на котли за твърдо гориво | | |
| CEN | EN 12953-13:2012
  Кожухотръбни котли. Част 13: Инструкции за експлоатация | | |
| CEN | EN 13121-1:2003
  Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 1: Суровини. Условия за спецификация и приемане | | |
| CEN | EN 13121-2:2003
  Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 2: Композитни материали. Химична устойчивост | | |
| CEN | EN 13121-3:2008+A1:2010
  Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 3: Конструиране и изработка | EN 13121-3:2008
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.8.2010 г.) |
| EN 13121-3:2008+A1:2010/AC:2011 | | |
| CEN | EN 13134:2000
  Спояване с твърд припой. Изпитване за одобряване на процедура | | |
| CEN | EN 13136:2001
  Хладилни системи и термопомпи. Устройства за понижаване на налягането и свързаните с тях тръбопроводи. Методи за изчисляване | | |
| EN 13136:2001/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2005 г.) |
| CEN | EN 13175:2003+A2:2007
  Изисквания и изпитване за вентили и фитинги за цистерна за втечнен въглеводороден газ (LPG) | EN 13175:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2007 г.) |
| CEN | EN 13348:2008
  Мед и медни сплави. Безшевни кръгли тръби за медицински газове или вакуум | EN 13348:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (28.2.2009 г.) |
| CEN | EN 13371:2001
  Криогенни съдове. Съединения за криогенна експлоатация | | |
| CEN | EN 13397:2001
  Промишлена арматура. Мембранна арматура от метал | | |
| CEN | EN 13445-1:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 1: Общи положения | EN 13445-1:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 13445-2:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 2: Материали | EN 13445-2:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| EN 13445-2:2009/A1:2012 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| EN 13445-2:2009/A2:2012 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13445-3:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 3: Проектиране | EN 13445-3:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| EN 13445-3:2009/A1:2012 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13445-4:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 4: Производство | EN 13445-4:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| EN 13445-4:2009/A1:2011 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 13445-5:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 5: Проверка и изпитване | EN 13445-5:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| EN 13445-5:2009/A2:2011 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| EN 13445-5:2009/A3:2011 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| EN 13445-5:2009/A1:2011 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 13445-6:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 6: Изисквания за проектиране и производство на съдове под налягане и части под налягане, произведени от плавка от сферографитен чугун | EN 13445-6:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 13445-8:2009
  Ненагрявани съдове под налягане. Част 8: Допълнителни изисквания към съдовете под налягане от алуминий и алуминиеви сплави | EN 13445-8:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2009 г.) |
| CEN | EN 13458-1:2002
  Криогенни съдове. Стационарни съдове, изолирани под вакуум. Част 1: Основни изисквания | | |
| CEN | EN 13458-2:2002
  Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани под вакуум. Част 2: Проектиране, производство, контрол и изпитване | | |
| EN 13458-2:2002/AC:2006 | | |
| CEN | EN 13458-3:2003
  Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани под вакуум. Част 3: Изисквания за експлоатация | | |
| EN 13458-3:2003/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2005 г.) |
| CEN | EN 13480-1:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 1: Общи положения | EN 13480-1:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-2:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 2: Материали | EN 13480-2:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-3:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 3: Проектиране и изчисляване | EN 13480-3:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-4:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 4: Производство и монтаж | EN 13480-4:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-5:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 5: Контрол и изпитване | EN 13480-5:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-6:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 6: Допълнителни изисквания за подземни тръбопроводи | EN 13480-6:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13480-8:2012
  Метални промишлени тръбопроводи. Част 8: Допълнителни изисквания за тръбопроводи от алуминий и алуминиеви сплави | EN 13480-8:2007
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN ISO 13585:2012
  Спояване с твърд припой. Изпит за квалификация на персонал и оператори за спояване с твърд припой (ISO 13585:2012) | EN 13133:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13611:2007+A2:2011
  Устройства за безопасност и управление за газови горелки и газови уреди. Общи изисквания | EN 13611:2007
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 13648-1:2008
  Криогенни съдове. Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 1: Предпазни клапани за криогенно използване | EN 13648-1:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.5.2009 г.) |
| CEN | EN 13648-2:2002
  Криогенни съдове. Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 2: Предпазни устройства с разкъсваща се мембрана за криогенно приложение | | |
| CEN | EN 13648-3:2002
  Криогенни съдове. Устройства за защита срещу повишено налягане. Част 3: Определяне на дебита на изпускане. Вместимост и оразмеряване | | |
| CEN | EN 13709:2010
  Промишлена арматура. Вентили, спирателни вентили и възвратни вентили | EN 13709:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 13789:2010
  Промишлена арматура. Чугунени вентили | EN 13789:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 13831:2007
  Затворени разширителни съдове с вградена диафрагма за инсталиране във вода | | |
| CEN | EN 13835:2012
  Леярство. Аустенитен чугун за отливки | EN 13835:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2012 г.) |
| CEN | EN 13923:2005
  Намотъчно формувани (FRP) съдове под налягане. Материали, конструиране, производство и изпитване | | |
| CEN | EN 14071:2004
  Предпазни вентили за цистерни за LPG. Спомагателни устройства | | |
| CEN | EN 14129:2004
  Предпазни вентили за цистерни за LPG | | |
| CEN | EN 14197-1:2003
  Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 1: Основни изисквания | | |
| CEN | EN 14197-2:2003
  Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 2: Проектиране, производство, надзор и изпитване | | |
| EN 14197-2:2003/A1:2006 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (28.2.2007 г.) |
| EN 14197-2:2003/AC:2006 | | |
| CEN | EN 14197-3:2004
  Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 3: Експлоатационни изисквания | | |
| EN 14197-3:2004/A1:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.12.2005 г.) |
| EN 14197-3:2004/AC:2004 | | |
| CEN | EN 14222:2003
  Котли с тръби за дим от корозионно устойчива стомана | | |
| CEN | EN 14276-1:2006+A1:2011
  Съоръжения под налягане за хладилни системи и термопомпи. Част 1: Съдове. Общи изисквания | EN 14276-1:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (9.9.2011 г.) |
| CEN | EN 14276-2:2007+A1:2011
  Съоръжения под налягане за хладилни системи и термопомпи. Част 2: Тръбопроводи. Общи изисквания | EN 14276-2:2007
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (9.9.2011 г.) |
| CEN | EN 14341:2006
  Индустриална арматура. Стоманени възвратни вентили | | |
| CEN | EN 14359:2006+A1:2010
  Хидропневматични акумулатори за хидравлични трансмисии | EN 14359:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (3.8.2012 г.) |
| CEN | EN 14382:2005+A1:2009
  Предпазни устройства за станции за регулиране налягането на газа и за инсталации. Предпазно-отсекателни устройства за газ за входящо налягане до 100 bar включително | EN 14382:2005
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2009 г.) |
| EN 14382:2005+A1:2009/AC:2009 | | |
| CEN | EN 14394:2005+A1:2008
  Отоплителни котли. Отоплителни котли с горелки с принудително впръскване. Номинална топлинна мощност не по-голяма от 10 MW и максимална работна температура 110 °C | | |
| CEN | EN 14570:2005
  Съоръжаване на надземни и подземни цистерни за LPG | | |
| EN 14570:2005/A1:2006 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.8.2006 г.) |
| CEN | EN 14585-1:2006
  Гофрирани метални маркучи окомплектовани за приложения под налягане. Част 1: Изисквания | | |
| CEN | EN 14917:2009+A1:2012
  Метални гофрирани разтягащи се съединения за използване под налягане | EN 14917:2009
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 15001-1:2009
  Системи за газоснабдяване. Инсталиране на газопроводи с работно налягане по-голямо от 0,5 bar за промишлени инсталации и по-голямо от 5 bar за промишлени и непромишлени инсталации. Част 1: Подробни функционални изисквания за проектиране, материали, произв | | |
| CEN | EN ISO 15493:2003
  Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Акрилонитрил-бутадиен-стирен (ABS), непластифициран поли(винилхлорид) (PVC-U) и хлориран поли(винилхлорид) (PVC-C). Изисквания за елементите и състемите. Метрични системи (ISO 15493:2003) | | |
| CEN | EN ISO 15494:2003
  Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Полибутен (РВ), полиетилен (РЕ) и полипропилен (РР). Изисквания за елементите и системите. Метрични серии (ISO 15494:2003) | | |
| CEN | EN ISO 15613:2004
  Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Квалификация въз основа на предпроизводствен изпит по заваряване (ISO 15613:2004) | | |
| CEN | EN ISO 15614-1:2004
  Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 1: Електродъгово и газово заваряване на стомани и електродъгово заваряване на никел и никелови сплави (ISO 15614-1:2004) | | |
| EN ISO 15614-1:2004/A1:2008
  Забележка 3 | | Просрочена дата
  (31.8.2008 г.) |
| EN ISO 15614-1:2004/A2:2012 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.8.2012 г.) |
| CEN | EN ISO 15614-2:2005
  Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 2: Електродъгово заваряване на алуминий и неговите сплави (ISO 15614-2:2005) | | |
| EN ISO 15614-2:2005/AC:2009 | | |
| CEN | EN ISO 15614-4:2005
  Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 4: Крайно заваряване на алуминиени отливки (ISO 15614-4:2005) | | |
| EN ISO 15614-4:2005/AC:2007 | | |
| CEN | EN ISO 15614-5:2004
  Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 5: Електродъгово заваряване на титан цинк и тяхните сплави (ISO 15614-5:2004) | | |
| CEN | EN ISO 15614-6:2006
  Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 6: Електродъгово заваряване на мед и неговите сплави (ISO 15614-6:2006) | | |
| CEN | EN ISO 15614-7:2007
  Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 7: Наваряване (ISO 15614-7:2007) | | |
| CEN | EN ISO 15614-8:2002
  Изисквания и квалифициране на процесите на заваряване на метални материали. Проверка на процедура за заваряване. Част 8: Заваряване на тръби за тръбни съединения от дебела ламарина (ISO 15614-8:2002) | | |
| CEN | EN ISO 15614-11:2002
  Изисквания и квалифициране на процесите на заваряване на метални материали. Проверка на процедура за заваряване. Част 11: Електроннолъчево и лазерно заваряване (ISO 15614-11:2002) | | |
| CEN | EN ISO 15620:2000
  Заваряване. Заваряване чрез триене на метални материали (ISO 15620:2000) | | |
| CEN | EN 15776:2011
  Ненагрявани съдове под налягане. Изисквания за проектиране и производство на съдове под налягане и части, произведени от чугун с относително удължение след разрушаване равно или по-малко от 15% | | |
| CEN | EN ISO 16135:2006
  Индустриална арматура. Сферични вентили от термопластични материали (ISO 16135:2006) | | |
| CEN | EN ISO 16136:2006
  Индустриална арматура. Вентили с двукрил клапан от термопластични материали (ISO 16136:2006) | | |
| CEN | EN ISO 16137:2006
  Индустриална арматура. Възвратни вентили от термопластични материали (ISO 16137:2006) | | |
| CEN | EN ISO 16138:2006
  Индустриална арматура. Вентили с диафрагма от термопластични материали (ISO 16138:2006) | | |
| CEN | EN ISO 16139:2006
  Индустриална арматура. Шибърни внтили от термопластични материали (ISO 16139:2006) | | |
| CEN | EN ISO 21787:2006
  Индустриална арматура. Сачмени внтили от термопластични материали (ISO 21787:2006) | | |

ЕОС (1)

Заглавие и номер на хармонизирания стандарт

(и референтен документ)

Номер на заменен стандарт

Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт

Забележка 1

(1)

(2)

(3)

(4)

CEN

EN 3-8:2006

Пожарогасители носими. Част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкция, устойчивост на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-голямо от 30 bar

EN 3-8:2006/AC:2007

CEN

EN 19:2002

Промишлена арматура. Маркировка на метална арматура

CEN

EN 267:2009+A1:2011

Автоматични горелки с принудително подаване на течно гориво

EN 267:2009

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 287-1:2011

Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 1: Стомани

EN 287-1:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 334:2005+A1:2009

Регулатор на налягането на газа за налягане на входа до 100 bar включително

EN 334:2005

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2009 г.)

CEN

EN 378-2:2008+A2:2012

Хладилни системи и термопомпи. Изисквания за безопасност и опазване на околната среда. Част 2: Проектиране, конструкция, изпитване, маркировка и документация

EN 378-2:2008+A1:2009

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.11.2012 г.)

CEN

EN 593:2009+A1:2011

Промишлена арматура. Метални клапи-бътерфлай

EN 593:2009

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2011 г.)

CEN

EN 676:2003+A2:2008

Автоматични газови горелки с принудителна циркулация

EN 676:2003+A2:2008/AC:2008

CEN

EN 764-5:2002

Съоръжения под налягане. Част 5: Съгласуване и проверка на документацита на материалите

CEN

EN 764-7:2002

Съоръжения под налягане. Част 7:Системи за безопасност за ненагрявани съдове под налягане

EN 764-7:2002/AC:2006

CEN

EN 1057:2006+A1:2010

Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за вода и газ заприложение в санитарни и отоплителни инсталации

EN 1057:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.8.2010 г.)

CEN

EN 1092-1:2007

Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 1: Стоманени фланци

CEN

EN 1092-3:2003

Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 3: Фланци от медни сплави

EN 1092-3:2003/AC:2007

CEN

EN 1092-4:2002

Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с PN. Част 4: Фланци от алуминиеви сплави

CEN

EN 1171:2002

Промишлена арматура. Чугунени шибъри

CEN

EN 1252-1:1998

Криогенни съдове. Материали. Част 1: Изисквания за якост при температури, по-ниски от минус 80 °C

EN 1252-1:1998/AC:1998

CEN

EN 1252-2:2001

Криогенни съдове. Материали. Част 2: Изисквания за вискозитета при температури между минус 80 °C и минус 20 °C

CEN

EN 1349:2009

Арматура за управление на промишлени процеси

EN 1349:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.5.2010 г.)

CEN

EN 1515-4:2009

Фланци и техните съединения. Болтови съединения. Част 4: Избор на болтови съединения за съоръжения обект на Директивата за съоръжения под налягане 97/23/EC

CEN

EN 1562:2012

Леярство. Ковък чугун за отливки

EN 1562:1997

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 1563:2011

Леярство. Сферографитен чугун

EN 1563:1997

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 1564:2011

Леярство. Аустенитен сферографитен чугун за отливки

EN 1564:1997

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 1591-1:2001+A1:2009

Фланци и техните съединения. Правила за проектиране на фланцови съединения с кръгли фланци и уплътнител. Част 1: Метод на изчисляване

EN 1591-1:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2009 г.)

EN 1591-1:2001+A1:2009/AC:2011

CEN

EN 1626:2008

Криогенни съдове. Вентили за криогенна техника

EN 1626:1999

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.5.2009 г.)

CEN

EN 1653:1997

Мед и медни сплави. Плочи, листове и дискове за бойлери, съдове под налягане и съоръжения за съхраняване на топла вода

EN 1653:1997/A1:2000

Забележка 3

Просрочена дата

(28.2.2001 г.)

CEN

EN 1759-3:2003

Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с Class. Част 3: Фланци от медни сплави

EN 1759-3:2003/AC:2004

CEN

EN 1759-4:2003

Фланци и техните съединения. Кръгли фланци за тръби, арматура, фасонни части и принадлежности, означени с Class. Част 4: Фланци от алуминиеви сплави

CEN

EN 1797:2001

Криогенни съдове. Съвместимост между газ и материали

EN 1797-1:1998

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.1.2002 г.)

CEN

EN 1866:2005

Пожарогасители возими

CEN

EN 1983:2006

Индустриална арматура. Стоманени сферични вентили

CEN

EN 1984:2010

Промишлена арматура. Стоманени шибъри

EN 1984:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN ISO 4126-1:2004

Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 1: Предпазни вентили (ISO 4126-1:2004)

EN ISO 4126-1:2004/AC:2006

CEN

EN ISO 4126-3:2006

Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 3: Предпазен вентил комбиниран със защитно устройство с разрушаема мембрана (ISO 4126-3:2006)

CEN

EN ISO 4126-4:2004

Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 4: Управляеми предпазни вентили (ISO 4126-4:2004)

CEN

EN ISO 4126-5:2004

Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 5: Предпазни системи за контролирано изпускане на налягането (CSPRS) (ISO 4126-5:2004)

EN ISO 4126-5:2004/AC:2008

CEN

EN ISO 9606-2:2004

Изпитване за квалификация на заварчиците. Заваряване чрез стопяване. Част 2: Алуминий и алуминиеви сплави (ISO 9606-2:2004)

CEN

EN ISO 9606-3:1999

Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 3: Мед и медни сплави (ISO 9606-3:1999)

CEN

EN ISO 9606-4:1999

Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 4: Никел и никелови сплави (ISO 9606-4:1999)

CEN

EN ISO 9606-5:2000

Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 5: Титан и титанови сплави, цирконий и циркониеви сплави (ISO 9606-5:2000)

CEN

EN ISO 9712:2012

Изпитване (контрол) без разрушаване. Квалификация и сертификация на персонала по изпитване без разрушаване (ISO 9712:2012)

EN 473:2008

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 10028-1:2007+A1:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 1: Общи изисквания

EN 10028-1:2007

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.10.2009 г.)

EN 10028-1:2007+A1:2009/AC:2009

CEN

EN 10028-2:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 2: Нелегирани и легирани стомани с определени свойства при повишена температура

EN 10028-2:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 10028-3:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 3: Заваряеми дребнозърнести стомани, нормализирани

EN 10028-3:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 10028-4:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 4: Стомани легирани с никел с определени свойства при ниска температура

EN 10028-4:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 10028-5:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 5: Термомеханично валцувани дребнозърнести заваряеми стомани

EN 10028-5:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 10028-6:2009

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 6: Заваряеми дребнозърнести стомани, закалени и отвърнати

EN 10028-6:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 10028-7:2007

Плоски продукти от стомана, предназначени за работа под налягане. Част 7: Корозионноустойчиви стомани

EN 10028-7:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.6.2008 г.)

CEN

EN 10204:2004

Метални продукти. Видове документи от контрол

CEN

EN 10213:2007

Стоманени отливки за съдове под налягане

EN 10213-3:1995

EN 10213-4:1995

EN 10213-2:1995

EN 10213-1:1995

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.5.2008 г.)

EN 10213:2007/AC:2008

CEN

EN 10216-1:2002

Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 1: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при стайна температура

EN 10216-1:2002/A1:2004

Забележка 3

Просрочена дата

(30.9.2004 г.)

CEN

EN 10216-2:2002+A2:2007

Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 2: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при повишена температура

EN 10216-2:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(29.2.2008 г.)

CEN

EN 10216-3:2002

Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 3: Тръби от легирана дребнозърнеста стомана

EN 10216-3:2002/A1:2004

Забележка 3

Просрочена дата

(30.9.2004 г.)

CEN

EN 10216-4:2002

Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 4: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура

EN 10216-4:2002/A1:2004

Забележка 3

Просрочена дата

(30.9.2004 г.)

CEN

EN 10216-5:2004

Безшевни стоманени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 5: Тръби от корозионноустойчива стомана

EN 10216-5:2004/AC:2008

CEN

EN 10217-1:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 1: Тръби от нелегирана стомана с определени свойства при стайна температура

EN 10217-1:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-2:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 2: Електрозаварени тръби от нелегирана и легирана стомана с определени свойства при повишена температура

EN 10217-2:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-3:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 3: Тръби от легирана дребнозърнеста стомана

EN 10217-3:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-4:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 4: Електрозаварени тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура

EN 10217-4:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-5:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 5: Дъгово заварени в защитна атмосфера тръби от нелегирана и легирана стомана с определени свойства при повишена температура

EN 10217-5:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-6:2002

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 6: Дъгово заварени в защитна атмосфера тръби от нелегирана стомана с определени свойства при ниска температура

EN 10217-6:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.7.2005 г.)

CEN

EN 10217-7:2005

Заварени тръби за работа под налягане. Технически условия на доставка. Част 7: Тръби от корозионноустойчива стомана

CEN

EN 10222-1:1998

Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 1: Общи изисквания към изковки, ковани в открити щампи

EN 10222-1:1998/A1:2002

Забележка 3

Просрочена дата

(31.10.2002 г.)

CEN

EN 10222-2:1999

Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 2: Феритни и мартензитни стомани с определени свойства при повишена температура

EN 10222-2:1999/AC:2000

CEN

EN 10222-3:1998

Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 3: Никелови стомани с определени свойства при ниски температури

CEN

EN 10222-4:1998

Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 4: Заваряеми дребнозърнести стомани с висока граница на провлачане

EN 10222-4:1998/A1:2001

Забележка 3

Просрочена дата

(31.1.2002 г.)

CEN

EN 10222-5:1999

Изковки от стомана, предназначени за съдове под налягане. Част 5: Мартензитни, аустенитни и аустенитно-феритни корозионноустойчиви стомани

EN 10222-5:1999/AC:2000

CEN

EN 10253-2:2007

Фитинги за тръби за челно заваряване. Част 2: Нелегирани и феритни легирани стомани със специални изисквания за контрол

CEN

EN 10253-4:2008

Фитинги за тръби за челно заваряване.Част 4: Деформируеми аустенитни и аустенитно-феритни (дуплекс) корозионноустойчиви стомани с изисквания за специфичен контрол

EN 10253-4:2008/AC:2009

CEN

EN 10269:1999

Стомани и никелови сплави за свързващи елементи с определени свойства при повишена и/или ниска температура

EN 10269:1999/A1:2006

Забележка 3

Просрочена дата

(31.10.2006 г.)

EN 10269:1999/A1:2006/AC:2008

CEN

EN 10272:2007

Пръти от корозионноустойчива стомана предназначена за използване под налягане

EN 10272:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.4.2008 г.)

CEN

EN 10273:2007

Пръти от горещо валцувана заваряема стомана за приложение под налягане с определени свойства при повишена температура

EN 10273:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.6.2008 г.)

CEN

EN 10305-4:2011

Прецизни стоманени тръби. Технически условия на доставка. Част 4: Безшевни студеноизтеглени тръби за хидравлични и пневматични задвижващи системи

EN 10305-4:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 10305-6:2005

Прецизни стоманени тръби. Технически условия на доставка. Част 6: Заварени студеноизтеглени тръби за хидравлични и пневматични задвижващи системи

CEN

EN ISO 10931:2005

Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Поли(винилиден флуорид)(PVDF) Изисквания за елементи и системите (ISO 10931:2005)

CEN

EN 12178:2003

Хладилни системи и термопомпи. Устройства за показване нивото на течност. Изисквания, изпитване и маркировка

CEN

EN 12263:1998

Хладилни системи и термопомпи. Предпазни превключващи устройства за ограничаване на налягането. Изисквания и изпитвания

CEN

EN 12266-1:2012

Промишлена тръбна арматура. Изпитване на метална тръбна арматура. Част 1: Изпитвания под налягане, процедури за изпитване и критерии за приемане. Задължителни изисквания

EN 12266-1:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.10.2012 г.)

CEN

EN 12284:2003

Хладилни системи и термопомпи. Вентили. Изисквания, изпитване и маркиране

CEN

EN 12288:2010

Промишлена арматура. Шибъри от медни сплави

EN 12288:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12334:2001

Промишлена арматура. Чугунена възвратна арматура

EN 12334:2001/A1:2004

Забележка 3

Просрочена дата

(28.2.2005 г.)

EN 12334:2001/AC:2002

CEN

EN 12392:2000

Алуминий и алуминиеви сплави. Деформирани продукти. Специални изисквания за продукти, предназначени за производство на съдове под налягане

CEN

EN 12420:1999

Мед и медни сплави. Изковки

CEN

EN 12434:2000

Криогенни съдове. Криогенни гъвкави маркучи

EN 12434:2000/AC:2001

CEN

EN 12451:2012

Мед и медни сплави. Безшевни кръгли тръби за топлообменници

EN 12451:1999

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.11.2012 г.)

CEN

EN 12452:2012

Мед и медни сплави. Валцувани, оребрени, безшевни кръгли тръби за топлообменници

EN 12452:1999

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.11.2012 г.)

CEN

EN 12516-1:2005

Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 1: Табличен метод за корпуси на стоманени вентили

EN 12516-1:2005/AC:2007

CEN

EN 12516-2:2004

Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 2: Изчислен метод за корпуси на стоманени вентили

CEN

EN 12516-3:2002

Арматура. Якост на корпуса. Част 3: Експериментален метод

EN 12516-3:2002/AC:2003

CEN

EN 12516-4:2008

Индустриална арматура. Проектна якост на корпуса. Част 4: Метод за изчисляване корпуси на вентили от метали, различни от стомана

CEN

EN 12542:2010

Съоръжения и принадлежности за LPG.Статични заварени стоманени цилиндрични резервоари серийно производство за съхранение на втечнен въглеводороден газ (LPG), които са с вместимост не по-голяма от 13 m3. Проектиране и производство

EN 12542:2002

EN 14075:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12735-1:2010

Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за климатични и хладилни инсталации. Част 1: Тръби за тръбопроводни системи

EN 12735-1:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12735-2:2010

Мед и медни сплави. Безшевни кръгли медни тръби за климатични и хладилни инсталации. Част 2: Тръби за съоръжения

EN 12735-2:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12778:2002

Съдове за готвене. Тенджери под налягане за употреба в домашни условия

EN 12778:2002/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2005 г.)

EN 12778:2002/AC:2003

CEN

EN 12952-1:2001

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 1:Общи положения

CEN

EN 12952-2:2011

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 2: Материали за части за котли и принадлежности, работещи под налягане

EN 12952-2:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12952-3:2011

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 3: Проектиране и изчисляване на частите под налягане

EN 12952-3:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12952-5:2011

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 5: Изработване и конструкция на части от котела, които са под налягане

EN 12952-5:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12952-6:2011

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 6: Проверка на конструкцията, документацията и маркировката на части от котела, работещи под налягане

EN 12952-6:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 12952-7:2012

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 7: Изисквания за съоръженията на котела

EN 12952-7:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.4.2013 г.)

CEN

EN 12952-8:2002

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 8:Изисквания за горивните системи на котела за течни и газообразни горива

CEN

EN 12952-9:2002

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 9:Изисквания към говивните системи на котли свпръскване на натрошени твърди горива

CEN

EN 12952-10:2002

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 10: Изисквания за предпазни устройства срещу свръх налягане

CEN

EN 12952-11:2007

Водотръбни котли и спомагателни устройства за инсталациите. Част 11: Изисквания за ограничаващи устройства на котела и принадлежностите

CEN

EN 12952-14:2004

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 14: Изисквания за системите DENOX за дезотиране на дим, използващи течен амоняк под налягане и воден разтвор амоняк

CEN

EN 12952-16:2002

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 16: Изисквания за решетката и флуидизираното легло на горивната система на котли на твърдо гориво

CEN

EN 12952-18:2012

Водотръбни котли и спомагателни инсталации. Част 18: Инструкции за експлоатация

CEN

EN 12953-1:2012

Кожухотръбни котли. Част 1: Общи положения

EN 12953-1:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 12953-2:2012

Кожухотръбни котли. Част 2: Материали за части за котли и принадлежности, работещи под налягане

EN 12953-2:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 12953-3:2002

Кожухотръбни котли. Част 3: Проектиране и изчисляване на частите под налягане

CEN

EN 12953-4:2002

Кожухотръбни котли. Част 4: Изработване и конструкция на части от котела, които са под налягане

CEN

EN 12953-5:2002

Кожухотръбни котли. Част 5: Проверка на конструкцията, документацията и маркировката на части от котела, които са под налягане

CEN

EN 12953-6:2011

Кожухотръбни котли. Част 6: Изисквания за устройствата и съоръженията на котела

EN 12953-6:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(9.9.2011 г.)

CEN

EN 12953-7:2002

Кожухотръбни котли. Част 7: Изисквания за горивните системи на котела за течни и газообразни горива

CEN

EN 12953-8:2001

Кожухотръбни котли. Част 8: Изисквания за предпазните устройства срещу свръх налягане

EN 12953-8:2001/AC:2002

CEN

EN 12953-9:2007

Кожухотръбни котли. Част 9: Изисквания за ограничаващи устройства на котела и принадлежностите

CEN

EN 12953-12:2003

Кожухотръбни котли. Част 12: Изисквания за решетката на горивната система на котли за твърдо гориво

CEN

EN 12953-13:2012

Кожухотръбни котли. Част 13: Инструкции за експлоатация

CEN

EN 13121-1:2003

Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 1: Суровини. Условия за спецификация и приемане

CEN

EN 13121-2:2003

Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 2: Композитни материали. Химична устойчивост

CEN

EN 13121-3:2008+A1:2010

Резервоари и съдове от усилени със стъклени влакна пластмаси (GRP) за надземно използване. Част 3: Конструиране и изработка

EN 13121-3:2008

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.8.2010 г.)

EN 13121-3:2008+A1:2010/AC:2011

CEN

EN 13134:2000

Спояване с твърд припой. Изпитване за одобряване на процедура

CEN

EN 13136:2001

Хладилни системи и термопомпи. Устройства за понижаване на налягането и свързаните с тях тръбопроводи. Методи за изчисляване

EN 13136:2001/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2005 г.)

CEN

EN 13175:2003+A2:2007

Изисквания и изпитване за вентили и фитинги за цистерна за втечнен въглеводороден газ (LPG)

EN 13175:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2007 г.)

CEN

EN 13348:2008

Мед и медни сплави. Безшевни кръгли тръби за медицински газове или вакуум

EN 13348:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(28.2.2009 г.)

CEN

EN 13371:2001

Криогенни съдове. Съединения за криогенна експлоатация

CEN

EN 13397:2001

Промишлена арматура. Мембранна арматура от метал

CEN

EN 13445-1:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 1: Общи положения

EN 13445-1:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 13445-2:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 2: Материали

EN 13445-2:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

EN 13445-2:2009/A1:2012

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

EN 13445-2:2009/A2:2012

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13445-3:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 3: Проектиране

EN 13445-3:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

EN 13445-3:2009/A1:2012

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13445-4:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 4: Производство

EN 13445-4:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

EN 13445-4:2009/A1:2011

Забележка 3

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 13445-5:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 5: Проверка и изпитване

EN 13445-5:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

EN 13445-5:2009/A2:2011

Забележка 3

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

EN 13445-5:2009/A3:2011

Забележка 3

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

EN 13445-5:2009/A1:2011

Забележка 3

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 13445-6:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 6: Изисквания за проектиране и производство на съдове под налягане и части под налягане, произведени от плавка от сферографитен чугун

EN 13445-6:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 13445-8:2009

Ненагрявани съдове под налягане. Част 8: Допълнителни изисквания към съдовете под налягане от алуминий и алуминиеви сплави

EN 13445-8:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2009 г.)

CEN

EN 13458-1:2002

Криогенни съдове. Стационарни съдове, изолирани под вакуум. Част 1: Основни изисквания

CEN

EN 13458-2:2002

Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани под вакуум. Част 2: Проектиране, производство, контрол и изпитване

EN 13458-2:2002/AC:2006

CEN

EN 13458-3:2003

Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани под вакуум. Част 3: Изисквания за експлоатация

EN 13458-3:2003/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2005 г.)

CEN

EN 13480-1:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 1: Общи положения

EN 13480-1:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-2:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 2: Материали

EN 13480-2:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-3:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 3: Проектиране и изчисляване

EN 13480-3:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-4:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 4: Производство и монтаж

EN 13480-4:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-5:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 5: Контрол и изпитване

EN 13480-5:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-6:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 6: Допълнителни изисквания за подземни тръбопроводи

EN 13480-6:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13480-8:2012

Метални промишлени тръбопроводи. Част 8: Допълнителни изисквания за тръбопроводи от алуминий и алуминиеви сплави

EN 13480-8:2007

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN ISO 13585:2012

Спояване с твърд припой. Изпит за квалификация на персонал и оператори за спояване с твърд припой (ISO 13585:2012)

EN 13133:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13611:2007+A2:2011

Устройства за безопасност и управление за газови горелки и газови уреди. Общи изисквания

EN 13611:2007

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 13648-1:2008

Криогенни съдове. Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 1: Предпазни клапани за криогенно използване

EN 13648-1:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.5.2009 г.)

CEN

EN 13648-2:2002

Криогенни съдове. Предпазни устройства за защита срещу превишено налягане. Част 2: Предпазни устройства с разкъсваща се мембрана за криогенно приложение

CEN

EN 13648-3:2002

Криогенни съдове. Устройства за защита срещу повишено налягане. Част 3: Определяне на дебита на изпускане. Вместимост и оразмеряване

CEN

EN 13709:2010

Промишлена арматура. Вентили, спирателни вентили и възвратни вентили

EN 13709:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 13789:2010

Промишлена арматура. Чугунени вентили

EN 13789:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 13831:2007

Затворени разширителни съдове с вградена диафрагма за инсталиране във вода

CEN

EN 13835:2012

Леярство. Аустенитен чугун за отливки

EN 13835:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2012 г.)

CEN

EN 13923:2005

Намотъчно формувани (FRP) съдове под налягане. Материали, конструиране, производство и изпитване

CEN

EN 14071:2004

Предпазни вентили за цистерни за LPG. Спомагателни устройства

CEN

EN 14129:2004

Предпазни вентили за цистерни за LPG

CEN

EN 14197-1:2003

Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 1: Основни изисквания

CEN

EN 14197-2:2003

Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 2: Проектиране, производство, надзор и изпитване

EN 14197-2:2003/A1:2006

Забележка 3

Просрочена дата

(28.2.2007 г.)

EN 14197-2:2003/AC:2006

CEN

EN 14197-3:2004

Криогенни съдове. Стационарни съдове изолирани не под вакуум. Част 3: Експлоатационни изисквания

EN 14197-3:2004/A1:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(31.12.2005 г.)

EN 14197-3:2004/AC:2004

CEN

EN 14222:2003

Котли с тръби за дим от корозионно устойчива стомана

CEN

EN 14276-1:2006+A1:2011

Съоръжения под налягане за хладилни системи и термопомпи. Част 1: Съдове. Общи изисквания

EN 14276-1:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(9.9.2011 г.)

CEN

EN 14276-2:2007+A1:2011

Съоръжения под налягане за хладилни системи и термопомпи. Част 2: Тръбопроводи. Общи изисквания

EN 14276-2:2007

Забележка 2.1

Просрочена дата

(9.9.2011 г.)

CEN

EN 14341:2006

Индустриална арматура. Стоманени възвратни вентили

CEN

EN 14359:2006+A1:2010

Хидропневматични акумулатори за хидравлични трансмисии

EN 14359:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(3.8.2012 г.)

CEN

EN 14382:2005+A1:2009

Предпазни устройства за станции за регулиране налягането на газа и за инсталации. Предпазно-отсекателни устройства за газ за входящо налягане до 100 bar включително

EN 14382:2005

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2009 г.)

EN 14382:2005+A1:2009/AC:2009

CEN

EN 14394:2005+A1:2008

Отоплителни котли. Отоплителни котли с горелки с принудително впръскване. Номинална топлинна мощност не по-голяма от 10 MW и максимална работна температура 110 °C

CEN

EN 14570:2005

Съоръжаване на надземни и подземни цистерни за LPG

EN 14570:2005/A1:2006

Забележка 3

Просрочена дата

(31.8.2006 г.)

CEN

EN 14585-1:2006

Гофрирани метални маркучи окомплектовани за приложения под налягане. Част 1: Изисквания

CEN

EN 14917:2009+A1:2012

Метални гофрирани разтягащи се съединения за използване под налягане

EN 14917:2009

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 15001-1:2009

Системи за газоснабдяване. Инсталиране на газопроводи с работно налягане по-голямо от 0,5 bar за промишлени инсталации и по-голямо от 5 bar за промишлени и непромишлени инсталации. Част 1: Подробни функционални изисквания за проектиране, материали, произв

CEN

EN ISO 15493:2003

Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Акрилонитрил-бутадиен-стирен (ABS), непластифициран поли(винилхлорид) (PVC-U) и хлориран поли(винилхлорид) (PVC-C). Изисквания за елементите и състемите. Метрични системи (ISO 15493:2003)

CEN

EN ISO 15494:2003

Пластмасови тръбопроводни системи за индустриално приложение. Полибутен (РВ), полиетилен (РЕ) и полипропилен (РР). Изисквания за елементите и системите. Метрични серии (ISO 15494:2003)

CEN

EN ISO 15613:2004

Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Квалификация въз основа на предпроизводствен изпит по заваряване (ISO 15613:2004)

CEN

EN ISO 15614-1:2004

Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 1: Електродъгово и газово заваряване на стомани и електродъгово заваряване на никел и никелови сплави (ISO 15614-1:2004)

EN ISO 15614-1:2004/A1:2008

Забележка 3

Просрочена дата

(31.8.2008 г.)

EN ISO 15614-1:2004/A2:2012

Забележка 3

Просрочена дата

(31.8.2012 г.)

CEN

EN ISO 15614-2:2005

Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 2: Електродъгово заваряване на алуминий и неговите сплави (ISO 15614-2:2005)

EN ISO 15614-2:2005/AC:2009

CEN

EN ISO 15614-4:2005

Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 4: Крайно заваряване на алуминиени отливки (ISO 15614-4:2005)

EN ISO 15614-4:2005/AC:2007

CEN

EN ISO 15614-5:2004

Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 5: Електродъгово заваряване на титан цинк и тяхните сплави (ISO 15614-5:2004)

CEN

EN ISO 15614-6:2006

Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 6: Електродъгово заваряване на мед и неговите сплави (ISO 15614-6:2006)

CEN

EN ISO 15614-7:2007

Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 7: Наваряване (ISO 15614-7:2007)

CEN

EN ISO 15614-8:2002

Изисквания и квалифициране на процесите на заваряване на метални материали. Проверка на процедура за заваряване. Част 8: Заваряване на тръби за тръбни съединения от дебела ламарина (ISO 15614-8:2002)

CEN

EN ISO 15614-11:2002

Изисквания и квалифициране на процесите на заваряване на метални материали. Проверка на процедура за заваряване. Част 11: Електроннолъчево и лазерно заваряване (ISO 15614-11:2002)

CEN

EN ISO 15620:2000

Заваряване. Заваряване чрез триене на метални материали (ISO 15620:2000)

CEN

EN 15776:2011

Ненагрявани съдове под налягане. Изисквания за проектиране и производство на съдове под налягане и части, произведени от чугун с относително удължение след разрушаване равно или по-малко от 15%

CEN

EN ISO 16135:2006

Индустриална арматура. Сферични вентили от термопластични материали (ISO 16135:2006)

CEN

EN ISO 16136:2006

Индустриална арматура. Вентили с двукрил клапан от термопластични материали (ISO 16136:2006)

CEN

EN ISO 16137:2006

Индустриална арматура. Възвратни вентили от термопластични материали (ISO 16137:2006)

CEN

EN ISO 16138:2006

Индустриална арматура. Вентили с диафрагма от термопластични материали (ISO 16138:2006)

CEN

EN ISO 16139:2006

Индустриална арматура. Шибърни внтили от термопластични материали (ISO 16139:2006)

CEN

EN ISO 21787:2006

Индустриална арматура. Сачмени внтили от термопластични материали (ISO 21787:2006)

| Забележка 1: | По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат. |
| --- | --- |

Забележка 1:

По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат.

| Забележка 2.1: | Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.1:

Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.2: | Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.2:

Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.3: | Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт. |
| --- | --- |

Забележка 2.3:

Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт.

| Забележка 3: | В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 3:

В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

ЗАБЕЛЕЖКА:

| — | Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2). |
| --- | --- |

—

Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2).

| — | Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник. |
| --- | --- |

—

Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник.

| — | Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация. |
| --- | --- |

—

Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация.

| — | Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз.

| — | Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък. |
| --- | --- |

—

Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък.

| — | Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:
  http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm |
| --- | --- |

—

Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:

http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm

---

(1)  ЕOC: Европейска организация за стандартизация:

| — | CEN: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu) |
| --- | --- |

—

CEN: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu)

| — | Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu) |
| --- | --- |

—

Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu)

| — | ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu ) |
| --- | --- |

—

ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu )

(2)  ОВ L 316,14.11.2012 г., стр. 12.

---

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/17

---

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно обикновените съдове под налягане

(текст от значение за ЕИП)

(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

2013/C 128/02

| ЕОС (1) | Заглавие и номер на хармонизирания стандарт
  (и референтен документ) | Номер на заменен стандарт | Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт Заб
  ележка 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) | (4) |
| CEN | EN 286-1:1998
  Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 1: Съдове, работещи под налягане, с общо предназначение | EN 286-1:1991
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.8.1998 г.) |
| EN 286-1:1998/A1:2002 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.1.2003 г.) |
| EN 286-1:1998/A2:2005 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (30.4.2006 г.) |
| EN 286-1:1998/AC:2002 | | |
| CEN | EN 286-2:1992
  Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 2: Съдове, работещи под налягане, за пневматичните спирачни и спомагателни уредби на пътните превозни средства и техните ремаркета | | |
| EN 286-2:1992/AC:1992 | | |
| CEN | EN 286-3:1994
  Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 3: Стоманени съдове, работещи под налягане предназначини за въздушно спирачно обзавеждане и спомагателно пневматично обзавеждане на железопътен подвижен състав | | |
| CEN | EN 286-4:1994
  Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък за въздух или азот. Част 4:Съдове работещи под налягане от алуминиева сплав предназначени за въздушно спирачно и спомагателно пневматично обзавеждане на железопътен подвижен състав | | |
| CEN | EN 287-1:2011
  Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 1: Стомани | EN 287-1:2004
  Забележка 2.1 | датата на тази публикация |
| CEN | EN 10207:2005
  Стомани за обикновени съдове под налягане. Технически изисквания на доставка за листове, ленти и пръти | | |
| CEN | EN ISO 15614-1:2004
  Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 1: Електродъгово и газово заваряване на стомани и електродъгово заваряване на никел и никелови сплави (ISO 15614-1:2004) | | |
| EN ISO 15614-1:2004/A1:2008 | Забележка 3 | Просрочена дата
  (31.8.2008 г.) |
| EN ISO 15614-1:2004/A2:2012 | Забележка 3 | датата на тази публикация |
| CEN | EN ISO 15614-2:2005
  Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 2: Електродъгово заваряване на алуминий и неговите сплави (ISO 15614-2:2005) | | |
| EN ISO 15614-2:2005/AC:2009 | | |

ЕОС (1)

Заглавие и номер на хармонизирания стандарт

(и референтен документ)

Номер на заменен стандарт

Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт Заб

ележка 1

(1)

(2)

(3)

(4)

CEN

EN 286-1:1998

Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 1: Съдове, работещи под налягане, с общо предназначение

EN 286-1:1991

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.8.1998 г.)

EN 286-1:1998/A1:2002

Забележка 3

Просрочена дата

(31.1.2003 г.)

EN 286-1:1998/A2:2005

Забележка 3

Просрочена дата

(30.4.2006 г.)

EN 286-1:1998/AC:2002

CEN

EN 286-2:1992

Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 2: Съдове, работещи под налягане, за пневматичните спирачни и спомагателни уредби на пътните превозни средства и техните ремаркета

EN 286-2:1992/AC:1992

CEN

EN 286-3:1994

Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък, за въздух или азот. Част 3: Стоманени съдове, работещи под налягане предназначини за въздушно спирачно обзавеждане и спомагателно пневматично обзавеждане на железопътен подвижен състав

CEN

EN 286-4:1994

Обикновени съдове, работещи под налягане, без нагряване с пламък за въздух или азот. Част 4:Съдове работещи под налягане от алуминиева сплав предназначени за въздушно спирачно и спомагателно пневматично обзавеждане на железопътен подвижен състав

CEN

EN 287-1:2011

Изпит за квалификация на заварчици. Заваряване чрез стопяване. Част 1: Стомани

EN 287-1:2004

Забележка 2.1

датата на тази публикация

CEN

EN 10207:2005

Стомани за обикновени съдове под налягане. Технически изисквания на доставка за листове, ленти и пръти

CEN

EN ISO 15614-1:2004

Спецификация и квалификация на заваръчни процедури за метални материали. Изпитване на заваръчна процедура. Част 1: Електродъгово и газово заваряване на стомани и електродъгово заваряване на никел и никелови сплави (ISO 15614-1:2004)

EN ISO 15614-1:2004/A1:2008

Забележка 3

Просрочена дата

(31.8.2008 г.)

EN ISO 15614-1:2004/A2:2012

Забележка 3

датата на тази публикация

CEN

EN ISO 15614-2:2005

Спецификация и квалификация на заваръчните процедури за метални материали. Изпитване на заваръчни процедури Част 2: Електродъгово заваряване на алуминий и неговите сплави (ISO 15614-2:2005)

EN ISO 15614-2:2005/AC:2009

| Забележка 1: | По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат. |
| --- | --- |

Забележка 1:

По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат.

| Забележка 2.1: | Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.1:

Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.2: | Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.2:

Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.3: | Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт. |
| --- | --- |

Забележка 2.3:

Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт.

| Забележка 3: | В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 3:

В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

ЗАБЕЛЕЖКА:

| — | Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2). |
| --- | --- |

—

Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2).

| — | Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник. |
| --- | --- |

—

Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник.

| — | Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация. |
| --- | --- |

—

Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация.

| — | Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз.

| — | Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък. |
| --- | --- |

—

Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък.

| — | Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:
  http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm |
| --- | --- |

—

Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:

http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm

---

(1)  ЕOC: Европейска организация за стандартизация:

| — | CEN: Avenue Marnix 17, 1000, Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu) |
| --- | --- |

—

CEN: Avenue Marnix 17, 1000, Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu)

| — | Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000, Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu) |
| --- | --- |

—

Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000, Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu)

| — | ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu) |
| --- | --- |

—

ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu)

(2)  ОВ L 316,14.11.2012 г., стр. 12.

---

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/20 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/20

---

Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива на Европейския парламент и на Съвета 94/9/ЕО от 23 март 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно съоръжения и системи за защита, предназначени за експлоатация в потенциално експлозивна атмосфера

(текст от значение за ЕИП)

(публикуване на заглавията и номерата на хармонизираните стандарти, попадащи в обсега на законодателството на Съюза за хармонизация)

2013/C 128/03

| ЕОС (1) | Заглавие и номер на хармонизирания стандарт
  (и референтен документ) | Дата на публикуванев ОB | Номер на заменен стандарт | Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт
  Забележка 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) | (4) | (5) |
| CEN | EN 1834-1:2000
  Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 1: Двигатели от група II, използвани в атмосферата на възпламеними газове и пари | 21.7.2001 г. | | |
| CEN | EN 1834-2:2000
  Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 2: Двигатели от група I, използвани за подземни работи в атмосфера с газ гризу със или без възпламеними прахове | 21.7.2001 г. | | |
| CEN | EN 1834-3:2000
  Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 3: Двигатели от група II, използвани в атмосферата на възпламеними прахове | 21.7.2001 г. | | |
| CEN | EN 1839:2012
  Определяне границите на експлозия на газове и пари | 22.11.2012 г. | EN 1839:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.3.2013 г.) |
| CEN | EN 13012:2012
  Бензиностанции. Конструкция и технически характеристики на автоматични пистолети за използване в бензинови колонки | 3.8.2012 г. | EN 13012:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2012 г.) |
| CEN | EN 13160-1:2003
  Системи за откриване на течове. Част 1: Общи принципи | 14.8.2003 г. | | |
| CEN | EN 13237:2012
  Потенциално експлозивни атмосфери. Термини и определения за съоръжения и системи за защита, предназначени за използване в потенциално експлозивни атмосфери | 12.2.2013 г. | EN 13237:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.4.2013 г.) |
| CEN | EN 13463-1:2009
  Неелектрически съоръжения за потенциално експлозивни атмосфери. Част 1: Основна методология и изисквания | 16.4.2010 г. | EN 13463-1:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 13463-2:2004
  Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 2: Защита чрез обвивка, за ограничаване на вентилацията ‧fr‧ | 30.11.2005 г. | | |
| CEN | EN 13463-3:2005
  Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 3: Защита чрез пламъконепроницаема обвивка ‧d‧ | 30.11.2005 г. | | |
| CEN | EN 13463-5:2011
  Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 5: Защита чрез безопасност на конструкцията ‧с‧ | 18.11.2011 г. | EN 13463-5:2003
  Забележка 2.1 | 31.7.2014 г. |
| CEN | EN 13463-6:2005
  Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 6: Защита чрез управление на източниците на запалване ‧b‧ | 30.11.2005 г. | | |
| CEN | EN 13463-8:2003
  Неелектрически съоръжения за потенциално експлозивни атмосфери. Част 8: Защита чрез потапяне в течност "к" | 12.8.2004 г. | | |
| CEN | EN 13616:2004
  Защитни устройства срещу препълване на неподвижни цистерни за течни нефтени горива | 9.3.2006 г. | | |
| EN 13616:2004/AC:2006 | | | |
| CEN | EN 13617-2:2012
  Бензиностанции. Част 2: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики за надеждно прекъсване при използване на дозиращи помпи и бензинови колонки | 4.5.2012 г. | EN 13617-2:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 13617-3:2012
  Бензиностанции. Част 3: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики на отсекателни клапани | 4.5.2012 г. | EN 13617-3:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.9.2012 г.) |
| CEN | EN 13760:2003
  Автомобилни системи за пълнене с втечнени въглеводородни газове (LPG) за леки и товарни автомобили. Накрайници, изисквания за изпитване и размери | 24.1.2004 г. | | |
| CEN | EN 13821:2002
  Потенциално експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Определяне на минималната енергия на запалване на смеси прах-въздух | 20.5.2003 г. | | |
| CEN | EN 14034-1:2004+A1:2011
  Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 1: Определяне на максималното налягане на експлозията Рmax на облаци прах | 8.6.2011 г. | EN 14034-1:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2011 г.) |
| CEN | EN 14034-2:2006+A1:2011
  Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 2: Определяне на максималната стойност на нарастване на налягането (dp/dt)max в облаци прах | 8.6.2011 г. | EN 14034-2:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2011 г.) |
| CEN | EN 14034-3:2006+A1:2011
  Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 3: Определяне на долната граница на експлозия LEL на облаци прах | 8.6.2011 г. | EN 14034-3:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2011 г.) |
| CEN | EN 14034-4:2004+A1:2011
  Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 4: Определяне на граничната концентрация на кислород LOC на облаци прах | 8.6.2011 г. | EN 14034-4:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.7.2011 г.) |
| CEN | EN 14373:2005
  Системи за потискане на експлозия | 9.3.2006 г. | | |
| CEN | EN 14460:2006
  Съоръжения устойчиви на експлозия | 15.12.2006 г. | | |
| CEN | EN 14491:2012
  Вентилационни системи за предотвратяване на експлозия, предизвикана от прах | 22.11.2012 г. | EN 14491:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (28.2.2013 г.) |
| CEN | EN 14522:2005
  Определяне на температурата на самозапалване на газове и пари | 30.11.2005 г. | | |
| CEN | EN 14591-1:2004
  Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 1: Вентилационни устройства устойчиви на експлозия 2 bar | 9.3.2006 г. | | |
| EN 14591-1:2004/AC:2006 | | | |
| CEN | EN 14591-2:2007
  Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 2: Инертни прегради за водни канали | 12.12.2007 г. | | |
| EN 14591-2:2007/AC:2008 | | | |
| CEN | EN 14591-4:2007
  Предотвратяване на експлозия и защита от експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 4: Автоматични гасителни системи за главни галерии | 12.12.2007 г. | | |
| EN 14591-4:2007/AC:2008 | | | |
| CEN | EN 14678-1:2013
  Съоръжения и принадлежности на LPG. Конструкция и технически характеристики на съоръженията на LPG за автомобилни зареждащи станции. Част 1: Устройства за зареждане | Настоящата е първата публикация | EN 14678-1:2006+A1:2009
  Забележка 2.1 | 30.9.2013 г. |
| CEN | EN 14756:2006
  Определяне на граничната концентрация на кислород (LOC) на възпламеними газове и пари | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 14797:2006
  Устройства за вентилиране при експлозия | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 14983:2007
  Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Съоръжения и системи за защита за отвеждане на газ грезу | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 14986:2007
  Проектиране на вентилатори работещи в потенциално експлозивни атмосфери | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 14994:2007
  Защитни вентилационни системи срещу експлозия на газ | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 15089:2009
  Системи за изолиране от експлозии | 16.4.2010 г. | | |
| CEN | EN 15188:2007
  Определяне режима на самозапалване на натрупвания от прах | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 15198:2007
  Методология за оценка на риска за не-електрически съоръжения и съставни части при използването им по предназначение в потенциално експлозивни атмосфери | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 15233:2007
  Методология за оценка на функционалната безопасност на защитни системи за потенциално експлозивни атмосфери | 12.12.2007 г. | | |
| CEN | EN 15794:2009
  Определяне точката на експлозия на възпламеними течности | 16.4.2010 г. | | |
| CEN | EN 16009:2011
  Вентилационни устройства за безпламъчна експлозия | 18.11.2011 г. | | |
| CEN | EN 16020:2011
  Отклонители на експлозия | 18.11.2011 г. | | |
| CEN | EN ISO 16852:2010
  Ограничители за пламък. Изисквания за техническите характеристики, методи за изпитване и ограничения за употреба (ISO 16852: 2008, включително Cor 1:2008 и Cor 2:2009) | 17.9.2010 г. | EN 12874:2001
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 1127-1:2011
  Експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Част 1: Основни понятия и методология | 18.11.2011 г. | EN 1127-1:2007
  Забележка 2.1 | 31.7.2014 г. |
| CEN | EN 15967:2011
  Определяне на максималното експлозивно налягане и максималната степен на нарастване на налягането на газовете и парите | 18.11.2011 г. | EN 13673-2:2005
  EN 13673-1:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (29.2.2012 г.) |
| CEN | EN 1010-1:2004+A1:2010
  Безопасност на машините. Изисквания за безопасност при проектиране/ разработване и изработване на печатарски машини и машини за преработване на хартия. Част 1: Общи изисквания | 8.6.2011 г. | EN 1010-1:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (8.6.2011 г.) |
| CEN | EN 1010-2:2006+A1:2010
  Безопасност на машините. Изисквания за безопасност при проектиране/разработване и изработване на печатарски машини и машини за преработване на хартия. Част 2: Печатарски и гланциращи машини включително предпечатни машини | 4.2.2011 г. | EN 1010-2:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (28.2.2011 г.) |
| CEN | EN 1127-2:2002+A1:2008
  Експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Част 2: Основни положения и методология за мините | 20.8.2008 г. | EN 1127-2:2002
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (28.12.2009 г.) |
| CEN | EN 1710:2005+A1:2008
  Съоръжения и съставни части, предназначени за използване в потенциално експлозивни атмосфери в подземни мини | 20.8.2008 г. | EN 1710:2005
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (28.12.2009 г.) |
| EN 1710:2005+A1:2008/AC:2010 | | | |
| CEN | EN 1755:2000+A2:2013
  Безопасност на индустриални кари. Работа в потенциално експлозивни атмосфери. Използване в атмосфери, съдържащи възпламеними газ, пари, аерозоли или прах | Настоящата е първата публикация | EN 1755:2000+A1:2009
  Забележка 2.1 | 30.9.2013 г. |
| CEN | EN 12581:2005+A1:2010
  Инсталации за нанасяне на покрития. Машини за нанасяне на покрития чрез потапяне и електролитно отлагане на органични течни материали за покритие. Изисквания за безопасност | 17.9.2010 г. | EN 12581:2005
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 12621:2006+A1:2010
  Съоръжение за подаване и циркулация на материали за покритие под налягане. Изисквания за безопасност | 17.9.2010 г. | EN 12621:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 12757-1:2005+A1:2010
  Смесителни машини за материали за покрития. Изисквания за безопасност. Част 1: Смесителни машини, използвани при пребоядисване на превозни средства | 17.9.2010 г. | EN 12757-1:2005
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 13617-1:2012
  Бензиностанции. Част 1: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики на дозиращи помпи, бензинови колонки и устройства за дистанционно изпомпване | 3.8.2012 г. | EN 13617-1:2004+A1:2009
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.11.2012 г.) |
| CEN | EN 14492-1:2006+A1:2009
  Кранове. Механично задвижвани лебедки и телфери. Част 1: Механично задвижвани лебедки | 16.4.2010 г. | EN 14492-1:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (30.4.2010 г.) |
| EN 14492-1:2006+A1:2009/AC:2010 | | | |
| CEN | EN 14492-2:2006+A1:2009
  Кранове. Механично задвижвани лебедки и телфери. Част 2: Механично задвижвани телфери | 16.4.2010 г. | EN 14492-2:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (16.4.2010 г.) |
| EN 14492-2:2006+A1:2009/AC:2010 | | | |
| CEN | EN 14677:2008
  Безопасност на машините. Вторично производство на стомана. Машини и съоръжения за обработка на течна стомана | 20.8.2008 г. | | |
| CEN | EN 14681:2006+A1:2010
  Безопасност на машините. Изисквания за безопасност към машини и съоръжения за електродъгови пещи за продукти от стомана | 8.6.2011 г. | EN 14681:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (8.6.2011 г.) |
| CEN | EN 14973:2006+A1:2008
  Транспортни ленти за употреба в подземни инсталации. Изисквания за електрическа безопасност и защита срещу възпламеняемост | 7.7.2010 г. | EN 14973:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (31.12.2010 г.) |
| CEN | EN 15268:2008
  Бензиностанции. Изисквания за безопасност към конструкцията на монтирани потопени помпи | 27.1.2009 г. | | |
| Cenelec | EN 50050:2006
  Електрическа апаратура за потенциално експлозивни атмосфери. Ръчни електростатични съоръжения за пръскане | 20.8.2008 г. | | |
| Cenelec | EN 50104:2010
  Електрическа апаратура за откриване и измерване на кислород. Технически изисквания към работните характеристики и методи за изпитване | 4.2.2011 г. | EN 50104:2002
  и неговото изменение Забележка 2.1 | 1.6.2013 г. |
| Cenelec | EN 50176:2009
  Стационарни съоръжения за електростатично нанасяне на запалими течни материали за покрития. Изисквания за безопасност | 16.4.2010 г. | | |
| Cenelec | EN 50177:2009
  Стационарни съоръжения за електростатично нанасяне на запалими прахови покрития. Изисквания за безопасност | 16.4.2010 г. | | |
| EN 50177:2009/A1:2012 | 22.11.2012 г. | Забележка 3 | 23.7.2015 г. |
| Cenelec | EN 50223:2010
  Стационарни електростатични съоръжения за нанасяне на покритие с къси влакна от възпламеним материал. Изисквания за безопасност | 17.9.2010 г. | | |
| Cenelec | EN 50241-1:1999
  Технически изисквания за съоръжения с открити измервателни пространства за откриване на горими или токсични газове и пари. Част 1: Общи изисквания и методи за изпитване | 6.11.1999 г. | | |
| EN 50241-1:1999/A1:2004 | 12.8.2004 г. | Забележка 3 | Просрочена дата
  (12.8.2004 г.) |
| Cenelec | EN 50241-2:1999
  Техничеси изисквания за съоръжения с открити измервателни пространства за откриване на горими или токсични газове и пари. Част 2: Изисквания към работните характеристики на съоръжения за откриване на горими газове | 6.11.1999 г. | | |
| Cenelec | EN 50271:2010
  Електрическа апаратура за откриване и измерване на горими газове, токсични газове или кислород. Изисквания и изпитвания за апаратура, използваща софтуер и/или цифрови технологии | 4.2.2011 г. | | |
| Cenelec | EN 50281-2-1:1998
  Електрически съоръжения за използване при наличие на горим прах. Част 2-1: Методи за изпитване. Методи за определяне на минималната температура на възпламеняване на праха | 6.11.1999 г. | | |
| EN 50281-2-1:1998/AC:1999 | | | |
| Cenelec | EN 50303:2000
  Съоръжение от Група I, Категория М1, предназначено да поддържа функцията в атмосфери застрашени от гърмящ газ и/или въглищен прах | 16.2.2001 г. | | |
| Cenelec | EN 50381:2004
  Преносими вентилационни помещения/камери със или без вътрешни източници за отделяне на газове | 9.3.2006 г. | | |
| EN 50381:2004/AC:2005 | | | |
| Cenelec | EN 50495:2010
  Устройства за безопасност, необходими за безопасна работа на съоръженията по отношение на рисковете от експлозия | 17.9.2010 г. | | |
| Cenelec | EN 60079-0:2009
  Експлозивни атмосфери. Част 0: Съоръжения. Общи изисквания
  IEC 60079-0:2007 | 16.4.2010 г. | EN 60079-0:2006
  - EN 61241-0:2006
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.6.2012 г.) |
| Cenelec | EN 60079-1:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 1: Защита на съоръжения чрез непроницаеми обвивки, вид "d"
  IEC 60079-1:2007 | 20.8.2008 г. | EN 60079-1:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.7.2010 г.) |
| Cenelec | EN 60079-2:2007
  Експлозивни атмосфери.Част 2: Защита на съоръжения чрез обвивки под налягане, вид "p"
  IEC 60079-2:2007 | 20.8.2008 г. | EN 60079-2:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.11.2010 г.) |
| Cenelec | EN 60079-5:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 5: Защита на съоръжения напълнени с кварцов пясък, вид "q"
  IEC 60079-5:2007 | 20.8.2008 г. | EN 50017:1998
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.11.2010 г.) |
| Cenelec | EN 60079-6:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 6: Защита на съоръжения чрез потапяне в масло, вид "o"
  IEC 60079-6:2007 | 20.8.2008 г. | EN 50015:1998
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.5.2010 г.) |
| Cenelec | EN 60079-7:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 7: Съоръжения за защита чрез повишена безопасност, вид "е"
  IEC 60079-7:2006 | 11.4.2008 г. | EN 60079-7:2003
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.10.2009 г.) |
| Cenelec | EN 60079-11:2012
  Експлозивни атмосфери. Част 11: Защита на съоръжения чрез собствена безопасност "i"
  IEC 60079-11:2011 | 4.5.2012 г. | EN 60079-11:2007 + EN 60079-27:2008 + EN 61241-11:2006
  Забележка 2.1 | 4.8.2014 г. |
| Cenelec | EN 60079-15:2010
  Експлозивни атмосфери. Част 15: Защита на съоръжения чрез вид на защита "n"
  IEC 60079-15:2010 | 8.6.2011 г. | EN 60079-15:2005
  Забележка 2.1 | 1.5.2013 г. |
| Cenelec | EN 60079-18:2009
  Експлозивни атмосфери. Част 18: Защита на съоръжения чрез капсуловане, вид "m"
  IEC 60079-18:2009 | 7.7.2010 г. | EN 60079-18:2004 + EN 61241-18:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.10.2012 г.) |
| Cenelec | EN 60079-20-1:2010
  Експлозивни атмосфери. Част 20-1: Свойства на материала. Класификация на газове и пари, методи за изпитване и данни
  IEC 60079-20-1:2010 | 17.9.2010 г. | | |
| Cenelec | EN 60079-25:2010
  Експлозивни атмосфери. Част 25: Електрически системи със собствена безопасност
  IEC 60079-25:2010 | 8.6.2011 г. | EN 60079-25:2004
  Забележка 2.1 | 1.10.2013 г. |
| Cenelec | EN 60079-26:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 26: Съоръжение с ниво на защита на съоръжението (EPL) Ga
  IEC 60079-26:2006 | 20.8.2008 г. | | |
| Cenelec | EN 60079-28:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 28: Защита на съоръжения и предавателни системи, които използват оптично лъчение
  IEC 60079-28:2006 | 11.4.2008 г. | | |
| Cenelec | EN 60079-29-1:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 29-1: Детектори на газ. Изисквания към работните характеристики на детектори на запалими газове
  IEC 60079-29-1:2007 (с промени) | 20.8.2008 г. | EN 61779-1:2000
  - A11:2004
  - EN 61779-2:2000
  - EN 61779-3:2000
  - EN 61779-4:2000
  - EN 61779-5:2000
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.11.2010 г.) |
| Cenelec | EN 60079-29-4:2010
  Експлозивни атмосфери. Част 29-4: Детектори на газ. Изисквания към работните характеристики на детектори с отворен път за горими газове
  IEC 60079-29-4:2009 (с промени) | 8.6.2011 г. | EN 50241-1:1999
  и неговото изменение
  - EN 50241-2:1999
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.4.2013 г.) |
| Cenelec | EN 60079-30-1:2007
  Експлозивни атмосфери. Част 30-1: Проследяване на нагряването на електрическото съпротивление. Общи изисквания и изисквания към изпитването
  IEC 60079-30-1:2007 | 20.8.2008 г. | | |
| Cenelec | EN 60079-31:2009
  Експлозивни атмосфери. Част 31: Защита на съоръжения от възпламеняване на прах чрез обвивка, вид "t"
  IEC 60079-31:2008 | 7.7.2010 г. | EN 61241-1:2004
  Забележка 2.1 | Просрочена дата
  (1.10.2012 г.) |
| Cenelec | EN 60079-35-1:2011
  Експлозивни атмосфери. Част 35-1: Осветители за глава за използване в мини при наличие на газ гризу. Общи изисквания. Конструкция и изпитване в зависимост от риска при експлозия
  IEC 60079-35-1:2011 | 18.11.2011 г. | EN 62013-1:2006
  Забележка 2.1 | 30.6.2014 г. |
| EN 60079-35-1:2011/AC:2011 | | | |
| Cenelec | EN 61241-4:2006
  Електрическа апаратура за използване при наличие на горим прах. Част 4: Вид на защита "pD"
  IEC 61241-4:2001 | 20.8.2008 г. | | |
| Cenelec | EN ISO/IEC 80079-34:2011
  Експлозивни атмосфери. Част 34: Прилагане на системите по качество при производство на съоръжения
  ISO/IEC 80079-34:2011 (с промени) | 18.11.2011 г. | EN 13980:2002
  Забележка 2.1 | 25.5.2014 г. |

ЕОС (1)

Заглавие и номер на хармонизирания стандарт

(и референтен документ)

Дата на публикуванев ОB

Номер на заменен стандарт

Дата на прекратяване на презумпцията за съответствие на заменения стандарт

Забележка 1

(1)

(2)

(3)

(4)

(5)

CEN

EN 1834-1:2000

Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 1: Двигатели от група II, използвани в атмосферата на възпламеними газове и пари

21.7.2001 г.

CEN

EN 1834-2:2000

Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 2: Двигатели от група I, използвани за подземни работи в атмосфера с газ гризу със или без възпламеними прахове

21.7.2001 г.

CEN

EN 1834-3:2000

Бутални двигатели с вътрешно горене. Изисквания за безопасност към конструкцията на двигателите, работещи в потенциално експлозивна атмосфера. Част 3: Двигатели от група II, използвани в атмосферата на възпламеними прахове

21.7.2001 г.

CEN

EN 1839:2012

Определяне границите на експлозия на газове и пари

22.11.2012 г.

EN 1839:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.3.2013 г.)

CEN

EN 13012:2012

Бензиностанции. Конструкция и технически характеристики на автоматични пистолети за използване в бензинови колонки

3.8.2012 г.

EN 13012:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2012 г.)

CEN

EN 13160-1:2003

Системи за откриване на течове. Част 1: Общи принципи

14.8.2003 г.

CEN

EN 13237:2012

Потенциално експлозивни атмосфери. Термини и определения за съоръжения и системи за защита, предназначени за използване в потенциално експлозивни атмосфери

12.2.2013 г.

EN 13237:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.4.2013 г.)

CEN

EN 13463-1:2009

Неелектрически съоръжения за потенциално експлозивни атмосфери. Част 1: Основна методология и изисквания

16.4.2010 г.

EN 13463-1:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 13463-2:2004

Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 2: Защита чрез обвивка, за ограничаване на вентилацията ‧fr‧

30.11.2005 г.

CEN

EN 13463-3:2005

Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 3: Защита чрез пламъконепроницаема обвивка ‧d‧

30.11.2005 г.

CEN

EN 13463-5:2011

Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 5: Защита чрез безопасност на конструкцията ‧с‧

18.11.2011 г.

EN 13463-5:2003

Забележка 2.1

31.7.2014 г.

CEN

EN 13463-6:2005

Неелектрически съоръжения за използване в потенциално експлозивни атмосфери. Част 6: Защита чрез управление на източниците на запалване ‧b‧

30.11.2005 г.

CEN

EN 13463-8:2003

Неелектрически съоръжения за потенциално експлозивни атмосфери. Част 8: Защита чрез потапяне в течност "к"

12.8.2004 г.

CEN

EN 13616:2004

Защитни устройства срещу препълване на неподвижни цистерни за течни нефтени горива

9.3.2006 г.

EN 13616:2004/AC:2006

CEN

EN 13617-2:2012

Бензиностанции. Част 2: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики за надеждно прекъсване при използване на дозиращи помпи и бензинови колонки

4.5.2012 г.

EN 13617-2:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 13617-3:2012

Бензиностанции. Част 3: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики на отсекателни клапани

4.5.2012 г.

EN 13617-3:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.9.2012 г.)

CEN

EN 13760:2003

Автомобилни системи за пълнене с втечнени въглеводородни газове (LPG) за леки и товарни автомобили. Накрайници, изисквания за изпитване и размери

24.1.2004 г.

CEN

EN 13821:2002

Потенциално експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Определяне на минималната енергия на запалване на смеси прах-въздух

20.5.2003 г.

CEN

EN 14034-1:2004+A1:2011

Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 1: Определяне на максималното налягане на експлозията Рmax на облаци прах

8.6.2011 г.

EN 14034-1:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2011 г.)

CEN

EN 14034-2:2006+A1:2011

Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 2: Определяне на максималната стойност на нарастване на налягането (dp/dt)max в облаци прах

8.6.2011 г.

EN 14034-2:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2011 г.)

CEN

EN 14034-3:2006+A1:2011

Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 3: Определяне на долната граница на експлозия LEL на облаци прах

8.6.2011 г.

EN 14034-3:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2011 г.)

CEN

EN 14034-4:2004+A1:2011

Определяне на характеристиките на експлозия на облаци прах. Част 4: Определяне на граничната концентрация на кислород LOC на облаци прах

8.6.2011 г.

EN 14034-4:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.7.2011 г.)

CEN

EN 14373:2005

Системи за потискане на експлозия

9.3.2006 г.

CEN

EN 14460:2006

Съоръжения устойчиви на експлозия

15.12.2006 г.

CEN

EN 14491:2012

Вентилационни системи за предотвратяване на експлозия, предизвикана от прах

22.11.2012 г.

EN 14491:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(28.2.2013 г.)

CEN

EN 14522:2005

Определяне на температурата на самозапалване на газове и пари

30.11.2005 г.

CEN

EN 14591-1:2004

Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 1: Вентилационни устройства устойчиви на експлозия 2 bar

9.3.2006 г.

EN 14591-1:2004/AC:2006

CEN

EN 14591-2:2007

Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 2: Инертни прегради за водни канали

12.12.2007 г.

EN 14591-2:2007/AC:2008

CEN

EN 14591-4:2007

Предотвратяване на експлозия и защита от експлозия в подземни мини. Системи за защита. Част 4: Автоматични гасителни системи за главни галерии

12.12.2007 г.

EN 14591-4:2007/AC:2008

CEN

EN 14678-1:2013

Съоръжения и принадлежности на LPG. Конструкция и технически характеристики на съоръженията на LPG за автомобилни зареждащи станции. Част 1: Устройства за зареждане

Настоящата е първата публикация

EN 14678-1:2006+A1:2009

Забележка 2.1

30.9.2013 г.

CEN

EN 14756:2006

Определяне на граничната концентрация на кислород (LOC) на възпламеними газове и пари

12.12.2007 г.

CEN

EN 14797:2006

Устройства за вентилиране при експлозия

12.12.2007 г.

CEN

EN 14983:2007

Предотвратяване и защита срещу експлозия в подземни мини. Съоръжения и системи за защита за отвеждане на газ грезу

12.12.2007 г.

CEN

EN 14986:2007

Проектиране на вентилатори работещи в потенциално експлозивни атмосфери

12.12.2007 г.

CEN

EN 14994:2007

Защитни вентилационни системи срещу експлозия на газ

12.12.2007 г.

CEN

EN 15089:2009

Системи за изолиране от експлозии

16.4.2010 г.

CEN

EN 15188:2007

Определяне режима на самозапалване на натрупвания от прах

12.12.2007 г.

CEN

EN 15198:2007

Методология за оценка на риска за не-електрически съоръжения и съставни части при използването им по предназначение в потенциално експлозивни атмосфери

12.12.2007 г.

CEN

EN 15233:2007

Методология за оценка на функционалната безопасност на защитни системи за потенциално експлозивни атмосфери

12.12.2007 г.

CEN

EN 15794:2009

Определяне точката на експлозия на възпламеними течности

16.4.2010 г.

CEN

EN 16009:2011

Вентилационни устройства за безпламъчна експлозия

18.11.2011 г.

CEN

EN 16020:2011

Отклонители на експлозия

18.11.2011 г.

CEN

EN ISO 16852:2010

Ограничители за пламък. Изисквания за техническите характеристики, методи за изпитване и ограничения за употреба (ISO 16852: 2008, включително Cor 1:2008 и Cor 2:2009)

17.9.2010 г.

EN 12874:2001

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 1127-1:2011

Експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Част 1: Основни понятия и методология

18.11.2011 г.

EN 1127-1:2007

Забележка 2.1

31.7.2014 г.

CEN

EN 15967:2011

Определяне на максималното експлозивно налягане и максималната степен на нарастване на налягането на газовете и парите

18.11.2011 г.

EN 13673-2:2005

EN 13673-1:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(29.2.2012 г.)

CEN

EN 1010-1:2004+A1:2010

Безопасност на машините. Изисквания за безопасност при проектиране/ разработване и изработване на печатарски машини и машини за преработване на хартия. Част 1: Общи изисквания

8.6.2011 г.

EN 1010-1:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(8.6.2011 г.)

CEN

EN 1010-2:2006+A1:2010

Безопасност на машините. Изисквания за безопасност при проектиране/разработване и изработване на печатарски машини и машини за преработване на хартия. Част 2: Печатарски и гланциращи машини включително предпечатни машини

4.2.2011 г.

EN 1010-2:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(28.2.2011 г.)

CEN

EN 1127-2:2002+A1:2008

Експлозивни атмосфери. Предотвратяване на експлозия и защита срещу експлозия. Част 2: Основни положения и методология за мините

20.8.2008 г.

EN 1127-2:2002

Забележка 2.1

Просрочена дата

(28.12.2009 г.)

CEN

EN 1710:2005+A1:2008

Съоръжения и съставни части, предназначени за използване в потенциално експлозивни атмосфери в подземни мини

20.8.2008 г.

EN 1710:2005

Забележка 2.1

Просрочена дата

(28.12.2009 г.)

EN 1710:2005+A1:2008/AC:2010

CEN

EN 1755:2000+A2:2013

Безопасност на индустриални кари. Работа в потенциално експлозивни атмосфери. Използване в атмосфери, съдържащи възпламеними газ, пари, аерозоли или прах

Настоящата е първата публикация

EN 1755:2000+A1:2009

Забележка 2.1

30.9.2013 г.

CEN

EN 12581:2005+A1:2010

Инсталации за нанасяне на покрития. Машини за нанасяне на покрития чрез потапяне и електролитно отлагане на органични течни материали за покритие. Изисквания за безопасност

17.9.2010 г.

EN 12581:2005

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 12621:2006+A1:2010

Съоръжение за подаване и циркулация на материали за покритие под налягане. Изисквания за безопасност

17.9.2010 г.

EN 12621:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 12757-1:2005+A1:2010

Смесителни машини за материали за покрития. Изисквания за безопасност. Част 1: Смесителни машини, използвани при пребоядисване на превозни средства

17.9.2010 г.

EN 12757-1:2005

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 13617-1:2012

Бензиностанции. Част 1: Изисквания за безопасност към конструкцията и техническите характеристики на дозиращи помпи, бензинови колонки и устройства за дистанционно изпомпване

3.8.2012 г.

EN 13617-1:2004+A1:2009

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.11.2012 г.)

CEN

EN 14492-1:2006+A1:2009

Кранове. Механично задвижвани лебедки и телфери. Част 1: Механично задвижвани лебедки

16.4.2010 г.

EN 14492-1:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(30.4.2010 г.)

EN 14492-1:2006+A1:2009/AC:2010

CEN

EN 14492-2:2006+A1:2009

Кранове. Механично задвижвани лебедки и телфери. Част 2: Механично задвижвани телфери

16.4.2010 г.

EN 14492-2:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(16.4.2010 г.)

EN 14492-2:2006+A1:2009/AC:2010

CEN

EN 14677:2008

Безопасност на машините. Вторично производство на стомана. Машини и съоръжения за обработка на течна стомана

20.8.2008 г.

CEN

EN 14681:2006+A1:2010

Безопасност на машините. Изисквания за безопасност към машини и съоръжения за електродъгови пещи за продукти от стомана

8.6.2011 г.

EN 14681:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(8.6.2011 г.)

CEN

EN 14973:2006+A1:2008

Транспортни ленти за употреба в подземни инсталации. Изисквания за електрическа безопасност и защита срещу възпламеняемост

7.7.2010 г.

EN 14973:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(31.12.2010 г.)

CEN

EN 15268:2008

Бензиностанции. Изисквания за безопасност към конструкцията на монтирани потопени помпи

27.1.2009 г.

Cenelec

EN 50050:2006

Електрическа апаратура за потенциално експлозивни атмосфери. Ръчни електростатични съоръжения за пръскане

20.8.2008 г.

Cenelec

EN 50104:2010

Електрическа апаратура за откриване и измерване на кислород. Технически изисквания към работните характеристики и методи за изпитване

4.2.2011 г.

EN 50104:2002

и неговото изменение Забележка 2.1

1.6.2013 г.

Cenelec

EN 50176:2009

Стационарни съоръжения за електростатично нанасяне на запалими течни материали за покрития. Изисквания за безопасност

16.4.2010 г.

Cenelec

EN 50177:2009

Стационарни съоръжения за електростатично нанасяне на запалими прахови покрития. Изисквания за безопасност

16.4.2010 г.

EN 50177:2009/A1:2012

22.11.2012 г.

Забележка 3

23.7.2015 г.

Cenelec

EN 50223:2010

Стационарни електростатични съоръжения за нанасяне на покритие с къси влакна от възпламеним материал. Изисквания за безопасност

17.9.2010 г.

Cenelec

EN 50241-1:1999

Технически изисквания за съоръжения с открити измервателни пространства за откриване на горими или токсични газове и пари. Част 1: Общи изисквания и методи за изпитване

6.11.1999 г.

EN 50241-1:1999/A1:2004

12.8.2004 г.

Забележка 3

Просрочена дата

(12.8.2004 г.)

Cenelec

EN 50241-2:1999

Техничеси изисквания за съоръжения с открити измервателни пространства за откриване на горими или токсични газове и пари. Част 2: Изисквания към работните характеристики на съоръжения за откриване на горими газове

6.11.1999 г.

Cenelec

EN 50271:2010

Електрическа апаратура за откриване и измерване на горими газове, токсични газове или кислород. Изисквания и изпитвания за апаратура, използваща софтуер и/или цифрови технологии

4.2.2011 г.

Cenelec

EN 50281-2-1:1998

Електрически съоръжения за използване при наличие на горим прах. Част 2-1: Методи за изпитване. Методи за определяне на минималната температура на възпламеняване на праха

6.11.1999 г.

EN 50281-2-1:1998/AC:1999

Cenelec

EN 50303:2000

Съоръжение от Група I, Категория М1, предназначено да поддържа функцията в атмосфери застрашени от гърмящ газ и/или въглищен прах

16.2.2001 г.

Cenelec

EN 50381:2004

Преносими вентилационни помещения/камери със или без вътрешни източници за отделяне на газове

9.3.2006 г.

EN 50381:2004/AC:2005

Cenelec

EN 50495:2010

Устройства за безопасност, необходими за безопасна работа на съоръженията по отношение на рисковете от експлозия

17.9.2010 г.

Cenelec

EN 60079-0:2009

Експлозивни атмосфери. Част 0: Съоръжения. Общи изисквания

IEC 60079-0:2007

16.4.2010 г.

EN 60079-0:2006

- EN 61241-0:2006

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.6.2012 г.)

Cenelec

EN 60079-1:2007

Експлозивни атмосфери. Част 1: Защита на съоръжения чрез непроницаеми обвивки, вид "d"

IEC 60079-1:2007

20.8.2008 г.

EN 60079-1:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.7.2010 г.)

Cenelec

EN 60079-2:2007

Експлозивни атмосфери.Част 2: Защита на съоръжения чрез обвивки под налягане, вид "p"

IEC 60079-2:2007

20.8.2008 г.

EN 60079-2:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.11.2010 г.)

Cenelec

EN 60079-5:2007

Експлозивни атмосфери. Част 5: Защита на съоръжения напълнени с кварцов пясък, вид "q"

IEC 60079-5:2007

20.8.2008 г.

EN 50017:1998

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.11.2010 г.)

Cenelec

EN 60079-6:2007

Експлозивни атмосфери. Част 6: Защита на съоръжения чрез потапяне в масло, вид "o"

IEC 60079-6:2007

20.8.2008 г.

EN 50015:1998

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.5.2010 г.)

Cenelec

EN 60079-7:2007

Експлозивни атмосфери. Част 7: Съоръжения за защита чрез повишена безопасност, вид "е"

IEC 60079-7:2006

11.4.2008 г.

EN 60079-7:2003

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.10.2009 г.)

Cenelec

EN 60079-11:2012

Експлозивни атмосфери. Част 11: Защита на съоръжения чрез собствена безопасност "i"

IEC 60079-11:2011

4.5.2012 г.

EN 60079-11:2007 + EN 60079-27:2008 + EN 61241-11:2006

Забележка 2.1

4.8.2014 г.

Cenelec

EN 60079-15:2010

Експлозивни атмосфери. Част 15: Защита на съоръжения чрез вид на защита "n"

IEC 60079-15:2010

8.6.2011 г.

EN 60079-15:2005

Забележка 2.1

1.5.2013 г.

Cenelec

EN 60079-18:2009

Експлозивни атмосфери. Част 18: Защита на съоръжения чрез капсуловане, вид "m"

IEC 60079-18:2009

7.7.2010 г.

EN 60079-18:2004 + EN 61241-18:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.10.2012 г.)

Cenelec

EN 60079-20-1:2010

Експлозивни атмосфери. Част 20-1: Свойства на материала. Класификация на газове и пари, методи за изпитване и данни

IEC 60079-20-1:2010

17.9.2010 г.

Cenelec

EN 60079-25:2010

Експлозивни атмосфери. Част 25: Електрически системи със собствена безопасност

IEC 60079-25:2010

8.6.2011 г.

EN 60079-25:2004

Забележка 2.1

1.10.2013 г.

Cenelec

EN 60079-26:2007

Експлозивни атмосфери. Част 26: Съоръжение с ниво на защита на съоръжението (EPL) Ga

IEC 60079-26:2006

20.8.2008 г.

Cenelec

EN 60079-28:2007

Експлозивни атмосфери. Част 28: Защита на съоръжения и предавателни системи, които използват оптично лъчение

IEC 60079-28:2006

11.4.2008 г.

Cenelec

EN 60079-29-1:2007

Експлозивни атмосфери. Част 29-1: Детектори на газ. Изисквания към работните характеристики на детектори на запалими газове

IEC 60079-29-1:2007 (с промени)

20.8.2008 г.

EN 61779-1:2000

- A11:2004

- EN 61779-2:2000

- EN 61779-3:2000

- EN 61779-4:2000

- EN 61779-5:2000

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.11.2010 г.)

Cenelec

EN 60079-29-4:2010

Експлозивни атмосфери. Част 29-4: Детектори на газ. Изисквания към работните характеристики на детектори с отворен път за горими газове

IEC 60079-29-4:2009 (с промени)

8.6.2011 г.

EN 50241-1:1999

и неговото изменение

- EN 50241-2:1999

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.4.2013 г.)

Cenelec

EN 60079-30-1:2007

Експлозивни атмосфери. Част 30-1: Проследяване на нагряването на електрическото съпротивление. Общи изисквания и изисквания към изпитването

IEC 60079-30-1:2007

20.8.2008 г.

Cenelec

EN 60079-31:2009

Експлозивни атмосфери. Част 31: Защита на съоръжения от възпламеняване на прах чрез обвивка, вид "t"

IEC 60079-31:2008

7.7.2010 г.

EN 61241-1:2004

Забележка 2.1

Просрочена дата

(1.10.2012 г.)

Cenelec

EN 60079-35-1:2011

Експлозивни атмосфери. Част 35-1: Осветители за глава за използване в мини при наличие на газ гризу. Общи изисквания. Конструкция и изпитване в зависимост от риска при експлозия

IEC 60079-35-1:2011

18.11.2011 г.

EN 62013-1:2006

Забележка 2.1

30.6.2014 г.

EN 60079-35-1:2011/AC:2011

Cenelec

EN 61241-4:2006

Електрическа апаратура за използване при наличие на горим прах. Част 4: Вид на защита "pD"

IEC 61241-4:2001

20.8.2008 г.

Cenelec

EN ISO/IEC 80079-34:2011

Експлозивни атмосфери. Част 34: Прилагане на системите по качество при производство на съоръжения

ISO/IEC 80079-34:2011 (с промени)

18.11.2011 г.

EN 13980:2002

Забележка 2.1

25.5.2014 г.

| Забележка 1: | По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат. |
| --- | --- |

Забележка 1:

По принцип датата на прекратяване на презумпцията за съответствие съвпада с датата на отменяне („dow“), определена от Европейската организация за стандартизация; Обръща се внимание на потребителите на тези стандарти, че в някои изключителни случаи тези дати не съвпадат.

| Забележка 2.1: | Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.1:

Новият (или измененият) стандарт има същото приложно поле както замененият стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.2: | Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 2.2:

Новият стандарт има по-широко приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

| Забележка 2.3: | Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт. |
| --- | --- |

Забележка 2.3:

Новият стандарт има по-тясно приложно поле от заменения стандарт. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на (частично) заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които попадат в приложното поле на новия стандарт. Не се засяга презумпцията за съответствие с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза за онези продукти или услуги, които все още попадат в приложното поле на (частично) заменения стандарт, но не са в приложното поле на новия стандарт.

| Забележка 3: | В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза. |
| --- | --- |

Забележка 3:

В случай на изменения, съответният стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY, неговите предходни изменения, ако има такива, и въпросното ново изменение. Замененият стандарт се състои от EN CCCCC:YYYY и неговите предходни изменения, ако има такива, но без въпросното ново изменение. На посочената дата спира действието на презумпцията за съответствие на заменения стандарт с основните или други изисквания на съответното законодателство на Съюза.

ЗАБЕЛЕЖКА:

| — | Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2). |
| --- | --- |

—

Информация относно наличието на стандартите може да се получи или от европейските организации за стандартизация, или от националните органи по стандартизация, списъкът на които е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз в съответствие с член 27 от Регламент (ЕС) No 1025/2012 (2).

| — | Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник. |
| --- | --- |

—

Европейските организации за стандартизация приемат стандарти на английски език (CEN и Cenelec публикуват своите стандарти и на френски и немски език). След това националните органи за стандартизация превеждат заглавията на стандартите на всички останали официални езици на Европейския съюз, на които се изисква те да бъдат преведени. Европейската комисия не носи отговорност за правилността на заглавията, представени за публикуване в Официален вестник.

| — | Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация. |
| --- | --- |

—

Препратки към поправки с формат ".../AC:YYYY" се публикуват единствено за информация. Чрез поправката се отстраняват печатни, езикови и други подобни грешки в текста на един стандарт и тя може да се отнася за една или повече езикови версии (на английски, френски и/или немски) на даден стандарт, приет от европейска организация за стандартизация.

| — | Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

Публикуването на номерата в Официален вестник на Европейския съюз не означава, че стандартите са достъпни на всички официални езици на Европейския съюз.

| — | Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък. |
| --- | --- |

—

Този списък замества всички предходни списъци, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Европейската комисия гарантира актуализирането на този списък.

| — | Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:
  http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm |
| --- | --- |

—

Повече информация относно хармонизирани стандарти и други европейски стандарти може да се намери в Интернет на адрес:

http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/harmonised-standards/index_en.htm

---

(1)  ЕOC: Европейска организация за стандартизация:

| — | CEN: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu) |
| --- | --- |

—

CEN: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25500811; факс +32 25500819 (http://www.cen.eu)

| — | Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu) |
| --- | --- |

—

Cenelec: Avenue Marnix 17, 1000 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, тел. +32 25196871; факс +32 25196919 (http://www.cenelec.eu)

| — | ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu) |
| --- | --- |

—

ETSI: 650 route des Lucioles, 06921 Sophia Antipolis, FRANCE, тел. +33 492944200; факс +33 493654716 (http://www.etsi.eu)

(2)  ОВ L 316, 14.11.2012 г., стр. 12.

---

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/30

---

Обобщена информация, която държавите-членки съобщават относно държавна помощ, предоставена в съответствие с Регламент (ЕО) No 1857/2006 на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към държавната помощ за малки и средни предприятия, осъществяващи дейност в производството на селскостопански продукти и за изменение на Регламент (ЕО) No 70/2001

2013/C 128/04

Помощ No: SA.35677 (12/XA)

Държава-членка: Италия

Регион: PIEMONTE

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Iniziativa di monitoraggio e supporto del settore cunicolo per la prevenzione della mixomatosi in Piemonte. Importo Euro 80 000,00. Legge regionale 63/1978 — art.17 lett g).

Правно основание:

| — | Legge regionale n. 63 del 12 ottobre 1978 |
| --- | --- |

—

Legge regionale n. 63 del 12 ottobre 1978

| — | D.G.R. n. 48-4872 del 31.10.2012 |
| --- | --- |

—

D.G.R. n. 48-4872 del 31.10.2012

| — | Determinazione n. 162 del 11.3.2013 |
| --- | --- |

—

Determinazione n. 162 del 11.3.2013

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 0,08 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 100,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 18.4.2013-31.12.2013

Цел на помощта: Болести по животните (член 10 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Regione Piemonte |
| --- |
| C.so Stati Uniti 21 10128 Torino |

Regione Piemonte

C.so Stati Uniti 21 10128 Torino

Интернет адрес: http://www.regione.piemonte.it/governo/bollettino/abbonati/2012/50/siste/00000005

Други сведения: —

Помощ No: SA.36422 (13/XA)

Държава-членка: Франция

Регион: VENDEE

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: aides en faveur de la promotion de la qualité des produits agricoles vendéens

Правно основание: Article L. 1511-5 et suivants du code général des collectivités territoriales

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 0,07 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 40,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 18.4.2013-31.12.2018

Цел на помощта: Производството на качествени селскостопански продукти (член 14 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Conseil Général de la Vendée |
| --- |
| Direction Générale Adjointe de l’Environnement et de l’Aménagement |
| Service Agriculture et Pêche |
| 40 rue Maréchal Foch |
| 85923 LA ROCHE SUR YON Cedex 9 |

Conseil Général de la Vendée

Direction Générale Adjointe de l’Environnement et de l’Aménagement

Service Agriculture et Pêche

40 rue Maréchal Foch

85923 LA ROCHE SUR YON Cedex 9

Интернет адрес: http://vendee.fr/Media/Files/Territoire-Environnement/Agriculture/Programme-departemental-d-aide-a-la-promotion-des-produits-agricoles-vendeens-2012

Други сведения: —

Помощ No: SA.36494 (13/XA)

Държава-членка: Италия

Регион: TRENTO

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Interventi per la difesa passiva

Правно основание: L.P. 4 del 28 marzo 2003«Sostegno dell’economia agricola, disciplina dell’agricoltura biologica e della contrassegnazione di prodotti geneticamente non modificati» art. 54.

Deliberazione della Giunta provinciale di Trento 519 del 22 marzo 2013, criteri attuativi dell’art. 54 della L.P.4/2003

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 5,90 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 80,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 30.4.2013-31.12.2013

Цел на помощта: Застрахователни премии (член 12 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): Спомагателни дейности в селското стопанство

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Provincia Autonoma di Trento |
| --- |
| Dipartimento Agricoltura, Turismo, Commercio e Promozione |
| Servizio Agricoltura |
| Via G.B. Trener, 3 |
| 38100-TRENTO |

Provincia Autonoma di Trento

Dipartimento Agricoltura, Turismo, Commercio e Promozione

Servizio Agricoltura

Via G.B. Trener, 3

38100-TRENTO

Интернет адрес:

| | http://www.consiglio.provincia.tn.it/banche_dati/codice_provinciale/clex_ricerca_per_campi.it.asp |
| --- | --- |

http://www.consiglio.provincia.tn.it/banche_dati/codice_provinciale/clex_ricerca_per_campi.it.asp

| | http://www.delibere.provincia.tn.it/ricerca_delibere.asp |
| --- | --- |

http://www.delibere.provincia.tn.it/ricerca_delibere.asp

Други сведения: —

Помощ No: SA.36501 (13/XA)

Държава-членка: Италия

Регион: FRIULI-VENEZIA GIULIA

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Regolamento per la concessione di indennizzi a favore delle aziende agricole per le perdite causate dal cancro batterico dell'actinidia (Pseudomonas syringae pv. actinidiae)_ stanziamenti 2013

Правно основание: Legge regionale 22/2002 «istituzione del fondo regionale per la gestione delle emergenze in agricoltura», articolo 1, comma 2.

Delibera di Giunta regionale n. 2456 del 12 dicembre 2011«Regolamento per la concessione di indennizzi a favore delle aziende agricole operanti nella Regione per le perdite causate dal cancro batterico dell'actinidia (pseudomonas syringae pv. actinidae) nell'ambito del programma dell''Ersa di prevenzione, controllo ed eradicazione della malattia. Approvazione»

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 0,15 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 100,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 18.4.2013-31.12.2013

Цел на помощта: Болести по растения — нашествия от вредители (член 10 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): Растениевъдство, животновъдство и лов; спомагателни дейности

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Regione autonoma Friuli venezia Giulia |
| --- |
| Direzione centrale risorse rurali, agroalimentari e forestali |
| Servizio investimenti aziendali e sviluppo agricolo |
| Via Sabbadini, 31 |
| 33100 UDINE (I) |

Regione autonoma Friuli venezia Giulia

Direzione centrale risorse rurali, agroalimentari e forestali

Servizio investimenti aziendali e sviluppo agricolo

Via Sabbadini, 31

33100 UDINE (I)

Интернет адрес: http://www.regione.fvg.it/asp/delibere/layout2008_2.asp?pag=1&num=2456&tx_dataDel=&key=&uf=&btnCerca=vai

Други сведения: —

Помощ No: SA.36508 (13/XA)

Държава-членка: Франция

Регион: BOURGOGNE

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Aides visant à indemniser les agriculteurs pour le préjudice subi du fait d'arrachages obligatoires de parcelles de vignes contaminées par la flavescence dorée, dans le cadre de la lutte obligatoire contre cet organisme nuisible à la santé des végétaux

Правно основание:

| — | article L. 251-9 du code rural et de la pêche maritime |
| --- | --- |

—

article L. 251-9 du code rural et de la pêche maritime

| — | article L. 632-1 du code rural et de la pêche maritime |
| --- | --- |

—

article L. 632-1 du code rural et de la pêche maritime

| — | articles L. 1511-1 et suivants du code général des collectivités territoriales |
| --- | --- |

—

articles L. 1511-1 et suivants du code général des collectivités territoriales

| — | arrêté du 9 juillet 2003 relatif à la lutte contre la flavescence dorée de la vigne et contre son agent vecteur |
| --- | --- |

—

arrêté du 9 juillet 2003 relatif à la lutte contre la flavescence dorée de la vigne et contre son agent vecteur

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 0,49 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 100,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 16.4.2013-31.12.2014

Цел на помощта: Болести по животните (член 10 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| bureau interprofessionnel des vins de Bourgogne / ministère de l'agriculture et de l'agroalimentaire |
| --- |
| BIV de Bourgogne |
| 12 boulevard Bretonnière |
| BP 150 |
| 21204 BEAUNE Cedex |
| MAAF |
| DGAL |
| 251 rue de Vaugirard |
| 75732 Paris Cedex 15 |

bureau interprofessionnel des vins de Bourgogne / ministère de l'agriculture et de l'agroalimentaire

BIV de Bourgogne

12 boulevard Bretonnière

BP 150

21204 BEAUNE Cedex

MAAF

DGAL

251 rue de Vaugirard

75732 Paris Cedex 15

Интернет адрес: http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/fiche_internet_flavescence_doree_cle012979.pdf

Други сведения: —

Помощ No: SA.36528 (13/XA)

Държава-членка: Нидерландия

Регион: GRONINGEN, FRIESLAND, NOORD-HOLLAND

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Subsidieverordening Waddenfonds 2012

Правно основание: Algemene Wet bestuursrecht

Provinciewet

Wet Gemeenschappelijke regelingen

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 5,00 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 90,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 1.5.2013-31.12.2013

Цел на помощта: Съхраняване на традиционен ландшафт и сгради (член 5 от Регламент (ЕО) No 1857/2006), Производството на качествени селскостопански продукти (член 14 от Регламент (ЕО) No 1857/2006), Инвестиции в земеделски стопанства (член 4 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): Всички допустими икономически сектори за получаване на помощ

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Gemeenschappelijke Regeling Waddenfonds |
| --- |
| Huis voor de Wadden |
| Ruiterskwartier 121 A |
| 8911 BS Leeuwarden |

Gemeenschappelijke Regeling Waddenfonds

Huis voor de Wadden

Ruiterskwartier 121 A

8911 BS Leeuwarden

Интернет адрес: http://www.waddenfonds.nl/fileadmin/waddenfonds/inhd_wadfonds/Projecten/pdf/WF_AB_subs_ver_28mrt2013.pdf

Други сведения: —

Помощ No: SA.36542 (13/XA)

Държава-членка: Обединеното кралство

Регион: SCOTLAND

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Sustainable Land Management Incentive Scheme for the Protection of Drinking Water Sources (Scotland) 2013

Правно основание: This is a non-statutory service, participation in which is voluntary, aimed to ensure Scottish Water complies with its obligations under the Water (Scotland) Act 1980 and the Water Supply (Water Quality) Scotland Regulations 2001

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: GBP 3,00 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 100,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 22.4.2013-31.3.2015

Цел на помощта: Инвестиции в земеделски стопанства (член 4 от Регламент (ЕО) No 1857/2006), Техническа помощ (член 15 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): Растениевъдство, животновъдство и лов; спомагателни дейности

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Scottish Water |
| --- |
| Castle House |
| Dunfermline |
| KY11 8GG |

Scottish Water

Castle House

Dunfermline

KY11 8GG

Интернет адрес: http://www.scottishwater.co.uk/protectdwsources

Други сведения: —

Помощ No: SA.36549 (13/XA)

Държава-членка: Естония

Регион: —

Наименование на схемата за помощ или име на друже- ството получател на индивидуалната помощ: Ohtliku taimekahjustaja tõrjeabinõude toetus

Правно основание:

| 1) | Põllumajandusministri 26.5.2011 määrus nr 45: „Ohtliku taimekahjustaja tõrjeabinõude rakendamise toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotluse esitamise ja taotluse menetlemise kord” |
| --- | --- |

1)

Põllumajandusministri 26.5.2011 määrus nr 45: „Ohtliku taimekahjustaja tõrjeabinõude rakendamise toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotluse esitamise ja taotluse menetlemise kord”

| 2) | Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seadus, § 7 lg 1 p 7. |
| --- | --- |

2)

Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seadus, § 7 lg 1 p 7.

Годишни разходи, предвидени по схемата, или общ размер на индивидуалната помощ, предоставена на дружеството: Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата: EUR 0,66 (в млн.)

Максимален интензитет на помощта: 100,00 %

Продължителност на схемата или индивидуалната помощ: 2.5.2013-31.12.2013

Цел на помощта: Болести по растения — нашествия от вредители (член 10 от Регламент (ЕО) No 1857/2006)

Обхванат сектор (обхванати сектори): Растениевъдство, животновъдство и лов; спомагателни дейности

Име и адрес на органа, предоставящ помощта:

| Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet |
| --- |
| Narva mnt 3, Tartu 51009, Eesti. |

Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet

Narva mnt 3, Tartu 51009, Eesti.

Интернет адрес: http://www.agri.ee/siseriiklikud-toetused/

Други сведения: —

---

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/34

---

Сведения, предоставени от държавите-членки, във връзка с държавни помощи, отпуснати съгласно Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване)

(текст от значение за ЕИП)

2013/C 128/05

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35921 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Белгия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | OOST-VLAANDEREN
  Неподпомагани области |
| Предоставящ орган | Provincie Oost-Vlaanderen |
| Gouvernemenstraat 1 |
| 9000 Gent |
| http://www.oost-vlaanderen.be |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35921 (12/X)

Държава-членка

Белгия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

OOST-VLAANDEREN

Неподпомагани области

Предоставящ орган

Provincie Oost-Vlaanderen

Gouvernemenstraat 1

9000 Gent

http://www.oost-vlaanderen.be

Наименование на мярката за помощ

Subsidie aan het Proefcentrum voor Sierteelt

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Besluit van de deputatie betreffende investeringstoelage/werkingstoelage aan het Proefcentrum voor Sierteelt

Вид на мярката

помощи ad hoc

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Дата на предоставяне

От 31.12.2013 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Вид на получателя

МСП - Proefcentrum voor Sierteelt

Общ размер на помощта ad hoc, предоставена на предприятието

EUR 0,61 (в млн.)

За гаранции

EUR 0,61 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското стопанство и рибарството (член 34)

100 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.oost-vlaanderen.be/public/economie_landbouw/landbouw/subsidies/steunmelding/index.cfm

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35922 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Белгия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | OOST-VLAANDEREN
  Неподпомагани области |
| Предоставящ орган | Provincie Oost-Vlaanderen |
| Gouvernementstraat 1 |
| 90000 Gent |
| http://www.oost-vlaanderen.be |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35922 (12/X)

Държава-членка

Белгия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

OOST-VLAANDEREN

Неподпомагани области

Предоставящ орган

Provincie Oost-Vlaanderen

Gouvernementstraat 1

90000 Gent

http://www.oost-vlaanderen.be

Наименование на мярката за помощ

Subsidie aan het Interprovinciaal Proefcentrum voor de Aardappelteelt

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Besluit van de Deputatie betreffende werkingstoelage aan het Interprovinciaal Proefcentrum voor de Aardappelteelt

Вид на мярката

помощи ad hoc

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Дата на предоставяне

От 31.12.2013 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Вид на получателя

МСП - Interprovinciaal Proefcentrum voor de Aardappelteelt vzw

Общ размер на помощта ad hoc, предоставена на предприятието

EUR 0,18 (в млн.)

За гаранции

EUR 0,18 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското стопанство и рибарството (член 34)

100 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.oost-vlaanderen.be/public/economie_landbouw/landbouw/subsidies/steunmelding/index.cfm

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35924 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Белгия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | OOST-VLAANDEREN
  Неподпомагани области |
| Предоставящ орган | Provincie Oost-Vlaanderen |
| Gouvernemenstraat 1 |
| 9000 Gent |
| http:\www.oost-vlaanderen.be |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35924 (12/X)

Държава-членка

Белгия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

OOST-VLAANDEREN

Неподпомагани области

Предоставящ орган

Provincie Oost-Vlaanderen

Gouvernemenstraat 1

9000 Gent

http:\www.oost-vlaanderen.be

Наименование на мярката за помощ

Investeringtoelage aan het Provinciaal Proefcentrum voor de Groenteteelt

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Besluit van de deputatie betreffende Investeringtoelage aan het Provinciaal Proefcentrum voor de Groenteteelt

Вид на мярката

помощи ad hoc

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Дата на предоставяне

От 31.12.2013 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Вид на получателя

МСП - Provinciaal Proefcentrum voor de groenteteelt vzw

Общ размер на помощта ad hoc, предоставена на предприятието

EUR 0,10 (в млн.)

За гаранции

EUR 0,10 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското стопанство и рибарството (член 34)

100 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.oost-vlaanderen.be/public/economie_landbouw/landbouw/subsidies/steunmelding/index.cfm

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35935 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Обединеното кралство |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | EAST MIDLANDS, WEST MIDLANDS, EASTERN, LONDON, SOUTH EAST, SOUTH WEST, WALES, SCOTLAND, NORTH EAST, NORTH WEST, YORKSHIRE AND THE HUMBER
  Смесени |
| Предоставящ орган | Department for Work and Pensions |
| Caxton House |
| 6-12 Tothill Street |
| London |
| SW1H 9NA |
| www.dwp.gov.uk |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35935 (12/X)

Държава-членка

Обединеното кралство

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

EAST MIDLANDS, WEST MIDLANDS, EASTERN, LONDON, SOUTH EAST, SOUTH WEST, WALES, SCOTLAND, NORTH EAST, NORTH WEST, YORKSHIRE AND THE HUMBER

Смесени

Предоставящ орган

Department for Work and Pensions

Caxton House

6-12 Tothill Street

London

SW1H 9NA

www.dwp.gov.uk

Наименование на мярката за помощ

Transitional time limited wage subsidy for ex-Remploy disabled employees scheme

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Employment and Training Act 1973

http://www.legislation.gov.uk/ukpga/1973/50/contents

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

1.12.2012 г. - 30.9.2016 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

Всички допустими икономически сектори за получаване на помощ

Вид на получателя

МСП,голямо предприятие

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

GBP 0,90 (в млн.)

За гаранции

GBP 0,90 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ за наемане на работници с увреждания под формата на субсидии за заплати (член 41)

75 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.legislation.gov.uk/ukpga/1973/50/contents

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35936 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Обединеното кралство |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | LONDON
  Неподпомагани области |
| Предоставящ орган | Big Lottery Fund |
| 1 Plough Place |
| London EC4A 1DE |
| www.biglotteryfund.org.uk |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35936 (12/X)

Държава-членка

Обединеното кралство

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

LONDON

Неподпомагани области

Предоставящ орган

Big Lottery Fund

1 Plough Place

London EC4A 1DE

www.biglotteryfund.org.uk

Наименование на мярката за помощ

Next Steps BIG Lottery Fund Grant to Addaction

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

National Lottery Act (2006)

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

30.11.2012 г. - 31.5.2014 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

Друга социална работа без настаняване, некласифицирана другаде

Вид на получателя

МСП

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

GBP 0,11 (в млн.)

За гаранции

GBP 0,11 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Индустриални научни изследвания (член 31, параграф 2, буква б))

50 %

20 %

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.biglotteryfund.org.uk/nsaddaction

document at this URL

| Референтен номер на държавна помощ | SA.35990 (12/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Белгия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | VLAAMS BRABANT
  Неподпомагани области |
| Предоставящ орган | Provincie Vlaams-Brabant |
| Provincieplein 1 |
| 3010 Leuven |
| www.vlaamsbrabant.be |

Референтен номер на държавна помощ

SA.35990 (12/X)

Държава-членка

Белгия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

VLAAMS BRABANT

Неподпомагани области

Предоставящ орган

Provincie Vlaams-Brabant

Provincieplein 1

3010 Leuven

www.vlaamsbrabant.be

Наименование на мярката за помощ

Subsidie voor het project „duurzame aanpak van geuremissies”.

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

| — | provinciedecreet, vnl. artikel 154 t.e.m. 158 |
| --- | --- |

—

provinciedecreet, vnl. artikel 154 t.e.m. 158

| — | wet van 14 november 1983 betreffende het reglement van de modaliteiten inzake de toekenning van subsidies en de controle op het gebruik ervan; |
| --- | --- |

—

wet van 14 november 1983 betreffende het reglement van de modaliteiten inzake de toekenning van subsidies en de controle op het gebruik ervan;

| — | KB van 2 juni 1999 betreffende de algemene regeling van de provincieboekhouding en vnl. het artikel 54, 5°-b; |
| --- | --- |

—

KB van 2 juni 1999 betreffende de algemene regeling van de provincieboekhouding en vnl. het artikel 54, 5°-b;

| — | provinciaal reglement van 18 februari 1997 betreffende subsidiëring en toestaan van reservevorming door subsidietrekkers; |
| --- | --- |

—

provinciaal reglement van 18 februari 1997 betreffende subsidiëring en toestaan van reservevorming door subsidietrekkers;

| — | art. 623/0210-6401 van het provinciaal budget 2013. |
| --- | --- |

—

art. 623/0210-6401 van het provinciaal budget 2013.

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

1.4.2013 г. - 31.3.2014 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

СЕЛСКО, ГОРСКО И РИБНО СТОПАНСТВО

Вид на получателя

МСП

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

EUR 0,03 (в млн.)

За гаранции

EUR 0,03 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското стопанство и рибарството (член 34)

100 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

https://docs.google.com/file/d/0B_wjQwsc3gUhVlVrTXQ2c3pmcUk/edit?usp=sharing&pli=1

| Референтен номер на държавна помощ | SA.36095 (13/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Италия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | ITALIA
  Смесени |
| Предоставящ орган | Regione Toscana |
| Regione Toscana, via di Novoli 26, 50127 Firenze |
| www.regione.toscana.it |

Референтен номер на държавна помощ

SA.36095 (13/X)

Държава-членка

Италия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

ITALIA

Смесени

Предоставящ орган

Regione Toscana

Regione Toscana, via di Novoli 26, 50127 Firenze

www.regione.toscana.it

Наименование на мярката за помощ

Bando 2012 - RICERCA ED INNOVAZIONE IN CAMPO AMBIENTALE -contributi alle università, enti ed istituti di ricerca di diritto pubblico, enti pubblici, organismi di ricerca di diritto privato senza scopo di lucro.

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

L.R. 14/2007

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

9.1.2013 г. - 31.12.2013 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

ПРОФЕСИОНАЛНИ ДЕЙНОСТИ И НАУЧНИ ИЗСЛЕДВАНИЯ

Вид на получателя

МСП,голямо предприятие

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

EUR 0,10 (в млн.)

За гаранции

EUR 0,10 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Експериментално развитие (член 31, параграф 2, буква в))

25 %

0 %

Фундаментални научни изследвания (член 31, параграф 2, буква а))

70 %

—

Индустриални научни изследвания (член 31, параграф 2, буква б))

50 %

0 %

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

| | http://web.rete.toscana.it/attinew/
  ricercare il testo del Decreto |
| --- | --- |

http://web.rete.toscana.it/attinew/

ricercare il testo del Decreto

| | http://www.regione.toscana.it/burt
  Nella sezione consultazione, ricercare il BURT del 9 gennaio 2013, Parte III n. 2 |
| --- | --- |

http://www.regione.toscana.it/burt

Nella sezione consultazione, ricercare il BURT del 9 gennaio 2013, Parte III n. 2

| | http://www.regione.toscana.it/enti-e-associazioni/bandi/bandi-ambiente-e-territorio
  Cliccare alla voce «Bando 2012 - ricerca ed innovazione in campo ambientale» |
| --- | --- |

http://www.regione.toscana.it/enti-e-associazioni/bandi/bandi-ambiente-e-territorio

Cliccare alla voce «Bando 2012 - ricerca ed innovazione in campo ambientale»

| Референтен номер на държавна помощ | SA.36096 (13/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Германия |
| Референтен номер на държавата-членка | AZ: 612-40306-BY/0007 |
| Име на региона (NUTS) | BAYERN
  Член 107, параграф 3, буква в) |
| Предоставящ орган | Ämter für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten
  Fachzentren an den Ämtern für Ernährung, Landwirtschaft und Fosten (Weilheim, Abensberg, Weiden und Kulmbach)
  http://www.aelf-wm.bayern.de/
  http://www.aelf-ab.bayern.de/
  http://www.aelf-we.bayern.de
  http/www.aelf-ku.bayern.de/ |
| Наименование на мярката за помощ | Bayern: Einzelbetiebliche Investitionsförderung; Verarbeitung und Vermarktung von Anhang I-Produkten |
| Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация) | — | Richtlinie zur Einzelbetrieblichen Investitionsförderung; |

Референтен номер на държавна помощ

SA.36096 (13/X)

Държава-членка

Германия

Референтен номер на държавата-членка

AZ: 612-40306-BY/0007

Име на региона (NUTS)

BAYERN

Член 107, параграф 3, буква в)

Предоставящ орган

Ämter für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten

Fachzentren an den Ämtern für Ernährung, Landwirtschaft und Fosten (Weilheim, Abensberg, Weiden und Kulmbach)

http://www.aelf-wm.bayern.de/

http://www.aelf-ab.bayern.de/

http://www.aelf-we.bayern.de

http/www.aelf-ku.bayern.de/

Наименование на мярката за помощ

Bayern: Einzelbetiebliche Investitionsförderung; Verarbeitung und Vermarktung von Anhang I-Produkten

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

—

Richtlinie zur Einzelbetrieblichen Investitionsförderung;

| — | Art. 23 und 44 BayHO sowie die entsprechenden Verwaltungsvorschriften |
| --- | --- |

—

Art. 23 und 44 BayHO sowie die entsprechenden Verwaltungsvorschriften

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

Modification X 324/2010

Продължителност

1.1.2013 г. - 30.6.2014 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

Растениевъдство, животновъдство и лов; спомагателни дейности

Вид на получателя

МСП

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

EUR 1,00 (в млн.)

За гаранции

EUR 1,00 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Директна безвъзмездна помощ

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Инвестиционна помощ и помощ за заетост за МСП (член 15)

25 %

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.stmelf.bayern.de/mam/cms01/agrarpolitik/dateien/rili_stmelf_eif.pdf

| Референтен номер на държавна помощ | SA.36099 (13/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Финландия |
| Референтен номер на държавата-членка | — |
| Име на региона (NUTS) | — |
| Предоставящ орган | Verohallinto |
| PL 325, 00052 VERO |
| www.vero.fi |

Референтен номер на държавна помощ

SA.36099 (13/X)

Държава-членка

Финландия

Референтен номер на държавата-членка

—

Име на региона (NUTS)

—

Предоставящ орган

Verohallinto

PL 325, 00052 VERO

www.vero.fi

Наименование на мярката за помощ

Laki tutkimus- ja kehittämistoiminnan lisävähennyksestä vuosina 2013—2015

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Säädöskokoelma 992/2012

Laki tutkimus- ja kehittämistoiminnan lisävähennyksestä vuosina 2013—2015

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

1.1.2013 г. - 31.12.2015 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

Всички допустими икономически сектори за получаване на помощ

Вид на получателя

МСП,голямо предприятие

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

EUR 190,00 (в млн.)

За гаранции

EUR 190,00 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Друга форма на данъчно облекчение

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Експериментално развитие (член 31, параграф 2, буква в))

25 %

0 %

Фундаментални научни изследвания (член 31, параграф 2, буква а))

25 %

—

Индустриални научни изследвания (член 31, параграф 2, буква б))

25 %

0 %

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

http://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2012/20120992

| Референтен номер на държавна помощ | SA.36120 (13/X) |
| --- | --- |
| Държава-членка | Дания |
| Референтен номер на държавата-членка | 13-0011523 |
| Име на региона (NUTS) | — |
| Предоставящ орган | Skatteministeriet |
| Nicolai Eigtveds Gade 28 |
| DK-1402 København K |
| www.skm.dk |

Референтен номер на държавна помощ

SA.36120 (13/X)

Държава-членка

Дания

Референтен номер на държавата-членка

13-0011523

Име на региона (NUTS)

—

Предоставящ орган

Skatteministeriet

Nicolai Eigtveds Gade 28

DK-1402 København K

www.skm.dk

Наименование на мярката за помощ

Bundfradrag i svovlafgiften

Национално правно основание (позоваване на съответната национална официална публикация)

Lov om ændring af lov om afgift af svovl (Bundfradrag i svovlafgiften)

Вид на мярката

Схема

Изменение на съществуваща мярка за помощ

—

Продължителност

1.1.2013 г. - 31.12.2020 г.

Засегнат/и икономически сектор/и

Всички допустими икономически сектори за получаване на помощ

Вид на получателя

голямо предприятие

Общ годишен размер на планирания бюджет по схемата

DKK 8,50 (в млн.)

За гаранции

DKK 8,50 (в млн.)

Инструмент за помощ (член 5)

Друга форма на данъчно облекчение

Позоваване на решението на Комисията

—

Ако има съфинансиране от фондове на Общността

—

Цели

Максимален интензитет на помощта в % или Максимален размер на помощта в национална валута

Бонуси за МСП в %

Помощ под формата на намаления на данъците за околната среда (член 25)

8 500 000 DKK

—

Уебвръзка към пълния текст на мярката за помощ:

| | http://LOV nr 1256 af 18/12/2012 |
| --- | --- |

http://LOV nr 1256 af 18/12/2012

| | https://www.lovtidende.dk/Forms/L0700.aspx?s31=10&s19=1256&s20=2012 |
| --- | --- |

https://www.lovtidende.dk/Forms/L0700.aspx?s31=10&s19=1256&s20=2012

---

V Становища

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА

Европейска комисия

| 4.5.2013 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 128/43 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2013

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 128/43

---

ДЪРЖАВНА ПОМОЩ — ГЕРМАНИЯ

Държавна помощ SA.34045 (2012/C) (ex 2012/NN) — Освобождаване на големите потребители на електроенергия от такси за мрежата (§19 StromNEV)

Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз

(текст от значение за ЕИП)

2013/C 128/06

С писмо от 06.03.2013, възпроизведено на автентичния език на страниците след това резюме, Комисията нотифицира Федерална република Германия за решението си да започне процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, относно посочената по-горе мярка.

Заинтересованите страни могат да представят мненията си относно мярката, по отношение на която Комисията открива процедурата, в срок от един месец от датата на публикуване на настоящото резюме и на приложеното към него писмо на следния адрес:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Directorate for State Aid |
| State Aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| Факс: (0032) 2-296.12.42 |

European Commission

Directorate-General for Competition

Directorate for State Aid

State Aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

Факс: (0032) 2-296.12.42

Тези мнения ще бъдат съобщени на Федерална република Германия. Запазването в тайна на самоличността на заинтересованата страна, която представя мнението, може да бъде поискано писмено, като се посочат причините за искането.

РЕЗЮМЕ

1.   ПРОЦЕДУРА

В края на 2011 г. и началото на 2012 г. Комисията получи жалби от сдружения на клиенти, дружества и граждани относно германската наредба за таксите за мрежата (Stromnetzentgeltverordnung, „StromNEV“), в които се заявява, че освобождаването от такси за мрежата, предвидено в полза на големите потребители на електроенергия, представлява неправомерна и несъвместима държавна помощ. Жалбите бяха изпратени на Германия с искане за информация. Германия отговори на 29 юни 2012 г.

2.   ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА

След изменение, което влезе в сила на 4 август 2011 г., в член 19, параграф 2 от StromNEV се посочва, че крайните потребители са освободени от такси за мрежата, ако тяхното потребление достигне продължителност 7000 часа и енергия 10 гигаватчаса. Изчисленията сочат, че в резултат на това освобождаване финансовият дефицит за 2012 г. на операторите на мрежи ще бъде в размер на 300 млн. EUR.

В член 19, параграф 2 от StromNEV се предвижда задължение на операторите на преносните системи (ОПС) да компенсират операторите на разпределителните системи (ОРС) за загубата на приходи в резултат на освобождаването. Освен това ОПС са задължени да уравнят помежду си сумата на плащанията си към ОРС и собствените си загуби. Накрая, в член 19, параграф 2 от StromNEV се постановява, че член 20 от StromNEV се прилага по аналогия. В посочения член се предвижда, че преди публикуването на своите такси за мрежата за електроенергия операторите на електрически мрежи доказват, че приходите от такси са достатъчни за покриване на очакваните им разходи.

На 14 декември 2011 г. BNetzA прие решение, с което на ОРС се налага задължението да събират от потребителите на електроенергия допълнителна такса, наречена „допълнителна такса по член 19“. ОРС трябва да прехвърлят постъпленията от тази допълнителна такса на ОПС. Допълнителната такса има за цел компенсирането на ОПС за загубата на приходи и за разходите, произтичащи от освобождаването, както и за задължението за компенсиране на ОРС.

ОПС трябва да изчисляват всяка година размера на допълнителната такса по член 19 на киловатчас въз основа на прогнозираните финансови загуби, произтичащи от освобождаването, и на прогнозираното потребление на електроенергия. Освен това за всяка година x+1 ОПС трябва да установят реалните финансови нужди за предходната година x. Ако постъпленията от допълнителната такса по член 19 надвишават действително необходимата сума или са били недостатъчни за компенсиране на ОПС за загубата на приходи, произтичаща от освобождаването, както и за компенсирането на ОРС, допълнителната такса за година x+2 се променя съответно.

С оглед стимулирането на операторите на мрежи за по-ефикасно управление на мрежите, в Германия е създадена система, при която BNetzA определя за срок от 5 години максималните размери на приходите, които е разрешено на операторите на мрежи да получават от ползвателите на мрежите. За определянето на тези максимални приходи операторите на мрежови системи са задължени да предоставят на BNetzA различни счетоводни данни (включително разходи и приходи). Разликите между най-високия размер приходи и действително получените приходи се завеждат в специална регулативна сметка („Regulierungskonto“), държана от BNetzA. Когато разликата достигне определени размери, таксите за мрежата трябва да бъдат съответно променени.

В своето решение от 14 декември 2011 г. BNetzA посочва, че финансовата загуба, произтичаща от освобождаването през 2011 г., ще бъде покрита посредством „Regulierungskonto“.

3.   ОЦЕНКА НА МЯРКАТА

Чрез освобождаването на големите потребители на електроенергия от таксите за мрежата държавата ги е освободила от такса, която принципно би следвало да плащат, и така им е предоставила избирателно предимство. Големите потребители на електроенергия действат в отрасли на икономиката, които се конкурират с предприятия от други държави членки. По този начин освобождаването вероятно ще окаже въздействие на търговията между държавите членки и наруши конкуренцията.

Като се позовават на Решение по дело PreussenElektra (C-379/98, PreussenElektra, 2001 г., Recueil, стр. I-2099), германските органи твърдят, че освобождаването не представлява държавна помощ, тъй като то ще се финансира единствено с частни средства. Те посочват, че помощта ще бъде предварително финансирана от операторите на мрежи, че допълнителната такса по член 19 се изчислява от ОПС и че ОПС свободно ще се разпореждат с допълнителната такса по член 19. Те добавят, че държавата не следи събирането на допълнителната такса по член 19 и следователно няма контрол върху постъпленията от допълнителната такса по член 19.

Комисията обаче е на мнение, че разглежданата система се различава съществено от делото PreussenElektra. Противно на обстоятелствата в PreussenElektra, държавата е наложила допълнителната такса по член 19 с цел финансиране на освобождаването и облекчаване на операторите на мрежите от финансовата тежест, възникнала от освобождаването.

Освен това, като се вземат предвид решенията по делата Steinike (дело С-76/78 Steinike & Weinlig с/у Германия, 1977 г., Recueil 595) и Essent (дело C-206/06 Essent, 2008 г., Recueil, стр. I-5497), Комисията смята, че допълнителната такса по член 19, администрирана от ОПС, представлява държавен ресурс и че освобождаването, финансирано посредством допълнителната такса по член 19, представлява държавна помощ. Както по делото Essent, държавата е определила предприятие, което да администрира допълнителна такса, наложена от държавата. Всъщност четирите ОПС са определени да управляват финансовите потоци, свързани с освобождаването и допълнителната такса по член 19. Те са получили задачата да изчисляват допълнителната такса по член 19 въз основа на методиката, установена от BNetzA, и да публикуват допълнителната такса по член 19. Също така те трябва да събират допълнителната такса по член 19 от ОРС, да компенсират ОРС, да уравняват сумите между самите себе си, да компенсират себе си и да коригират допълнителната такса по член 19, когато постъпленията не съответстват на реалната загуба на приходи, произтичаща от освобождаването. Както по делото Essent, държавата е установила правила за използването и предназначението на допълнителната такса. По-специално, държавата е определила какво се прави при всяко събиране на допълнителна такса, при което е надвишена сумата, необходима за финансиране на предимството. По този начин ОПС не могат свободно да определят и използват допълнителната такса по член 19 според желанията си. Накрая, Комисията отбелязва, че са налице механизми за контрол („Regulierungskonto“), които позволяват на държавата да следи финансовите потоци.

Въз основа на тези съображения на този етап гледището на Комисията е, че считано от 2012 г., освобождаването от такси за мрежата, предоставено на големите потребители на електроенергия, включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (считано от момента на влизане в сила на решението от 14 декември 2011 г. на BNetzA).

Комисията смята освен това, че не може да се изключи финансиране на освобождаването с държавни ресурси дори преди BNetzA да приеме своето решение от 14 декември 2011 г. Ако Комисията тълкува правилно член 20 от StromNEV, изглежда, че като заявява в член 19, параграф 2 от StromNEV прилагането на член 20 по аналогия, държавата фактически налага задължението на операторите на мрежи да включват допълнителните разходи, произтичащи от член 19, параграф 2 от StromNEV, в таксите на ползвателите и по този начин да налагат допълнителна такса на потребителите на електроенергия. Въз основа на това становището на Комисията е, че дори преди BNetzA да приеме своето решение от 14 декември 2011 г., в член 19, параграф 2 от StromNEV се съдържа система за финансиране на освобождаването, твърде подобна на системата, която е налице след приемането на решението от 14 декември 2011 г. на BNetzA. Поне така е посочено от Германия. Въз основа на това изглежда, че поради споменатите по-горе във връзка с допълнителната такса по член 19 причини член 19, параграф 2 от StromNEV е имал за последица държавна помощ още преди приемането на решението от 14 декември 2011 г.

Комисията смята обаче, че е необходима повече информация, преди да може да бъде прието окончателно заключение по този въпрос. По-специално е необходима информация за точния смисъл на позоваването на член 20 от StromNEV, както и информация за евентуалните действия на ОПС, в случай че BNetzA не беше наложил допълнителната такса по член 19. Също така се изисква повече информация относно начина, по който финансовата тежест, произтичаща от освобождаването през 2011 г., ще бъде отчетена посредством Regulierungskonto, както е решено от BNetzA на 14 декември 2011 година.

Предвид заключението, че освобождаването на големите потребители на електроенергия представлява държавна помощ, Комисията направи оценка на възможната съвместимост на тази мярка с правилата за държавна помощ. Германия обясни, че освобождаването от такси за мрежата е обосновано с оглед на стабилизиращия ефект върху мрежата, който имат големите потребители на електроенергия. Този стабилизиращ ефект обаче не бе обоснован. Освен това Германия не обясни основанието, на което този елемент може да се вземе предвид при установяването на съвместимостта на освобождаването. Тъй като не бяха представени други елементи, с които да се обоснове освобождаването, и тъй като освобождаването изглежда представлява оперативна помощ, на този етап Комисията има съмнения относно неговата съвместимост с вътрешния пазар. В съответствие с член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 Комисията реши да открие официална процедура по разследване, като прикани Германия да представи своите коментари, както и допълнителна информация.

В съответствие с член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета всяка незаконна помощ може да бъде предмет на възстановяване от страна на получателя.

ТЕКСТ НА ПИСМОТО

„die Kommission teilt der Regierung der Bundesrepublik Deutschland mit, dass sie nach Prüfung der von der Bundesregierung übermittelten Angaben zu der vorgenannten Maßnahme beschlossen hat, das Verfahren nach Artikel 108 Absatz 2 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union zu eröffnen.

1.   VERFAHREN

| (1) | Am 28. November 2011 ging der Kommission eine Beschwerde des Bundes der Energieverbraucher zu, der nach eigenen Angaben kleine und mittlere Unternehmen und private Stromverbraucher vertritt. Die Beschwerde wurde unter der Nummer SA.34045 registriert. Nach Ansicht des Beschwerdeführers stellt die stromintensiven Unternehmen seit 2011 gewährte Netzentgeltbefreiung eine rechtswidrige und mit dem Binnenmarkt unvereinbare staatliche Beihilfe dar. |
| --- | --- |

(1)

Am 28. November 2011 ging der Kommission eine Beschwerde des Bundes der Energieverbraucher zu, der nach eigenen Angaben kleine und mittlere Unternehmen und private Stromverbraucher vertritt. Die Beschwerde wurde unter der Nummer SA.34045 registriert. Nach Ansicht des Beschwerdeführers stellt die stromintensiven Unternehmen seit 2011 gewährte Netzentgeltbefreiung eine rechtswidrige und mit dem Binnenmarkt unvereinbare staatliche Beihilfe dar.

| (2) | Am 8. Dezember 2011 erhielt die Kommission eine Beschwerde der Stadtwerke Hameln, eines lokalen Unternehmens, das die Stadt Hameln mit Strom, Gas und Trinkwasser versorgt. Auch dieser Beschwerdeführer vertritt die Auffassung, dass die seit 2011 geltende Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen eine rechtswidrige und mit dem Binnenmarkt unvereinbare staatliche Beihilfe darstellt. Die Beschwerde wurde ebenfalls in die Akte SA.34045 aufgenommen. |
| --- | --- |

(2)

Am 8. Dezember 2011 erhielt die Kommission eine Beschwerde der Stadtwerke Hameln, eines lokalen Unternehmens, das die Stadt Hameln mit Strom, Gas und Trinkwasser versorgt. Auch dieser Beschwerdeführer vertritt die Auffassung, dass die seit 2011 geltende Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen eine rechtswidrige und mit dem Binnenmarkt unvereinbare staatliche Beihilfe darstellt. Die Beschwerde wurde ebenfalls in die Akte SA.34045 aufgenommen.

| (3) | Seit Dezember 2011 hat die Kommission mehrfach Schreiben von Bürgern erhalten, die sich über die Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen beschwerten. Auch diese Schreiben wurden der Akte hinzugefügt. |
| --- | --- |

(3)

Seit Dezember 2011 hat die Kommission mehrfach Schreiben von Bürgern erhalten, die sich über die Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen beschwerten. Auch diese Schreiben wurden der Akte hinzugefügt.

| (4) | Am 10. Mai 2012 leitete die Kommission die in den Erwägungsgründen (1) und (2) dieses Beschlusses genannten Beschwerden mit der Bitte um Stellungnahme an Deutschland weiter. Zudem übersandte sie Deutschland ein Auskunftsersuchen. Deutschland antwortete am 29. Juni 2012. |
| --- | --- |

(4)

Am 10. Mai 2012 leitete die Kommission die in den Erwägungsgründen (1) und (2) dieses Beschlusses genannten Beschwerden mit der Bitte um Stellungnahme an Deutschland weiter. Zudem übersandte sie Deutschland ein Auskunftsersuchen. Deutschland antwortete am 29. Juni 2012.

2.   BESCHREIBUNG DER MASSNAHME

2.1.   Netzentgelte in Deutschland

| (5) | In Deutschland werden die Netzentgelte von den Netzbetreibern festgesetzt. Sie bedürfen jedoch der Genehmigung der Aufsichtsbehörde, der Bundesnetzagentur (im Folgenden „BNetzA“). |
| --- | --- |

(5)

In Deutschland werden die Netzentgelte von den Netzbetreibern festgesetzt. Sie bedürfen jedoch der Genehmigung der Aufsichtsbehörde, der Bundesnetzagentur (im Folgenden „BNetzA“).

| (6) | In der Stromnetzentgeltverordnung (im Folgenden „StromNEV“) sind die Grundsätze für die Festsetzung der Netzentgelte (§ 16 f. StromNEV) festgelegt:






  — | Die Netzentgelte müssen kostenorientiert sein (Verursachungsgerechtigkeit). |
| --- | --- | --- |

(6)

In der Stromnetzentgeltverordnung (im Folgenden „StromNEV“) sind die Grundsätze für die Festsetzung der Netzentgelte (§ 16 f. StromNEV) festgelegt:

—

Die Netzentgelte müssen kostenorientiert sein (Verursachungsgerechtigkeit).

| — | Die Netzentgelte richten sich nach der Anschlussebene, nicht aber nach der räumlichen Entfernung zwischen dem Ort der Einspeisung elektrischer Energie und dem Ort der Entnahme. |
| --- | --- |

—

Die Netzentgelte richten sich nach der Anschlussebene, nicht aber nach der räumlichen Entfernung zwischen dem Ort der Einspeisung elektrischer Energie und dem Ort der Entnahme.

| — | Das Netzentgelt besteht aus zwei Komponenten: Die erste ist von der Höchstleistung und die zweite vom Energieverbrauch abhängig. Die erste Komponente ist das Produkt aus dem jeweiligen Jahresleistungspreis und der Jahreshöchstleistung in Kilowatt der jeweiligen Entnahme im Abrechnungsjahr. Die zweite Komponente ist das Produkt aus dem jeweiligen Arbeitspreis und der im Abrechnungsjahr jeweils entnommenen elektrischen Arbeit in Kilowattstunden. |
| --- | --- |

—

Das Netzentgelt besteht aus zwei Komponenten: Die erste ist von der Höchstleistung und die zweite vom Energieverbrauch abhängig. Die erste Komponente ist das Produkt aus dem jeweiligen Jahresleistungspreis und der Jahreshöchstleistung in Kilowatt der jeweiligen Entnahme im Abrechnungsjahr. Die zweite Komponente ist das Produkt aus dem jeweiligen Arbeitspreis und der im Abrechnungsjahr jeweils entnommenen elektrischen Arbeit in Kilowattstunden.

| — | Angesichts des Grundsatzes, dass Netzentgelte kostenorientiert sein müssen, sind sie nach § 16 Absatz 2 StromNEV auf der Grundlage eines Gleichzeitigkeitsgrads zu berechnen. Im Einklang mit dem Gleichzeitigkeitsgrundsatz werden Netzentgelte mit einem Faktor zwischen 0 und 1 multipliziert. Dieser Gleichzeitigkeitsgrad ist ein Maßstab für den Beitrag eines Verbrauchers zur Höchstleistung. Ein Gleichzeitigkeitsgrad von 0,6 bedeutet zum Beispiel, dass auf den betreffenden Verbraucher zum Zeitpunkt der Messung der Höchstleistung des Netzes lediglich 60 Prozent der Jahreshöchstlast seiner Netzentnahme im Abrechnungsjahr entfielen. Der Verbraucher muss daher nur 60 Prozent der Höchstleistung bezahlen. |
| --- | --- |

—

Angesichts des Grundsatzes, dass Netzentgelte kostenorientiert sein müssen, sind sie nach § 16 Absatz 2 StromNEV auf der Grundlage eines Gleichzeitigkeitsgrads zu berechnen. Im Einklang mit dem Gleichzeitigkeitsgrundsatz werden Netzentgelte mit einem Faktor zwischen 0 und 1 multipliziert. Dieser Gleichzeitigkeitsgrad ist ein Maßstab für den Beitrag eines Verbrauchers zur Höchstleistung. Ein Gleichzeitigkeitsgrad von 0,6 bedeutet zum Beispiel, dass auf den betreffenden Verbraucher zum Zeitpunkt der Messung der Höchstleistung des Netzes lediglich 60 Prozent der Jahreshöchstlast seiner Netzentnahme im Abrechnungsjahr entfielen. Der Verbraucher muss daher nur 60 Prozent der Höchstleistung bezahlen.

2.2.   Die Befreiung

| (7) | Nach einer am 4. August 2011 in Kraft getretenen, aber erst ab dem 1. Januar 2011 anwendbaren Änderung heißt es in § 19 Absatz 2 Satz 2 (1) StromNEV, dass Letztverbraucher von den Netzentgelten befreit werden, wenn ihr Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt. |
| --- | --- |

(7)

Nach einer am 4. August 2011 in Kraft getretenen, aber erst ab dem 1. Januar 2011 anwendbaren Änderung heißt es in § 19 Absatz 2 Satz 2 (1) StromNEV, dass Letztverbraucher von den Netzentgelten befreit werden, wenn ihr Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt.

| (8) | Vor der Gewährung der Befreiung prüft die BNetzA, ob die rechtlichen Voraussetzungen erfüllt sind. Anschließend genehmigt die BNetzA eine unbefristete Befreiung des Letztverbrauchers ab dem 1. Januar 2011 (sofern alle Voraussetzungen zu diesem Datum erfüllt waren). |
| --- | --- |

(8)

Vor der Gewährung der Befreiung prüft die BNetzA, ob die rechtlichen Voraussetzungen erfüllt sind. Anschließend genehmigt die BNetzA eine unbefristete Befreiung des Letztverbrauchers ab dem 1. Januar 2011 (sofern alle Voraussetzungen zu diesem Datum erfüllt waren).

2.3.   Volle Erstattung der den Betreibern von Elektrizitätsverteilernetzen entgangenen Erlöse durch die Betreiber von Elektrizitätsübertragungsnetzen

| (9) | Da die von den Netzentgelten befreiten Letztverbraucher an verschiedene Netzebenen angeschlossen sind, führt die Befreiung sowohl für die Betreiber von Elektrizitätsübertragungsnetzen (im Folgenden: „Übertragungsnetzbetreiber“) als auch für die Betreiber von Elektrizitätsverteilernetzen (im Folgenden „Verteilernetzbetreiber“) zu einer finanziellen Belastung (im Folgenden: „entgangene Erlöse“ bzw. „Erlösausfälle“). |
| --- | --- |

(9)

Da die von den Netzentgelten befreiten Letztverbraucher an verschiedene Netzebenen angeschlossen sind, führt die Befreiung sowohl für die Betreiber von Elektrizitätsübertragungsnetzen (im Folgenden: „Übertragungsnetzbetreiber“) als auch für die Betreiber von Elektrizitätsverteilernetzen (im Folgenden „Verteilernetzbetreiber“) zu einer finanziellen Belastung (im Folgenden: „entgangene Erlöse“ bzw. „Erlösausfälle“).

| (10) | Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber verpflichtet, den Verteilernetzbetreibern die aus der Befreiung resultierenden Erlösausfälle zu erstatten. |
| --- | --- |

(10)

Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber verpflichtet, den Verteilernetzbetreibern die aus der Befreiung resultierenden Erlösausfälle zu erstatten.

2.4.   Ausgleichsmechanismus für Übertragungsnetzbetreiber

| (11) | Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber ferner verpflichtet, ihre Zahlungen an Verteilernetzbetreiber und die eigenen entgangenen Erlöse über eine finanzielle Verrechnung untereinander auszugleichen. Für die genauen Modalitäten der Durchführung der Verrechnung wird in § 19 Absatz 2 StromNEV auf § 9 des Kraft-Wärme-Kopplungsgesetzes (im Folgenden „KWK-Gesetz“) verwiesen, das entsprechende Anwendung findet. Die Verrechnung dient dem Ausgleich der finanziellen Belastung unter den Übertragungsnetzbetreibern nach Maßgabe der Strommenge, die in ihrem jeweiligen Netzbereich an Letztverbraucher geliefert wird. |
| --- | --- |

(11)

Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber ferner verpflichtet, ihre Zahlungen an Verteilernetzbetreiber und die eigenen entgangenen Erlöse über eine finanzielle Verrechnung untereinander auszugleichen. Für die genauen Modalitäten der Durchführung der Verrechnung wird in § 19 Absatz 2 StromNEV auf § 9 des Kraft-Wärme-Kopplungsgesetzes (im Folgenden „KWK-Gesetz“) verwiesen, das entsprechende Anwendung findet. Die Verrechnung dient dem Ausgleich der finanziellen Belastung unter den Übertragungsnetzbetreibern nach Maßgabe der Strommenge, die in ihrem jeweiligen Netzbereich an Letztverbraucher geliefert wird.

2.5.   Übertragungsnetzbetreiber müssen ihre Kosten decken

| (12) | In § 9 KWK-Gesetz – auf den in § 19 Absatz 2 StromNEV Bezug genommen wird (vgl. den vorstehenden Erwägungsgrund dieses Beschlusses) – ist ferner festgelegt, dass Netzbetreiber Zusatzkosten, die sie infolge des Kostenausgleichs zwischen den Netzbetreibern zu tragen haben, auf die Letztverbraucher abwälzen dürfen. |
| --- | --- |

(12)

In § 9 KWK-Gesetz – auf den in § 19 Absatz 2 StromNEV Bezug genommen wird (vgl. den vorstehenden Erwägungsgrund dieses Beschlusses) – ist ferner festgelegt, dass Netzbetreiber Zusatzkosten, die sie infolge des Kostenausgleichs zwischen den Netzbetreibern zu tragen haben, auf die Letztverbraucher abwälzen dürfen.

| (13) | Zudem ist in § 19 Absatz 2 StromNEV festgelegt, dass § 20 StromNEV entsprechend gilt. Nach § 20 StromNEV müssen Netzbetreiber vor der Veröffentlichung der Netzentgelte für Strom sicherstellen, dass die Erlöse aus den Entgelten ausreichen, um die erwarteten Kosten zu decken. |
| --- | --- |

(13)

Zudem ist in § 19 Absatz 2 StromNEV festgelegt, dass § 20 StromNEV entsprechend gilt. Nach § 20 StromNEV müssen Netzbetreiber vor der Veröffentlichung der Netzentgelte für Strom sicherstellen, dass die Erlöse aus den Entgelten ausreichen, um die erwarteten Kosten zu decken.

2.6.   Ausgleich für Übertragungsnetzbetreiber durch die sogenannte „§ 19-Umlage“

| (14) | Am 14. Dezember 2011 nahm die BNetzA einen Beschluss an, mit dem sie den Verteilernetzbetreibern die Verpflichtung auferlegte, von den Letztverbrauchern einen Aufschlag, die sogenannte „§ 19-Umlage“, zu erheben. Die BNetzA verpflichtet die Verteilernetzbetreiber ferner, die Einnahmen aus dieser Umlage auf die Übertragungsnetzbetreiber zu überweisen. |
| --- | --- |

(14)

Am 14. Dezember 2011 nahm die BNetzA einen Beschluss an, mit dem sie den Verteilernetzbetreibern die Verpflichtung auferlegte, von den Letztverbrauchern einen Aufschlag, die sogenannte „§ 19-Umlage“, zu erheben. Die BNetzA verpflichtet die Verteilernetzbetreiber ferner, die Einnahmen aus dieser Umlage auf die Übertragungsnetzbetreiber zu überweisen.

| (15) | Auf der Grundlage dieses Beschlusses vom 14. Dezember 2011 soll die Umlage, mit der den Übertragungsnetzbetreibern die Erlösausfälle erstattet werden, die ihnen infolge der Netzentgeltbefreiung und der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern einen Ausgleich zu zahlen, entstanden sind, verursachungsgerecht und mit mehr Transparenz und Rechtssicherheit festgesetzt werden. |
| --- | --- |

(15)

Auf der Grundlage dieses Beschlusses vom 14. Dezember 2011 soll die Umlage, mit der den Übertragungsnetzbetreibern die Erlösausfälle erstattet werden, die ihnen infolge der Netzentgeltbefreiung und der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern einen Ausgleich zu zahlen, entstanden sind, verursachungsgerecht und mit mehr Transparenz und Rechtssicherheit festgesetzt werden.

| (16) | Die Höhe der Sonderumlage wird nicht von der BNetzA festgesetzt, sondern muss jedes Jahr von den Übertragungsnetzbetreibern nach der von der BNetzA festgelegten Methode berechnet werden. Um die Umlage pro kWh zu ermitteln, muss der Übertragungsnetzbetreiber einerseits die aufgrund der Befreiung zu erwartenden Erlösausfälle und andererseits den zu erwartenden Verbrauch bestimmen. Für das erste Durchführungsjahr (2012) hat die BNetzA die Summe, die durch die § 19-Umlage gedeckt werden muss und als Grundlage für die Berechnung der Umlage dient, mit 440 Mio. EUR angesetzt. Von diesem Betrag müssen 300 Mio. EUR als Ausgleich für aufgrund der Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen entgangene Erlöse zurückfließen. Mit den verbleibenden 140 Mio. EUR sollen die Erlösausfälle gedeckt werden, die sich aus der Aushandlung individueller Netzentgelte auf der Grundlage von § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV (2) ergeben. Die individuellen Netzentgelte und der zu deren Ausgleich bestimmte Anteil der § 19-Umlage sind nicht Gegenstand dieses Beschlusses. Dies ist auf den Umfang der bei der Kommission eingegangenen Beschwerde und die daraus resultierende Abgrenzung des Vorprüfverfahrens zurückzuführen. Die Kommission behält sich das Recht vor, § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV in einem separaten Verfahren zu prüfen. Für die folgenden Jahre wird dieser Betrag von den Übertragungsnetzbetreibern auf der Grundlage von Prognosen berechnet. |
| --- | --- |

(16)

Die Höhe der Sonderumlage wird nicht von der BNetzA festgesetzt, sondern muss jedes Jahr von den Übertragungsnetzbetreibern nach der von der BNetzA festgelegten Methode berechnet werden. Um die Umlage pro kWh zu ermitteln, muss der Übertragungsnetzbetreiber einerseits die aufgrund der Befreiung zu erwartenden Erlösausfälle und andererseits den zu erwartenden Verbrauch bestimmen. Für das erste Durchführungsjahr (2012) hat die BNetzA die Summe, die durch die § 19-Umlage gedeckt werden muss und als Grundlage für die Berechnung der Umlage dient, mit 440 Mio. EUR angesetzt. Von diesem Betrag müssen 300 Mio. EUR als Ausgleich für aufgrund der Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen entgangene Erlöse zurückfließen. Mit den verbleibenden 140 Mio. EUR sollen die Erlösausfälle gedeckt werden, die sich aus der Aushandlung individueller Netzentgelte auf der Grundlage von § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV (2) ergeben. Die individuellen Netzentgelte und der zu deren Ausgleich bestimmte Anteil der § 19-Umlage sind nicht Gegenstand dieses Beschlusses. Dies ist auf den Umfang der bei der Kommission eingegangenen Beschwerde und die daraus resultierende Abgrenzung des Vorprüfverfahrens zurückzuführen. Die Kommission behält sich das Recht vor, § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV in einem separaten Verfahren zu prüfen. Für die folgenden Jahre wird dieser Betrag von den Übertragungsnetzbetreibern auf der Grundlage von Prognosen berechnet.

| (17) | Ferner werden die Übertragungsnetzbetreiber in jedem Jahr x+1 zu prüfen haben, wie hoch der tatsächliche Finanzbedarf für das vorhergehende Jahr x war. Gehen die Einnahmen aus der § 19 Umlage über den Betrag hinaus, der tatsächlich benötigt wird, um den Übertragungsnetzbetreibern die entgangenen Erlöse infolge der Netzentgeltbefreiung und des Ausgleichs für die Verteilernetzbetreiber zu erstatten, so ist die Umlage im Jahr x+2 um die Differenz zu verringern. Reichen die Einnahmen nicht aus, wird die Umlage entsprechend angepasst. |
| --- | --- |

(17)

Ferner werden die Übertragungsnetzbetreiber in jedem Jahr x+1 zu prüfen haben, wie hoch der tatsächliche Finanzbedarf für das vorhergehende Jahr x war. Gehen die Einnahmen aus der § 19 Umlage über den Betrag hinaus, der tatsächlich benötigt wird, um den Übertragungsnetzbetreibern die entgangenen Erlöse infolge der Netzentgeltbefreiung und des Ausgleichs für die Verteilernetzbetreiber zu erstatten, so ist die Umlage im Jahr x+2 um die Differenz zu verringern. Reichen die Einnahmen nicht aus, wird die Umlage entsprechend angepasst.

| (18) | Mit dem Beschluss der BNetzA wird ferner eingeführt, dass die aufgrund der Befreiung entgangenen Erlöse aus dem Kalenderjahr 2011 über das Regulierungskonto ausgeglichen werden (vgl. Beschreibung im folgenden Abschnitt 2.7). |
| --- | --- |

(18)

Mit dem Beschluss der BNetzA wird ferner eingeführt, dass die aufgrund der Befreiung entgangenen Erlöse aus dem Kalenderjahr 2011 über das Regulierungskonto ausgeglichen werden (vgl. Beschreibung im folgenden Abschnitt 2.7).

2.7.   Überwachung durch das Regulierungskonto

| (19) | Die BNetzA kontrolliert Verteilernetzbetreiber und Übertragungsnetzbetreiber in Bezug auf ihre Netzkosten und -erlöse. |
| --- | --- |

(19)

Die BNetzA kontrolliert Verteilernetzbetreiber und Übertragungsnetzbetreiber in Bezug auf ihre Netzkosten und -erlöse.

| (20) | Um den Netzbetreibern einen Anreiz für ein effizienteres Netzmanagement zu geben, hat Deutschland ein System eingeführt, bei dem die BNetzA für Fünfjahreszeiträume Obergrenzen für die Erlöse festsetzt, die Netzbetreibern von den Letztverbrauchern zufließen dürfen. Die Hauptelemente dieses Systems sind in der Anreizregulierungsverordnung (im Folgenden „ARegV“) festgelegt. Die Netzbetreiber müssen der BNetzA für die Festsetzung dieser Erlösobergrenzen verschiedene Buchhaltungsdaten (einschließlich Kosten und Erlösen) übermitteln. Die Differenzen zwischen den Erlösobergrenzen und den tatsächlich erzielten Erlösen werden auf einem besonderen, bei der BNetzA geführten Regulierungskonto (§ 5 ARegV) verbucht. Erreicht die Differenz eine bestimmte Höhe, müssen die Netzentgelte angepasst werden. Bestimmte Differenzen zwischen den entstandenen und den prognostizierten Kosten werden ebenfalls auf diesem Konto verbucht. Am Ende des Fünfjahreszeitraums erfolgen verschiedene Ausgleiche zwischen überschüssigen Erlösen und bestimmten Kosten. Erlöse, die die zulässige Erlösobergrenze übersteigen und nicht gegen bestimmte Kosten aufgerechnet werden können, werden zum Ausgleich der verringerten Netzentgelte im folgenden Jahr bzw. Zeitraum verwendet. |
| --- | --- |

(20)

Um den Netzbetreibern einen Anreiz für ein effizienteres Netzmanagement zu geben, hat Deutschland ein System eingeführt, bei dem die BNetzA für Fünfjahreszeiträume Obergrenzen für die Erlöse festsetzt, die Netzbetreibern von den Letztverbrauchern zufließen dürfen. Die Hauptelemente dieses Systems sind in der Anreizregulierungsverordnung (im Folgenden „ARegV“) festgelegt. Die Netzbetreiber müssen der BNetzA für die Festsetzung dieser Erlösobergrenzen verschiedene Buchhaltungsdaten (einschließlich Kosten und Erlösen) übermitteln. Die Differenzen zwischen den Erlösobergrenzen und den tatsächlich erzielten Erlösen werden auf einem besonderen, bei der BNetzA geführten Regulierungskonto (§ 5 ARegV) verbucht. Erreicht die Differenz eine bestimmte Höhe, müssen die Netzentgelte angepasst werden. Bestimmte Differenzen zwischen den entstandenen und den prognostizierten Kosten werden ebenfalls auf diesem Konto verbucht. Am Ende des Fünfjahreszeitraums erfolgen verschiedene Ausgleiche zwischen überschüssigen Erlösen und bestimmten Kosten. Erlöse, die die zulässige Erlösobergrenze übersteigen und nicht gegen bestimmte Kosten aufgerechnet werden können, werden zum Ausgleich der verringerten Netzentgelte im folgenden Jahr bzw. Zeitraum verwendet.

2.8.   Höhe der Beihilfe und Begünstigte

| (21) | Die Befreiung wird nur Unternehmen gewährt, deren Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt. Diese Unternehmen werden als stromintensive Unternehmen bezeichnet. Sie gehören vorrangig verschiedenen Branchen der verarbeitenden Industrie, z. B. der Industriegasbranche, der chemischen Industrie und der Papierindustrie, an. |
| --- | --- |

(21)

Die Befreiung wird nur Unternehmen gewährt, deren Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt. Diese Unternehmen werden als stromintensive Unternehmen bezeichnet. Sie gehören vorrangig verschiedenen Branchen der verarbeitenden Industrie, z. B. der Industriegasbranche, der chemischen Industrie und der Papierindustrie, an.

| (22) | Auf der Website der BNetzA sind für die Jahre 2011 und 2012 bereits über 200 bei der BNetzA gestellte Anträge auf eine Befreiung nach § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV aufgeführt. Bislang ist jedoch noch nicht allen Anträgen auf Befreiung stattgegeben worden (3). |
| --- | --- |

(22)

Auf der Website der BNetzA sind für die Jahre 2011 und 2012 bereits über 200 bei der BNetzA gestellte Anträge auf eine Befreiung nach § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV aufgeführt. Bislang ist jedoch noch nicht allen Anträgen auf Befreiung stattgegeben worden (3).

| (23) | Die Übertragungsnetzbetreiber haben die Höhe der § 19-Umlage auf einer verbundenen Website (4) veröffentlicht. |
| --- | --- |

(23)

Die Übertragungsnetzbetreiber haben die Höhe der § 19-Umlage auf einer verbundenen Website (4) veröffentlicht.

| (24) | Die aufgrund der Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen entgangenen Erlöse werden für 2012 auf 300 Mio. EUR geschätzt. |
| --- | --- |

(24)

Die aufgrund der Netzentgeltbefreiung für stromintensive Unternehmen entgangenen Erlöse werden für 2012 auf 300 Mio. EUR geschätzt.

3.   BEIHILFERECHTLICHE WÜRDIGUNG

3.1.   Vorliegen einer staatlichen Beihilfe

| (25) | Nach Artikel 107 Absatz 1 AEUV sind staatliche oder aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfen gleich welcher Art, die durch die Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen, mit dem Binnenmarkt unvereinbar, soweit sie den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen. |
| --- | --- |

(25)

Nach Artikel 107 Absatz 1 AEUV sind staatliche oder aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfen gleich welcher Art, die durch die Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen, mit dem Binnenmarkt unvereinbar, soweit sie den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen.

3.1.1.   Vorliegen eines selektiven Vorteils und Auswirkungen auf Wettbewerb und Handel

| (26) | Der Begriff des Vorteils im Sinne des Artikels 107 AEUV umfasst nicht nur positive Leistungen wie Subventionen, sondern auch Maßnahmen, die in verschiedener Form die Belastungen vermindern, die ein Unternehmen normalerweise zu tragen hat, und die somit zwar keine Subventionen im strengen Sinne des Wortes darstellen, diesen aber nach Art und Wirkung gleichstehen (5). |
| --- | --- |

(26)

Der Begriff des Vorteils im Sinne des Artikels 107 AEUV umfasst nicht nur positive Leistungen wie Subventionen, sondern auch Maßnahmen, die in verschiedener Form die Belastungen vermindern, die ein Unternehmen normalerweise zu tragen hat, und die somit zwar keine Subventionen im strengen Sinne des Wortes darstellen, diesen aber nach Art und Wirkung gleichstehen (5).

| (27) | Stromverbraucher müssen für die Nutzung des Stromnetzes in der Regel ein Entgelt entrichten. Die Befreiung bildet daher eine Ausnahme von den in Deutschland geltenden Grundsätzen für die Festsetzung von Netzentgelten, die in Abschnitt 2.1 dieses Beschlusses beschrieben sind. Dadurch, dass der Staat stromintensive Unternehmen von den Netzentgelten befreit hat, hat er sie von einem Entgelt befreit, das sie normalerweise als Letztverbraucher zu tragen haben. |
| --- | --- |

(27)

Stromverbraucher müssen für die Nutzung des Stromnetzes in der Regel ein Entgelt entrichten. Die Befreiung bildet daher eine Ausnahme von den in Deutschland geltenden Grundsätzen für die Festsetzung von Netzentgelten, die in Abschnitt 2.1 dieses Beschlusses beschrieben sind. Dadurch, dass der Staat stromintensive Unternehmen von den Netzentgelten befreit hat, hat er sie von einem Entgelt befreit, das sie normalerweise als Letztverbraucher zu tragen haben.

| (28) | Die Kommission vertritt daher zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass stromintensive Unternehmen durch die Befreiung ein Vorteil gewährt wird. |
| --- | --- |

(28)

Die Kommission vertritt daher zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass stromintensive Unternehmen durch die Befreiung ein Vorteil gewährt wird.

| (29) | Um nachzuweisen, dass der Vorteil selektiv ist, muss die Kommission aufzeigen, dass die jeweilige Maßnahme zwischen Unternehmen differenziert, die sich im Hinblick auf das mit der Maßnahme verfolgte Ziel in einer vergleichbaren tatsächlichen und rechtlichen Situation befinden. Der Beihilfebegriff erfasst keine Maßnahmen, die eine Differenzierung zwischen Unternehmen im Bereich von Belastungen vornehmen, wenn diese Differenzierung aus der Natur und dem Aufbau der fraglichen Lastenregelung folgt (6). |
| --- | --- |

(29)

Um nachzuweisen, dass der Vorteil selektiv ist, muss die Kommission aufzeigen, dass die jeweilige Maßnahme zwischen Unternehmen differenziert, die sich im Hinblick auf das mit der Maßnahme verfolgte Ziel in einer vergleichbaren tatsächlichen und rechtlichen Situation befinden. Der Beihilfebegriff erfasst keine Maßnahmen, die eine Differenzierung zwischen Unternehmen im Bereich von Belastungen vornehmen, wenn diese Differenzierung aus der Natur und dem Aufbau der fraglichen Lastenregelung folgt (6).

| (30) | In Bezug auf die Netzentgelte befinden sich alle Letztverbraucher in derselben tatsächlichen und rechtlichen Situation, da sie alle das Netz nutzen. |
| --- | --- |

(30)

In Bezug auf die Netzentgelte befinden sich alle Letztverbraucher in derselben tatsächlichen und rechtlichen Situation, da sie alle das Netz nutzen.

| (31) | Die Kommission vertritt zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass der Vorteil selektiv ist, da er nur Unternehmen gewährt wird, deren Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt. Nur bestimmte Unternehmen in bestimmten Industriezweigen sind in der Lage, diese Voraussetzungen zu erfüllen. Aus den auf der Website der BNetzA veröffentlichten Anträgen auf Befreiung von den Netzentgelten geht hervor, dass die Befreiung nur für eine begrenzte Zahl von Unternehmen gelten wird, die hauptsächlich bestimmten Branchen der verarbeitenden Industrie wie etwa Industriegase, chemische Industrie, Papierindustrie, angehören. Die Befreiung gilt somit nur für bestimmte Unternehmen und ist daher zu diesem Zeitpunkt als selektiv zu betrachten, da sie eine unterschiedliche Behandlung von Unternehmen vorsieht, die sich in derselben tatsächlichen und rechtlichen Situation befinden. |
| --- | --- |

(31)

Die Kommission vertritt zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass der Vorteil selektiv ist, da er nur Unternehmen gewährt wird, deren Stromverbrauch die Benutzungsstundenzahl von mindestens 7 000 Stunden erreicht und 10 Gigawattstunden übersteigt. Nur bestimmte Unternehmen in bestimmten Industriezweigen sind in der Lage, diese Voraussetzungen zu erfüllen. Aus den auf der Website der BNetzA veröffentlichten Anträgen auf Befreiung von den Netzentgelten geht hervor, dass die Befreiung nur für eine begrenzte Zahl von Unternehmen gelten wird, die hauptsächlich bestimmten Branchen der verarbeitenden Industrie wie etwa Industriegase, chemische Industrie, Papierindustrie, angehören. Die Befreiung gilt somit nur für bestimmte Unternehmen und ist daher zu diesem Zeitpunkt als selektiv zu betrachten, da sie eine unterschiedliche Behandlung von Unternehmen vorsieht, die sich in derselben tatsächlichen und rechtlichen Situation befinden.

| (32) | Der Rechtsprechung des Gerichthofs zufolge können Mitgliedstaaten, die in Bezug auf die Belastungen eine derartige Differenzierung zwischen Unternehmen eingeführt haben, nachweisen, dass die Differenzierung durch die Natur und den inneren Aufbau des fraglichen Abgabensystems tatsächlich gerechtfertigt ist (7). |
| --- | --- |

(32)

Der Rechtsprechung des Gerichthofs zufolge können Mitgliedstaaten, die in Bezug auf die Belastungen eine derartige Differenzierung zwischen Unternehmen eingeführt haben, nachweisen, dass die Differenzierung durch die Natur und den inneren Aufbau des fraglichen Abgabensystems tatsächlich gerechtfertigt ist (7).

| (33) | Die Kommission stellt fest, dass Deutschland keine Nachweise dafür übermittelt hat, dass die Befreiung auf dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems beruht, weil das Land aus dem Grund, dass keine staatlichen Mittel zum Einsatz kommen, die Auffassung vertritt, dass die fragliche Maßnahme keine Beihilfe beinhaltet. Deutschland hat lediglich allgemein kurz erklärt, dass die Befreiung von Netzentgelten deshalb gerechtfertigt sei, weil stromintensive Unternehmen das Netz stabilisierten. Die Kommission stellt jedoch fest, dass Deutschland diese stabilisierende Wirkung nicht belegt hat. Ebenso wenig hat Deutschland dargelegt, inwiefern diese Wirkung der Natur und dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems entspricht. |
| --- | --- |

(33)

Die Kommission stellt fest, dass Deutschland keine Nachweise dafür übermittelt hat, dass die Befreiung auf dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems beruht, weil das Land aus dem Grund, dass keine staatlichen Mittel zum Einsatz kommen, die Auffassung vertritt, dass die fragliche Maßnahme keine Beihilfe beinhaltet. Deutschland hat lediglich allgemein kurz erklärt, dass die Befreiung von Netzentgelten deshalb gerechtfertigt sei, weil stromintensive Unternehmen das Netz stabilisierten. Die Kommission stellt jedoch fest, dass Deutschland diese stabilisierende Wirkung nicht belegt hat. Ebenso wenig hat Deutschland dargelegt, inwiefern diese Wirkung der Natur und dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems entspricht.

| (34) | In Bezug auf das mit den Netzentgelten verfolgte Ziel der Deckung der Kosten für die Errichtung und die Instandhaltung des Netzes auf der Grundlage der in Abschnitt 2.1 dieses Beschlusses festgelegten Bestimmungen stellt die Kommission fest, dass die Unternehmen, die den in § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV festgelegten Energieverbrauch überschreiten, sich in derselben Situation befinden wie alle anderen Unternehmen. Daher scheint die vollständige Befreiung Unternehmen mit einem hohen Stromverbrauch von den Netzentgelten nicht nach dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems angelegt zu sein. |
| --- | --- |

(34)

In Bezug auf das mit den Netzentgelten verfolgte Ziel der Deckung der Kosten für die Errichtung und die Instandhaltung des Netzes auf der Grundlage der in Abschnitt 2.1 dieses Beschlusses festgelegten Bestimmungen stellt die Kommission fest, dass die Unternehmen, die den in § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV festgelegten Energieverbrauch überschreiten, sich in derselben Situation befinden wie alle anderen Unternehmen. Daher scheint die vollständige Befreiung Unternehmen mit einem hohen Stromverbrauch von den Netzentgelten nicht nach dem inneren Aufbau des Netzentgeltsystems angelegt zu sein.

| (35) | Die Unternehmen, die einen Antrag auf Befreiung gestellt haben, gehören insbesondere dem verarbeitenden Gewerbe an, z. B. der Industriegasbranche, der chemischen Industrie und der Papierindustrie. Diese Branchen stehen im Wettbewerb mit Unternehmen aus anderen Mitgliedstaaten. Zu diesem Zeitpunkt ist daher davon auszugehen, dass die Befreiung sich auf den Handel zwischen Mitgliedstaaten auswirkt und den Wettbewerb verfälscht. |
| --- | --- |

(35)

Die Unternehmen, die einen Antrag auf Befreiung gestellt haben, gehören insbesondere dem verarbeitenden Gewerbe an, z. B. der Industriegasbranche, der chemischen Industrie und der Papierindustrie. Diese Branchen stehen im Wettbewerb mit Unternehmen aus anderen Mitgliedstaaten. Zu diesem Zeitpunkt ist daher davon auszugehen, dass die Befreiung sich auf den Handel zwischen Mitgliedstaaten auswirkt und den Wettbewerb verfälscht.

3.1.2.   Zurechenbarkeit

| (36) | Die Befreiung von den Netzentgelten beruht auf einer Rechtsvorschrift. Sie ist dem Staat zuzurechnen. |
| --- | --- |

(36)

Die Befreiung von den Netzentgelten beruht auf einer Rechtsvorschrift. Sie ist dem Staat zuzurechnen.

3.1.3.   Einsatz staatlicher Mittel

| (37) | Vorteile sind nur dann als Beihilfen im Sinne des Artikels 107 AEUV einzustufen, wenn sie unmittelbar oder mittelbar aus staatlichen Mitteln gewährt werden. Das bedeutet, dass sowohl Vorteile, die unmittelbar vom Staat gewährt werden, als auch Vorteile, die über eine vom Staat benannte oder errichtete öffentliche oder private Einrichtung gewährt werden, unter den Beihilfebegriff nach Artikel 107 Absatz 1 AEUV fallen (8). |
| --- | --- |

(37)

Vorteile sind nur dann als Beihilfen im Sinne des Artikels 107 AEUV einzustufen, wenn sie unmittelbar oder mittelbar aus staatlichen Mitteln gewährt werden. Das bedeutet, dass sowohl Vorteile, die unmittelbar vom Staat gewährt werden, als auch Vorteile, die über eine vom Staat benannte oder errichtete öffentliche oder private Einrichtung gewährt werden, unter den Beihilfebegriff nach Artikel 107 Absatz 1 AEUV fallen (8).

| (38) | Infolgedessen reicht die Tatsache, dass der Vorteil nicht unmittelbar aus dem Staatshaushalt finanziert wird, allein nicht aus, um auszuschließen, das staatliche Mittel zum Einsatz kommen. |
| --- | --- |

(38)

Infolgedessen reicht die Tatsache, dass der Vorteil nicht unmittelbar aus dem Staatshaushalt finanziert wird, allein nicht aus, um auszuschließen, das staatliche Mittel zum Einsatz kommen.

| (39) | Ferner schließt eine zunächst private Herkunft von Mitteln deren Einstufung als staatliche Mittel im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV (9) nicht aus. Damit genügt der Umstand allein, dass eine Subventionsregelung, die einigen Wirtschaftsteilnehmern eines bestimmten Sektors zugutekommt, ganz oder teilweise durch Beiträge finanziert wird, die von Staats wegen von den betreffenden Unternehmen erhoben werden, nicht, um dieser Regelung den Charakter einer staatlichen Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV zu nehmen (10). |
| --- | --- |

(39)

Ferner schließt eine zunächst private Herkunft von Mitteln deren Einstufung als staatliche Mittel im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV (9) nicht aus. Damit genügt der Umstand allein, dass eine Subventionsregelung, die einigen Wirtschaftsteilnehmern eines bestimmten Sektors zugutekommt, ganz oder teilweise durch Beiträge finanziert wird, die von Staats wegen von den betreffenden Unternehmen erhoben werden, nicht, um dieser Regelung den Charakter einer staatlichen Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV zu nehmen (10).

| (40) | In diesem Zusammenhang stellte der Gerichtshof in der Rechtssache Steinike, in der es um einen Fonds zur Absatzförderung der deutschen Land-, Forst- und Ernährungswirtschaft geht, der unter anderem durch Beiträge von Betrieben der Land-, Forst- und Ernährungswirtschaft finanziert wird, Folgendes fest (11):
  „Das in Artikel 92 Absatz 1 enthaltene Verbot erfasst sämtliche staatlichen oder aus staatlichen Mitteln gewährten Beihilfen, ohne dass danach zu unterscheiden ist, ob die Beihilfe unmittelbar durch den Staat oder durch von ihm zur Durchführung der Beihilferegelung errichtete oder beauftragte öffentliche oder private Einrichtungen gewährt wird.“ |
| --- | --- |

(40)

In diesem Zusammenhang stellte der Gerichtshof in der Rechtssache Steinike, in der es um einen Fonds zur Absatzförderung der deutschen Land-, Forst- und Ernährungswirtschaft geht, der unter anderem durch Beiträge von Betrieben der Land-, Forst- und Ernährungswirtschaft finanziert wird, Folgendes fest (11):

„Das in Artikel 92 Absatz 1 enthaltene Verbot erfasst sämtliche staatlichen oder aus staatlichen Mitteln gewährten Beihilfen, ohne dass danach zu unterscheiden ist, ob die Beihilfe unmittelbar durch den Staat oder durch von ihm zur Durchführung der Beihilferegelung errichtete oder beauftragte öffentliche oder private Einrichtungen gewährt wird.“

| (41) | Derselbe Ansatz wurde in der Rechtssache Italien/Kommission verfolgt. Dabei ging es um Arbeitgeberbeiträge zu Arbeitslosen- und Familienzulagenfonds; Italien hatte argumentiert, dass keine staatlichen Mittel zum Einsatz gekommen seien, da die Beiträge nicht von der Gesamtheit getragen worden seien. Der Gerichtshof entschied Folgendes (12):
  „Da die fraglichen Fonds nach innerstaatlichen Rechtsvorschriften durch Zwangsbeiträge gespeist werden und, wie der vorliegende Fall zeigt, gemäß diesen Rechtsvorschriften verwaltet und verteilt werden, sind sie als staatliche Mittel im Sinne des Artikels 92 zu betrachten, selbst wenn ihre Verwaltung nichtstaatlichen Organen anvertraut wäre.“ |
| --- | --- |

(41)

Derselbe Ansatz wurde in der Rechtssache Italien/Kommission verfolgt. Dabei ging es um Arbeitgeberbeiträge zu Arbeitslosen- und Familienzulagenfonds; Italien hatte argumentiert, dass keine staatlichen Mittel zum Einsatz gekommen seien, da die Beiträge nicht von der Gesamtheit getragen worden seien. Der Gerichtshof entschied Folgendes (12):

„Da die fraglichen Fonds nach innerstaatlichen Rechtsvorschriften durch Zwangsbeiträge gespeist werden und, wie der vorliegende Fall zeigt, gemäß diesen Rechtsvorschriften verwaltet und verteilt werden, sind sie als staatliche Mittel im Sinne des Artikels 92 zu betrachten, selbst wenn ihre Verwaltung nichtstaatlichen Organen anvertraut wäre.“

| (42) | Ebenso stellte der Gerichtshof in der Rechtssache C-259/85 Frankreich/Kommission fest (13),
  „(...) dass der Umstand, dass eine Subventionsregelung zugunsten gewisser Wirtschaftsteilnehmer eines bestimmten Sektors durch eine parafiskalische Abgabe finanziert wird, die auf alle Lieferungen einheimischer Erzeugnisse dieses Sektors erhoben wird, allein nicht genügt, dieser Regelung den Charakter einer staatlichen Beihilfe (...) zu nehmen. |
| --- | --- |

(42)

Ebenso stellte der Gerichtshof in der Rechtssache C-259/85 Frankreich/Kommission fest (13),

„(...) dass der Umstand, dass eine Subventionsregelung zugunsten gewisser Wirtschaftsteilnehmer eines bestimmten Sektors durch eine parafiskalische Abgabe finanziert wird, die auf alle Lieferungen einheimischer Erzeugnisse dieses Sektors erhoben wird, allein nicht genügt, dieser Regelung den Charakter einer staatlichen Beihilfe (...) zu nehmen.

| (43) | Diese Argumentation wurde auch in der Rechtssache Essent (14) zugrundegelegt. In dieser Sache hatte der Gerichtshof eine Regelung zu beurteilen, die vorsah, dass die Betreiber des niederländischen Stromnetzes von privaten Stromkunden einen Aufschlag erheben und die Einnahmen aus diesem Aufschlag an SEP, eine gemeinsame Tochtergesellschaft der vier Stromerzeuger abführen, um Letzterer einen Ausgleich zur Bestreitung sogenannter „verlorener Kosten“ zu gewähren. Der Gerichtshof urteilte, dass bei der niederländischen Regelung staatliche Mittel zum Einsatz kamen (15). |
| --- | --- |

(43)

Diese Argumentation wurde auch in der Rechtssache Essent (14) zugrundegelegt. In dieser Sache hatte der Gerichtshof eine Regelung zu beurteilen, die vorsah, dass die Betreiber des niederländischen Stromnetzes von privaten Stromkunden einen Aufschlag erheben und die Einnahmen aus diesem Aufschlag an SEP, eine gemeinsame Tochtergesellschaft der vier Stromerzeuger abführen, um Letzterer einen Ausgleich zur Bestreitung sogenannter „verlorener Kosten“ zu gewähren. Der Gerichtshof urteilte, dass bei der niederländischen Regelung staatliche Mittel zum Einsatz kamen (15).

| (44) | Der Gerichtshof stellte in der Rechtssache Essent zunächst fest, dass der Aufschlag aus staatlichen Mitteln gewährt wurde:
  „In diesem Zusammenhang ist daran zu erinnern, dass diese Beträge auf dem den Elektrizitätskunden gemäß Art. 9 OEPS vom Staat auferlegten Tarifaufschlag beruhen, in Bezug auf den in Randnr. 47 des vorliegenden Urteils festgestellt worden ist, dass es sich um eine Abgabe handelt. Diese Beträge gehen somit auf staatliche Mittel zurück.“ |
| --- | --- |

(44)

Der Gerichtshof stellte in der Rechtssache Essent zunächst fest, dass der Aufschlag aus staatlichen Mitteln gewährt wurde:

„In diesem Zusammenhang ist daran zu erinnern, dass diese Beträge auf dem den Elektrizitätskunden gemäß Art. 9 OEPS vom Staat auferlegten Tarifaufschlag beruhen, in Bezug auf den in Randnr. 47 des vorliegenden Urteils festgestellt worden ist, dass es sich um eine Abgabe handelt. Diese Beträge gehen somit auf staatliche Mittel zurück.“

| (45) | Dieser Aufschlag musste von den Netzbetreibern an SEP abgeführt werden, das die Einnahmen sammeln und bis zu einer gesetzlich festgesetzten Höhe zur Bestreitung verlorener Kosten verwenden musste. |
| --- | --- |

(45)

Dieser Aufschlag musste von den Netzbetreibern an SEP abgeführt werden, das die Einnahmen sammeln und bis zu einer gesetzlich festgesetzten Höhe zur Bestreitung verlorener Kosten verwenden musste.

| (46) | In diesem Zusammenhang stellte der Gerichtshof fest, dass SEP per Gesetz mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden war (16):
  „Ebenso unterscheidet sich die in Rede stehende Maßnahme von derjenigen, um die es im Urteil vom 13. März 2001, PreussenElektra (C-379/98, Slg. 2001, I-2099), ging, in dem der Gerichtshof in Randnr. 59 entschieden hat, dass die Verpflichtung privater Elektrizitätsversorgungsunternehmen zur Abnahme von Strom aus erneuerbaren Energiequellen zu festgelegten Mindestpreisen nicht zu einer unmittelbaren oder mittelbaren Übertragung staatlicher Mittel auf die Unternehmen, die diesen Strom erzeugen, führt. In diesem Fall waren die Unternehmen nicht vom Staat mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden, sondern zur Abnahme unter Einsatz ihrer eigenen finanziellen Mittel verpflichtet.“ |
| --- | --- |

(46)

In diesem Zusammenhang stellte der Gerichtshof fest, dass SEP per Gesetz mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden war (16):

„Ebenso unterscheidet sich die in Rede stehende Maßnahme von derjenigen, um die es im Urteil vom 13. März 2001, PreussenElektra (C-379/98, Slg. 2001, I-2099), ging, in dem der Gerichtshof in Randnr. 59 entschieden hat, dass die Verpflichtung privater Elektrizitätsversorgungsunternehmen zur Abnahme von Strom aus erneuerbaren Energiequellen zu festgelegten Mindestpreisen nicht zu einer unmittelbaren oder mittelbaren Übertragung staatlicher Mittel auf die Unternehmen, die diesen Strom erzeugen, führt. In diesem Fall waren die Unternehmen nicht vom Staat mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden, sondern zur Abnahme unter Einsatz ihrer eigenen finanziellen Mittel verpflichtet.“

| (47) | In der Rechtssache PreussenElektra stellte der Gerichtshof hingegen fest, dass das Stromeinspeisungsgesetz in der Fassung von 1998 keine zur Durchführung der Beihilferegelung errichtete oder beauftragte Einrichtung vorsieht (17). Diese Schlussfolgerung beruht auf der Feststellung, dass das Stromeinspeisungsgesetz eine Regelung vorsieht, die darauf beschränkt war, Elektrizitätsversorgungsunternehmen und Betreiber der vorgelagerten Stromnetze direkt zu verpflichten, Strom aus erneuerbaren Energiequellen zu einem festgesetzten Preis abzunehmen, ohne eine für die Zahlungsabwicklung zuständige Stelle zu benennen (18). Die Situation im Rahmen des Stromeinspeisungsgesetzes war durch eine Vielzahl bilateraler Beziehungen zwischen Erzeugern von Strom aus erneuerbaren Energiequellen, Stromversorgern, nachgelagerten Stromanbietern und vorgelagerten Stromanbietern gekennzeichnet. Den Verbrauchern wurde kein Aufschlag auferlegt, um den Stromanbietern einen Ausgleich für die finanzielle Belastung zu bieten, und folglich wurde auch niemand mit der Weiterleitung oder Zentralisierung eines derartigen Aufschlags beauftragt. |
| --- | --- |

(47)

In der Rechtssache PreussenElektra stellte der Gerichtshof hingegen fest, dass das Stromeinspeisungsgesetz in der Fassung von 1998 keine zur Durchführung der Beihilferegelung errichtete oder beauftragte Einrichtung vorsieht (17). Diese Schlussfolgerung beruht auf der Feststellung, dass das Stromeinspeisungsgesetz eine Regelung vorsieht, die darauf beschränkt war, Elektrizitätsversorgungsunternehmen und Betreiber der vorgelagerten Stromnetze direkt zu verpflichten, Strom aus erneuerbaren Energiequellen zu einem festgesetzten Preis abzunehmen, ohne eine für die Zahlungsabwicklung zuständige Stelle zu benennen (18). Die Situation im Rahmen des Stromeinspeisungsgesetzes war durch eine Vielzahl bilateraler Beziehungen zwischen Erzeugern von Strom aus erneuerbaren Energiequellen, Stromversorgern, nachgelagerten Stromanbietern und vorgelagerten Stromanbietern gekennzeichnet. Den Verbrauchern wurde kein Aufschlag auferlegt, um den Stromanbietern einen Ausgleich für die finanzielle Belastung zu bieten, und folglich wurde auch niemand mit der Weiterleitung oder Zentralisierung eines derartigen Aufschlags beauftragt.

| (48) | Angesichts dieser Grundsätze hat die Kommission geprüft, ob davon auszugehen ist, dass die Befreiung seit der Einführung der § § 19-Umlage (2012) sowie vor Auferlegung der § 19-Umlage (2011), als der Ausfall über das Regulierungskonto gedeckt wurde, aus staatlichen Mitteln finanziert wurde. |
| --- | --- |

(48)

Angesichts dieser Grundsätze hat die Kommission geprüft, ob davon auszugehen ist, dass die Befreiung seit der Einführung der § § 19-Umlage (2012) sowie vor Auferlegung der § 19-Umlage (2011), als der Ausfall über das Regulierungskonto gedeckt wurde, aus staatlichen Mitteln finanziert wurde.

3.1.3.1.   Vorliegen staatlicher Mittel nach 2012, d. h. nach Einführung der § 19-Umlage durch die BNetzA

| (49) | Wie nachstehend im Einzelnen dargelegt wird, stellt die Kommission fest, dass der Staat ebenso wie in der Rechtssache Essent den Stromkunden eine Sonderabgabe/Umlage auferlegt hat, mit der der Vorteil finanziert werden soll. Außerdem hat der Staat ebenso wie in der Rechtssache Essent ein Unternehmen mit der Verwaltung der Abgabe beauftragt. Ferner hat der Staat wie in der Rechtssache Essent Regeln zur Verwendung und Zweckbestimmung der Umlage aufgestellt. Insbesondere hat der Staat festgelegt, was mit Umlagemitteln geschehen soll, die über den zur Finanzierung des Vorteils erforderlichen Betrag hinaus eingenommen werden. Schließlich gibt es wie in der Rechtssache Essent Kontrollmechanismen, die dem Staat die Überwachung der Finanzströme ermöglichen.

  Die Verteilernetzbetreiber tragen die finanzielle Belastung nicht: Sie erhalten von den Übertragungsnetzbetreibern einen vollen Ausgleich. |
| --- | --- |

(49)

Wie nachstehend im Einzelnen dargelegt wird, stellt die Kommission fest, dass der Staat ebenso wie in der Rechtssache Essent den Stromkunden eine Sonderabgabe/Umlage auferlegt hat, mit der der Vorteil finanziert werden soll. Außerdem hat der Staat ebenso wie in der Rechtssache Essent ein Unternehmen mit der Verwaltung der Abgabe beauftragt. Ferner hat der Staat wie in der Rechtssache Essent Regeln zur Verwendung und Zweckbestimmung der Umlage aufgestellt. Insbesondere hat der Staat festgelegt, was mit Umlagemitteln geschehen soll, die über den zur Finanzierung des Vorteils erforderlichen Betrag hinaus eingenommen werden. Schließlich gibt es wie in der Rechtssache Essent Kontrollmechanismen, die dem Staat die Überwachung der Finanzströme ermöglichen.

Die Verteilernetzbetreiber tragen die finanzielle Belastung nicht: Sie erhalten von den Übertragungsnetzbetreibern einen vollen Ausgleich.

| (50) | Der Staat hat festgelegt, dass die Verteilernetzbetreiber für den sich aus der Befreiung ergebenden Erlösausfall einen vollen Ausgleich erhalten. Nach § 19 Absatz 2 StromNEV müssen die Übertragungsnetzbetreiber den Verteilernetzbetreibern die finanzielle Belastung, die sich auf der Ebene der Verteilernetzbetreiber aus der Befreiung ergibt, erstatten.

  Die Übertragungsnetzbetreiber tragen die finanzielle Belastung nicht: Sie erhalten einen Ausgleich durch die § 19-Umlage. |
| --- | --- |

(50)

Der Staat hat festgelegt, dass die Verteilernetzbetreiber für den sich aus der Befreiung ergebenden Erlösausfall einen vollen Ausgleich erhalten. Nach § 19 Absatz 2 StromNEV müssen die Übertragungsnetzbetreiber den Verteilernetzbetreibern die finanzielle Belastung, die sich auf der Ebene der Verteilernetzbetreiber aus der Befreiung ergibt, erstatten.

Die Übertragungsnetzbetreiber tragen die finanzielle Belastung nicht: Sie erhalten einen Ausgleich durch die § 19-Umlage.

| (51) | Der Staat hat festgelegt, dass Erlösausfälle der Übertragungsnetzbetreiber durch eine Sonderumlage, die § 19-Umlage, die von den Verteilernetzbetreibern erhoben und an ihren jeweiligen Übertragungsnetzbetreiber abgeführt wird, erstattet werden. Die Sonderumlage zielt darauf ab, den Übertragungsnetzbetreibern die Kosten und Erlösausfälle zu erstatten, die sich (auf ihrer Netzebene) aus der Befreiung und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern einen Ausgleich zu zahlen, ergeben. |
| --- | --- |

(51)

Der Staat hat festgelegt, dass Erlösausfälle der Übertragungsnetzbetreiber durch eine Sonderumlage, die § 19-Umlage, die von den Verteilernetzbetreibern erhoben und an ihren jeweiligen Übertragungsnetzbetreiber abgeführt wird, erstattet werden. Die Sonderumlage zielt darauf ab, den Übertragungsnetzbetreibern die Kosten und Erlösausfälle zu erstatten, die sich (auf ihrer Netzebene) aus der Befreiung und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern einen Ausgleich zu zahlen, ergeben.

| (52) | Die Umlage wird vom Staat auferlegt. Die BNetzA ist eine öffentliche Einrichtung. In der deutschen Verwaltung hat sie den Status einer Bundesoberbehörde. Sie ist in Bereichen tätig, die dem Ressort des Ministeriums für Wirtschaft und Technologie zuzurechnen sind. In ihren Tätigkeitsbereichen (Telekommunikation, Post, Eisenbahnen, Elektrizität und Gas) ist sie mit den Verwaltungs-/ Durchführungsaufgaben des Bundes betraut. Sie untersteht der Aufsicht des Wirtschaftsministeriums für Wirtschaft und Technologie, das gegenüber der BNetzA die Bundesoberstbehörde darstellt. Ihr Präsident und ihre Vizepräsidenten werden vom Minister ernannt. Sie hat einen Beirat, dem Vertreter aus Bundesrat und Bundestag angehören (19). |
| --- | --- |

(52)

Die Umlage wird vom Staat auferlegt. Die BNetzA ist eine öffentliche Einrichtung. In der deutschen Verwaltung hat sie den Status einer Bundesoberbehörde. Sie ist in Bereichen tätig, die dem Ressort des Ministeriums für Wirtschaft und Technologie zuzurechnen sind. In ihren Tätigkeitsbereichen (Telekommunikation, Post, Eisenbahnen, Elektrizität und Gas) ist sie mit den Verwaltungs-/ Durchführungsaufgaben des Bundes betraut. Sie untersteht der Aufsicht des Wirtschaftsministeriums für Wirtschaft und Technologie, das gegenüber der BNetzA die Bundesoberstbehörde darstellt. Ihr Präsident und ihre Vizepräsidenten werden vom Minister ernannt. Sie hat einen Beirat, dem Vertreter aus Bundesrat und Bundestag angehören (19).

| (53) | Nach Auffassung Deutschlands wird der Vorteil aus privaten Mitteln finanziert, weil die Umlage nicht über den Staatshaushalt laufe, sondern von anderen privaten Stellen gezahlt werde. Zudem macht Deutschland geltend, dass die Übertragungsnetzbetreiber den Vorteil vorfinanzieren müssten, die Höhe der Umlage selbst festsetzten und die Umlage nach eigenem Ermessen verwenden könnten. |
| --- | --- |

(53)

Nach Auffassung Deutschlands wird der Vorteil aus privaten Mitteln finanziert, weil die Umlage nicht über den Staatshaushalt laufe, sondern von anderen privaten Stellen gezahlt werde. Zudem macht Deutschland geltend, dass die Übertragungsnetzbetreiber den Vorteil vorfinanzieren müssten, die Höhe der Umlage selbst festsetzten und die Umlage nach eigenem Ermessen verwenden könnten.

| (54) | Die Kommission stellt fest, dass der Begriff der staatlichen Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV nicht voraussetzt, dass die finanziellen Mittel über den Staatshaushalt laufen. Wie in den Erwägungsgründen (38) und (39) dieses Beschlusses dargelegt, hat der Gerichtshof befunden, dass der Begriff der staatlichen Mittel im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV auch Beihilferegelungen umfasst, die aus dem privaten Sektor auferlegten Beiträgen finanziert werden und nicht erfordert, dass die Beihilfe aus dem Staatshaushalt finanziert wird. |
| --- | --- |

(54)

Die Kommission stellt fest, dass der Begriff der staatlichen Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV nicht voraussetzt, dass die finanziellen Mittel über den Staatshaushalt laufen. Wie in den Erwägungsgründen (38) und (39) dieses Beschlusses dargelegt, hat der Gerichtshof befunden, dass der Begriff der staatlichen Mittel im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV auch Beihilferegelungen umfasst, die aus dem privaten Sektor auferlegten Beiträgen finanziert werden und nicht erfordert, dass die Beihilfe aus dem Staatshaushalt finanziert wird.

| (55) | Ferner stellt die Kommission fest, dass die vom Staat auferlegte Abgabe auch in der Rechtssache Essent nicht über den Staatshaushalt lief, ehe sie an SEP ausgezahlt wurde. Obwohl der betreffende Aufschlag Stromverbrauchern auferlegt wurde, betrachtete der Gerichtshof ihn nichtsdestoweniger als staatliche Mittel. |
| --- | --- |

(55)

Ferner stellt die Kommission fest, dass die vom Staat auferlegte Abgabe auch in der Rechtssache Essent nicht über den Staatshaushalt lief, ehe sie an SEP ausgezahlt wurde. Obwohl der betreffende Aufschlag Stromverbrauchern auferlegt wurde, betrachtete der Gerichtshof ihn nichtsdestoweniger als staatliche Mittel.

| (56) | Angesichts der vorstehenden Ausführungen teilt die Kommission nicht die Ansicht Deutschlands, dass die Beihilfe aus privaten Mitteln finanziert werde, weil die Umlage den Letztverbrauchern auferlegt werde und nicht über den Staatshaushalt laufe. |
| --- | --- |

(56)

Angesichts der vorstehenden Ausführungen teilt die Kommission nicht die Ansicht Deutschlands, dass die Beihilfe aus privaten Mitteln finanziert werde, weil die Umlage den Letztverbrauchern auferlegt werde und nicht über den Staatshaushalt laufe.

| (57) | In Bezug auf die Rechtssache PreussenElektra stellt die Kommission ferner fest, dass die beiden betroffenen Unternehmen (das lokale öffentliche Elektrizitätsversorgungsunternehmen und das vorgelagerte Elektrizitätsversorgungsunternehmen) einen Teil der sich aus der Abnahmeverpflichtung ergebenden finanziellen Belastung zu tragen hatten: das lokale Versorgungsunternehmen, wenn die zu vergütenden Kilowattstunden unter einem Anteil von 5 % der von ihm insgesamt über sein Versorgungsnetz abgesetzten Kilowattstunden lagen und das vorgelagerte Versorgungsunternehmen bis zu 5 % der von dem lokalen Versorgungsunternehmen insgesamt abgesetzten Kilowattstunden (für die Kilowattstunden über 5 %). In der Rechtssache PreussenElektra hatte der Staat keinen Aufschlag festgesetzt, um diesen Unternehmen einen Ausgleich für die sich aus der Abnahmeverpflichtung ergebende finanzielle Belastung zu gewähren. |
| --- | --- |

(57)

In Bezug auf die Rechtssache PreussenElektra stellt die Kommission ferner fest, dass die beiden betroffenen Unternehmen (das lokale öffentliche Elektrizitätsversorgungsunternehmen und das vorgelagerte Elektrizitätsversorgungsunternehmen) einen Teil der sich aus der Abnahmeverpflichtung ergebenden finanziellen Belastung zu tragen hatten: das lokale Versorgungsunternehmen, wenn die zu vergütenden Kilowattstunden unter einem Anteil von 5 % der von ihm insgesamt über sein Versorgungsnetz abgesetzten Kilowattstunden lagen und das vorgelagerte Versorgungsunternehmen bis zu 5 % der von dem lokalen Versorgungsunternehmen insgesamt abgesetzten Kilowattstunden (für die Kilowattstunden über 5 %). In der Rechtssache PreussenElektra hatte der Staat keinen Aufschlag festgesetzt, um diesen Unternehmen einen Ausgleich für die sich aus der Abnahmeverpflichtung ergebende finanzielle Belastung zu gewähren.

| (58) | Auch die Tatsache, dass die Übertragungsnetzbetreiber die Höhe der Umlage berechnen, ändert nichts an der Schlussfolgerung, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen. Die Umlage wurde vom Staat auferlegt, und der Staat hat die Methode zur Festsetzung der Umlage festgelegt. Es steht den Übertragungsnetzbetreibern nicht frei, die Höhe der Umlage nach eigenem Ermessen festzusetzen. Sie können sie lediglich auf der Grundlage der von der BNetzA vorgegebenen Methode berechnen. Zudem hat die BNetzA den Startbetrag für die Berechnung der Umlage für das erste Durchführungsjahr selbst direkt auf 440 Mio. EUR für § 19 Absatz 2 Sätze 1 und 2 und auf 300 Mio. EUR für § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV festgesetzt (vgl. Erwägungsgrund (16) dieses Beschlusses). |
| --- | --- |

(58)

Auch die Tatsache, dass die Übertragungsnetzbetreiber die Höhe der Umlage berechnen, ändert nichts an der Schlussfolgerung, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen. Die Umlage wurde vom Staat auferlegt, und der Staat hat die Methode zur Festsetzung der Umlage festgelegt. Es steht den Übertragungsnetzbetreibern nicht frei, die Höhe der Umlage nach eigenem Ermessen festzusetzen. Sie können sie lediglich auf der Grundlage der von der BNetzA vorgegebenen Methode berechnen. Zudem hat die BNetzA den Startbetrag für die Berechnung der Umlage für das erste Durchführungsjahr selbst direkt auf 440 Mio. EUR für § 19 Absatz 2 Sätze 1 und 2 und auf 300 Mio. EUR für § 19 Absatz 2 Satz 2 StromNEV festgesetzt (vgl. Erwägungsgrund (16) dieses Beschlusses).

| (59) | Darüber hinaus hat die BNetzA einen Regulierungsmechanismus eingeführt, in dessen Rahmen Erlöse, die über den Betrag hinausgehen, der zum Ausgleich von Erlösausfällen aufgrund der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern benötigt wird, zu einer Verringerung der Umlage im Jahr x+2 führen (vgl. Erwägungsgrund (17) dieses Beschlusses). |
| --- | --- |

(59)

Darüber hinaus hat die BNetzA einen Regulierungsmechanismus eingeführt, in dessen Rahmen Erlöse, die über den Betrag hinausgehen, der zum Ausgleich von Erlösausfällen aufgrund der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern benötigt wird, zu einer Verringerung der Umlage im Jahr x+2 führen (vgl. Erwägungsgrund (17) dieses Beschlusses).

| (60) | Die Übertragungsnetzbetreiber können damit weder über die Höhe noch über die Verwendung der § 19-Umlage frei entscheiden. |
| --- | --- |

(60)

Die Übertragungsnetzbetreiber können damit weder über die Höhe noch über die Verwendung der § 19-Umlage frei entscheiden.

| (61) | Nach Auffassung der Kommission ändert der Umstand, dass die Übertragungsnetzbetreiber die Beihilfe möglicherweise in begrenztem Umfang vorfinanzieren, nichts an der Schlussfolgerung, dass sie die finanzielle Belastung letztlich nicht zu tragen haben. Sie erhalten einen vollständigen Ausgleich durch die § 19-Umlage. Die Kommission hat bereits in mehreren Fällen (20) festgestellt, dass Vorteile in Form einer Abnahmeverpflichtung für bestimmte Unternehmen, welche vom Staat (zum Beispiel über einen Fonds) einen Ausgleich oder eine Erstattung erhalten, staatliche Beihilfen bilden, auch wenn der Vorteil von privaten Betreibern vorfinanziert wurde. Als entscheidender Faktor gilt, dass der Staat eine Abgabe oder eine Umlage (bzw. einen Aufschlag) eingeführt hat, die dazu dient, dem privaten Betreiber einen Ausgleich für die finanzielle Belastung zu gewähren, die sich daraus ergibt, dass der Staat ihn verpflichtet hat, anderen Unternehmen einen Vorteil zu gewähren. Auch in der Rechtssache Essent hatte SEP (das gleichzeitig Verwalter, Empfänger und Begünstigter der Beihilfe war) in gewisser Weise die verlorenen Kosten vorfinanziert. Dies änderte nichts an dem Umstand, dass es sich bei der vom Staat auferlegten und von SEP erhobenen Abgabe zum Ausgleich der verlorenen Kosten um staatliche Mittel handelte. |
| --- | --- |

(61)

Nach Auffassung der Kommission ändert der Umstand, dass die Übertragungsnetzbetreiber die Beihilfe möglicherweise in begrenztem Umfang vorfinanzieren, nichts an der Schlussfolgerung, dass sie die finanzielle Belastung letztlich nicht zu tragen haben. Sie erhalten einen vollständigen Ausgleich durch die § 19-Umlage. Die Kommission hat bereits in mehreren Fällen (20) festgestellt, dass Vorteile in Form einer Abnahmeverpflichtung für bestimmte Unternehmen, welche vom Staat (zum Beispiel über einen Fonds) einen Ausgleich oder eine Erstattung erhalten, staatliche Beihilfen bilden, auch wenn der Vorteil von privaten Betreibern vorfinanziert wurde. Als entscheidender Faktor gilt, dass der Staat eine Abgabe oder eine Umlage (bzw. einen Aufschlag) eingeführt hat, die dazu dient, dem privaten Betreiber einen Ausgleich für die finanzielle Belastung zu gewähren, die sich daraus ergibt, dass der Staat ihn verpflichtet hat, anderen Unternehmen einen Vorteil zu gewähren. Auch in der Rechtssache Essent hatte SEP (das gleichzeitig Verwalter, Empfänger und Begünstigter der Beihilfe war) in gewisser Weise die verlorenen Kosten vorfinanziert. Dies änderte nichts an dem Umstand, dass es sich bei der vom Staat auferlegten und von SEP erhobenen Abgabe zum Ausgleich der verlorenen Kosten um staatliche Mittel handelte.

| (62) | Schließlich stellt die Kommission fest, dass die BNetzA in ihrem Beschluss vom 14. Dezember 2011 dargelegt hat, dass die § 19-Umlage eine Abgabe darstelle, da sie nicht einem allgemeinem Netzentgelt entspreche, sondern ein „anderes Entgelt“ im Sinne des Artikels 17 Absatz 8 StromNEV bilde und von den allgemeinen/normalen Netzentgelten gesondert erhoben werden müsse. Mit der Umlage wird ein besonderer Zweck verfolgt: Sie soll den Übertragungsnetzbetreibern die Erlösausfälle erstatten, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern die durch die Befreiung verursachten Erlösausfälle zu erstatten, ergeben.

  Die Übertragungsnetzbetreiber sind mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden, und der Staat hat die Verwendung der Umlage festgelegt. |
| --- | --- |

(62)

Schließlich stellt die Kommission fest, dass die BNetzA in ihrem Beschluss vom 14. Dezember 2011 dargelegt hat, dass die § 19-Umlage eine Abgabe darstelle, da sie nicht einem allgemeinem Netzentgelt entspreche, sondern ein „anderes Entgelt“ im Sinne des Artikels 17 Absatz 8 StromNEV bilde und von den allgemeinen/normalen Netzentgelten gesondert erhoben werden müsse. Mit der Umlage wird ein besonderer Zweck verfolgt: Sie soll den Übertragungsnetzbetreibern die Erlösausfälle erstatten, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern die durch die Befreiung verursachten Erlösausfälle zu erstatten, ergeben.

Die Übertragungsnetzbetreiber sind mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden, und der Staat hat die Verwendung der Umlage festgelegt.

| (63) | Die Übertragungsnetzbetreiber bilden die Zentralstelle für den gesamten Mechanismus zur Finanzierung der Befreiung. Den der Kommission übermittelten Informationen zufolge sind sie vom Staat beauftragt/benannt worden, um die mit der Befreiung und der § 19-Umlage verbundenen Finanzströme zu verwalten. |
| --- | --- |

(63)

Die Übertragungsnetzbetreiber bilden die Zentralstelle für den gesamten Mechanismus zur Finanzierung der Befreiung. Den der Kommission übermittelten Informationen zufolge sind sie vom Staat beauftragt/benannt worden, um die mit der Befreiung und der § 19-Umlage verbundenen Finanzströme zu verwalten.

| (64) | Auf der Grundlage des § 19 Absatz 2 StromNEV und des Beschlusses der BNetzA vom 14. Dezember 2011 müssen sie






  — | den Verteilernetzbetreibern die Erlösausfälle, die sich aus der Befreiung auf Ebene der Verteilernetzbetreiber ergeben, erstatten; |
| --- | --- | --- |

(64)

Auf der Grundlage des § 19 Absatz 2 StromNEV und des Beschlusses der BNetzA vom 14. Dezember 2011 müssen sie

—

den Verteilernetzbetreibern die Erlösausfälle, die sich aus der Befreiung auf Ebene der Verteilernetzbetreiber ergeben, erstatten;

| — | die finanzielle Belastung, die sich aus der Befreiung auf ihrer Ebene und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern eine Erstattung zu gewähren, ergibt, untereinander ausgleichen; |
| --- | --- |

—

die finanzielle Belastung, die sich aus der Befreiung auf ihrer Ebene und aus der Verpflichtung, den Verteilernetzbetreibern eine Erstattung zu gewähren, ergibt, untereinander ausgleichen;

| — | die § 19-Umlage auf der Grundlage der prognostizierten Erlösausfälle und des prognostizierten Stromverbrauchs (gemeinsam) ermitteln; |
| --- | --- |

—

die § 19-Umlage auf der Grundlage der prognostizierten Erlösausfälle und des prognostizierten Stromverbrauchs (gemeinsam) ermitteln;

| — | die § 19-Umlage veröffentlichen; |
| --- | --- |

—

die § 19-Umlage veröffentlichen;

| — | die tatsächlich gezahlte gesamte § 19-Umlage mit dem sich aus der Befreiung ergebenden tatsächlichen Erlösausfall vergleichen (Ist-Abgleich). Anschließend müssen sie bei der Ermittlung der § 19-Umlage in den folgenden Jahren die Differenz berücksichtigen; |
| --- | --- |

—

die tatsächlich gezahlte gesamte § 19-Umlage mit dem sich aus der Befreiung ergebenden tatsächlichen Erlösausfall vergleichen (Ist-Abgleich). Anschließend müssen sie bei der Ermittlung der § 19-Umlage in den folgenden Jahren die Differenz berücksichtigen;

| — | die Einnahmen aus der § 19-Umlage zum Ausgleich ihrer eigenen Erlösausfälle (die sich aus der Befreiung, der Erstattungsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern und der Verpflichtung zum Ausgleich untereinander ergeben) verwenden. |
| --- | --- |

—

die Einnahmen aus der § 19-Umlage zum Ausgleich ihrer eigenen Erlösausfälle (die sich aus der Befreiung, der Erstattungsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern und der Verpflichtung zum Ausgleich untereinander ergeben) verwenden.

| (65) | Infolgedessen zentralisieren die vier deutschen Übertragungsnetzbetreiber einerseits die sich aus der Befreiung ergebenden Kosten und andererseits die Einnahmen aus der § 19-Umlage. Zusammen handeln sie in fondsähnlicher Weise. Dies ergibt sich auch aus der von ihnen gemeinsam unterhaltenen zentralen Website www.eeg-kwk.net und der Einrichtung der gemeinsamen Projektgruppe Horizontaler Belastungsausgleich (PG HOBA) (21), die die Aufgabe hat, die wirtschaftlichen, administrativen und organisatorischen Rahmenbedingungen für die Verwaltung der für die Umsetzung der § 19-Umlage erforderlichen Finanzströme zu schaffen. |
| --- | --- |

(65)

Infolgedessen zentralisieren die vier deutschen Übertragungsnetzbetreiber einerseits die sich aus der Befreiung ergebenden Kosten und andererseits die Einnahmen aus der § 19-Umlage. Zusammen handeln sie in fondsähnlicher Weise. Dies ergibt sich auch aus der von ihnen gemeinsam unterhaltenen zentralen Website www.eeg-kwk.net und der Einrichtung der gemeinsamen Projektgruppe Horizontaler Belastungsausgleich (PG HOBA) (21), die die Aufgabe hat, die wirtschaftlichen, administrativen und organisatorischen Rahmenbedingungen für die Verwaltung der für die Umsetzung der § 19-Umlage erforderlichen Finanzströme zu schaffen.

| (66) | Auf der Grundlage dieser Elemente vertritt die Kommission zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage verwalten und ihnen diese besondere Aufgabe und alle damit verbundenen Tätigkeiten per Gesetz und von der BNetzA übertragen wurden. |
| --- | --- |

(66)

Auf der Grundlage dieser Elemente vertritt die Kommission zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage verwalten und ihnen diese besondere Aufgabe und alle damit verbundenen Tätigkeiten per Gesetz und von der BNetzA übertragen wurden.

| (67) | Die Kommission stellt daher auf der Grundlage der zurzeit vorliegenden Informationen fest, dass die Übertragungsnetzbetreiber vom Staat benannt/eingesetzt und mit der Verwaltung der § 19-Umlage beauftragt wurden und dass die Erlöse aus der § 19-Umlage staatliche Mittel darstellen. |
| --- | --- |

(67)

Die Kommission stellt daher auf der Grundlage der zurzeit vorliegenden Informationen fest, dass die Übertragungsnetzbetreiber vom Staat benannt/eingesetzt und mit der Verwaltung der § 19-Umlage beauftragt wurden und dass die Erlöse aus der § 19-Umlage staatliche Mittel darstellen.

| (68) | Deutschland betont, dass die § 19-Umlage im vorliegenden Fall nicht von der BNetzA erhoben, eingenommen, verwaltet und verteilt werde, sondern vom Netzbetreiber. Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass die § 19-Umlage aufgrund dieses Umstands keine staatliche Mittel darstellt, da die Netzbetreiber keine staatliche Einrichtungen sind. |
| --- | --- |

(68)

Deutschland betont, dass die § 19-Umlage im vorliegenden Fall nicht von der BNetzA erhoben, eingenommen, verwaltet und verteilt werde, sondern vom Netzbetreiber. Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass die § 19-Umlage aufgrund dieses Umstands keine staatliche Mittel darstellt, da die Netzbetreiber keine staatliche Einrichtungen sind.

| (69) | Wie der Gerichtshof in der Rechtssache Steinike erklärte, kann jedoch auch eine private Einrichtung mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt werden. |
| --- | --- |

(69)

Wie der Gerichtshof in der Rechtssache Steinike erklärte, kann jedoch auch eine private Einrichtung mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt werden.

| (70) | Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass im Gegensatz zur Beihilfesache SA.26036 (22) hier keine Einrichtung ernannt oder mit der Verwaltung der § 19-Umlage beauftragt worden ist. |
| --- | --- |

(70)

Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass im Gegensatz zur Beihilfesache SA.26036 (22) hier keine Einrichtung ernannt oder mit der Verwaltung der § 19-Umlage beauftragt worden ist.

| (71) | Der Grund für diese Position ist nicht klar, da Deutschland selbst eingeräumt hat, dass die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage verwalten. |
| --- | --- |

(71)

Der Grund für diese Position ist nicht klar, da Deutschland selbst eingeräumt hat, dass die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage verwalten.

| (72) | Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass eine Einrichtung nur dann als mit der Verwaltung einer Abgabe beauftragt/benannt zu betrachten sei, wenn allein sie diese Verwaltung wahrnimmt. Deutschland stellt heraus, dass in der Rechtssache Essent nur SEP mit der Verwaltung des Aufschlags beauftragt gewesen sei, während in der vorliegenden Sache alle Übertragungsnetzbetreiber und Verteilernetzbetreiber an der Erhebung der § 19-Umlage beteiligt seien. |
| --- | --- |

(72)

Deutschland scheint die Auffassung zu vertreten, dass eine Einrichtung nur dann als mit der Verwaltung einer Abgabe beauftragt/benannt zu betrachten sei, wenn allein sie diese Verwaltung wahrnimmt. Deutschland stellt heraus, dass in der Rechtssache Essent nur SEP mit der Verwaltung des Aufschlags beauftragt gewesen sei, während in der vorliegenden Sache alle Übertragungsnetzbetreiber und Verteilernetzbetreiber an der Erhebung der § 19-Umlage beteiligt seien.

| (73) | Es ist nicht klar, auf welcher Rechtsgrundlage geltend gemacht werden kann, dass eine Umlage/ein Aufschlag nur dann unter den Begriff „staatliche Mittel“ fallen kann, wenn nur eine Einrichtung im gesamten Land mit ihrer Verwaltung beauftragt ist. |
| --- | --- |

(73)

Es ist nicht klar, auf welcher Rechtsgrundlage geltend gemacht werden kann, dass eine Umlage/ein Aufschlag nur dann unter den Begriff „staatliche Mittel“ fallen kann, wenn nur eine Einrichtung im gesamten Land mit ihrer Verwaltung beauftragt ist.

| (74) | Selbst in der Rechtssache Essent war SEP nicht die einzige Einrichtung, die an der Verwaltung der Abgabe beteiligt war: Die Abgabe wurde zunächst von den Netzbetreibern erhoben, um dann auf SEP übertragen zu werden. |
| --- | --- |

(74)

Selbst in der Rechtssache Essent war SEP nicht die einzige Einrichtung, die an der Verwaltung der Abgabe beteiligt war: Die Abgabe wurde zunächst von den Netzbetreibern erhoben, um dann auf SEP übertragen zu werden.

| (75) | Dasselbe gilt in der vorliegenden Sache: Die Verteilernetzbetreiber müssen die § 19-Umlage erheben und ihrem jeweiligen Übertragungsnetzbetreiber überweisen. Jeder (der vier in Deutschland tätigen) Übertragungsnetzbetreiber zentralisiert die Einnahmen aus der § 19-Umlage in seinem Netzbereich. |
| --- | --- |

(75)

Dasselbe gilt in der vorliegenden Sache: Die Verteilernetzbetreiber müssen die § 19-Umlage erheben und ihrem jeweiligen Übertragungsnetzbetreiber überweisen. Jeder (der vier in Deutschland tätigen) Übertragungsnetzbetreiber zentralisiert die Einnahmen aus der § 19-Umlage in seinem Netzbereich.

| (76) | Bei bestimmten Aspekten des Finanzierungs-/Erstattungsmechanismus müssen die Übertragungsnetzbetreiber gemeinsam handeln (Ausgleich untereinander und Ermittlung der § 19-Umlage). Nach Auffassung der Kommission sind diese kollektiven Aufgaben ein weiterer Hinweis darauf, dass die Übertragungsnetzbetreiber zusammen beauftragt worden sind, die § 19-Umlage nach vom Staat festgelegten Bestimmungen, Vorgaben und Verfahren zu verwalten. |
| --- | --- |

(76)

Bei bestimmten Aspekten des Finanzierungs-/Erstattungsmechanismus müssen die Übertragungsnetzbetreiber gemeinsam handeln (Ausgleich untereinander und Ermittlung der § 19-Umlage). Nach Auffassung der Kommission sind diese kollektiven Aufgaben ein weiterer Hinweis darauf, dass die Übertragungsnetzbetreiber zusammen beauftragt worden sind, die § 19-Umlage nach vom Staat festgelegten Bestimmungen, Vorgaben und Verfahren zu verwalten.

| (77) | Deutschland hat ferner betont, dass es den Übertragungsnetzbetreibern freistehe, das Geld nach eigenem Ermessen zu verwenden, und sie keine überschüssigen Einnahmen aus der § 19-Umlage an den Staat übertragen müssten, wie es in der Rechtssache Essent der Fall gewesen sei. |
| --- | --- |

(77)

Deutschland hat ferner betont, dass es den Übertragungsnetzbetreibern freistehe, das Geld nach eigenem Ermessen zu verwenden, und sie keine überschüssigen Einnahmen aus der § 19-Umlage an den Staat übertragen müssten, wie es in der Rechtssache Essent der Fall gewesen sei.

| (78) | Die Kommission kann sich dieser Ansicht jedoch nicht anschließen, da die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage den geltenden Texten zufolge nicht nach eigenem Ermessen verwenden können, so wie sie auch keine andere Umlage nach eigenem Ermessen erheben könnten. |
| --- | --- |

(78)

Die Kommission kann sich dieser Ansicht jedoch nicht anschließen, da die Übertragungsnetzbetreiber die § 19-Umlage den geltenden Texten zufolge nicht nach eigenem Ermessen verwenden können, so wie sie auch keine andere Umlage nach eigenem Ermessen erheben könnten.

| (79) | Erstens wird die Umlage ausschließlich zu dem Zweck erhoben, für die finanzielle Belastung, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern ergibt, einen Ausgleich zu gewähren. Zweitens führen alle Einnahmen, die über den für den Ausgleich dieser finanziellen Belastung erforderlichen Betrag hinausgehen, zu Finanzkorrekturen in Form einer verringerten Umlage im Jahr x+2. Deutschland hat selbst geltend gemacht, dass die § 19-Umlage aufgrund dieses Korrekturmechanismus nicht zu einer Überkompensierung führen könne. |
| --- | --- |

(79)

Erstens wird die Umlage ausschließlich zu dem Zweck erhoben, für die finanzielle Belastung, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern ergibt, einen Ausgleich zu gewähren. Zweitens führen alle Einnahmen, die über den für den Ausgleich dieser finanziellen Belastung erforderlichen Betrag hinausgehen, zu Finanzkorrekturen in Form einer verringerten Umlage im Jahr x+2. Deutschland hat selbst geltend gemacht, dass die § 19-Umlage aufgrund dieses Korrekturmechanismus nicht zu einer Überkompensierung führen könne.

| (80) | Die Tatsache, dass überschüssige Einnahmen aus der Umlage nicht auf den Staatshaushalt übertragen werden, steht nach derzeitiger Auffassung der Kommission nicht der Schlussfolgerung entgegen, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen. |
| --- | --- |

(80)

Die Tatsache, dass überschüssige Einnahmen aus der Umlage nicht auf den Staatshaushalt übertragen werden, steht nach derzeitiger Auffassung der Kommission nicht der Schlussfolgerung entgegen, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen.

| (81) | In der Rechtssache Essent wurde die Abgabe nur für ein Jahr auferlegt, um SEP verlorene Kosten von bis zu 400 000 000 NLG zu erstatten; daher erscheint es normal, dass der Staat vorschrieb, dass über diesen Betrag hinausgehende Mittel auf den Staatshaushalt übertragen werden mussten. Da das System in der hier behandelten Sache von Jahr zu Jahr fortgeführt werden soll und (im Jahr x) auf Prognosen basiert, erscheint es nur natürlich, dass der Staat verlangt, dass erstens ein Korrekturmechanismus vorgesehen wird und zweitens die Korrekturen die Form einer reduzierten Umlage für das Jahr x+2 annehmen. Entscheidend ist nach Auffassung der Kommission, dass der Staat die Verwendung und den Zweck der Umlage bestimmt und festgelegt hat, wofür eventuelle Umlagenbeträge verwendet werden sollen, die über den Betrag hinausgehen, der benötigt wird, um den Übertragungsnetzbetreibern die finanzielle Belastung, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern ergibt, zu erstatten. Damit behält der Staat die Kontrolle über die Umlage. |
| --- | --- |

(81)

In der Rechtssache Essent wurde die Abgabe nur für ein Jahr auferlegt, um SEP verlorene Kosten von bis zu 400 000 000 NLG zu erstatten; daher erscheint es normal, dass der Staat vorschrieb, dass über diesen Betrag hinausgehende Mittel auf den Staatshaushalt übertragen werden mussten. Da das System in der hier behandelten Sache von Jahr zu Jahr fortgeführt werden soll und (im Jahr x) auf Prognosen basiert, erscheint es nur natürlich, dass der Staat verlangt, dass erstens ein Korrekturmechanismus vorgesehen wird und zweitens die Korrekturen die Form einer reduzierten Umlage für das Jahr x+2 annehmen. Entscheidend ist nach Auffassung der Kommission, dass der Staat die Verwendung und den Zweck der Umlage bestimmt und festgelegt hat, wofür eventuelle Umlagenbeträge verwendet werden sollen, die über den Betrag hinausgehen, der benötigt wird, um den Übertragungsnetzbetreibern die finanzielle Belastung, die sich aus der Netzentgeltbefreiung und der Ausgleichsverpflichtung gegenüber den Verteilernetzbetreibern ergibt, zu erstatten. Damit behält der Staat die Kontrolle über die Umlage.

| (82) | Deutschland machte ferner geltend, dass im Gegensatz zur Rechtssache Essent keine Überwachungsmechanismen vorgesehen seien. |
| --- | --- |

(82)

Deutschland machte ferner geltend, dass im Gegensatz zur Rechtssache Essent keine Überwachungsmechanismen vorgesehen seien.

| (83) | Die Kommission stellt zunächst fest, dass dies nichts an der Schlussfolgerung ändert, dass die Übertragungsnetzbetreiber mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden sind, die sie nicht nach eigenem Ermessen verwenden können. Bereits aus diesem Grund vertritt sie zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass die Mittel unter staatlicher Kontrolle stehen. |
| --- | --- |

(83)

Die Kommission stellt zunächst fest, dass dies nichts an der Schlussfolgerung ändert, dass die Übertragungsnetzbetreiber mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden sind, die sie nicht nach eigenem Ermessen verwenden können. Bereits aus diesem Grund vertritt sie zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass die Mittel unter staatlicher Kontrolle stehen.

| (84) | Zudem stellt die Kommission fest, dass es entgegen den Angaben Deutschlands sehr wohl Überwachungsmechanismen gibt. Durch den in Erwägungsgrund (20) dieses Beschlusses beschriebenen Regulierungskonto-Mechanismus überwacht die BNetzA die auf die § 19-Umlage zurückgehenden Finanzströme. Die BNetzA hat bereits bestimmte Elemente des Mechanismus sowie Instrumente des Regulierungskontos und der Anreizregulierungsverordnung (ARegV) in ihrem Beschluss vom 14. Dezember 2011 verwendet. So müssen die Verteilernetzbetreiber den Übertragungsnetzbetreibern zum Beispiel unter Verwendung des Formulars C2 „Mitteilungspflichten der Stromnetzbetreiber gemäß § 28 Nr. 3 und Nr. 4 ARegV“ Angaben zur Ermittlung der § 19-Umlage zukommen lassen. Ferner wird die sich aus der Netzentgeltbefreiung im Jahr 2011 ergebende finanzielle Belastung nach Angaben der BNetzA im Regulierungskonto berücksichtigt. |
| --- | --- |

(84)

Zudem stellt die Kommission fest, dass es entgegen den Angaben Deutschlands sehr wohl Überwachungsmechanismen gibt. Durch den in Erwägungsgrund (20) dieses Beschlusses beschriebenen Regulierungskonto-Mechanismus überwacht die BNetzA die auf die § 19-Umlage zurückgehenden Finanzströme. Die BNetzA hat bereits bestimmte Elemente des Mechanismus sowie Instrumente des Regulierungskontos und der Anreizregulierungsverordnung (ARegV) in ihrem Beschluss vom 14. Dezember 2011 verwendet. So müssen die Verteilernetzbetreiber den Übertragungsnetzbetreibern zum Beispiel unter Verwendung des Formulars C2 „Mitteilungspflichten der Stromnetzbetreiber gemäß § 28 Nr. 3 und Nr. 4 ARegV“ Angaben zur Ermittlung der § 19-Umlage zukommen lassen. Ferner wird die sich aus der Netzentgeltbefreiung im Jahr 2011 ergebende finanzielle Belastung nach Angaben der BNetzA im Regulierungskonto berücksichtigt.

3.1.3.2.   Vorliegen staatlicher Mittel vor Einführung der § 19-Umlage

| (85) | Die § 19-Umlage ist im Jahr 2012 in Kraft getreten. Die Netzentgeltbefreiung für energieintensive Unternehmen trat bereits 2011 in Kraft (anwendbar ab dem 1. Januar 2011). |
| --- | --- |

(85)

Die § 19-Umlage ist im Jahr 2012 in Kraft getreten. Die Netzentgeltbefreiung für energieintensive Unternehmen trat bereits 2011 in Kraft (anwendbar ab dem 1. Januar 2011).

| (86) | Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber verpflichtet, den Verteilernetzbetreibern die aus der Befreiung resultierenden Erlösausfälle vollständig zu erstatten. Anschließend müssen die Übertragungsnetzbetreiber ihre jeweiligen Erlösausfälle dann untereinander ausgleichen; in § 19 Absatz 2 StromNEV wird in Bezug auf den Ausgleichsmechanismus auf § 9 KWK-Gesetz verwiesen. In § 9 KWK-Gesetz ist ferner festgelegt, dass Netzbetreiber berechtigt sind, Zusatzkosten, die sie infolge des Kostenausgleichs untereinander zu tragen haben, an die Letztverbraucher weiterzugeben. |
| --- | --- |

(86)

Nach § 19 Absatz 2 StromNEV sind die Übertragungsnetzbetreiber verpflichtet, den Verteilernetzbetreibern die aus der Befreiung resultierenden Erlösausfälle vollständig zu erstatten. Anschließend müssen die Übertragungsnetzbetreiber ihre jeweiligen Erlösausfälle dann untereinander ausgleichen; in § 19 Absatz 2 StromNEV wird in Bezug auf den Ausgleichsmechanismus auf § 9 KWK-Gesetz verwiesen. In § 9 KWK-Gesetz ist ferner festgelegt, dass Netzbetreiber berechtigt sind, Zusatzkosten, die sie infolge des Kostenausgleichs untereinander zu tragen haben, an die Letztverbraucher weiterzugeben.

| (87) | Zudem ist in § 19 Absatz 2 StromNEV festgelegt, dass § 20 StromNEV entsprechend gilt. Nach § 20 StromNEV müssen Netzbetreiber Netzentgelte einführen, um ihre Netzkosten decken zu können. Sofern die Kommission § 20 richtig versteht, bedeutet dies, dass die Übertragungsnetzbetreiber nicht nur die Möglichkeit haben, die Zusatzkosten, die sich aus § 19 Absatz 2 StromNEV ergeben, in den Netznutzungsentgelten anzurechnen, sondern, anders als in § 9 KWK-Gesetz, sogar dazu verpflichtet sind. |
| --- | --- |

(87)

Zudem ist in § 19 Absatz 2 StromNEV festgelegt, dass § 20 StromNEV entsprechend gilt. Nach § 20 StromNEV müssen Netzbetreiber Netzentgelte einführen, um ihre Netzkosten decken zu können. Sofern die Kommission § 20 richtig versteht, bedeutet dies, dass die Übertragungsnetzbetreiber nicht nur die Möglichkeit haben, die Zusatzkosten, die sich aus § 19 Absatz 2 StromNEV ergeben, in den Netznutzungsentgelten anzurechnen, sondern, anders als in § 9 KWK-Gesetz, sogar dazu verpflichtet sind.

| (88) | Vor diesem Hintergrund vertritt die Kommission zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass § 19 Absatz 2 StromNEV bereits vor der Annahme des BNetzA-Beschlusses vom 14. Dezember 2011 einen Mechanismus mit folgenden Eigenschaften enthielt:






  — | Der Mechanismus gewährt energieintensiven Unternehmen einen Vorteil (die Befreiung von Netzentgelten), der dem Staat zuzurechnen ist (durch gesetzliche Bestimmungen gewährter Vorteil). |
| --- | --- | --- |

(88)

Vor diesem Hintergrund vertritt die Kommission zu diesem Zeitpunkt die Auffassung, dass § 19 Absatz 2 StromNEV bereits vor der Annahme des BNetzA-Beschlusses vom 14. Dezember 2011 einen Mechanismus mit folgenden Eigenschaften enthielt:

—

Der Mechanismus gewährt energieintensiven Unternehmen einen Vorteil (die Befreiung von Netzentgelten), der dem Staat zuzurechnen ist (durch gesetzliche Bestimmungen gewährter Vorteil).

| — | Der Vorteil wird durch eine Umlage finanziert (den Verbrauchern auferlegte Zusatzabgabe, vgl. § 19 Absatz 2 Sätze 7 und 8 StromNEV in Verbindung mit § 9 KWK-Gesetz und § 20 StromNEV). |
| --- | --- |

—

Der Vorteil wird durch eine Umlage finanziert (den Verbrauchern auferlegte Zusatzabgabe, vgl. § 19 Absatz 2 Sätze 7 und 8 StromNEV in Verbindung mit § 9 KWK-Gesetz und § 20 StromNEV).

| — | Die Umlage wäre von den Übertragungsnetzbetreibern verwaltet worden; ebenso wie nach 2012 wären die Übertragungsnetzbetreiber jedoch verpflichtet gewesen, den Verteilernetzbetreibern eine Erstattung in voller Höhe zu gewähren, die Beträge untereinander auszugleichen und Zusatzgebühren von den Verbrauchern zu erheben, um die Differenz abzudecken; sie hätten nicht die Möglichkeit gehabt, Zusatzgebühren aufzuerlegen, die mehr als die Differenz ausmachen und wären weiterhin über das Regulierungskonto überwacht worden. |
| --- | --- |

—

Die Umlage wäre von den Übertragungsnetzbetreibern verwaltet worden; ebenso wie nach 2012 wären die Übertragungsnetzbetreiber jedoch verpflichtet gewesen, den Verteilernetzbetreibern eine Erstattung in voller Höhe zu gewähren, die Beträge untereinander auszugleichen und Zusatzgebühren von den Verbrauchern zu erheben, um die Differenz abzudecken; sie hätten nicht die Möglichkeit gehabt, Zusatzgebühren aufzuerlegen, die mehr als die Differenz ausmachen und wären weiterhin über das Regulierungskonto überwacht worden.

| (89) | Daher wären die Systeme zur Finanzierung der Befreiung dem seit der Annahme des Beschlusses der BNetzA vom 14. Dezember 2011 bestehenden System offenbar sehr ähnlich gewesen. |
| --- | --- |

(89)

Daher wären die Systeme zur Finanzierung der Befreiung dem seit der Annahme des Beschlusses der BNetzA vom 14. Dezember 2011 bestehenden System offenbar sehr ähnlich gewesen.

| (90) | Auch Deutschland vertritt diese Auffassung. Deutschland hat ausdrücklich mitgeteilt, dass der Beschluss der BNetzA lediglich eine Anwendung/Klarstellung des § 19 Absatz 2 StromNEV sei und dass die BNetzA keine Vorschriften/Regelungen eingeführt habe, die nicht bereits in § 19 Absatz 2 StromNEV enthalten gewesen seien. |
| --- | --- |

(90)

Auch Deutschland vertritt diese Auffassung. Deutschland hat ausdrücklich mitgeteilt, dass der Beschluss der BNetzA lediglich eine Anwendung/Klarstellung des § 19 Absatz 2 StromNEV sei und dass die BNetzA keine Vorschriften/Regelungen eingeführt habe, die nicht bereits in § 19 Absatz 2 StromNEV enthalten gewesen seien.

| (91) | Vor diesem Hintergrund scheint die Argumentation in Abschnitt 3.1.3.1 dieses Beschlusses sinngemäß auf § 19 Absatz 2 StromNEV vor der Annahme des Beschlusses vom 14. Dezember 2011 anwendbar zu sein, und § 19 Absatz 2 StromNEV scheint bereits vor der Annahme des Beschlusses vom 14. Dezember 2011 staatliche Beihilfen umfasst zu haben. |
| --- | --- |

(91)

Vor diesem Hintergrund scheint die Argumentation in Abschnitt 3.1.3.1 dieses Beschlusses sinngemäß auf § 19 Absatz 2 StromNEV vor der Annahme des Beschlusses vom 14. Dezember 2011 anwendbar zu sein, und § 19 Absatz 2 StromNEV scheint bereits vor der Annahme des Beschlusses vom 14. Dezember 2011 staatliche Beihilfen umfasst zu haben.

| (92) | Ferner hat die BNetzA mitgeteilt, dass der Erlösausfall für 2011 im Regulierungskonto nach § 5 ARegV berücksichtigt werde. Dies scheint zu bedeuten, dass Erlösausfälle durch etwaige Überschüsse auf dem Regulierungskonto ausgeglichen werden können. Da das Regulierungskonto unter der Kontrolle und im Eigentum der BNetzA, einer öffentlichen Einrichtung, steht, könnte dies ein weiterer Grund für die Feststellung sein, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen. |
| --- | --- |

(92)

Ferner hat die BNetzA mitgeteilt, dass der Erlösausfall für 2011 im Regulierungskonto nach § 5 ARegV berücksichtigt werde. Dies scheint zu bedeuten, dass Erlösausfälle durch etwaige Überschüsse auf dem Regulierungskonto ausgeglichen werden können. Da das Regulierungskonto unter der Kontrolle und im Eigentum der BNetzA, einer öffentlichen Einrichtung, steht, könnte dies ein weiterer Grund für die Feststellung sein, dass staatliche Mittel zum Einsatz kommen.

| (93) | Die Kommission ersucht Deutschland um weitere Angaben zu diesem Punkt. Insbesondere werden Angaben über die genaue Bedeutung der Bezugnahme auf § 20 StromNEV benötigt. Ferner werden allgemein weitere Angaben zur Funktionsweise des Regulierungskontos benötigt und zu der Art, wie die sich aus der Befreiung im Jahr 2011 ergebende finanzielle Belastung im Regulierungskonto berücksichtigt wird, so wie es die BNetzA am 14. Dezember 2011 beschlossen hat. |
| --- | --- |

(93)

Die Kommission ersucht Deutschland um weitere Angaben zu diesem Punkt. Insbesondere werden Angaben über die genaue Bedeutung der Bezugnahme auf § 20 StromNEV benötigt. Ferner werden allgemein weitere Angaben zur Funktionsweise des Regulierungskontos benötigt und zu der Art, wie die sich aus der Befreiung im Jahr 2011 ergebende finanzielle Belastung im Regulierungskonto berücksichtigt wird, so wie es die BNetzA am 14. Dezember 2011 beschlossen hat.

3.1.4.   Vorläufige Schlussfolgerung zum Vorliegen von Beihilfen

| (94) | Auf der Grundlage der vorstehend genannten Elemente und der zu diesem Zeitpunkt verfügbaren Informationen zieht die Kommission den vorläufigen Schluss, dass die durch die § 19-Umlage ausgeglichene Netzentgeltbefreiung ab 2012 eine staatliche Beihilfe zugunsten energieintensiver Unternehmen bildet. Die Kommission hat beim jetzigen Stand der Dinge ferner Bedenken, dass bereits 2011, das heißt vor der Einführung der § 19-Umlage, staatliche Beihilfen gewährt worden sein könnten. Die Kommission ersucht Deutschland um Übermittlung der im vorstehenden Erwägungsgrund genannten zusätzlichen Angaben. |
| --- | --- |

(94)

Auf der Grundlage der vorstehend genannten Elemente und der zu diesem Zeitpunkt verfügbaren Informationen zieht die Kommission den vorläufigen Schluss, dass die durch die § 19-Umlage ausgeglichene Netzentgeltbefreiung ab 2012 eine staatliche Beihilfe zugunsten energieintensiver Unternehmen bildet. Die Kommission hat beim jetzigen Stand der Dinge ferner Bedenken, dass bereits 2011, das heißt vor der Einführung der § 19-Umlage, staatliche Beihilfen gewährt worden sein könnten. Die Kommission ersucht Deutschland um Übermittlung der im vorstehenden Erwägungsgrund genannten zusätzlichen Angaben.

3.2.   Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt

| (95) | Auf der Grundlage der derzeit verfügbaren Informationen ist die Kommission vorläufig zu dem Schluss gelangt, dass die Befreiung energieintensiver Unternehmen von Netzentgelten nach 2012, aber möglicherweise auch bereits zuvor, eine staatliche Beihilfe darstellt. Die Kommission kann derartige Beihilfen für mit dem Binnenmarkt vereinbar erklären, sofern die in Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe c AEUV genannten Voraussetzungen erfüllt sind. Nach ständiger Rechtssprechung ist es Aufgabe des Mitgliedstaats, Gründe für die Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt darzulegen und aufzuzeigen, dass die einschlägigen Voraussetzungen erfüllt sind (23). |
| --- | --- |

(95)

Auf der Grundlage der derzeit verfügbaren Informationen ist die Kommission vorläufig zu dem Schluss gelangt, dass die Befreiung energieintensiver Unternehmen von Netzentgelten nach 2012, aber möglicherweise auch bereits zuvor, eine staatliche Beihilfe darstellt. Die Kommission kann derartige Beihilfen für mit dem Binnenmarkt vereinbar erklären, sofern die in Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe c AEUV genannten Voraussetzungen erfüllt sind. Nach ständiger Rechtssprechung ist es Aufgabe des Mitgliedstaats, Gründe für die Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt darzulegen und aufzuzeigen, dass die einschlägigen Voraussetzungen erfüllt sind (23).

| (96) | Die Kommission stellt fest, dass Deutschland keine Gründe für die Vereinbarkeit der Beihilfe mit dem Binnenmarkt dargelegt hat, da das Land die Auffassung vertritt, dass die fragliche Maßnahme keine Beihilfe bildet. |
| --- | --- |

(96)

Die Kommission stellt fest, dass Deutschland keine Gründe für die Vereinbarkeit der Beihilfe mit dem Binnenmarkt dargelegt hat, da das Land die Auffassung vertritt, dass die fragliche Maßnahme keine Beihilfe bildet.

| (97) | Deutschland hat lediglich erklärt, dass die Befreiung von Netzentgelten gerechtfertigt sei, weil energieintensive Unternehmen das Netz stabilisierten, ohne jedoch diese stabilisierende Wirkung zu begründen oder – sollte diese stabilisierende Wirkung bestehen – anzugeben, nach welchen Vorschriften und aus welchen Gründen eine derartige Wirkung der Kommission die Möglichkeit geben könnte, die Beihilfe für mit dem Binnenmarkt vereinbar zu erklären. |
| --- | --- |

(97)

Deutschland hat lediglich erklärt, dass die Befreiung von Netzentgelten gerechtfertigt sei, weil energieintensive Unternehmen das Netz stabilisierten, ohne jedoch diese stabilisierende Wirkung zu begründen oder – sollte diese stabilisierende Wirkung bestehen – anzugeben, nach welchen Vorschriften und aus welchen Gründen eine derartige Wirkung der Kommission die Möglichkeit geben könnte, die Beihilfe für mit dem Binnenmarkt vereinbar zu erklären.

| (98) | Die Kommission zieht zum jetzigen Zeitpunkt den vorläufigen Schluss, dass der Befreiungsmechanismus eine Betriebsbeihilfe bildet, da er die Begünstigten von Netzentgelten befreit, die sie normalerweise im Rahmen ihrer laufenden Verwaltung oder ihrer üblichen Tätigkeiten hätten tragen müssen. Der Rechtsprechung zufolge sind Betriebsbeihilfen grundsätzlich nicht mit dem Binnenmarkt vereinbar, weil sie den Wettbewerb in den Wirtschaftszweigen, in denen sie gewährt werden, grundsätzlich verfälschen, ohne dabei ihrer Natur nach geeignet zu sein, die in den genannten Ausnahmebestimmungen festgesetzten Zwecke zu erreichen (24). |
| --- | --- |

(98)

Die Kommission zieht zum jetzigen Zeitpunkt den vorläufigen Schluss, dass der Befreiungsmechanismus eine Betriebsbeihilfe bildet, da er die Begünstigten von Netzentgelten befreit, die sie normalerweise im Rahmen ihrer laufenden Verwaltung oder ihrer üblichen Tätigkeiten hätten tragen müssen. Der Rechtsprechung zufolge sind Betriebsbeihilfen grundsätzlich nicht mit dem Binnenmarkt vereinbar, weil sie den Wettbewerb in den Wirtschaftszweigen, in denen sie gewährt werden, grundsätzlich verfälschen, ohne dabei ihrer Natur nach geeignet zu sein, die in den genannten Ausnahmebestimmungen festgesetzten Zwecke zu erreichen (24).

| (99) | Daher hegt die Kommission zum jetzigen Stand der Dinge Zweifel an ihrer Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt. Folglich hat sie nach Artikel 4 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 beschlossen, das förmliche Prüfverfahren zu eröffnen, und fordert Deutschland damit auf, seine Anmerkungen und die benötigten Informationen zu übermitteln. |
| --- | --- |

(99)

Daher hegt die Kommission zum jetzigen Stand der Dinge Zweifel an ihrer Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt. Folglich hat sie nach Artikel 4 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 beschlossen, das förmliche Prüfverfahren zu eröffnen, und fordert Deutschland damit auf, seine Anmerkungen und die benötigten Informationen zu übermitteln.

4.   SCHLUSSFOLGERUNG

In Anbetracht der vorstehenden Ausführungen fordert die Kommission Deutschland im Rahmen des Verfahrens nach Artikel 108 Absatz 2 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union auf, innerhalb eines Monats nach Erhalt dieses Schreibens Stellung zu nehmen und alle sachdienlichen Angaben für die beihilferechtliche Würdigung der Maßnahme zu übermitteln. Die Kommission ersucht Deutschland insbesondere um Informationen über die genaue Bedeutung der Bezugnahme auf § 20 StromNEV, sowie um allgemeine Informationen über die Funktionsweise des Regulierungskontos und über die Art, wie die sich aus der Befreiung im Jahr 2011 ergebende finanzielle Belastung im Regulierungskonto berücksichtigt wird, so wie es die BNetzA am 14. Dezember 2011 beschlossen hat.

Die Kommission bittet die Bundesregierung, den potenziellen Empfängern der Beihilfe unverzüglich eine Kopie dieses Schreibens zuzuleiten.

Die Kommission erinnert die Bundesregierung an die aufschiebende Wirkung von Artikel 108 Absatz 3 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union und verweist auf Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 des Rates, wonach alle rechtswidrigen Beihilfen unter Umständen vom Empfänger zurückzufordern sind.

Die Kommission weist die Bundesrepublik Deutschland darauf hin, dass sie alle Beteiligten durch die Veröffentlichung des vorliegenden Schreibens und einer Zusammenfassung desselben im Amtsblatt der Europäischen Union unterrichten wird. Außerdem wird sie die Beteiligten in den EFTA-Staaten, die das EWR-Abkommen unterzeichnet haben, durch Veröffentlichung einer Bekanntmachung in der EWR-Beilage des Amtsblattes der Europäischen Union und die EFTA-Überwachungsbehörde durch Übermittlung einer Kopie dieses Schreibens in Kenntnis setzen. Alle genannten Beteiligten werden aufgefordert, innerhalb eines Monats ab dem Datum dieser Veröffentlichung Stellung zu nehmen.“

---

(1)  Nach § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV können Übertragungsnetzbetreiber und Verteilernetzbetreiber Verträge mit Letztverbrauchern schließen, die ein besonderes Nutzungsverhalten haben, das ein individuelles Netzentgelt rechtfertigt. Dieses individuell ausgehandelte Netzentgelt darf nicht weniger als 20 Prozent des veröffentlichten Netzentgelts betragen. Diese Möglichkeit der Vereinbarung individueller Netzentgelte bestand bereits vor der Änderung von 2011 und ist nicht Gegenstand der Beschwerde.

1

(2)  In § 19 Absatz 2 Satz 1 StromNEV heißt es: „Ist auf Grund vorliegender oder prognostizierter Verbrauchsdaten oder auf Grund technischer oder vertraglicher Gegebenheiten offensichtlich, dass der Höchstlastbeitrag eines Letztverbrauchers vorhersehbar erheblich von der zeitgleichen Jahreshöchstlast aller Entnahmen aus dieser Netz- oder Umspannebene abweicht, so haben Betreiber von Elektrizitätsversorgungsnetzen diesem Letztverbraucher in Abweichung von § 16 ein individuelles Netzentgelt anzubieten, das dem besonderen Nutzungsverhalten des Netzkunden angemessen Rechnung zu tragen hat und nicht weniger als 20 Prozent des veröffentlichten Netzentgelts betragen darf“.

2

(3)  Quelle: Website der BNetzA: http://www.bundesnetzagentur.de/cln_1911/DE/DieBundesnetzagentur/Beschlusskammern/BK4/Pargra_19Abs2Satz2/NetzentgelteParagr19Abs2_Satz2_bkv_node.html.

3

(4)  Vgl. die gemeinsame Website der Übertragungsnetzbetreiber: http://www.eeg-kwk.net/de/file/Internetveroeffentlichung_Paragraph_19StromNEV.pdf.

4

(5)  EuGH, Urteil vom 23. Februar 1961, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg/Hohe Behörde, Rechtssache 30/59, Slg. 1961, 1, 19; EuGH, Urteil vom 19. Mai 1999, Italien/Kommission, Rechtssache C-6/97, Slg. 1999, I-2981, 15; EuGH, Urteil vom 5. Oktober 1999, Frankreich/Kommission, Rechtssache C-251/97, Slg. 1999, S. I-6639, Randnr. 35.

5

(6)  EuGH, Urteil vom 29. April 2004, Niederlande/Kommission, Rechtssache C-159/01, Slg. I-4461, Randnr. 42; EuGH, Urteil vom 8. September 2011, Niederlande/Kommission, Rechtssache C-279/08 P, System des Handels mit NOx-Emissionsrechten, Randnr. 62.

6

(7)  EuGH, Urteil vom 29. April 2004, Niederlande/Kommission, Rechtssache C-159/01, Slg. 2004, I-4461, Randnr. 43; EuGH, Urteil vom 6. September 2006, Portugal/Kommission, Rechtssache C-88/03, Slg. 2006, I-7115, Randnr. 80; EuGH, Rechtssache C-279/08 P, System des Handels mit NOx-Emissionsrechten, Randnr. 62.

7

(8)  EuGH, Urteil vom 22. März 1977, Steinike &Weinlig/Deutschland, Rechtssache 78/76, Slg. 1977, 595, Randnr. 21; EuGH, Urteil vom 13. März 2001, PreussenElektra, Rechtssache C-379/98, Slg. 2001, I-2099, Randnummer 58.

8

(9)  EuG, Urteil vom 12. Dezember 1996, Air France/Kommission, Rechtssache T-358/94, Slg. 1996, I-2109, Randnrn. 63 bis 65.

9

(10)  EuG, Urteil vom 27. September 2012, Frankreich/Kommission, Rechtssache T-139/09, noch nicht veröffentlicht, abrufbar unter curia.europa.eu.

10

(11)  EuGH, Urteil vom 22. März 1977, Steinike & Weinlig/Deutschland, Rechtssache 78/76, Slg. 1977, 595, Randnr. 21.

11

(12)  EuGH, Urteil vom 2.7.1974, Italien/Kommission, Rechtssache 173/73, Slg. 709, Randnr. 16.

12

(13)  EuGH, Urteil vom 11. November 1987, Frankreich/Kommission, Rechtssache C-259/85, Slg. 1987, 4393, Randnr. 23.

13

(14)  EuGH, Urteil vom 17. Juli 2008, Essent, Rechtssache C-206/06, Slg. 2008, I-5497.

14

(15)  EuGH, Urteil vom 17. Juli 2008, Essent, Rechtssache C-206/06, Slg. 2008, I-5497, Randnr. 66.

15

(16)  EuGH, Urteil vom 17. Juli 2008, Essent, Rechtssache C-206/06, Slg. 2008, I-5497, Randnr. 74.

16

(17)  EuGH, Urteil vom 13. März 2001, PreussenElektra, Rechtssache C-379/98, Slg. 2001, I-2099, Randnrn. 58 und 59.

17

(18)  EuGH, Urteil vom 13. März 2001, PreussenElektra, Rechtssache C-379/98, Slg. 2001, I-2099, Randnr. 56. Vgl. auch das Urteil des EuGH vom 17. Juli 2008 in der Rechtssache Essent (C-206/06, Slg. 2008, I-5497, Randnr. 74), in dem der Gerichtshof feststellt, dass die Unternehmen in der Rechtssache PreussenElektra nicht vom Staat mit der Verwaltung staatlicher Mittel beauftragt worden waren.

18

(19)  Vgl. § 1, § 3, § 4 und § 5 des Gesetzes über die Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen vom 7. Juli 2005 (BGBl. I S. 1970, 2009).

19

(20)  Beihilfesache N 571/2006 RES-E support programme (Irland) (ABl. C 311 vom 21.12.2007); Beihilfesache C 43/2002 Fonds de compensation dans le cadre de l'organisation du marché de l'électricité (Luxemburg) (ABl. L 159 vom 20.6.2009); Beihilfesache N 94/2010 Feed in tariffs to support the generation of renewable electricity from low carbon sources (Vereinigtes Königreich) (ABl. C 166 vom 25.6.2010); Beihilfesache SA.33384 (2011/N) Ökostromgesetz 2012 (Österreich) (ABl. C 156 vom 2.6.2012).

20

RES-E support programme

Fonds de compensation dans le cadre de l'organisation du marché de l'électricité

Feed in tariffs to support the generation of renewable electricity from low carbon sources

(21)  http://www.eeg-kwk.net/de/Aufgabe%20PG%20HOBA.htm, aufgerufen am 19.11.2012.

21

(22)  Beschluss der Kommission vom 8. März 2011, Österreich, Staatliche Beihilfe für energieintensive Unternehmen, Ökostromgesetz (Ökostromgesetznovelle 2008).

22

(23)  EuGH, Urteil vom 28. April 1993, Italien/Kommission, Rechtssache C-364/90, Slg. 1993, I-2097, Randnr. 20; EuG, Urteil vom 15. Dezember 1999, Freistaat Sachsen und andere/Kommission, verbundene Rechtssachen T-132/96 und T-143/96, Slg. 1999, II-3663, Randnr. 140.

23

(24)  EuG, Urteil vom 8. Juni 1995, Siemens SA/Kommission, Rechtssache T-459/93, Slg. 1995, II-1675, Randnr. 48. Vgl. auch EuG, Urteil vom 8. Juli 2010, Freistaat Sachsen und Land Sachsen-Anhalt/Kommission, Rechtssache T-396/08, Slg. 2010, II-141, Randnrn. 46-48; EuGH, Urteil vom 19. September 2000, Deutschland/Kommission, Rechtssache C-156/98, Slg. 2000, I-6857, Randnr. 30 mit weiteren Quellenverweisen.

24

---