# Europos Sąjungos C 179E/2013

| | ISSN 1977-0960
  doi:10.3000/19770960.CE2013.179.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 179E |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 56 tomas2013m. birželio 25d. |

ISSN 1977-0960

doi:10.3000/19770960.CE2013.179.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 179E

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

56 tomas2013m. birželio 25d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | III   Parengiamieji aktai |
| | TARYBA |
| 2013/C 179E/01 | Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 6/2013 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (nauja redakcija)Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d. | 1 |
| 2013/C 179E/02 | Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 7/2013 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija)Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d. | 27 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

III   Parengiamieji aktai

TARYBA

2013/C 179E/01

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 6/2013 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (nauja redakcija)Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d.

1

2013/C 179E/02

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 7/2013 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija)Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d.

27

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

III Parengiamieji aktai

TARYBA

| 25.6.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 179/1

---

PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTA TARYBOS POZICIJA (ES) Nr. 6/2013

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (nauja redakcija)

Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d.

2013/C 179 E/01

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalies f punktą,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),

kadangi:

| (1) | bus daromi keli esminiai 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (4), pakeitimai. Siekiant aiškumo tą direktyvą reikėtų išdėstyti nauja redakcija; |
| --- | --- |

(1)

bus daromi keli esminiai 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (4), pakeitimai. Siekiant aiškumo tą direktyvą reikėtų išdėstyti nauja redakcija;

| (2) | bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, yra Europos Sąjungos siekio laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę asmenims, kurie, aplinkybių verčiami, teisėtai ieško apsaugos Sąjungoje, dalis. Tokia politika turėtų būti pagrįsta valstybių narių solidarumo ir teisingo atsakomybės, įskaitant finansinės naštos, pasidalijimo principais; |
| --- | --- |

(2)

bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, yra Europos Sąjungos siekio laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę asmenims, kurie, aplinkybių verčiami, teisėtai ieško apsaugos Sąjungoje, dalis. Tokia politika turėtų būti pagrįsta valstybių narių solidarumo ir teisingo atsakomybės, įskaitant finansinės naštos, pasidalijimo principais;

| (3) | 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo susitarta imtis kurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, paremtą visapusiu ir visiems galiojančiu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso, papildytos 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu (toliau – Ženevos konvencija), taikymu, tokiu būdu patvirtinant negrąžinimo principą. Pirmasis bendros Europos prieglobsčio sistemos etapas buvo užbaigtas, priėmus atitinkamus Sutartyse numatytus teisinius dokumentus, įskaitant Direktyvą 2003/9/EB; |
| --- | --- |

(3)

1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo susitarta imtis kurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, paremtą visapusiu ir visiems galiojančiu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso, papildytos 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu (toliau – Ženevos konvencija), taikymu, tokiu būdu patvirtinant negrąžinimo principą. Pirmasis bendros Europos prieglobsčio sistemos etapas buvo užbaigtas, priėmus atitinkamus Sutartyse numatytus teisinius dokumentus, įskaitant Direktyvą 2003/9/EB;

| (4) | 2004 m. lapkričio 4 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti 2005–2010 m. įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Atsižvelgiant į tai, Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti vertinti pirmojo etapo dokumentus ir pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai antrojo etapo dokumentus ir priemones; |
| --- | --- |

(4)

2004 m. lapkričio 4 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti 2005–2010 m. įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Atsižvelgiant į tai, Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti vertinti pirmojo etapo dokumentus ir pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai antrojo etapo dokumentus ir priemones;

| (5) | 2009 m. gruodžio 10–11 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba priėmė Stokholmo programą, kurioje dar kartą patvirtino įsipareigojimą pasiekti tikslą – ne vėliau kaip 2012 m. sukurti bendrą apsaugos ir solidarumo erdvę, grindžiamą bendra prieglobsčio suteikimo procedūra, ir nustatyti vienodą asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, statusą, grindžiamą aukštais apsaugos standartais ir teisingomis bei veiksmingomis procedūromis. Be to, Stokholmo programoje numatyta, kad labai svarbu, kad asmenims, neatsižvelgiant į valstybę narę, kurioje jie pasiprašė tarptautinės apsaugos, būtų taikomos lygiavertės priėmimo sąlygos; |
| --- | --- |

(5)

2009 m. gruodžio 10–11 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba priėmė Stokholmo programą, kurioje dar kartą patvirtino įsipareigojimą pasiekti tikslą – ne vėliau kaip 2012 m. sukurti bendrą apsaugos ir solidarumo erdvę, grindžiamą bendra prieglobsčio suteikimo procedūra, ir nustatyti vienodą asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, statusą, grindžiamą aukštais apsaugos standartais ir teisingomis bei veiksmingomis procedūromis. Be to, Stokholmo programoje numatyta, kad labai svarbu, kad asmenims, neatsižvelgiant į valstybę narę, kurioje jie pasiprašė tarptautinės apsaugos, būtų taikomos lygiavertės priėmimo sąlygos;

| (6) | tam, kad būtų tinkamai remiamos bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimo antruoju etapu nustatytų reikalavimų įgyvendinimo valstybių narių pastangos, visų pirma tų valstybių narių, kurių prieglobsčio sistemas slegia specifinė neproporcinga našta ypač dėl jų geografinės arba demografinės padėties, – turėtų būti sutelkti Europos pabėgėlių fondo ir Europos prieglobsčio paramos biuro ištekliai; |
| --- | --- |

(6)

tam, kad būtų tinkamai remiamos bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimo antruoju etapu nustatytų reikalavimų įgyvendinimo valstybių narių pastangos, visų pirma tų valstybių narių, kurių prieglobsčio sistemas slegia specifinė neproporcinga našta ypač dėl jų geografinės arba demografinės padėties, – turėtų būti sutelkti Europos pabėgėlių fondo ir Europos prieglobsčio paramos biuro ištekliai;

| (7) | atsižvelgiant į pirmojo etapo dokumentų įgyvendinimo vertinimo rezultatus, šiuo etapu siekiant tarptautinės apsaugos prašytojams (toliau – prašytojai) užtikrinti geresnes priėmimo sąlygas, reikėtų patvirtinti principus, kuriais grindžiama Direktyva 2003/9/EB; |
| --- | --- |

(7)

atsižvelgiant į pirmojo etapo dokumentų įgyvendinimo vertinimo rezultatus, šiuo etapu siekiant tarptautinės apsaugos prašytojams (toliau – prašytojai) užtikrinti geresnes priėmimo sąlygas, reikėtų patvirtinti principus, kuriais grindžiama Direktyva 2003/9/EB;

| (8) | siekiant užtikrinti, kad visoje Sąjungoje su prašytojais būtų elgiamasi vienodai, ši direktyva turėtų būti taikoma visų rūšių tarptautinės apsaugos prašymų procedūroms bei visais jų etapais, visose teritorijose ir vietose, kuriose priimami prašytojai, ir tol, kol prašytojams leidžiama likti valstybių narių teritorijoje kaip prašytojams; |
| --- | --- |

(8)

siekiant užtikrinti, kad visoje Sąjungoje su prašytojais būtų elgiamasi vienodai, ši direktyva turėtų būti taikoma visų rūšių tarptautinės apsaugos prašymų procedūroms bei visais jų etapais, visose teritorijose ir vietose, kuriose priimami prašytojai, ir tol, kol prašytojams leidžiama likti valstybių narių teritorijoje kaip prašytojams;

| (9) | taikydamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų stengtis užtikrinti, kad būtų visiškai laikomasi vaiko interesų ir šeimos vienovės principų pagal atitinkamai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją; |
| --- | --- |

(9)

taikydamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų stengtis užtikrinti, kad būtų visiškai laikomasi vaiko interesų ir šeimos vienovės principų pagal atitinkamai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją;

| (10) | valstybių narių elgesys su asmenimis, kuriems taikoma ši direktyva, yra saistomas įsipareigojimais pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių šalys šios valstybės yra; |
| --- | --- |

(10)

valstybių narių elgesys su asmenimis, kuriems taikoma ši direktyva, yra saistomas įsipareigojimais pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių šalys šios valstybės yra;

| (11) | turėtų būti nustatytos prašytojų priėmimo normos, kurių pakaktų, kad būtų garantuotas jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis bei visose valstybėse narėse panašios gyvenimo sąlygos; |
| --- | --- |

(11)

turėtų būti nustatytos prašytojų priėmimo normos, kurių pakaktų, kad būtų garantuotas jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis bei visose valstybėse narėse panašios gyvenimo sąlygos;

| (12) | prašytojų priėmimo sąlygų suderinimas turėtų padėti apriboti antrinę prašytojų migraciją, kuriai daro įtaką jų priėmimo sąlygų įvairovė; |
| --- | --- |

(12)

prašytojų priėmimo sąlygų suderinimas turėtų padėti apriboti antrinę prašytojų migraciją, kuriai daro įtaką jų priėmimo sąlygų įvairovė;

| (13) | siekiant užtikrinti, kad su visais tarptautinės apsaugos prašytojais būtų elgiamasi vienodai ir garantuoti suderinamumą su šiuo metu galiojančia ES prieglobsčio acquis, visų pirma su 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (5), tikslinga išplėsti šios direktyvos taikymo sritį į ją įtraukiant papildomos apsaugos prašytojus; |
| --- | --- |

(13)

siekiant užtikrinti, kad su visais tarptautinės apsaugos prašytojais būtų elgiamasi vienodai ir garantuoti suderinamumą su šiuo metu galiojančia ES prieglobsčio acquis, visų pirma su 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (5), tikslinga išplėsti šios direktyvos taikymo sritį į ją įtraukiant papildomos apsaugos prašytojus;

| (14) | nacionalinės valdžios institucijos pirmiausia turėtų pasirūpinti specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų priėmimu, kad užtikrintų, jog toks priėmimas būtų specialiai pritaikytas jų specialiems priėmimo poreikiams tenkinti; |
| --- | --- |

(14)

nacionalinės valdžios institucijos pirmiausia turėtų pasirūpinti specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų priėmimu, kad užtikrintų, jog toks priėmimas būtų specialiai pritaikytas jų specialiems priėmimo poreikiams tenkinti;

| (15) | prašytojų sulaikymas turėtų būti taikomas pagal pamatinį principą, kad asmuo neturėtų būti sulaikomas vien dėl to, kad jis prašo tarptautinės apsaugos, visų pirma pagal tarptautinius teisinius valstybių narių įsipareigojimus ir pagal Ženevos konvencijos 31 straipsnį. Prašytojai gali būti sulaikomi tik šioje direktyvoje labai aiškiai apibrėžtomis išimtinėmis aplinkybėmis, laikantis būtinumo ir proporcingumo principų, kiek tai susiję su tokio sulaikymo pobūdžiu ir tikslu. Sulaikytam prašytojui turėtų būti suteikta galimybė veiksmingai pasinaudoti reikiamomis procedūrinėmis garantijomis, kaip antai teismine gynyba nacionalinėje teisminėje institucijoje; |
| --- | --- |

(15)

prašytojų sulaikymas turėtų būti taikomas pagal pamatinį principą, kad asmuo neturėtų būti sulaikomas vien dėl to, kad jis prašo tarptautinės apsaugos, visų pirma pagal tarptautinius teisinius valstybių narių įsipareigojimus ir pagal Ženevos konvencijos 31 straipsnį. Prašytojai gali būti sulaikomi tik šioje direktyvoje labai aiškiai apibrėžtomis išimtinėmis aplinkybėmis, laikantis būtinumo ir proporcingumo principų, kiek tai susiję su tokio sulaikymo pobūdžiu ir tikslu. Sulaikytam prašytojui turėtų būti suteikta galimybė veiksmingai pasinaudoti reikiamomis procedūrinėmis garantijomis, kaip antai teismine gynyba nacionalinėje teisminėje institucijoje;

| (16) | kalbant apie administracines procedūras, susijusias su sulaikymo priežastimis, sąvoka „deramas kruopštumas“ apima valstybių narių pareigą bent imtis konkrečių ir reikšmingų veiksmų užtikrinant, kad sulaikymo priežastims patikrinti reikalingas laikas būtų kuo trumpesnis ir kad būtų reali galimybė, jog toks patikrinimas gali būti sėkmingai atliktas per kuo trumpesnį laiką. Sulaikymas neturi trukti ilgiau, nei to pagrįstai reikia atitinkamoms procedūroms atlikti; |
| --- | --- |

(16)

kalbant apie administracines procedūras, susijusias su sulaikymo priežastimis, sąvoka „deramas kruopštumas“ apima valstybių narių pareigą bent imtis konkrečių ir reikšmingų veiksmų užtikrinant, kad sulaikymo priežastims patikrinti reikalingas laikas būtų kuo trumpesnis ir kad būtų reali galimybė, jog toks patikrinimas gali būti sėkmingai atliktas per kuo trumpesnį laiką. Sulaikymas neturi trukti ilgiau, nei to pagrįstai reikia atitinkamoms procedūroms atlikti;

| (17) | šioje direktyvoje nustatytos sulaikymo priežastys neturi poveikio kitoms sulaikymo priežastims, be kita ko, sulaikymo priežastims pagal baudžiamojo proceso sistemą, kurios yra taikomos pagal nacionalinę teisę ir yra nesusijusios su trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės tarptautinės apsaugos prašymu; |
| --- | --- |

(17)

šioje direktyvoje nustatytos sulaikymo priežastys neturi poveikio kitoms sulaikymo priežastims, be kita ko, sulaikymo priežastims pagal baudžiamojo proceso sistemą, kurios yra taikomos pagal nacionalinę teisę ir yra nesusijusios su trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės tarptautinės apsaugos prašymu;

| (18) | su sulaikytais prašytojais turėtų būti elgiamasi visapusiškai gerbiant jų žmogaus orumą, o jų priėmimas turėtų būti konkrečiai pritaikytas jų poreikiams tokioje situacijoje tenkinti. Valstybės narės visų pirma turėtų užtikrinti 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos 37 straipsnio taikymą; |
| --- | --- |

(18)

su sulaikytais prašytojais turėtų būti elgiamasi visapusiškai gerbiant jų žmogaus orumą, o jų priėmimas turėtų būti konkrečiai pritaikytas jų poreikiams tokioje situacijoje tenkinti. Valstybės narės visų pirma turėtų užtikrinti 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos 37 straipsnio taikymą;

| (19) | gali būti atvejų, kai praktiškai nebus įmanoma sulaikius iš karto užtikrinti tam tikras priėmimo garantijas, pavyzdžiui, dėl geografinės padėties arba specialios sulaikymo centro struktūros. Tačiau bet koks nukrypimas nuo tų garantijų turėtų būti laikinas ir turėtų būti taikomas tik šioje direktyvoje nustatytomis aplinkybėmis. Nukrypimai turėtų būti taikomi tik išimtinėmis aplinkybėmis ir turėtų būti tinkamai pagrindžiami, atsižvelgiant į kiekvieno atvejo aplinkybes, įskaitant taikomo nukrypimo mastą, jo trukmę ir jo poveikį atitinkamam prašytojui; |
| --- | --- |

(19)

gali būti atvejų, kai praktiškai nebus įmanoma sulaikius iš karto užtikrinti tam tikras priėmimo garantijas, pavyzdžiui, dėl geografinės padėties arba specialios sulaikymo centro struktūros. Tačiau bet koks nukrypimas nuo tų garantijų turėtų būti laikinas ir turėtų būti taikomas tik šioje direktyvoje nustatytomis aplinkybėmis. Nukrypimai turėtų būti taikomi tik išimtinėmis aplinkybėmis ir turėtų būti tinkamai pagrindžiami, atsižvelgiant į kiekvieno atvejo aplinkybes, įskaitant taikomo nukrypimo mastą, jo trukmę ir jo poveikį atitinkamam prašytojui;

| (20) | siekiant geriau užtikrinti fizinę ir psichologinę prašytojų neliečiamybę, sulaikymas turėtų būti kraštutinė priemonė ir gali būti taikomas tik po to, kai buvo tinkamai išnagrinėtos visos su laisvės atėmimu nesusijusios sulaikymui alternatyvios priemonės. Taikant bet kurią sulaikymui alternatyvią priemonę turi būti gerbiamos prašytojų pagrindinės žmogaus teisės; |
| --- | --- |

(20)

siekiant geriau užtikrinti fizinę ir psichologinę prašytojų neliečiamybę, sulaikymas turėtų būti kraštutinė priemonė ir gali būti taikomas tik po to, kai buvo tinkamai išnagrinėtos visos su laisvės atėmimu nesusijusios sulaikymui alternatyvios priemonės. Taikant bet kurią sulaikymui alternatyvią priemonę turi būti gerbiamos prašytojų pagrindinės žmogaus teisės;

| (21) | siekiant, kad būtų užtikrintos procedūrinės garantijos, kuriomis numatoma galimybė susisiekti su teisinę pagalbą teikiančiomis organizacijomis arba asmenų grupėmis, turėtų būti teikiama informacija apie tokias organizacijas ir asmenų grupes; |
| --- | --- |

(21)

siekiant, kad būtų užtikrintos procedūrinės garantijos, kuriomis numatoma galimybė susisiekti su teisinę pagalbą teikiančiomis organizacijomis arba asmenų grupėmis, turėtų būti teikiama informacija apie tokias organizacijas ir asmenų grupes;

| (22) | nuspręsdamos dėl apgyvendinimo sąlygų, valstybės narės turėtų atsižvelgti į vaiko interesus, taip pat į ypatingas prašytojo, kuris yra išlaikomas šeimos narių arba kitų artimų giminaičių, pavyzdžiui, valstybėje narėje jau esančių nesusituokusių nepilnamečių brolių ir (arba) seserų, aplinkybes; |
| --- | --- |

(22)

nuspręsdamos dėl apgyvendinimo sąlygų, valstybės narės turėtų atsižvelgti į vaiko interesus, taip pat į ypatingas prašytojo, kuris yra išlaikomas šeimos narių arba kitų artimų giminaičių, pavyzdžiui, valstybėje narėje jau esančių nesusituokusių nepilnamečių brolių ir (arba) seserų, aplinkybes;

| (23) | siekiant skatinti ekonominį prašytojų savarankiškumą ir mažinti ryškius skirtumus valstybėse narėse, svarbu nustatyti aiškias prašytojų patekimo į darbo rinką taisykles; |
| --- | --- |

(23)

siekiant skatinti ekonominį prašytojų savarankiškumą ir mažinti ryškius skirtumus valstybėse narėse, svarbu nustatyti aiškias prašytojų patekimo į darbo rinką taisykles;

| (24) | siekiant užtikrinti, kad prašytojams materialinė parama būtų teikiama laikantis šioje direktyvoje nustatytų principų, būtina, kad valstybės narės nustatytų tokios paramos dydį remdamosi susijusiais kriterijais. Tai nereiškia, kad suteikiama suma turėtų būti tokia pati, kaip ir piliečiams. Valstybės narės prašytojams gali suteikti mažiau palankias sąlygas nei piliečiams, kaip nurodyta šioje direktyvoje; |
| --- | --- |

(24)

siekiant užtikrinti, kad prašytojams materialinė parama būtų teikiama laikantis šioje direktyvoje nustatytų principų, būtina, kad valstybės narės nustatytų tokios paramos dydį remdamosi susijusiais kriterijais. Tai nereiškia, kad suteikiama suma turėtų būti tokia pati, kaip ir piliečiams. Valstybės narės prašytojams gali suteikti mažiau palankias sąlygas nei piliečiams, kaip nurodyta šioje direktyvoje;

| (25) | galimybė piktnaudžiauti priėmimo sistema turėtų būti apribota nurodant, kokiomis aplinkybėmis prašytojams gali būti ribojamas arba panaikinamas materialinių priėmimo sąlygų taikymas, tuo pat metu visiems prašytojams užtikrinant jų orumo nežeminantį gyvenimo lygį; |
| --- | --- |

(25)

galimybė piktnaudžiauti priėmimo sistema turėtų būti apribota nurodant, kokiomis aplinkybėmis prašytojams gali būti ribojamas arba panaikinamas materialinių priėmimo sąlygų taikymas, tuo pat metu visiems prašytojams užtikrinant jų orumo nežeminantį gyvenimo lygį;

| (26) | prašytojų priėmimo srityje turėtų būti garantuotas nacionalinių priėmimo sistemų veiksmingumas bei valstybių narių bendradarbiavimas; |
| --- | --- |

(26)

prašytojų priėmimo srityje turėtų būti garantuotas nacionalinių priėmimo sistemų veiksmingumas bei valstybių narių bendradarbiavimas;

| (27) | prašytojų priėmimo srityje tarp kompetentingų institucijų turėtų būti skatinamas deramas koordinavimas, taip pat tuo tikslu tarp vietinių bendrijų bei apgyvendinimo centrų turėtų būti palaikomi darnūs santykiai; |
| --- | --- |

(27)

prašytojų priėmimo srityje tarp kompetentingų institucijų turėtų būti skatinamas deramas koordinavimas, taip pat tuo tikslu tarp vietinių bendrijų bei apgyvendinimo centrų turėtų būti palaikomi darnūs santykiai;

| (28) | valstybės narės turėtų turėti teisę nustatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiųjų šalių piliečiams ir asmenims be pilietybės, valstybės narės prašantiems tarptautinės apsaugos; |
| --- | --- |

(28)

valstybės narės turėtų turėti teisę nustatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiųjų šalių piliečiams ir asmenims be pilietybės, valstybės narės prašantiems tarptautinės apsaugos;

| (29) | šia prasme valstybės narės taip pat raginamos taikyti šios direktyvos nuostatas, kai tenka priimti sprendimus dėl prašymų, susijusių su taikomomis kitokiomis apsaugos formomis, nei numatyta pagal Direktyvą 2011/95/ES; |
| --- | --- |

(29)

šia prasme valstybės narės taip pat raginamos taikyti šios direktyvos nuostatas, kai tenka priimti sprendimus dėl prašymų, susijusių su taikomomis kitokiomis apsaugos formomis, nei numatyta pagal Direktyvą 2011/95/ES;

| (30) | turėtų būti periodiškai įvertinama, kaip įgyvendinama ši direktyva; |
| --- | --- |

(30)

turėtų būti periodiškai įvertinama, kaip įgyvendinama ši direktyva;

| (31) | kadangi šios direktyvos tikslo, t. y., nustatyti prašytojų priėmimo normas valstybėse narėse, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; |
| --- | --- |

(31)

kadangi šios direktyvos tikslo, t. y., nustatyti prašytojų priėmimo normas valstybėse narėse, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

| (32) | pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (6) valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie savo perkėlimo priemones pridėti vieną arba daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškintos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Teisės aktų leidėjas mano, kad šios direktyvos atveju tokių dokumentų pateikimas yra pagrįstas; |
| --- | --- |

(32)

pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (6) valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie savo perkėlimo priemones pridėti vieną arba daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškintos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Teisės aktų leidėjas mano, kad šios direktyvos atveju tokių dokumentų pateikimas yra pagrįstas;

| (33) | pagal prie ES sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir 4a straipsnio 1 dalį ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji nėra joms privaloma ar taikoma; |
| --- | --- |

(33)

pagal prie ES sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir 4a straipsnio 1 dalį ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji nėra joms privaloma ar taikoma;

| (34) | pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji nėra jai privaloma ar taikoma; |
| --- | --- |

(34)

pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

| (35) | šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui bei skatinti Chartijos 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 ir 47 straipsnių taikymą, ir ji turi būti atitinkamai įgyvendinta; |
| --- | --- |

(35)

šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui bei skatinti Chartijos 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 ir 47 straipsnių taikymą, ir ji turi būti atitinkamai įgyvendinta;

| (36) | pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apimti tik nuostatas, kuriose yra esminių pakeitimų Direktyvos 2003/9/EB atžvilgiu. Nepakeistų nuostatų perkėlimas į nacionalinę teisę vykdomas pagal tą direktyvą; |
| --- | --- |

(36)

pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apimti tik nuostatas, kuriose yra esminių pakeitimų Direktyvos 2003/9/EB atžvilgiu. Nepakeistų nuostatų perkėlimas į nacionalinę teisę vykdomas pagal tą direktyvą;

| (37) | ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su II priedo B dalyje nustatytu Direktyvos 2003/9/EB perkėlimo į nacionalinę teisę terminu, |
| --- | --- |

(37)

ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su II priedo B dalyje nustatytu Direktyvos 2003/9/EB perkėlimo į nacionalinę teisę terminu,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

I   SKYRIUS

TIKSLAS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR TAIKYMO SRITIS

1 straipsnis

Tikslas

Šios direktyvos tikslas yra nustatyti tarptautinės apsaugos prašytojų (toliau – prašytojai) priėmimo normas valstybėse narėse.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šioje direktyvoje:

a)   tarptautinės apsaugos prašymas– tarptautinės apsaugos prašymas, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio h punkte;

b)   prašytojas– tarptautinės apsaugos pasiprašęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas;

c)   šeimos nariai– tuo atveju, jei šeima jau egzistavo kilmės šalyje, toliau išvardyti prašytojo šeimos nariai, kurie yra toje pačioje su tarptautinės apsaugos prašymu susijusioje valstybėje narėje:

prašytojo (-os) sutuoktinis (-ė) arba nesantuokinis (-ė) jo (jos) partneris (-ė), su kuriuo nusistovėjęs pastovus ryšys, jei pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba praktiką su trečiųjų šalių piliečiais susijusioje teisėje poros, nesančios santuokoje, tam tikru mastu yra prilyginamos sutuoktiniams;

pirmoje įtraukoje nurodytų porų arba prašytojo nepilnamečiai vaikai, su sąlyga, kad jie nėra sudarę santuokos, ir nepaisant to, ar jie gimę santuokoje ar nesantuokiniai, ar įvaikinti, kaip apibrėžta pagal nacionalinę teisę;

tėvas, motina arba pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar praktiką už prašytoją atsakingas kitas suaugęs asmuo, jei tas prašytojas yra nepilnametis ir nesusituokęs;

d)   nepilnametis– jaunesnis nei 18 metų trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės;

e)   nelydimas nepilnametis– nepilnametis, į valstybių narių teritoriją atvykęs nelydimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar praktiką už jį atsakingo suaugusio asmens ir ten esantis tol, kol toks asmuo ima jį faktiškai prižiūrėti; šiai kategorijai priklauso nepilnametis, kuris liko be palydos po to, kai atvyko į valstybių narių teritoriją;

f)   priėmimo sąlygos– visas rinkinys priemonių, kurias valstybės narės pagal šią direktyvą suteikia prašytojams;

g)   materialinės priėmimo sąlygos– priėmimo sąlygos, į kurias įeina būsto, maisto ir aprangos suteikimas natūra arba finansinių išmokų pavidalu arba talonais, arba naudojant visus tris būdus, ir dienpinigiai;

h)   sulaikymas– kai valstybė narė izoliuotai laiko prašytoją tam tikroje vietoje, kur prašytojo judėjimo laisvė yra atimta;

i)   apgyvendinimo centras– bet kuri vieta, kurioje kolektyviai apgyvendinami prašytojai;

j)   atstovas– asmuo arba organizacija, paskirtas kompetentingų įstaigų, kad padėtų ir atstovautų nelydimam nepilnamečiui vykstant šioje direktyvoje numatytoms procedūroms, siekiant užtikrinti vaiko interesus ir, kai būtina, naudotis veiksnumu nepilnamečio labui. Kai nepilnamečio atstovu paskiriama organizacija, ji paskiria atsakingą asmenį, kuris vykdytų atstovo pareigas nelydimo nepilnamečio atžvilgiu pagal šią direktyvą;

k)   specialių priėmimo poreikių turintis prašytojas– pažeidžiamas asmuo pagal 21 straipsnį, kuriam reikia specialių garantijų, kad galėtų pasinaudoti teisėmis ir laikytis įpareigojimų, numatytų šioje direktyvoje.

3 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Ši direktyva taikoma visiems trečiųjų šalių piliečiams ir asmenims be pilietybės, pasiprašiusiems tarptautinės apsaugos valstybės narės teritorijoje, įskaitant pasienį, teritorinius vandenis arba tranzito zonas, tol, kol jiems leidžiama likti teritorijoje kaip prašytojams, taip pat jų šeimos nariams, jei pagal nacionalinę teisę jie įtraukiami į tokį tarptautinės apsaugos prašymą.

2.   Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai diplomatinio arba teritorinio prieglobsčio prašymai pateikiami valstybių narių atstovybėms.

3.   Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai taikoma 2001 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 2001/55/EB dėl minimalių normų suteikiant perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis bei atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą (7).

4.   Valstybės narės gali nuspręsti taikyti šią direktyvą, priimdamos sprendimus dėl kitokios apsaugos, nei išplaukianti iš Direktyvos 2011/95/ES, prašymų.

4 straipsnis

Palankesnės nuostatos

Valstybės narės gali numatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas, susijusias su priėmimo sąlygomis, prašytojams ir kitiems prašytojo artimiems giminaičiams, esantiems toje pačioje valstybėje narėje, kai jie priklausomi nuo pastarojo arba dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių, tiek, kiek šios nuostatos atitinka šią direktyvą.

II   SKYRIUS

BENDROSIOS PRIĖMIMO SĄLYGŲ NUOSTATOS

5 straipsnis

Informavimas

1.   Per atitinkamą laikotarpį, bet ne ilgiau kaip per penkiolika dienų po to, kai buvo pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, valstybės narės informuoja prašytojus bent jau apie nustatytas išmokas ir apie su priėmimo sąlygomis susijusias jų pareigas.

Valstybės narės užtikrina, kad prašytojams būtų suteikta informacija apie organizacijas arba asmenų grupes, teikiančias specialią teisinę pagalbą, bei apie organizacijas, kurios galėtų suteikti pagalbą arba juos informuoti apie esamas priėmimo sąlygas, įskaitant sveikatos priežiūrą.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodyta informacija būtų teikiama raštu ir ta kalba, kurią supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turi suprasti prašytojas. Tam tikrais atvejais ši informacija taip pat gali būti teikiama žodžiu.

6 straipsnis

Dokumentai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad per tris dienas nuo tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo dienos prašytojui būtų įteiktas jo vardu išduotas dokumentas, patvirtinantis jo, kaip prašytojo, statusą arba liudijantis jo teisę būti valstybės narės teritorijoje, laukiant, kol bus nagrinėjamas arba kol yra nagrinėjamas jo prašymas.

Jei dokumento turėtojas neturi teisės laisvai judėti visoje valstybės narės teritorijoje arba jos dalyje, šis faktas taip pat nurodomas dokumente.

2.   Valstybės narės gali netaikyti šio straipsnio tais atvejais, kai prašytojas yra sulaikytas ir kol nagrinėjamas pasienyje pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, arba pagal procedūrą, taikomą sprendžiant dėl prašytojo teisės atvykti į valstybės narės teritoriją. Konkrečiais atvejais, kol nagrinėjamas tarptautinės apsaugos prašymas, valstybės narės gali išduoti prašytojams kitokį liudijimą, tapatų 1 dalyje nurodytam dokumentui.

3.   1 dalyje nurodytame dokumente nebūtinai turi būti patvirtinta prašytojo asmens tapatybė.

4.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad prašytojai būtų aprūpinti 1 dalyje nurodytu dokumentu, kuris galiotų tol, kol jiems leidžiama pasilikti atitinkamos valstybės narės teritorijoje.

5.   Valstybės narės gali prašytojams parūpinti kelionės dokumentus, jei dėl rimtų humanitarinio pobūdžio priežasčių jiems reikia būti kitoje valstybėje.

6.   Valstybės narės, prieš suteikdamos teises, kurios prašytojams priklauso pagal šią direktyvą, nenustato nereikalingų arba neproporcingų dokumentų arba kitų administracinių reikalavimų prašytojams vien dėl to, kad jie yra tarptautinės apsaugos prašytojai.

7 straipsnis

Gyvenamoji vieta ir judėjimo laisvė

1.   Prašytojai gali laisvai judėti priimančiosios valstybės narės teritorijoje arba tam tikroje valstybės narės jiems nustatytoje vietoje. Nustatyta vieta negali turėti poveikio nedalomai privataus gyvenimo sferai bei turi garantuoti pakankamai galimybių naudotis visa pagal šią direktyvą teikiama parama.

2.   Valstybės narės gali nuspręsti dėl prašytojo gyvenamosios vietos, remdamosi visuomenės interesais, viešosios tvarkos sumetimais arba, jei reikalinga, siekdamos paspartinti su tarptautinės apsaugos prašymu susijusį procesą ir jo veiksmingą stebėseną.

3.   Valstybės narės gali nustatyti, kad materialinės priėmimo sąlygos bus užtikrintos tik tuo atveju, jeigu prašytojai faktiškai gyvens valstybių narių nurodytoje konkrečioje vietoje. Toks, galintis būti bendrojo pobūdžio, sprendimas kiekvienu atveju priimamas individualiai pagal nacionalinę teisę.

4.   Valstybės narės numato galimybę suteikti prašytojams laikiną leidimą išvykti iš 2 ir 3 dalyse minimos gyvenamosios vietos ir (arba) 1 dalyje minimos nustatytos vietos. Sprendimai priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai, nurodant priežastis, jei sprendimas yra neigiamas.

Iš prašytojo nereikalaujama gauti leidimo vykti į susitikimus su valdžios atstovais ir į teismus, jei jis privalo ten atvykti.

5.   Valstybės narės reikalauja, kad prašytojai praneštų kompetentingoms institucijoms apie savo dabartinį adresą bei tokias institucijas kuo greičiau informuotų apie bet kokį adreso pasikeitimą.

8 straipsnis

Sulaikymas

1.   Valstybės narės negali sulaikyti asmens vien dėl to, kad jis yra prašytojas pagal ... m.... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą .../.../ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (8)
   (9).

2.   Įrodžiusios, kad tai būtina, ir kiekvieną atvejį vertindamos individualiai, valstybės narės gali sulaikyti prašytoją, jeigu neįmanoma veiksmingai taikyti kitų švelnesnių alternatyvių priemonių.

3.   Prašytoją galima sulaikyti tik šiais atvejais:

| a) | siekiant nustatyti arba patikrinti jo tapatybę arba pilietybę; |
| --- | --- |

a)

siekiant nustatyti arba patikrinti jo tapatybę arba pilietybę;

| b) | siekiant nustatyti tuos elementus, kuriais grindžiamas jo tarptautinės apsaugos prašymas, kurie asmens nesulaikius negalėtų būti gauti, ypač jei yra pavojus, kad prašytojas pasislėps; |
| --- | --- |

b)

siekiant nustatyti tuos elementus, kuriais grindžiamas jo tarptautinės apsaugos prašymas, kurie asmens nesulaikius negalėtų būti gauti, ypač jei yra pavojus, kad prašytojas pasislėps;

| c) | siekiant procedūros metu priimti sprendimą dėl prašytojo teisės atvykti į teritoriją; |
| --- | --- |

c)

siekiant procedūros metu priimti sprendimą dėl prašytojo teisės atvykti į teritoriją;

| d) | jei jis sulaikytas taikant grąžinimo procedūrą pagal 2008 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (10) siekiant parengti grąžinimą ir (arba) įvykdyti išsiuntimo procesą, ir atitinkama valstybė narė gali pagrįsti objektyviais kriterijais, be kita ko, kad jis jau turėjo galimybę pasinaudoti prieglobsčio suteikimo procedūra, kad yra rimtų priežasčių manyti, jog jis prašosi tarptautinės apsaugos tik siekdamas, kad būtų atidėtas arba sutrukdytas sprendimo grąžinti vykdymas; |
| --- | --- |

d)

jei jis sulaikytas taikant grąžinimo procedūrą pagal 2008 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (10) siekiant parengti grąžinimą ir (arba) įvykdyti išsiuntimo procesą, ir atitinkama valstybė narė gali pagrįsti objektyviais kriterijais, be kita ko, kad jis jau turėjo galimybę pasinaudoti prieglobsčio suteikimo procedūra, kad yra rimtų priežasčių manyti, jog jis prašosi tarptautinės apsaugos tik siekdamas, kad būtų atidėtas arba sutrukdytas sprendimo grąžinti vykdymas;

| e) | kai tai būtina nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai užtikrinti; |
| --- | --- |

e)

kai tai būtina nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai užtikrinti;

| f) | pagal ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. .../..., kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, 28 straipsnį. (11)
   (12) |
| --- | --- |

f)

pagal ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. .../..., kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, 28 straipsnį. (11)
   (12)

Sulaikymo pagrindai nustatomi nacionalinėje teisėje.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad nacionalinėje teisėje būtų nustatytos sulaikymui alternatyvias priemones reglamentuojančios normos, pavyzdžiui, įpareigojimas reguliariai prisistatyti į atitinkamas institucijas, užstatas finansinės garantijos pavidalu arba pareiga neišvykti iš nustatytos vietos.

9 straipsnis

Sulaikytiems prašytojams teikiamos garantijos

1.   Prašytojas sulaikomas tik kuo trumpiau, o laikomas sulaikytas tik tol, kol taikomi 8 straipsnio 3 dalyje nustatyti pagrindai.

Su 8 straipsnio 3 dalyje nustatytais sulaikymo pagrindais susijusios administracinės procedūros vykdomos deramai kruopščiai. Sulaikymo trukmės pratęsimo negalima pateisinti ne dėl prašytojo kaltės ilgai trunkančiomis administracinėmis procedūromis.

2.   Įsakymą sulaikyti prašytoją raštu parengia teisminės arba administracinės institucijos. Įsakyme sulaikyti nurodomos faktinės ir teisinės sulaikymo priežastys, kuriomis grindžiamas sulaikymas.

3.   Jeigu įsakymą sulaikyti priima administracinės institucijos, valstybės narės užtikrina, kad ex officio ir (arba) prašytojo prašymu būtų skubiai įvykdytas teisminis sulaikymo teisėtumo peržiūrėjimas. Kai toks peržiūrėjimas vykdomas ex officio, jis atliekamas kiek įmanoma greičiau po sulaikymo pradžios. Kai jis vykdomas prašytojo prašymu, jis atliekamas kiek įmanoma greičiau po to, kai buvo pradėtos atitinkamos procedūros. Šiuo tikslu valstybės narės nacionalinėje teisėje nustato laikotarpį, per kurį turi būti įvykdytas teisminis peržiūrėjimas ex officio ir (arba) teisminis peržiūrėjimas prašytojo prašymu.

Jei, atlikus teisminį peržiūrėjimą, sulaikymas laikomas neteisėtu, atitinkamas prašytojas nedelsiant paleidžiamas.

4.   Sulaikyti prašytojai nedelsiant raštu jiems suprantama kalba arba kalba, kurią, kaip pagrįstai manoma, jie supranta, informuojami apie sulaikymo priežastis ir nacionalinėje teisėje nustatytą įsakymo sulaikyti apskundimo tvarką, taip pat apie galimybę prašyti skirti nemokamą teisinę pagalbą ir atstovavimą.

5.   Teisminė institucija pagrįstais laiko tarpais ex officio ir (arba) susijusio prašytojo prašymu peržiūri sulaikymą, visų pirma, kai jis pratęsiamas, kai atsiranda svarbių aplinkybių arba gaunama naujos informacijos, kuri gali turėti poveikio sulaikymo teisėtumui.

6.   3 dalyje numatyto įsakymo sulaikyti teisminio peržiūrėjimo atveju valstybės narės užtikrina, kad prašytojai galėtų nemokamai pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu. Tai apima bent reikiamų procedūrinių dokumentų parengimą ir dalyvavimą posėdyje teisminėse institucijose prašytojo vardu.

Nemokamą teisinę pagalbą teikia ir atstovauja tinkamą kvalifikaciją turintys asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę pripažįstami ir gali užsiimti tokia veikla ir kurie neturi arba potencialiai negalėtų turėti interesų konflikto su prašytojų interesais.

7.   Valstybės narės taip pat gali nustatyti, kad nemokama teisinė pagalba ir atstovavimas būtų skiriami:

| a) | tik tiems asmenims, kurie neturi pakankamų išteklių; ir (arba) |
| --- | --- |

a)

tik tiems asmenims, kurie neturi pakankamų išteklių; ir (arba)

| b) | tik tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti ir atstovauti prašytojams. |
| --- | --- |

b)

tik tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti ir atstovauti prašytojams.

8.   Valstybės narės taip pat gali:

| a) | nustatyti piniginius ir (arba) laiko apribojimus nemokamos teisinės pagalbos teikimui ir atstovavimui, jeigu tokiais apribojimais savavališkai neribojama galimybė pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu; |
| --- | --- |

a)

nustatyti piniginius ir (arba) laiko apribojimus nemokamos teisinės pagalbos teikimui ir atstovavimui, jeigu tokiais apribojimais savavališkai neribojama galimybė pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu;

| b) | nustatyti, kad su teisine pagalba susijusiais klausimais mokesčių ir kitų išlaidų atžvilgiu prašytojams nebūtų taikomos palankesnės sąlygos, nei jų piliečiams paprastai taikomos sąlygos. |
| --- | --- |

b)

nustatyti, kad su teisine pagalba susijusiais klausimais mokesčių ir kitų išlaidų atžvilgiu prašytojams nebūtų taikomos palankesnės sąlygos, nei jų piliečiams paprastai taikomos sąlygos.

9.   Valstybės narės gali pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos patirtos išlaidos, jeigu ir kai prašytojo finansinė padėtis žymiai pagerėja, arba jeigu sprendimas suteikti tokią paramą buvo priimtas remiantis prašytojo pateikta klaidinga informacija.

10.   Galimybės pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu tvarka nustatoma nacionalinėje teisėje.

10 straipsnis

Sulaikymo sąlygos

1.   Sulaikyti prašytojai paprastai laikomi specialiuose sulaikymo centruose. Jeigu valstybė narė neturi galimybių apgyvendinti tokius asmenis specialiame sulaikymo centre ir turi naudotis įkalinimo įstaigų patalpomis, sulaikytas prašytojas atskiriamas nuo kalinių, ir taikomos šioje direktyvoje numatytos sulaikymo sąlygos.

Jei įmanoma, sulaikyti prašytojai laikomi atskirai nuo kitų trečiųjų šalių piliečių, kurie nepateikė tarptautinės apsaugos prašymo.

Jei prašytojai negali būti laikomi atskirai nuo kitų trečiųjų šalių piliečių, atitinkama valstybė narė užtikrina, kad būtų taikomos šioje direktyvoje numatytos sulaikymo sąlygos.

2.   Sulaikytiems prašytojams suteikiama galimybė pabūti gryname ore.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad asmenys, atstovaujantys Jungtinių Tautų vyriausiajam pabėgėlių reikalų komisarui (toliau – JTVPK), galėtų bendrauti su prašytojais ir juos lankyti privatumą užtikrinančiomis sąlygomis. Ta galimybė taip pat taikoma bet kuriai organizacijai, dirbančiai atitinkamos valstybės narės teritorijoje JTVPK vardu pagal susitarimą su ta valstybe nare.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad šeimos nariai, teisiniai patarėjai arba konsultantai ir asmenys, atstovaujantys susijusioje valstybėje narėje pripažintoms atitinkamoms nevyriausybinėms organizacijoms, galėtų bendrauti su prašytojais ir juos lankyti privatumą užtikrinančiomis sąlygomis. Galimybė lankytis sulaikymo centre gali būti ribojama tik tada, kai pagal nacionalinę teisę tokie apribojimai akivaizdžiai būtini dėl sulaikymo centro saugumo, viešosios tvarkos arba administracinio valdymo, su sąlyga, kad tokia galimybė nėra griežtai ribojama arba nėra nesudaroma.

5.   Valstybės narės užtikrina, kad sulaikytiems prašytojams kalba, kurią jie supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turi suprasti, būtų sistemingai teikiama informacija apie centre taikomas taisykles ir nurodomos jų teisės bei pareigos. Valstybės narės tinkamai pagrįstais atvejais ir pagrįstą kuo trumpesnį laikotarpį šios pareigos gali nevykdyti tuo atveju, kai prašytojas sulaikomas pasienio punkte arba tranzito zonoje. Ši nukrypti leidžianti nuostata netaikoma Direktyvos .../.../ES (13) 43 straipsnyje nurodytais atvejais.

11 straipsnis

Pažeidžiamų asmenų ir specialių priėmimo poreikių turinčių prašytojų sulaikymas

1.   Sulaikytų prašytojų, kurie yra pažeidžiami asmenys, sveikatai, įskaitant psichinę sveikatą, nacionalinės valdžios institucijos turi skirti išskirtinį dėmesį.

Jeigu sulaikomi pažeidžiami asmenys, valstybės narės užtikrina nuolatinę stebėseną ir tinkamą paramą, atsižvelgiant į jų ypatingą padėtį, įskaitant jų sveikatą.

2.   Nepilnamečiai sulaikomi tik kraštutiniu atveju bei nustačius, kad negalima veiksmingai taikyti kitų švelnesnių alternatyvių priemonių. Toks sulaikymas trunka trumpiausią laikotarpį ir dedamos visos pastangos, kad sulaikyti nepilnamečiai būtų paleisti ir apgyvendinti nepilnamečiams tinkamuose būstuose.

Valstybės narės visų pirma rūpinasi nepilnamečio interesais, kaip nustatyta 23 straipsnio 2 dalyje.

Sulaikytiems nepilnamečiams sudaromos sąlygos užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas.

3.   Nelydimi nepilnamečiai sulaikomi tik išimtinėmis aplinkybėmis. Dedamos visos pastangos, kad sulaikyti nelydimi nepilnamečiai būtų kuo greičiau paleisti.

Nelydimi nepilnamečiai niekuomet nelaikomi įkalinimo įstaigose.

Kiek tai įmanoma, nelydimi nepilnamečiai apgyvendinami įstaigose, kurių darbuotojai ir patalpos yra tinkami, atsižvelgiant į jų amžiaus asmenų poreikius.

Jeigu sulaikomi nelydimi nepilnamečiai, valstybės narės užtikrina, kad jie būtų apgyvendinti atskirai nuo suaugusių asmenų.

4.   Sulaikytos šeimos apgyvendinamos atskirai, užtikrinant reikiamą privatumą.

5.   Jeigu sulaikomos moteriškos lyties prašytojos, valstybės narės užtikrina, kad jos būtų apgyvendintos atskirai nuo vyriškos lyties prašytojų, išskyrus atvejus, jei pastarieji yra šeimos nariai ir visi susiję asmenys su tuo sutinka.

Išimtys pirmai pastraipai taip pat gali būti taikomos naudojimosi bendromis pramogoms ar socialinei veiklai, taip pat maisto ruošimui skirtų patalpų atveju.

6.   Tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės pagrįstu kuo trumpesniu laikotarpiu gali nukrypti nuo 2 dalies trečios pastraipos, 4 dalies ir 5 dalies pirmos pastraipos, kai prašytojas sulaikomas sienos perėjimo punkte arba tranzito zonoje, išskyrus Direktyvos .../.../ES (14) 43 straipsnyje nurodytais atvejais.

12 straipsnis

Šeimos

Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad, kiek įmanoma, būtų išlaikyta jų teritorijoje esančios šeimos vienovė, jei prieglobsčio prašytojams atitinkama valstybė narė suteikia būstą. Tokios priemonės įgyvendinamos prašytojui sutinkant.

13 straipsnis

Medicinos apžiūra

Valstybės narės visuomenės sveikatos sumetimais gali pareikalauti prieglobsčio medicinos apžiūros.

14 straipsnis

Nepilnamečių mokymas ir švietimas

1.   Valstybės narės nepilnamečiams prašytojų vaikams bei nepilnamečiams prašytojams suteikia galimybę naudotis švietimo sistema panašiomis sąlygomis kaip ir savo piliečiams iki tol, kol jiems arba jų tėvams bus realiai pritaikyta išsiuntimo priemonė. Toks mokymas gali būti vykdomas apgyvendinimo centruose.

Atitinkama valstybė narė gali nustatyti apribojimą, leidžiantį naudotis tiktai valstybine švietimo sistema.

Valstybė narė neatima galimybės įgyti vidurinį išsilavinimą tik dėl tos priežasties, kad nepilnametis sulaukė pilnametystės.

2.   Galimybė naudotis švietimo sistema suteikiama ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo nepilnamečio arba nepilnamečio vardu pateikto tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo dienos.

Nepilnamečiams organizuojami parengiamieji kursai, įskaitant kalbų kursus, jei tai būtina siekiant palengvinti jų naudojimąsi švietimo sistema ir dalyvavimą joje, kaip nustatyta 1 dalyje.

3.   Jei dėl konkrečių aplinkybių nepilnametis neturi 1 dalyje nustatytos galimybės naudotis švietimo sistema, atitinkama valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę ir praktiką pasiūlo kitokias švietimo sąlygas.

15 straipsnis

Užimtumas

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojai turėtų galimybę patekti į darbo rinką ne vėliau kaip per 9 mėnesius nuo tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo datos, jei pirmojoje instancijoje kompetentinga institucija nepriėmė sprendimo ir prašytojas nekaltas dėl delsimo.

2.   Valstybės narės nustato sąlygas, kuriomis prašytojui suteikiama galimybė patekti į darbo rinką, pagal nacionalinę teisę ir užtikrinant, kad prašytojai turėtų veiksmingas galimybes patekti į darbo rinką.

Valstybės narės darbo rinkos politikos sumetimais gali teikti pirmenybę Sąjungos piliečiams arba valstybių, kurios yra Susitarimo dėl Europos ekonominės erdvės šalys, piliečiams, ir šalyje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams.

3.   Galimybė patekti į darbo rinką neatimama sprendimo apskundimo procedūros metu, jei pagal nustatytą procedūrą neigiamo sprendimo apskundimas turi sustabdomąjį poveikį, iki to laiko, kol nebus pranešta apie neigiamą sprendimą.

16 straipsnis

Profesinis mokymas

Valstybės narės gali leisti prašytojams gauti profesinį mokymą, neatsižvelgiant į tai, ar jie turi galimybę patekti į darbo rinką.

Galimybė gauti su darbo sutartimi susijusį profesinį mokymą priklauso nuo to, kiek prašytojas turi galimybių patekti į darbo rinką pagal 15 straipsnį.

17 straipsnis

Bendrosios materialinių priėmimo sąlygų ir sveikatos priežiūros taisyklės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad tarptautinės apsaugos besiprašantys prašytojai turėtų galimybę naudotis materialinėmis priėmimo sąlygomis.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad materialinėmis priėmimo sąlygomis prašytojams būtų garantuojamas tinkamas gyvenimo lygis, kuriuo suteikiamos jų pragyvenimo garantijos ir apsaugoma jų fizinė bei psichinė sveikata.

Valstybės narės užtikrina, kad konkrečiais atvejais pažeidžiamiems asmenims, kaip numatyta 21 straipsnyje, taip pat ir sulaikytiems asmenims, būtų garantuojamas tinkamas gyvenimo lygis.

3.   Valstybės narės gali nustatyti, kad visos arba kai kurios materialinės priėmimo sąlygos sudaromos ir sveikatos priežiūra suteikiama su sąlyga, kad prašytojai neturi pakankamų lėšų užsitikrinti savo sveikatos būklę atitinkančio gyvenimo lygio bei pragyvenimo.

4.   Valstybės narės gali pareikalauti, kad prašytojai pagal 3 dalies nuostatas apmokėtų šioje direktyvoje numatytas visas su materialinėmis priėmimo sąlygomis susijusias išlaidas arba jų dalį bei sveikatos priežiūros išlaidas arba jų dalį, jei prašytojai turi pakankamai lėšų, pavyzdžiui, jei jie pakankamai ilgą laiką dirbo.

Jei paaiškėja, jog prašytojas turėjo pakankamai lėšų apmokėti už suteiktas materialines priėmimo sąlygas ir sveikatos priežiūrą tuo metu, kai tie pagrindiniai poreikiai buvo tenkinami nemokamai, valstybės narės gali pareikalauti, kad prašytojas padengtų išlaidas.

5.   Jeigu valstybės narės suteikia materialines priėmimo sąlygas finansinių išmokų arba talonų pavidalu, jų dydis nustatomas remiantis susijusios valstybės narės pagal teisę arba praktiką nustatytu (-ais) lygiu (-ais), siekiant suteikti tinkamas piliečių gyvenimo lygio garantijas. Šiuo atžvilgiu valstybės narės gali prašytojams sudaryti mažiau palankias sąlygas nei piliečiams, visų pirma, jeigu materialinė parama iš dalies teikiama natūra arba jeigu tuo (-ais) piliečiams taikomu (-ais) lygiu (-ais) siekiama užtikrinti aukštesnį gyvenimo lygį, nei pagal šią direktyvą nustatytas prašytojams.

18 straipsnis

Materialinių priėmimo sąlygų sudarymo būdai

1.   Kai būstas suteikiamas natūra, tai turėtų būti viena iš toliau nurodytų formų ar jų derinys:

| a) | patalpos prašytojams apgyvendinti, kol yra nagrinėjamas prie valstybės sienos arba tranzito zonose pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas; |
| --- | --- |

a)

patalpos prašytojams apgyvendinti, kol yra nagrinėjamas prie valstybės sienos arba tranzito zonose pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas;

| b) | apgyvendinimo centrai, kuriuose užtikrinamas tinkamas gyvenimo lygis; |
| --- | --- |

b)

apgyvendinimo centrai, kuriuose užtikrinamas tinkamas gyvenimo lygis;

| c) | privatūs namai, butai, viešbučiai ar kitos prašytojų apgyvendinimui pritaikytos patalpos. |
| --- | --- |

c)

privatūs namai, butai, viešbučiai ar kitos prašytojų apgyvendinimui pritaikytos patalpos.

2.   Nedarydamos poveikio jokioms specialioms sulaikymo sąlygoms, nustatytoms 10 ir 11 straipsniuose, valstybės narės, kiek tai susiję su būstu, nurodytu šio straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, užtikrina, kad:

| a) | prašytojams būtų garantuota jų šeimyninio gyvenimo apsauga; |
| --- | --- |

a)

prašytojams būtų garantuota jų šeimyninio gyvenimo apsauga;

| b) | prašytojai turėtų galimybę bendrauti su giminaičiais, teisiniais patarėjais arba konsultantais, JTVPK ir kitais atitinkamų nacionalinių, tarptautinių ir nevyriausybinių organizacijų bei įstaigų atstovais; |
| --- | --- |

b)

prašytojai turėtų galimybę bendrauti su giminaičiais, teisiniais patarėjais arba konsultantais, JTVPK ir kitais atitinkamų nacionalinių, tarptautinių ir nevyriausybinių organizacijų bei įstaigų atstovais;

| c) | šeimos nariams, teisiniams patarėjams arba konsultantams ir JTVPK ir susijusios valstybės narės pripažintiems atitinkamų nevyriausybinių organizacijų atstovams suteikiama galimybė lankytis patalpose, kad jie galėtų padėti prašytojams. Toks lankymasis gali būti ribojamas tiktai dėl priežasčių, susijusių su patalpų arba su prašytojų saugumu. |
| --- | --- |

c)

šeimos nariams, teisiniams patarėjams arba konsultantams ir JTVPK ir susijusios valstybės narės pripažintiems atitinkamų nevyriausybinių organizacijų atstovams suteikiama galimybė lankytis patalpose, kad jie galėtų padėti prašytojams. Toks lankymasis gali būti ribojamas tiktai dėl priežasčių, susijusių su patalpų arba su prašytojų saugumu.

3.   Valstybės narės atsižvelgia į amžiaus ir lyties aspektus, taip pat į pažeidžiamų asmenų padėtį, kiek tai susiję su prašytojais, esančiais 1 dalies a ir b punktuose nurodytose patalpose ir apgyvendinimo centruose.

4.   Valstybės narės 1 dalies a ir b punktuose nurodytose patalpose ir apgyvendinimo centruose imasi reikiamų smurto ir smurto dėl lyties, įskaitant seksualinę prievartą ir priekabiavimą, prevencijos priemonių.

5.   Valstybės narės užtikrina, kad, kiek tai įmanoma, išlaikomi suaugę prašytojai, turintys specialių priėmimo poreikių, būtų apgyvendinami kartu su artimais suaugusiais giminaičiais, kurie jau yra toje pačioje valstybėje narėje ir kurie pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba praktiką yra už juos atsakingi.

6.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojai būtų perkeliami iš vienos apgyvendinimo vietos į kitą būstą tiktai esant būtinybei. Valstybės narės suteikia prašytojams galimybę informuoti savo teisinius patarėjus arba konsultantus apie perkėlimą ir pranešti naująjį adresą.

7.   Apgyvendinimo centruose dirbantys asmenys turi būti tinkamai apmokyti bei būti susaistyti nacionalinėje teisėje nustatytų konfidencialumo taisyklių dėl bet kurios atliekant pareigas gautos informacijos.

8.   Valstybės narės gali įtraukti prieglobsčio prašytojus dalyvauti valdant materialinius išteklius bei nematerialiose centro gyvenimo srityse per patarėjų valdybą arba gyventojų atstovų tarybą.

9.   Tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės ypatinga tvarka kuo trumpesniam laikotarpiui materialinėms priėmimo sąlygoms gali nustatyti kitokius reikalavimus, nei numatyta šiame straipsnyje, kai:

| a) | reikia atlikti prašytojų specialių poreikių įvertinimą pagal 22 straipsnį; |
| --- | --- |

a)

reikia atlikti prašytojų specialių poreikių įvertinimą pagal 22 straipsnį;

| b) | paprastai turimos apgyvendinimo galimybės yra laikinai išnaudotos. |
| --- | --- |

b)

paprastai turimos apgyvendinimo galimybės yra laikinai išnaudotos.

Tokios kitokios sąlygos bet kuriuo atveju turi patenkinti pagrindinius poreikius.

19 straipsnis

Sveikatos priežiūra

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojams būtų suteikta reikalinga sveikatos priežiūra, į kurią įeina bent jau pirmoji medicinos pagalba ir būtiniausias gydymas ligų ir rimtų psichikos sutrikimų atveju.

2.   Valstybės narės specialių priėmimo poreikių turintiems prašytojams suteikia būtiną medicinos ar kitokią pagalbą, įskaitant prireikus tinkamą psichinės sveikatos priežiūrą.

III   SKYRIUS

MATERIALINIŲ PRIĖMIMO SĄLYGŲ APRIBOJIMAS ARBA PANAIKINIMAS

20 straipsnis

Materialinių priėmimo sąlygų apribojimas arba panaikinimas

1.   Valstybės narės gali apriboti arba išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais panaikinti materialines priėmimo sąlygas, kai prašytojas:

| a) | palieka kompetentingos institucijos jam paskirtą gyvenamąją vietą, jos neinformavęs arba be leidimo, jei tokio reikia; arba |
| --- | --- |

a)

palieka kompetentingos institucijos jam paskirtą gyvenamąją vietą, jos neinformavęs arba be leidimo, jei tokio reikia; arba

| b) | nevykdo reikalavimo prisistatyti arba nepaiso prašymų suteikti informacijos ar atvykti asmeninio pokalbio, susijusio su prieglobsčio suteikimo procedūra, per pagrįstą laikotarpį, kuris nustatytas nacionalinėje teisėje; arba |
| --- | --- |

b)

nevykdo reikalavimo prisistatyti arba nepaiso prašymų suteikti informacijos ar atvykti asmeninio pokalbio, susijusio su prieglobsčio suteikimo procedūra, per pagrįstą laikotarpį, kuris nustatytas nacionalinėje teisėje; arba

| c) | yra pateikęs paskesnį prašymą, kaip apibrėžta Direktyvos .../.../ES (15) 2 straipsnio q punkte. |
| --- | --- |

c)

yra pateikęs paskesnį prašymą, kaip apibrėžta Direktyvos .../.../ES (15) 2 straipsnio q punkte.

Kiek tai susiję su a ir b punktuose nurodytais atvejais, kai prašytojas surandamas arba pats savanoriškai prisistato kompetentingai institucijai, priimamas tinkamai pagrįstas sprendimas, kuris remiasi pasišalinimo priežastimis, dėl kai kurių arba visų materialinių priėmimo sąlygų, kurios buvo panaikintos ar apribotos, taikymo atnaujinimo.

2.   Valstybės narės taip pat gali apriboti materialines priėmimo sąlygas, kai jos gali nustatyti, kad prašytojas be pateisinamos priežasties nepateikė tarptautinės apsaugos prašymo, kai tik tai praktiškai buvo įmanoma atvykus į tą valstybę narę.

3.   Valstybės narės gali apriboti arba panaikinti materialines priėmimo sąlygas, jei prašytojas nuslėpė finansinius išteklius, taip nepagrįstai pasinaudodamas materialinėmis priėmimo sąlygomis.

4.   Valstybės narės gali nustatyti taikytinas sankcijas už sunkius apgyvendinimo centrų taisyklių pažeidimus bei už akivaizdžiai agresyvų elgesį.

5.   Sprendimai dėl materialinių priėmimo sąlygų apribojimo ar panaikinimo arba dėl šio straipsnio 1 ir 2, 3 ir 4 dalyse nurodytų sankcijų kiekvienu atveju priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai bei pateikiant priežastis. Priimant sprendimus, dėmesys skiriamas konkrečiai to asmens padėčiai, ypač sprendžiant dėl tų asmenų, kuriems taikomas 21 straipsnis, atsižvelgiant į proporcingumo principą. Valstybės narės visais atvejais užtikrina galimybę gauti sveikatos priežiūrą pagal 19 straipsnį ir visiems prašytojams užtikrina orumo nežeminantį gyvenimo lygį.

6.   Valstybės narės užtikrina, kad materialinės priėmimo sąlygos nebūtų panaikintos arba apribotos anksčiau nei priimtas sprendimas pagal 5 dalį.

IV   SKYRIUS

NUOSTATOS DĖL PAŽEIDŽIAMŲ ASMENŲ

21 straipsnis

Bendrasis principas

Valstybės narės atsižvelgia į specifinius pažeidžiamų asmenų, pavyzdžiui, nepilnamečių, nelydimų nepilnamečių, žmonių su negalia, vyresnio amžiaus žmonių, nėščių moterų, nepilnamečius vaikus turinčių vienišų tėvų, prekybos žmonėmis aukų, sunkiai sergančių, psichikos sutrikimų turinčių asmenų, taip pat asmenų, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą arba kitokias sunkaus psichologinio, fizinio arba seksualinio smurto formas, pavyzdžiui, moterų lyties organų žalojimo aukų, poreikius nacionalinės teisės aktuose, kuriais įgyvendinama ši direktyva.

22 straipsnis

Pažeidžiamų asmenų specialių priėmimo poreikių vertinimas

1.   Siekdamos veiksmingai įgyvendinti 21 straipsnį, valstybės narės vertina, ar prašytojas yra specialių priėmimo poreikių turintis prašytojas. Valstybės narės taip pat nurodo tokių poreikių pobūdį.

Tas vertinimas pradedamas per pagrįstą laikotarpį nuo tada, kai paprašoma tarptautinės apsaugos, ir gali būti įtraukiamas į galiojančias nacionalines procedūras. Valstybės narės užtikrina, kad tie specialūs priėmimo poreikiai būtų tenkinami taip pat atsižvelgiant į šios direktyvos nuostatas, jeigu jie išaiškėja vėlesniu prieglobsčio procedūros etapu.

Valstybės narės užtikrina, kad specialių priėmimo poreikių turintiems prašytojams teikiant pagalbą pagal šią direktyvą būtų atsižvelgiama į jų specialius priėmimo poreikius per visą prieglobsčio procedūrą ir būtų tinkamai stebima jų padėtis.

2.   dalyje nurodytas vertinimas nebūtinai atliekamas administracinės procedūros forma.

3.   Turinčiais specialių priėmimo poreikių gali būti laikomi ir tokiu būdu pasinaudoti pagal šią direktyvą teikiama specialia parama gali tik pažeidžiami asmenys pagal 21 straipsnį.

4.   1 dalyje numatytas vertinimas nedaro poveikio tarptautinės apsaugos poreikio vertinimui pagal Direktyvą 2011/95/ES.

23 straipsnis

Nepilnamečiai

1.   Valstybės narės, įgyvendindamos su nepilnamečiais susijusias šios direktyvos nuostatas, pirmiausia atsižvelgia į vaiko interesus. Valstybės narės užtikrina, kad nepilnamečiai turėtų tokias gyvenimo sąlygas, kokių reikia jų fiziniam, protiniam, dvasiniam, moraliniam ir socialiniam vystymuisi.

2.   Vertindamos vaiko interesus, valstybės narės visų pirma tinkamai atsižvelgia į šiuos veiksnius:

| a) | šeimos susijungimo galimybes; |
| --- | --- |

a)

šeimos susijungimo galimybes;

| b) | nepilnamečio gerovę ir socialinę raidą, ypač – į nepilnamečio patirtį; |
| --- | --- |

b)

nepilnamečio gerovę ir socialinę raidą, ypač – į nepilnamečio patirtį;

| c) | saugumo ir apsaugos aspektus, ypač jei nepilnamečiui kyla grėsmė, kad nepilnametis yra arba gali tapti prekybos žmonėmis auka; |
| --- | --- |

c)

saugumo ir apsaugos aspektus, ypač jei nepilnamečiui kyla grėsmė, kad nepilnametis yra arba gali tapti prekybos žmonėmis auka;

| d) | nepilnamečio pažiūras, atsižvelgdamos į jo amžių ir brandą. |
| --- | --- |

d)

nepilnamečio pažiūras, atsižvelgdamos į jo amžių ir brandą.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nepilnamečiai turėtų galimybę užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas, 18 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytose patalpose ir apgyvendinimo centruose, taip pat veiklą gryname ore.

4.   Valstybės narės suteikia galimybę naudotis reabilitacijos paslaugomis tiems nepilnamečiams, kurie yra patyrę bet kokią prievartą, buvo be priežiūros, išnaudojami, kankinami, su kuriais buvo žiauriai, nežmoniškai ir žeminančiai elgiamasi arba kurie yra nukentėję karinių konfliktų metu, bei užtikrina, kad būtų teikiama reikiama psichinės sveikatos priežiūra ir prireikus suteikta kvalifikuota psichologinė pagalba.

5.   Valstybės narės užtikrina, kad nepilnamečiai prašytojų vaikai arba nepilnamečiai prašytojai būtų apgyvendinti su savo tėvais, nesusituokusiais jų nepilnamečiais broliais ir (arba) seserimis arba su suaugusiu asmeniu, kuris už juos atsakingas pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba praktiką, jei tai daroma atsižvelgiant į atitinkamų nepilnamečių interesus.

24 straipsnis

Nelydimi nepilnamečiai

1.   Valstybės narės kuo skubiau imasi priemonių, kad užtikrintų, jog atstovas atstovautų ir padėtų nelydimam nepilnamečiui pasinaudoti šioje direktyvoje nustatytomis teisėmis ir vykdyti pareigas. Nelydimas nepilnametis nedelsiant informuojamas apie atstovo paskyrimą. Atstovas savo pareigas vykdo pagal vaiko interesų principą, kaip nustatyta 23 straipsnio 2 dalyje, ir šiuo tikslu turi reikiamos patirties. Siekiant užtikrinti 23 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytą nepilnamečio gerovę ir socialinę raidą, asmuo, kuris veikia kaip atstovas, pakeičiamas tik tuo atveju, kai būtina. Organizacijos arba asmenys, kurie turi arba potencialiai galėtų turėti interesų konfliktą su nelydimų nepilnamečių interesais, negali tapti atstovais.

Atitinkamos institucijos reguliariai vertina padėtį, įskaitant tai, ar suteiktos reikiamos priemonės nelydimam nepilnamečiui atstovauti.

2.   Pateikę tarptautinės apsaugos prašymą, nelydimi nepilnamečiai nuo tada, kai buvo įleisti į teritoriją, iki tol, kol yra priversti palikti valstybę narę, kurioje buvo prašoma tarptautinės apsaugos arba vyksta tokio prašymo nagrinėjimas, apgyvendinami:

| a) | su suaugusiais giminaičiais; |
| --- | --- |

a)

su suaugusiais giminaičiais;

| b) | globėjų šeimoje; |
| --- | --- |

b)

globėjų šeimoje;

| c) | apgyvendinimo centruose, specialiai pritaikytuose priimti nepilnamečius; |
| --- | --- |

c)

apgyvendinimo centruose, specialiai pritaikytuose priimti nepilnamečius;

| d) | kituose nepilnamečiams gyventi tinkančiuose būstuose. |
| --- | --- |

d)

kituose nepilnamečiams gyventi tinkančiuose būstuose.

16 metų ir vyresnius nelydimus nepilnamečius valstybės narės gali apgyvendinti suaugusiems prašytojams skirtuose apgyvendinimo centruose, jeigu tai atitinka jų interesus, kaip nustatyta 23 straipsnio 2 dalyje.

Kiek įmanoma, broliai ir (arba) seserys neišskiriami, atsižvelgiant į atitinkamo nepilnamečio interesus, ypač į jo amžių ir brandą. Nelydimų nepilnamečių gyvenamoji vieta keičiama kuo rečiau.

3.   Valstybės narės imasi kuo greičiau surasti nelydimo nepilnamečio šeimos narius, prireikus padedant tarptautinėms arba kitoms susijusioms organizacijoms, kai yra paprašyta tarptautinės apsaugos, tuo pačiu metu saugodamos jo interesus. Tais atvejais, kai gali kilti grėsmė nepilnamečio arba jo artimų giminaičių, ypač jeigu jie yra likę kilmės šalyje, gyvybei ar vientisumui, reikia stengtis, kad informacija apie tuos asmenis būtų renkama, tvarkoma ir perduodama laikantis konfidencialumo, kad būtų išvengta pavojaus jų saugumui.

4.   Su nelydimais nepilnamečiais dirbantys asmenys turi būti dalyvavę reikiamuose mokymuose, susijusiuose su jų poreikiais, ir toliau juose dalyvauti, bei būti susaistyti nacionalinėje teisėje numatytų konfidencialumo taisyklių dėl bet kokios atliekant pareigas gautos informacijos.

25 straipsnis

Kankinimų ir smurto aukos

1.   Valstybės narės užtikrina, kad kankinimus, išprievartavimą ar kitokius rimtus smurtinius veiksmus patyrę asmenys gautų reikiamą pagalbą dėl tokiais veiksmais padarytos žalos, visų pirma galėtų naudotis tinkamu medicininiu ir psichologiniu gydymu arba priežiūra.

2.   Su kankinimų, išprievartavimo ar kitokio sunkaus smurto aukomis dirbantys asmenys turi būti dalyvavę reikiamuose mokymuose, susijusiuose su jų poreikiais, ir toliau juose dalyvauti, bei būti susaistyti nacionalinėje teisėje numatytų konfidencialumo taisyklių dėl bet kokios atliekant pareigas gautos informacijos.

V   SKYRIUS

SPRENDIMŲ APSKUNDIMAS

26 straipsnis

Sprendimų apskundimas

1.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendimus dėl paramos pagal šią direktyvą suteikimo, panaikinimo arba apribojimo arba pagal 7 straipsnį individualiai su prašytojais susijusius priimtus sprendimus būtų galima apskųsti pagal nacionalinę teisę nustatyta tvarka. Bent jau paskutinėje instancijoje turi būti suteikta galimybė kreiptis į teisminę instituciją, apskundžiant sprendimą arba dėl jo faktinio ir teisinio peržiūrėjimo.

2.   Sprendimo apskundimo arba peržiūrėjimo 1 dalyje nurodytoje teisminėje institucijoje atvejais, valstybės narės užtikrina, kad pateikus prašymą būtų skiriama nemokama teisinė pagalba ir atstovavimas tiek, kiek tokia pagalba būtina užtikrinant veiksmingas galimybes pasinaudoti teisingumo sistema. Tai apima bent reikiamų procedūrinių dokumentų parengimą ir dalyvavimą posėdyje teisminėse institucijose prašytojo vardu.

Nemokamą teisinę pagalbą ir atstovavimą teikia tinkamą kvalifikaciją turintys asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę pripažįstami ar gali užsiimti tokia veikla ir kurie neturi arba potencialiai negalėtų turėti konflikto su prašytojų interesais.

3.   Valstybės narės taip pat gali numatyti, kad nemokama teisinė pagalba ir atstovas skiriami:

| a) | tik tiems asmenims, kurie neturi pakankamų išteklių; ir (arba) |
| --- | --- |

a)

tik tiems asmenims, kurie neturi pakankamų išteklių; ir (arba)

| b) | tik tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti prašytojams ir juos atstovauti. |
| --- | --- |

b)

tik tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti prašytojams ir juos atstovauti.

Valstybės narės gali nustatyti, kad nemokama teisinė pagalba ir atstovas neskiriami, jeigu, kompetentingos institucijos manymu, nėra realios tikimybės, kad sprendimo apskundimas arba peržiūrėjimas bus sėkmingi. Tokiu atveju valstybės narės užtikrina, kad teisinė pagalba ir atstovavimas nebūtų savavališkai apribojami ir kad nebūtų trukdoma prašytojui veiksmingai pasinaudoti teisingumo sistema.

4.   Valstybės narės taip pat gali:

| a) | nustatyti piniginius ir (arba) laiko nemokamos teisinės pagalbos teikimo ir atstovavimo apribojimus, jeigu tokiais apribojimais savavališkai neapribojama galimybė pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu; |
| --- | --- |

a)

nustatyti piniginius ir (arba) laiko nemokamos teisinės pagalbos teikimo ir atstovavimo apribojimus, jeigu tokiais apribojimais savavališkai neapribojama galimybė pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu;

| b) | nustatyti, kad su teisine pagalba susijusiais klausimais mokesčių ir kitų išlaidų atžvilgiu prašytojams nebūtų taikomos palankesnės sąlygos, nei jų piliečiams paprastai taikomos sąlygos. |
| --- | --- |

b)

nustatyti, kad su teisine pagalba susijusiais klausimais mokesčių ir kitų išlaidų atžvilgiu prašytojams nebūtų taikomos palankesnės sąlygos, nei jų piliečiams paprastai taikomos sąlygos.

5.   Valstybės narės gali pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos patirtos išlaidos, jeigu ir kai prašytojo finansinė padėtis žymiai pagerėja, arba jeigu sprendimas suteikti tokią paramą buvo priimtas remiantis prašytojo pateikta klaidinga informacija.

6.   Galimybės pasinaudoti teisine pagalba ir atstovavimu tvarka nustatoma nacionalinėje teisėje.

VI   SKYRIUS

PRIĖMIMO SISTEMOS VEIKSMINGUMO TOBULINIMO PRIEMONĖS

27 straipsnis

Kompetentingos institucijos

Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie institucijas, kurios atsakingos už pareigų, atsirandančių pagal šią direktyvą, vykdymą. Valstybės narės praneša Komisijai apie bet kokius su tokių institucijų tapatybe susijusius pakeitimus.

28 straipsnis

Vadovavimo, stebėsenos ir kontrolės sistema

1.   Valstybės narės su derama pagarba savo konstitucinei santvarkai nustato atitinkamus mechanizmus, siekdamos užtikrinti, kad būtų nustatytas tinkamas vadovavimasis priėmimo sąlygų lygiu, jo stebėsena ir kontrolė.

2.   Naudodamos I priede nustatytą formą valstybės narės Komisijai pateikia susijusią informaciją ne vėliau kaip ... (16).

29 straipsnis

Personalas ir ištekliai

1.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad šią direktyvą įgyvendinančioms institucijoms ir kitoms organizacijoms būtų suteiktas būtinas pagrindinis mokymas, atsižvelgiant į prašytojų, tiek į vyrų, tiek į moterų, poreikius.

2.   Valstybės narės skiria reikiamus išteklius, susijusius su nacionalinės teisės aktais, kuriais įgyvendinama šia direktyva.

VII   SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

30 straipsnis

Ataskaitos

Ne vėliau kaip ... (17) Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šios direktyvos taikymo ataskaitą ir siūlo būtinus dalinius pakeitimus.

Valstybės narės ne vėliau kaip ... (16) atsiunčia Komisijai visą ataskaitai parengti reikalingą informaciją.

Pateikusi pirmą ataskaitą, Komisija ne rečiau kaip kas penkeri metai pateikia šios direktyvos taikymo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.

31 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

1.   Valstybės narės ne vėliau kaip ... (18) priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30 straipsnių ir I priedo. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.

Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. Jos taip pat įtraukia teiginį, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose esančios nuorodos į šia direktyva panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir teiginio formuluotę nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

32 straipsnis

Panaikinimas

Direktyva 2003/9/EB yra panaikinama valstybėms narėms, kurioms ji taikoma, nuo ... (19), nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su II priedo B dalyje nurodytos direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminu.

Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.

33 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

13 ir 29 straipsniai ir I priedas taikomi nuo ... (20)

34 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  OL C 317, 2009 12 23, p. 110 ir OL C 24, 2012 1 28, p. 80.

1

(2)  OL C 79, 2010 3 27, p. 58.

2

(3)  2009 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 212 E, 2010 8 5, p. 348) ir 2013 m. birželio 6 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą. ... m. ... ... d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir ... m. ... ... d. Tarybos sprendimas.

3

(4)  OL L 31, 2003 2 6, p. 18.

4

(5)  OL L 337, 2011 12 20, p. 9.

5

(6)  OL C 369, 2011 12 17, p. 14.

6

(7)  OL L 212, 2001 8 7, p. 12.

7

(8)  Dokumentas 8260/13 (Prieglobsčio procedūrų direktyva).

8

(9)  OL L ...

9

(10)  OL L 348, 2008 12 24, p. 98.

10

(11)  Dokumentas 15605/2/12 REV 2 (Dublino reglamentas).

11

(12)  OL L ...

12

(13)  8 straipsnyje nurodyta direktyva (Prieglobsčio procedūrų direktyva).

13

(14)  8 straipsnyje nurodyta direktyva (Prieglobsčio procedūrų direktyva).

14

(15)  8 straipsnyje nurodyta direktyva (Prieglobsčio procedūrų direktyva).

15

(16)  36 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

16

(17)  48 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

17

(18)  24 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

18

(19)  24 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

19

(20)  24 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

20

---

I PRIEDAS

Informacijai, kurią turi pateikti valstybės narės, kaip nustatyta 28 straipsnio 2 dalyje, perduoti naudotina forma

Po 28 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos informacija, kurią turi pateikti valstybės narės, dar kartą pateikiama Komisijai, jeigu yra esminių nacionalinės teisės arba praktikos pakeitimų, dėl kurių pateikta informacija pasensta.

| 1. | Pagal 2 straipsnio k punktą ir 22 straipsnį paaiškinkite skirtingus specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų nustatymo etapus, įskaitant jo pradžią ir jo padarinius, kiek tai susiję su jų poreikių tenkinimu, ypač nelydimų nepilnamečių, asmenų, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą arba kitokį sunkų psichologinį, fizinį arba seksualinį smurtą, taip pat prekybos žmonėmis aukų atveju. |
| --- | --- |

1.

Pagal 2 straipsnio k punktą ir 22 straipsnį paaiškinkite skirtingus specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų nustatymo etapus, įskaitant jo pradžią ir jo padarinius, kiek tai susiję su jų poreikių tenkinimu, ypač nelydimų nepilnamečių, asmenų, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą arba kitokį sunkų psichologinį, fizinį arba seksualinį smurtą, taip pat prekybos žmonėmis aukų atveju.

| 2. | Pateikite visą informaciją apie 6 straipsnyje nurodytų dokumentų rūšį, pavadinimą ir formatą. |
| --- | --- |

2.

Pateikite visą informaciją apie 6 straipsnyje nurodytų dokumentų rūšį, pavadinimą ir formatą.

| 3. | Pagal 15 straipsnį nurodykite atvejus, kai prašytojų galimybei patekti į darbo rinką taikomos specialios sąlygos, ir išsamiai nurodykite tokius apribojimus. |
| --- | --- |

3.

Pagal 15 straipsnį nurodykite atvejus, kai prašytojų galimybei patekti į darbo rinką taikomos specialios sąlygos, ir išsamiai nurodykite tokius apribojimus.

| 4. | Pagal 2 straipsnio g punktą išsamiai apibūdinkite, kaip teikiamos materialinės priėmimo sąlygos (t. y., kokios materialinės priėmimo sąlygos teikiamos natūra, pinigais, talonais ar naudojant tuos būdus) ir nurodykite prašytojams mokamų dienpinigių dydį. |
| --- | --- |

4.

Pagal 2 straipsnio g punktą išsamiai apibūdinkite, kaip teikiamos materialinės priėmimo sąlygos (t. y., kokios materialinės priėmimo sąlygos teikiamos natūra, pinigais, talonais ar naudojant tuos būdus) ir nurodykite prašytojams mokamų dienpinigių dydį.

| 5. | Kai taikoma, pagal 17 straipsnio 5 dalį paaiškinkite atskaitos tašką (-us), kuris (-ie) taikomas (-i) pagal nacionalinę teisę arba praktiką siekiant nustatyti prašytojams teikiamos finansinės paramos dydį. Jeigu prašytojams sudaromos nepalankesnės sąlygos nei piliečiams, paaiškinkite to priežastis. |
| --- | --- |

5.

Kai taikoma, pagal 17 straipsnio 5 dalį paaiškinkite atskaitos tašką (-us), kuris (-ie) taikomas (-i) pagal nacionalinę teisę arba praktiką siekiant nustatyti prašytojams teikiamos finansinės paramos dydį. Jeigu prašytojams sudaromos nepalankesnės sąlygos nei piliečiams, paaiškinkite to priežastis.

---

II PRIEDAS

A   dalis

Panaikinta direktyva

(nurodyta 32 straipsnyje)

| Tarybos direktyva 2003/9/EB | (OL L 31, 2003 2 6, p. 18) |
| --- | --- |

Tarybos direktyva 2003/9/EB

(OL L 31, 2003 2 6, p. 18)

B   dalis

Perkėlimo į nacionalinę teisę terminas

(nurodytas 32 straipsnyje)

| Direktyva | Perkėlimo terminas |
| --- | --- |
| 2003/9/EB | 2005 m. vasario 6 d. |

Direktyva

Perkėlimo terminas

2003/9/EB

2005 m. vasario 6 d.

---

III PRIEDAS

Atitikties lentelė

| Direktyva 2003/9/EB | Ši direktyva |
| --- | --- |
| 1 straipsnis | 1 straipsnis |
| 2 straipsnio įžanginė formuluotė | 2 straipsnio įžanginė formuluotė |
| 2 straipsnio a punktas | — |
| 2 straipsnio b punktas | — |
| — | 2 straipsnio a punktas |
| 2 straipsnio c punktas | 2 straipsnio b punktas |
| 2 straipsnio d punkto įžanginė formuluotė | 2 straipsnio c punkto įžanginė formuluotė |
| 2 straipsnio d punkto i papunktis | 2 straipsnio c punkto pirma įtrauka |
| 2 straipsnio d punkto ii papunktis | 2 straipsnio c punkto antra įtrauka |
| — | 2 straipsnio c punkto trečia įtrauka |
| 2 straipsnio e, f ir g punktai | — |
| — | 2 straipsnio d punktas |
| 2 straipsnio h punktas | 2 straipsnio e punktas |
| 2 straipsnio i punktas | 2 straipsnio f punktas |
| 2 straipsnio j punktas | 2 straipsnio g punktas |
| 2 straipsnio k punktas | 2 straipsnio h punktas |
| 2 straipsnio l punktas | 2 straipsnio i punktas |
| — | 2 straipsnio j punktas |
| — | 2 straipsnio k punktas |
| 3 straipsnis | 3 straipsnis |
| 4 straipsnis | 4 straipsnis |
| 5 straipsnis | 5 straipsnis |
| 6 straipsnio 1–5 dalys | 6 straipsnio 1–5 dalys |
| — | 6 straipsnio 6 dalis |
| 7 straipsnio 1 ir 2 dalys | 7 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| 7 straipsnio 3 dalis | — |
| 7 straipsnio 4–6 dalys | 7 straipsnio 3–5 dalys |
| — | 8 straipsnis |
| — | 9 straipsnis |
| — | 10 straipsnis |
| — | 11 straipsnis |
| 8 straipsnis | 12 straipsnis |
| 9 straipsnis | 13 straipsnis |
| 10 straipsnio 1 dalis | 14 straipsnio 1 dalis |
| 10 straipsnio 2 dalis | 14 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa |
| — | 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa |
| 10 straipsnio 3 dalis | 14 straipsnio 3 dalis |
| 11 straipsnio 1 dalis | — |
| — | 15 straipsnio 1 dalis |
| 11 straipsnio 2 dalis | 15 straipsnio 2 dalis |
| 11 straipsnio 3 dalis | 15 straipsnio 3 dalis |
| 11 straipsnio 4 dalis | — |
| 12 straipsnis | 16 straipsnis |
| 13 straipsnio 1–4 dalys | 17 straipsnio 1–4 dalys |
| 13 straipsnio 5 dalis | — |
| — | 17 straipsnio 5 dalis |
| 14 straipsnio 1 dalis | 18 straipsnio 1 dalis |
| 14 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, a ir b punktai | 18 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė, a ir b punktai |
| 14 straipsnio 7 dalis | 18 straipsnio 2 dalies c punktas |
| — | 18 straipsnio 3 dalis |
| 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 18 straipsnio 4 dalis |
| 14 straipsnio 3 dalis | — |
| — | 18 straipsnio 5 dalis |
| 14 straipsnio 4 dalis | 18 straipsnio 6 dalis |
| 14 straipsnio 5 dalis | 18 straipsnio 7 dalis |
| 14 straipsnio 6 dalis | 18 straipsnio 8 dalis |
| 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, pirma įtrauka | 18 straipsnio 9 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, a punktas |
| 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka | — |
| 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos trečia įtrauka | 18 straipsnio 9 dalies pirmos pastraipos b punktas |
| 14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos ketvirta įtrauka | — |
| 14 straipsnio 8 dalies antra pastraipa | 18 straipsnio 9 dalies antra pastraipa |
| 15 straipsnis | 19 straipsnis |
| 16 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė | 20 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė |
| 16 straipsnio 1 dalies a punkto pirmos pastraipos pirma, antra ir trečia įtraukos | 20 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktai |
| 16 straipsnio 1 dalies a punkto antra pastraipa | 20 straipsnio 1 dalies antra pastraipa |
| 16 straipsnio 1 dalies b punktas | — |
| 16 straipsnio 2 dalis | — |
| — | 20 straipsnio 2 ir 3 dalys |
| 16 straipsnio 3–5 dalys | 20 straipsnio 4–6 dalys |
| 17 straipsnio 1 dalis | 21 straipsnis |
| 17 straipsnio 2 dalis | — |
| — | 22 straipsnis |
| 18 straipsnio 1 dalis | 23 straipsnio 1 dalis |
| — | 23 straipsnio 2 ir 3 dalys |
| 18 straipsnio 2 dalis | 23 straipsnio 4 dalis |
| — | 23 straipsnio 5 dalis |
| 19 straipsnis | 24 straipsnis |
| 20 straipsnis | 25 straipsnio 1 dalis |
| — | 25 straipsnio 2 dalis |
| 21 straipsnio 1 dalis | 26 straipsnio 1 dalis |
| — | 26 straipsnio 2–5 dalys |
| 21 straipsnio 2 dalis | 26 straipsnio 6 dalis |
| 22 straipsnis | — |
| — | 27 straipsnis |
| 23 straipsnis | 28 straipsnio 1 dalis |
| — | 28 straipsnio 2 dalis |
| 24 straipsnis | 29 straipsnis |
| 25 straipsnis | 30 straipsnis |
| 26 straipsnis | 31 straipsnis |
| — | 32 straipsnis |
| 27 straipsnis | 33 straipsnio pirma pastraipa |
| — | 33 straipsnio antra pastraipa |
| 28 straipsnis | 34 straipsnis |
| — | I priedas |
| — | II priedas |
| — | III priedas |

Direktyva 2003/9/EB

Ši direktyva

1 straipsnis

1 straipsnis

2 straipsnio įžanginė formuluotė

2 straipsnio įžanginė formuluotė

2 straipsnio a punktas

—

2 straipsnio b punktas

—

—

2 straipsnio a punktas

2 straipsnio c punktas

2 straipsnio b punktas

2 straipsnio d punkto įžanginė formuluotė

2 straipsnio c punkto įžanginė formuluotė

2 straipsnio d punkto i papunktis

2 straipsnio c punkto pirma įtrauka

2 straipsnio d punkto ii papunktis

2 straipsnio c punkto antra įtrauka

—

2 straipsnio c punkto trečia įtrauka

2 straipsnio e, f ir g punktai

—

—

2 straipsnio d punktas

2 straipsnio h punktas

2 straipsnio e punktas

2 straipsnio i punktas

2 straipsnio f punktas

2 straipsnio j punktas

2 straipsnio g punktas

2 straipsnio k punktas

2 straipsnio h punktas

2 straipsnio l punktas

2 straipsnio i punktas

—

2 straipsnio j punktas

—

2 straipsnio k punktas

3 straipsnis

3 straipsnis

4 straipsnis

4 straipsnis

5 straipsnis

5 straipsnis

6 straipsnio 1–5 dalys

6 straipsnio 1–5 dalys

—

6 straipsnio 6 dalis

7 straipsnio 1 ir 2 dalys

7 straipsnio 1 ir 2 dalys

7 straipsnio 3 dalis

—

7 straipsnio 4–6 dalys

7 straipsnio 3–5 dalys

—

8 straipsnis

—

9 straipsnis

—

10 straipsnis

—

11 straipsnis

8 straipsnis

12 straipsnis

9 straipsnis

13 straipsnis

10 straipsnio 1 dalis

14 straipsnio 1 dalis

10 straipsnio 2 dalis

14 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa

—

14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

10 straipsnio 3 dalis

14 straipsnio 3 dalis

11 straipsnio 1 dalis

—

—

15 straipsnio 1 dalis

11 straipsnio 2 dalis

15 straipsnio 2 dalis

11 straipsnio 3 dalis

15 straipsnio 3 dalis

11 straipsnio 4 dalis

—

12 straipsnis

16 straipsnis

13 straipsnio 1–4 dalys

17 straipsnio 1–4 dalys

13 straipsnio 5 dalis

—

—

17 straipsnio 5 dalis

14 straipsnio 1 dalis

18 straipsnio 1 dalis

14 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, a ir b punktai

18 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė, a ir b punktai

14 straipsnio 7 dalis

18 straipsnio 2 dalies c punktas

—

18 straipsnio 3 dalis

14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

18 straipsnio 4 dalis

14 straipsnio 3 dalis

—

—

18 straipsnio 5 dalis

14 straipsnio 4 dalis

18 straipsnio 6 dalis

14 straipsnio 5 dalis

18 straipsnio 7 dalis

14 straipsnio 6 dalis

18 straipsnio 8 dalis

14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, pirma įtrauka

18 straipsnio 9 dalies pirmos pastraipos įžanginė formuluotė, a punktas

14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka

—

14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos trečia įtrauka

18 straipsnio 9 dalies pirmos pastraipos b punktas

14 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos ketvirta įtrauka

—

14 straipsnio 8 dalies antra pastraipa

18 straipsnio 9 dalies antra pastraipa

15 straipsnis

19 straipsnis

16 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė

20 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė

16 straipsnio 1 dalies a punkto pirmos pastraipos pirma, antra ir trečia įtraukos

20 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktai

16 straipsnio 1 dalies a punkto antra pastraipa

20 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

16 straipsnio 1 dalies b punktas

—

16 straipsnio 2 dalis

—

—

20 straipsnio 2 ir 3 dalys

16 straipsnio 3–5 dalys

20 straipsnio 4–6 dalys

17 straipsnio 1 dalis

21 straipsnis

17 straipsnio 2 dalis

—

—

22 straipsnis

18 straipsnio 1 dalis

23 straipsnio 1 dalis

—

23 straipsnio 2 ir 3 dalys

18 straipsnio 2 dalis

23 straipsnio 4 dalis

—

23 straipsnio 5 dalis

19 straipsnis

24 straipsnis

20 straipsnis

25 straipsnio 1 dalis

—

25 straipsnio 2 dalis

21 straipsnio 1 dalis

26 straipsnio 1 dalis

—

26 straipsnio 2–5 dalys

21 straipsnio 2 dalis

26 straipsnio 6 dalis

22 straipsnis

—

—

27 straipsnis

23 straipsnis

28 straipsnio 1 dalis

—

28 straipsnio 2 dalis

24 straipsnis

29 straipsnis

25 straipsnis

30 straipsnis

26 straipsnis

31 straipsnis

—

32 straipsnis

27 straipsnis

33 straipsnio pirma pastraipa

—

33 straipsnio antra pastraipa

28 straipsnis

34 straipsnis

—

I priedas

—

II priedas

—

III priedas

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

2011 m. birželio 7 d. Taryba iš Komisijos gavo pakeistą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria nustatomos normos dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (nauja redakcija) (dok. 11214/11). Komisija iš dalies pakeitė savo pradinį pasiūlymą dėl 2008 m. gruodžio 9 d. Priėmimo sąlygų direktyvos naujos redakcijos (dok. 16913/1/08 REV 1) atsižvelgdama į Europos Parlamento per pirmąjį svarstymą priimtą poziciją, dėl kurios buvo balsuota 2009 m. gegužės 7 d. (dok. 9333/09), ir Taryboje išreikštas nuomones.

Kad nebūtų gaištamas laikas, Europos Parlamentas svarstydamas iš dalies pakeistą Komisijos pasiūlymą, savo derybinę poziciją dėl jo nustatė atsižvelgdamas į per pirmąjį svarstymą priimtą poziciją dėl pradinio pasiūlymo.

2009 m. liepos 16 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė nuomonę dėl pradinio Komisijos pasiūlymo (SOC/332 - CESE 1209/2009). 2011 m. spalio 26–27 d. komitetas nusprendė nerengti naujos nuomonės dėl iš dalies pakeisto pasiūlymo. Regionų komitetas 2009 m. spalio 6–7 d. plenarinėje sesijoje priėmė nuomonę dėl pradinio pasiūlymo (CdR 90/2009 fin), o 2011 m. spalio 18 d. nusprendė nerengti nuomonės dėl iš dalies pakeisto pasiūlymo, tačiau informuoti Tarybą apie savo požiūrį Tarybos generaliniam sekretoriui adresuotame laiške (dok. 18840/11).

2012 m. spalio 25–26 d. posėdyje Taryba patvirtino politinį susitarimą dėl iš dalies pakeisto pasiūlymo (dok. 14112/1/12 REV1).

Pagal Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant Priėmimo sąlygų direktyvos naują redakciją. Pagal Protokolą dėl Danijos pozicijos Danija nedalyvauja priimant Priėmimo sąlygų direktyvos naują redakciją ir ji nėra Danijai privaloma ar taikoma.

II.   PASIŪLYMO TIKSLAS

Priėmimo sąlygų direktyvoje nustatomos tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo normos. Priėmimo sąlygų direktyvos nauja redakcija yra vienas iš keleto pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų prieglobsčio srityje, kuriuos Komisija pateikė vadovaudamasi Europos Vadovų Tarybos įsipareigojimu iki 2012 m. sukurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą.

Priėmimo sąlygų direktyvos nauja redakcija siekiama užtikrinti adekvačias ir palyginamas priėmimo sąlygas valstybėse narėse, kurioms privaloma ši direktyva, pagarbą pagrindinėms teisėms, kaip nustatyta plėtojant Europos Sąjungos Teisingumo Teismo ir Europos žmogaus teisių teismo praktiką, bei darną su kitomis prieglobsčio srities priemonėmis.

III.   TARYBOS POZICIJOS PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ ANALIZĖ

A.   
  Bendrosios pastabos

Remdamiesi Komisijos iš dalies pakeistu pasiūlymu, Europos Parlamentas ir Taryba vedė derybas, kad būtų pasiektas susitarimas Tarybai priimant poziciją per pirmąjį svarstymą. Tarybos pozicijos tekstas visiškai atspindi kompromisą, dėl kurio susitarė abu teisės aktų leidėjai. Šiuo kompromisu užtikrinami griežtesni ir labiau suderinti tarptautinės apsaugos prašytojų, visų pirma pažeidžiamų asmenų, turinčių specialių priėmimo poreikių, priėmimo standartai. Be to, kompromise atspindėtas poreikis parengti taisykles, kuriomis būtų sudarytos sąlygos veiksmingam įgyvendinimui atsižvelgiant į skirtingas nacionalines teisės sistemas, ir taisykles, kuriomis remiantis būtų galima kovoti su piktnaudžiavimu prieglobsčio procesu. Kompromisu taip pat siekiama išvengti nereikalingos administracinės ir finansinės naštos valstybėms narėms.

B.   
  Pagrindiniai klausimai

Tarybos pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytu kompromisiniu tekstu iš dalies keičiama šiuo metu galiojanti Direktyva (1) atsižvelgiant į šiuos pagrindinius klausimus:

1.   Šeimos narių ir bendro būsto apibrėžtis

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste numatoma įvairių prieglobsčio srities teisės aktų darna suderinant šeimos narių apibrėžtį su Profesinių kvalifikacijų direktyvoje (2) pateikta apibrėžtimi. Palyginus su dabar galiojančioje Priėmimo sąlygų direktyvoje pateikta apibrėžtimi, kuri apima sutuoktinį arba nesantuokinį partnerį ir nesudariusius santuokos vaikus, apibrėžtis išplėsta įtraukiant tėvą, motiną arba už prašytoją atsakingą suaugusį globėją, jei prašytojas yra santuokos nesudaręs nepilnametis.

Be to, Tarybos pozicijoje per pirmąjį svarstymą pateikiamos naujos nuostatos, susijusios su bendru būstu. Pirma, valstybės narės privalo užtikrinti, kad, jei įmanoma, išlaikomi suaugę prašytojai, turintys specialių priėmimo poreikių, būtų apgyvendinami kartu su artimais suaugusiais giminaičiais, kurie jau yra toje pačioje valstybėje narėje ir kurie pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba nacionalinę praktiką yra už juos atsakingi. Antra, valstybės narės privalo užtikrinti, kad nepilnamečiai prašytojų vaikai arba nepilnamečiai prašytojai būtų apgyvendinami su savo tėvais arba su suaugusiu asmeniu, kuris už juos atsakingas, arba su santuokos nesudariusiais broliais/seserimis, jei tai atitinka nepilnamečių interesus.

2.   Sulaikymas

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste pateikiama išsami teisinė sistema, reglamentuojanti tarptautinės apsaugos prašytojų sulaikymą. Ši sistema apima sulaikymo priežasčių taisykles, sulaikytiems prašytojams teikiamas garantijas, sulaikymo sąlygas ir pažeidžiamų asmenų bei specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų sulaikymą.

2.1   Sulaikymo priežastys

Sulaikymo priežasčių sąrašas buvo parengtas remiantis tarptautine teise ir Europos Teisingumo Teismo bei Europos žmogaus teisių teismo praktika, atsižvelgiant į valstybių narių poreikį veiksmingai kovoti su piktnaudžiavimu pateikiant prašymus. Sąrašą sudaro sulaikymo priežastys, pateiktos Europos Tarybos rekomendacijoje, kurias papildo nuoroda į sulaikymą pagal Dublino reglamentą. Be to, Tarybos pozicijoje nurodoma sulaikymo priežastis, skirta asmenims, kurie sulaikyti taikant grąžinimo procedūrą pagal Grąžinimo direktyvą (3) siekiant parengti grąžinimą ir (arba) įvykdyti išsiuntimo procesą. Tokiais atvejais valstybės narės privalo pagrįsti remdamosi objektyviais kriterijais – be kita ko, tuo, kad sulaikytas prašytojas jau turėjo galimybę pasinaudoti prieglobsčio suteikimo procedūra – kad yra rimtų priežasčių manyti, jog prašytojas prašymą pateikia tik siekdamas, kad būtų atidėtas arba sužlugdytas sprendimo dėl grąžinimo vykdymas.

2.2.   Sulaikytiems prieglobsčio prašytojams teikiamos garantijos

Atsižvelgiant į skirtingas nacionalines teisės sistemas, pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste pateikiama nuostata, pagal kurią valstybės narės turi užtikrinti, kad ex officio arba tarptautinės apsaugos prašytojo prašymu būtų skubiai atliktas sulaikymo, kurį vykdyti nurodė administracinės institucijos, teisėtumo teisminis peržiūrėjimas. Ex officio peržiūrėjimo atveju sprendimas dėl peržiūrėjimo priimamas kuo greičiau po sulaikymo pradžios. Prašytojo prašymo atveju sulaikymo teisėtumas turi būti peržiūrėtas kiek įmanoma greičiau po to, kai buvo pradėtos atitinkamos procedūros. Savo nacionalinėje teisėje valstybės narės privalo nustatyti laikotarpį, per kurį turi būti įvykdytas peržiūrėjimas.

Siekiant apsaugoti teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, sulaikyti tarptautinės apsaugos prašytojai turi būti nedelsiant raštu informuojami apie sulaikymo priežastis, nacionalinėje teisėje nustatytą įsakymo sulaikyti apskundimo tvarką ir galimybę prašyti skirti nemokamą teisinę pagalbą ir atstovą. Tokia informacija turi būti suteikta prašytojui suprantama kalba arba kalba, kurią, kaip pagrįstai manoma, jis supranta.

Galiausiai, dėl galimybės prašyti skirti nemokamą teisinę pagalbą ir atstovą, pozicijoje per pirmąjį svarstymą Priėmimo sąlygų direktyvos tekstas suderintas su dabar galiojančios Prieglobsčio procedūrų direktyvos (4) tekstu, tačiau atsižvelgus į tikimybę, kad peržiūrėjimo išvados bus teigiamos, nenumatant pagrįstumo patikrinimo, skirto įvertinti, ar turi būti skirta nemokama teisinė pagalba ir atstovas. Be to, nurodyta, kad nemokamą teisinę pagalbą teikia ir atstovauja tinkamą kvalifikaciją turintys asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę pripažįstami ir gali užsiimti tokia veikla, ir kurie neturi konflikto su tarptautinės apsaugos prašytojo interesais.

2.3   Sulaikymo sąlygos

Nuostatomis dėl sulaikymo sąlygų apibrėžiamos sulaikytų tarptautinės apsaugos prašytojų teisės atsižvelgiant į praktiką prieglobsčio srityje. Remiantis šia praktika prašytojai paprastai laikomi specialiuose priėmimo centruose. Be to, prašytojai turi būti laikomi kiek įmanoma atskirti nuo kitų trečiųjų šalių piliečių. Jei prašytojai laikomi įkalinimo įstaigose, jie visada turi būti laikomi atskirti nuo nusikaltėlių. Neatsižvelgiant į prašytojų sulaikymo sąlygas, jie išsaugo Direktyvoje numatytas teises, įskaitant teisę į privatumą bendraujant su atstovais ar šeimos nariais.

2.4   Pažeidžiamų asmenų ir specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų sulaikymas

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste pateikiamos konkrečios nuostatos, susijusios su pažeidžiamų asmenų ir specialių priėmimo poreikių turinčių asmenų sulaikymu. Nacionalinės valdžios institucijos turi skirti išskirtinį dėmesį sulaikytų prašytojų, kurie yra pažeidžiami asmenys, sveikatai, įskaitant psichinę sveikatą. Be to, jeigu sulaikomi pažeidžiami asmenys, valstybės narės turi užtikrinti nuolatinę stebėseną ir tinkamą paramą, atsižvelgdamos į konkrečias su jų padėtimi susijusias aplinkybes.

Laikantis Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencijos, nurodyta, kad nepilnamečiai gali būti sulaikomi tik kraštutiniu atveju, o nelydimi nepilnamečiai gali būti sulaikomi tik išimtinėmis aplinkybėmis ir niekada negali būti laikomi įkalinimo įstaigų patalpose.

3.   Galimybė įsidarbinti

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste terminas, per kurį tarptautinės apsaugos prašytojams suteikiama galimybė patekti į darbo rinką, sumažinamas nuo dvylikos iki devynių mėnesių. Galimybės patekti į darbo rinką trimis mėnesiais anksčiau suteikimas grindžiamas vienas kitą atsveriančiais motyvais: viena vertus, motyvu, kad prašytojams suteikus galimybę anksčiau patekti į darbo rinką, jie greičiau tampa ekonomiškai nepriklausomi – tokiu būdu sumažinant išnaudojimo juodojoje rinkoje pavojų ir poreikį teikti valstybės paramą – ir suteikus galimybę anksčiau patekti į darbo rinką, prašytojams sudaromos sąlygos veiksmingiau integruotis priimančiojoje visuomenėje; kita vertus, motyvu, kad dėl galimybės anksčiau patekti į darbo rinką dėl ekonominių priežasčių migruojantiems asmenims, kurie neatitinka reikalavimų tarptautinei apsaugai gauti, gali pasirodyti patrauklu pamėginti pasinaudoti prieglobsčio sistema.

4.   Materialinės priėmimo sąlygos

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste numatyta, kad tais atvejais, kai valstybės narės suteikia tarptautinės apsaugos prašytojams materialines priėmimo sąlygas finansinių išmokų arba talonų pavidalu, jų dydis turi būti nustatytas remiantis atitinkamos valstybės narės laikantis įstatymo arba praktikos nustatytu lygiu, kad piliečiams būtų užtikrintas tinkamas gyvenimo lygis. Be to, nurodyta, kad valstybės narės gali prieglobsčio prašytojams sudaryti mažiau palankias sąlygas nei piliečiams, visų pirma, jeigu materialinė parama iš dalies teikiama natūra arba jeigu pirmiau minėtu (-ais) piliečiams taikomu (-ais) lygiu (-ais) siekiama užtikrinti aukštesnį gyvenimo lygį, nei tarptautinėms apsaugos prašytojams numatytas lygis.

Be to, pozicijoje per pirmąjį svarstymą numatyta pakoreguota materialinių priėmimo sąlygų apribojimo ir panaikinimo tvarka. Valstybės narės privalo užtikrinti tarptautinės apsaugos prašytojams jų orumo nežeminantį gyvenimo lygį. Jos taip pat gali apriboti arba, išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais, panaikinti materialines priėmimo sąlygas, jei prašytojas palieka savo gyvenamąją vietą, tinkamai nevykdo reikalavimo prisistatyti arba yra pateikęs paskesnį prašymą. Be to, tebėra galimybė apriboti materialines priėmimo sąlygas, jei asmuo nepateikia prašymo kuo skubiau. Galiausiai, kaip nurodyta ir šiuo metu galiojančioje Direktyvoje, valstybės narės gali apriboti arba panaikinti materialines priėmimo sąlygas, jei prašytojas nuslėpė finansinius išteklius.

5.   Specialių priėmimo poreikių turintys pažeidžiami asmenys

Pozicijoje per pirmąjį svarstymą išdėstytame kompromisiniame tekste numatyta valstybių narių pareiga įvertinti pažeidžiamų asmenų specialius priėmimo poreikius. Nebaigtinis pažeidžiamų asmenų kategorijų sąrašas papildytas įtraukiant moteris, kurios yra lyties organų žalojimo aukos. Be to, siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos, nurodyta, kad toks vertinimas nebūtinai atliekamas administracinės procedūros forma, o valstybės narės gali įtraukti vertinimą į galiojančias nacionalines procedūras.

6.   Nemokama teisinė pagalba ir atstovavimas

Tarptautinės apsaugos prašytojai turi teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, jei jie apskundžia sprendimus dėl paramos suteikimo, panaikinimo arba apribojimo ir sprendimus dėl gyvenamosios vietos bei judėjimo laisvės. Tais atvejais nemokamos teisinės pagalbos ir atstovo skyrimo sąlygos yra tokios pačios, kaip ir įsakymo sulaikyti peržiūrėjimo atveju, išskyrus tai, kad valstybės narės gali nustatyti, kad nemokama teisinė pagalba ir atstovas neskiriamas, jeigu, kompetentingos institucijos manymu, nėra realios tikimybės, kad sprendimo apskundimas ar peržiūrėjimas bus sėkmingi.

7.   Kiti svarbūs klausimai

Kiti svarbūs Tarybos pozicijos per pirmąjį svarstymą, dėl kurios Taryba ir Europos Parlamentas pasiekė kompromisą, aspektai yra šie:

| — | Atstovo kvalifikacijos apibūdinimas siekiant sudaryti sąlygas nelydimiems nepilnamečiams visapusiškiau pasinaudoti Priėmimo sąlygų direktyvoje numatytomis teisėmis ir vykdyti pareigas. |
| --- | --- |

—

Atstovo kvalifikacijos apibūdinimas siekiant sudaryti sąlygas nelydimiems nepilnamečiams visapusiškiau pasinaudoti Priėmimo sąlygų direktyvoje numatytomis teisėmis ir vykdyti pareigas.

| — | Valstybės narės negali nustatyti nereikalingų ir neproporcingų dokumentų ar kitų administracinių dokumentų, kurie būtų sąlyga priėmimo sąlygoms sudaryti. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės negali nustatyti nereikalingų ir neproporcingų dokumentų ar kitų administracinių dokumentų, kurie būtų sąlyga priėmimo sąlygoms sudaryti.

| — | Valstybės narės privalo užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos prašytojams būtų suteikta reikalinga sveikatos priežiūra, kuri apimtų bent jau pirmąją medicinos pagalbą ir būtiniausią gydymą ligos ir rimtų psichikos sutrikimų atveju. Taip pat nurodyta, kad valstybės narės specialių priėmimo poreikių turintiems prašytojams privalo suteikti būtiną medicinos ar kitokią pagalbą, įskaitant, jeigu reikia, tinkamą psichinės sveikatos priežiūrą. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės privalo užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos prašytojams būtų suteikta reikalinga sveikatos priežiūra, kuri apimtų bent jau pirmąją medicinos pagalbą ir būtiniausią gydymą ligos ir rimtų psichikos sutrikimų atveju. Taip pat nurodyta, kad valstybės narės specialių priėmimo poreikių turintiems prašytojams privalo suteikti būtiną medicinos ar kitokią pagalbą, įskaitant, jeigu reikia, tinkamą psichinės sveikatos priežiūrą.

| — | Valstybės narės privalo imtis kuo greičiau surasti nelydimo nepilnamečio šeimos narius, prireikus padedant tarptautinėms arba kitoms susijusioms organizacijoms, kai yra pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, kartu saugodamos nepilnamečio interesus. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės privalo imtis kuo greičiau surasti nelydimo nepilnamečio šeimos narius, prireikus padedant tarptautinėms arba kitoms susijusioms organizacijoms, kai yra pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, kartu saugodamos nepilnamečio interesus.

| — | Valstybės narės privalo užtikrinti, kad kankinimus, išprievartavimą ar kitokius akivaizdžius smurtinius veiksmus patyrę asmenys gautų reikiamą pagalbą, visų pirma galėtų naudotis tinkamu medicininiu ir psichologiniu gydymu arba priežiūra. Be to, su tokiais asmenimis dirbantys asmenys privalo būti dalyvavę ir toliau dalyvauti atitinkamuose mokymuose bei turi būti susaistyti konfidencialumo taisyklių. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės privalo užtikrinti, kad kankinimus, išprievartavimą ar kitokius akivaizdžius smurtinius veiksmus patyrę asmenys gautų reikiamą pagalbą, visų pirma galėtų naudotis tinkamu medicininiu ir psichologiniu gydymu arba priežiūra. Be to, su tokiais asmenimis dirbantys asmenys privalo būti dalyvavę ir toliau dalyvauti atitinkamuose mokymuose bei turi būti susaistyti konfidencialumo taisyklių.

| — | Valstybės narės privalo pateikti informaciją apie Direktyvos įgyvendinimą, kad Komisija galėtų šį įgyvendinimą stebėti. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės privalo pateikti informaciją apie Direktyvos įgyvendinimą, kad Komisija galėtų šį įgyvendinimą stebėti.

IV.   IŠVADA

Tarybos pozicija per pirmąjį svarstymą atspindi kompromisą, pasiektą Tarybos ir Europos Parlamento derybų metu, padedant Komisijai. Šis kompromisas patvirtintas Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto (LIBE) pirmininko laišku, adresuotu Nuolatinių atstovų komiteto pirmininkui (dok. 13885/12). Šiame laiške LIBE komiteto pirmininkas nurodo, kad Europos Parlamento LIBE komiteto nariams, o vėliau ir plenarinio posėdžio dalyviams, rekomenduos per antrąjį svarstymą Europos Parlamente priimti Tarybos pirmojo svarstymo poziciją be pakeitimų, abiejų institucijų teisininkams lingvistams patikrinus tekstą. Iš dalies pakeista Priėmimo sąlygų direktyva – dar vienas itin svarbus Europos Sąjungos žingsnis kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą.

---

(1)  2003 m. sausio 31 d. Tarybos direktyva 2003/9/EB, nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (OL L 31, 2003 2 6, p. 18).

(2)  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011 12 20, p. 9).

(3)  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008 12 24, p. 98).

(4)  Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005 12 13, p. 13).

---

| 25.6.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 179/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 179/27

---

PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTA TARYBOS POZICIJA (ES) Nr. 7/2013

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija)

Tarybos priimta 2013 m. birželio 6 d.

2013/C 179 E/02

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalies d punktą,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),

kadangi:

| (1) | 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvoje 2005/85/EB, nustatančioje būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos (4), reikia padaryti pakeitimų. Dėl aiškumo ta direktyva turėtų būti išdėstyta nauja redakcija; |
| --- | --- |

(1)

2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvoje 2005/85/EB, nustatančioje būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos (4), reikia padaryti pakeitimų. Dėl aiškumo ta direktyva turėtų būti išdėstyta nauja redakcija;

| (2) | bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, yra Europos Sąjungos tikslo laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kuri būtų atvira tiems, kurie dėl susiklosčiusių aplinkybių teisėtai ieško apsaugos Sąjungoje, neatskiriama dalis. Tokia politika turėtų būti vykdoma valstybėms narėms laikantis solidarumo principo ir teisingai dalijantis atsakomybę, įskaitant ir su ja susijusią finansinę naštą; |
| --- | --- |

(2)

bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, yra Europos Sąjungos tikslo laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, kuri būtų atvira tiems, kurie dėl susiklosčiusių aplinkybių teisėtai ieško apsaugos Sąjungoje, neatskiriama dalis. Tokia politika turėtų būti vykdoma valstybėms narėms laikantis solidarumo principo ir teisingai dalijantis atsakomybę, įskaitant ir su ja susijusią finansinę naštą;

| (3) | 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime susitarta imtis kurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, pagrįstą visapusišku ir nuodugniu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu (toliau – Ženevos konvencija), taikymu, patvirtinant negrąžinimo principą ir užtikrinant, kad nė vienas asmuo nebūtų grąžinamas persekioti; |
| --- | --- |

(3)

1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime susitarta imtis kurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, pagrįstą visapusišku ir nuodugniu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu (toliau – Ženevos konvencija), taikymu, patvirtinant negrąžinimo principą ir užtikrinant, kad nė vienas asmuo nebūtų grąžinamas persekioti;

| (4) | Tamperės išvadose numatyta, kad į bendrą Europos prieglobsčio sistemą artimiausiu metu turėtų būti įtraukti bendri reikalavimai dėl sąžiningos ir veiksmingos prieglobsčio suteikimo tvarkos valstybėse narėse, o ilgainiui ir Sąjungos taisyklės, pagal kurias būtų sukurta bendra prieglobsčio suteikimo tvarka Sąjungoje; |
| --- | --- |

(4)

Tamperės išvadose numatyta, kad į bendrą Europos prieglobsčio sistemą artimiausiu metu turėtų būti įtraukti bendri reikalavimai dėl sąžiningos ir veiksmingos prieglobsčio suteikimo tvarkos valstybėse narėse, o ilgainiui ir Sąjungos taisyklės, pagal kurias būtų sukurta bendra prieglobsčio suteikimo tvarka Sąjungoje;

| (5) | pirmasis bendros Europos prieglobsčio sistemos etapas įgyvendintas priėmus atitinkamus Sutartyse numatytus teisinius dokumentus, įskaitant Direktyvą 2005/85/EB, kuri buvo pirmoji su prieglobsčio suteikimo tvarka susijusi priemonė; |
| --- | --- |

(5)

pirmasis bendros Europos prieglobsčio sistemos etapas įgyvendintas priėmus atitinkamus Sutartyse numatytus teisinius dokumentus, įskaitant Direktyvą 2005/85/EB, kuri buvo pirmoji su prieglobsčio suteikimo tvarka susijusi priemonė;

| (6) | 2004 m. lapkričio 4 d. Europos Vadovų Taryba susitikime priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti 2005–2010 m. įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti vertinti pirmojo etapo teisinius dokumentus ir pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai antrojo etapo dokumentus bei priemones. Pagal Hagos programą tikslas, kurio reikia siekti kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, – bendra prieglobsčio suteikimo tvarka ir vienodas visoje Sąjungoje pripažįstamas statusas; |
| --- | --- |

(6)

2004 m. lapkričio 4 d. Europos Vadovų Taryba susitikime priėmė Hagos programą, kurioje nustatyti 2005–2010 m. įgyvendintini laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės tikslai. Hagos programoje Europos Komisija raginama užbaigti vertinti pirmojo etapo teisinius dokumentus ir pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai antrojo etapo dokumentus bei priemones. Pagal Hagos programą tikslas, kurio reikia siekti kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, – bendra prieglobsčio suteikimo tvarka ir vienodas visoje Sąjungoje pripažįstamas statusas;

| (7) | 2008 m. spalio 16 d. priimtame Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte Europos Vadovų Taryba pažymėjo, kad tarp valstybių narių tebėra didelių skirtumų, susijusių su apsaugos suteikimu, ir paragino imtis naujų iniciatyvų, įskaitant vienos prieglobsčio tvarkos, kuri aprėptų bendras garantijas, sukūrimą, kad būtų baigta kurti Hagos programoje numatyta bendra Europos prieglobsčio sistema; |
| --- | --- |

(7)

2008 m. spalio 16 d. priimtame Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte Europos Vadovų Taryba pažymėjo, kad tarp valstybių narių tebėra didelių skirtumų, susijusių su apsaugos suteikimu, ir paragino imtis naujų iniciatyvų, įskaitant vienos prieglobsčio tvarkos, kuri aprėptų bendras garantijas, sukūrimą, kad būtų baigta kurti Hagos programoje numatyta bendra Europos prieglobsčio sistema;

| (8) | 2009 m. gruodžio 10–11 d. Europos Vadovų Taryba susitikime priėmė Stokholmo programą, kurioje pakartojo įsipareigojimą ne vėliau kaip 2012 m. sukurti bendrą apsaugos ir solidarumo erdvę, grindžiamą bendra prieglobsčio suteikimo tvarka ir vienodu asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, statusu, taip pat aukštais apsaugos standartais ir sąžiningomis bei veiksmingomis procedūromis. Stokholmo programoje patvirtinta, kad žmonėms, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, privalo būti užtikrinta galimybė naudotis teisiškai saugiomis ir veiksmingomis prieglobsčio procedūromis. Pagal Stokholmo programą asmenims turėtų būti taikomos vienodos procesinės priemonės ir vienodos statuso nustatymo sąlygos, neatsižvelgiant į valstybę narę, kurioje pateiktas jų tarptautinės apsaugos prašymas. Siekiama vienodai nagrinėti panašius atvejus, kad rezultatai būtų vienodi; |
| --- | --- |

(8)

2009 m. gruodžio 10–11 d. Europos Vadovų Taryba susitikime priėmė Stokholmo programą, kurioje pakartojo įsipareigojimą ne vėliau kaip 2012 m. sukurti bendrą apsaugos ir solidarumo erdvę, grindžiamą bendra prieglobsčio suteikimo tvarka ir vienodu asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, statusu, taip pat aukštais apsaugos standartais ir sąžiningomis bei veiksmingomis procedūromis. Stokholmo programoje patvirtinta, kad žmonėms, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, privalo būti užtikrinta galimybė naudotis teisiškai saugiomis ir veiksmingomis prieglobsčio procedūromis. Pagal Stokholmo programą asmenims turėtų būti taikomos vienodos procesinės priemonės ir vienodos statuso nustatymo sąlygos, neatsižvelgiant į valstybę narę, kurioje pateiktas jų tarptautinės apsaugos prašymas. Siekiama vienodai nagrinėti panašius atvejus, kad rezultatai būtų vienodi;

| (9) | siekiant tinkamai paremti su bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimo antruoju etapu nustatytų reikalavimų įgyvendinimu susijusias valstybių narių – visų pirma tų, kurių prieglobsčio sistemas slegia konkreti neproporcinga našta dėl jų geografinės ar demografinės padėties, – pastangas, reikia sutelkti Europos pabėgėlių fondo ir Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau – EPPB) išteklius; |
| --- | --- |

(9)

siekiant tinkamai paremti su bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimo antruoju etapu nustatytų reikalavimų įgyvendinimu susijusias valstybių narių – visų pirma tų, kurių prieglobsčio sistemas slegia konkreti neproporcinga našta dėl jų geografinės ar demografinės padėties, – pastangas, reikia sutelkti Europos pabėgėlių fondo ir Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau – EPPB) išteklius;

| (10) | įgyvendindamos šią direktyvą valstybės narės turėtų atsižvelgti į atitinkamas EPPB parengtas gaires; |
| --- | --- |

(10)

įgyvendindamos šią direktyvą valstybės narės turėtų atsižvelgti į atitinkamas EPPB parengtas gaires;

| (11) | siekiant užtikrinti, kad būtų visapusiškai ir veiksmingai įvertinami prašytojų tarptautinės apsaugos poreikiai, kaip apibrėžta 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (5), Sąjungos tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos sistema turėtų būti pagrįsta vienos tvarkos principu; |
| --- | --- |

(11)

siekiant užtikrinti, kad būtų visapusiškai ir veiksmingai įvertinami prašytojų tarptautinės apsaugos poreikiai, kaip apibrėžta 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (5), Sąjungos tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos sistema turėtų būti pagrįsta vienos tvarkos principu;

| (12) | pagrindinis šios direktyvos tikslas – nustatyti papildomus tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse reikalavimus, siekiant Sąjungoje sukurti bendrą prieglobsčio suteikimo tvarką; |
| --- | --- |

(12)

pagrindinis šios direktyvos tikslas – nustatyti papildomus tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse reikalavimus, siekiant Sąjungoje sukurti bendrą prieglobsčio suteikimo tvarką;

| (13) | tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarką reglamentuojančių taisyklių suderinimas turėtų padėti apriboti tarptautinės apsaugos prašytojų pakartotinį judėjimą tarp valstybių narių tais atvejais, kai tokį judėjimą lemia teisinių sistemų skirtumai, ir sukurti lygiavertes Direktyvos 2011/95/ES taikymo sąlygas valstybėse narėse; |
| --- | --- |

(13)

tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarką reglamentuojančių taisyklių suderinimas turėtų padėti apriboti tarptautinės apsaugos prašytojų pakartotinį judėjimą tarp valstybių narių tais atvejais, kai tokį judėjimą lemia teisinių sistemų skirtumai, ir sukurti lygiavertes Direktyvos 2011/95/ES taikymo sąlygas valstybėse narėse;

| (14) | valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė nustatyti ar toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiosios šalies piliečiams arba asmenims be pilietybės, kurie valstybės narės prašo tarptautinės apsaugos, kai toks prašymas suprantamas taip, jog jis grindžiamas atitinkamo asmens tarptautinės apsaugos, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES, poreikiu; |
| --- | --- |

(14)

valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė nustatyti ar toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiosios šalies piliečiams arba asmenims be pilietybės, kurie valstybės narės prašo tarptautinės apsaugos, kai toks prašymas suprantamas taip, jog jis grindžiamas atitinkamo asmens tarptautinės apsaugos, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES, poreikiu;

| (15) | dėl asmenų, kuriems taikoma ši direktyva, valstybėms narėms nustatomos pareigos pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių šalys jos yra; |
| --- | --- |

(15)

dėl asmenų, kuriems taikoma ši direktyva, valstybėms narėms nustatomos pareigos pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių šalys jos yra;

| (16) | būtina, kad sprendimai dėl visų tarptautinės apsaugos prašymų būtų priimami remiantis faktais ir, visų pirma, kad juos priimtų institucijos, kurių darbuotojai turi tinkamų žinių ar yra tinkamai parengti tarptautinės apsaugos klausimais; |
| --- | --- |

(16)

būtina, kad sprendimai dėl visų tarptautinės apsaugos prašymų būtų priimami remiantis faktais ir, visų pirma, kad juos priimtų institucijos, kurių darbuotojai turi tinkamų žinių ar yra tinkamai parengti tarptautinės apsaugos klausimais;

| (17) | siekiant užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos prašymai būtų nagrinėjami ir sprendimai dėl jų būtų priimami objektyviai ir nešališkai, būtina, kad šioje direktyvoje numatytomis procedūromis besivadovaujantys specialistai vykdydami savo veiklą deramai laikytųsi taikytinų etikos principų; |
| --- | --- |

(17)

siekiant užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos prašymai būtų nagrinėjami ir sprendimai dėl jų būtų priimami objektyviai ir nešališkai, būtina, kad šioje direktyvoje numatytomis procedūromis besivadovaujantys specialistai vykdydami savo veiklą deramai laikytųsi taikytinų etikos principų;

| (18) | tiek valstybės narės, tiek tarptautinės apsaugos prašytojai yra suinteresuoti, kad sprendimai dėl tarptautinės apsaugos prašymų būtų priimami kuo skubiau, nedarant poveikio tinkamo ir išsamaus nagrinėjimo atlikimui; |
| --- | --- |

(18)

tiek valstybės narės, tiek tarptautinės apsaugos prašytojai yra suinteresuoti, kad sprendimai dėl tarptautinės apsaugos prašymų būtų priimami kuo skubiau, nedarant poveikio tinkamo ir išsamaus nagrinėjimo atlikimui;

| (19) | siekdamos tam tikrais atvejais sutrumpinti bendrą procedūros trukmę, valstybės narės turėtų turėti lankstumo atsižvelgdamos į savo nacionalines reikmes teikti pirmenybę bet kurio prašymo nagrinėjimui kitų, anksčiau pateiktų prašymų atžvilgiu, nenukrypdamos nuo įprastai taikomų procesinių terminų, principų ir garantijų; |
| --- | --- |

(19)

siekdamos tam tikrais atvejais sutrumpinti bendrą procedūros trukmę, valstybės narės turėtų turėti lankstumo atsižvelgdamos į savo nacionalines reikmes teikti pirmenybę bet kurio prašymo nagrinėjimui kitų, anksčiau pateiktų prašymų atžvilgiu, nenukrypdamos nuo įprastai taikomų procesinių terminų, principų ir garantijų;

| (20) | griežtai apibrėžtais atvejais, kai tikėtina, kad prašymas neturi pagrindo arba kyla didelių nacionalinio saugumo arba viešosios tvarkos problemų, valstybės narės turėtų galėti paspartinti nagrinėjimo procedūrą, visų pirma nustatydamos trumpesnius, bet pagrįstus, terminus tam tikriems procesiniams veiksmams, nedarant poveikio tinkamam ir išsamiam nagrinėjimui ir prašytojo veiksmingai galimybei naudotis šios direktyvoje numatytais pagrindiniais principais ir garantijomis; |
| --- | --- |

(20)

griežtai apibrėžtais atvejais, kai tikėtina, kad prašymas neturi pagrindo arba kyla didelių nacionalinio saugumo arba viešosios tvarkos problemų, valstybės narės turėtų galėti paspartinti nagrinėjimo procedūrą, visų pirma nustatydamos trumpesnius, bet pagrįstus, terminus tam tikriems procesiniams veiksmams, nedarant poveikio tinkamam ir išsamiam nagrinėjimui ir prašytojo veiksmingai galimybei naudotis šios direktyvoje numatytais pagrindiniais principais ir garantijomis;

| (21) | prašytojui, kuris atvyko neturėdamas dokumentų arba naudojosi padirbtais dokumentais, per se neturėtų būti automatiškai taikomos pasienio arba paspartintos procedūros, jeigu jis gali nurodyti rimtą priežastį; |
| --- | --- |

(21)

prašytojui, kuris atvyko neturėdamas dokumentų arba naudojosi padirbtais dokumentais, per se neturėtų būti automatiškai taikomos pasienio arba paspartintos procedūros, jeigu jis gali nurodyti rimtą priežastį;

| (22) | be to, atsižvelgiant į valstybių narių ir prašytojų interesus, svarbu užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos poreikiai būtų tinkamai pripažįstami jau pirmojoje instancijoje. Tuo tikslu per pirmosios instancijos procedūras prašytojams, atsižvelgiant į jų konkrečias aplinkybes, turėtų būti suteikta nemokama teisinė ir procesinė informacija. Suteikus tokią informaciją prašytojai, inter alia, geriau suprastų taikomą tvarką ir tai jiems padėtų geriau įvykdyti atitinkamas pareigas. Reikalavimas valstybėms narėms tokią informaciją teikti tik naudojantis kvalifikuotų teisininkų paslaugomis būtų neproporcingas. Todėl valstybės narės turėtų turėti galimybę naudotis tinkamiausiais tokios informacijos teikimo būdais, pavyzdžiui, kad ją teiktų nevyriausybinės organizacijos, vyriausybės institucijų specialistai arba specializuotos valstybės tarnybos; |
| --- | --- |

(22)

be to, atsižvelgiant į valstybių narių ir prašytojų interesus, svarbu užtikrinti, kad tarptautinės apsaugos poreikiai būtų tinkamai pripažįstami jau pirmojoje instancijoje. Tuo tikslu per pirmosios instancijos procedūras prašytojams, atsižvelgiant į jų konkrečias aplinkybes, turėtų būti suteikta nemokama teisinė ir procesinė informacija. Suteikus tokią informaciją prašytojai, inter alia, geriau suprastų taikomą tvarką ir tai jiems padėtų geriau įvykdyti atitinkamas pareigas. Reikalavimas valstybėms narėms tokią informaciją teikti tik naudojantis kvalifikuotų teisininkų paslaugomis būtų neproporcingas. Todėl valstybės narės turėtų turėti galimybę naudotis tinkamiausiais tokios informacijos teikimo būdais, pavyzdžiui, kad ją teiktų nevyriausybinės organizacijos, vyriausybės institucijų specialistai arba specializuotos valstybės tarnybos;

| (23) | per apeliacines procedūras prašytojams tam tikromis sąlygomis turėtų būti teikiama nemokama teisinė pagalba ir užtikrinamas atstovavimas, ir tą turėtų daryti asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę turi kompetenciją jiems teikti šias paslaugas. Be to, visais procedūros etapais prašytojai turėtų turėti teisę savo sąskaita konsultuotis su patarėjais teisės klausimais arba patarėjais, kurie pagal nacionalinę teisę gali tą daryti arba kuriems tai yra leidžiama; |
| --- | --- |

(23)

per apeliacines procedūras prašytojams tam tikromis sąlygomis turėtų būti teikiama nemokama teisinė pagalba ir užtikrinamas atstovavimas, ir tą turėtų daryti asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę turi kompetenciją jiems teikti šias paslaugas. Be to, visais procedūros etapais prašytojai turėtų turėti teisę savo sąskaita konsultuotis su patarėjais teisės klausimais arba patarėjais, kurie pagal nacionalinę teisę gali tą daryti arba kuriems tai yra leidžiama;

| (24) | viešosios tvarkos sąvoka, inter alia, gali apimti teistumą už sunkaus nusikaltimo įvykdymą; |
| --- | --- |

(24)

viešosios tvarkos sąvoka, inter alia, gali apimti teistumą už sunkaus nusikaltimo įvykdymą;

| (25) | siekiant asmenis, kuriems reikalinga apsauga, teisingai pripažinti pabėgėliais, kaip apibrėžta Ženevos konvencijos 1 straipsnyje, arba papildomą apsaugą galinčiais gauti asmenimis, kiekvienam prašytojui turėtų būti leista veiksmingai naudotis procedūromis, suteikta galimybė bendradarbiauti ir tinkamai bendrauti su kompetentingomis institucijomis, siekiant pateikti susijusius savo bylos faktus, ir turėtų būti suteiktos pakankamos procesinės garantijos pateikti savo argumentus visais procedūros etapais. Be to, pagal tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūrą paprastai turėtų būti numatyta bent: prašytojo teisė likti, kol bus priimtas sprendžiančiosios institucijos sprendimas; teisė naudotis vertėjo žodžiu paslaugomis savo argumentams pateikti, jei jį apklausia institucijos; galimybė susisiekti su Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro (toliau – JTVPK) atstovu ir organizacijomis, kurios tarptautinės apsaugos prašytojams teikia patarimus ar konsultacijas; teisė gauti atitinkamą pranešimą apie sprendimą ir to sprendimo faktines ir teisines priežastis; galimybė konsultuotis su patarėju teisės klausimais ar kitu patarėju; teisė būti informuotam apie savo teisinę padėtį lemiamais procedūros etapais ta kalba, kurią jis supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti; ir – jeigu sprendimas neigiamas – teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų pasinaudoti teisme; |
| --- | --- |

(25)

siekiant asmenis, kuriems reikalinga apsauga, teisingai pripažinti pabėgėliais, kaip apibrėžta Ženevos konvencijos 1 straipsnyje, arba papildomą apsaugą galinčiais gauti asmenimis, kiekvienam prašytojui turėtų būti leista veiksmingai naudotis procedūromis, suteikta galimybė bendradarbiauti ir tinkamai bendrauti su kompetentingomis institucijomis, siekiant pateikti susijusius savo bylos faktus, ir turėtų būti suteiktos pakankamos procesinės garantijos pateikti savo argumentus visais procedūros etapais. Be to, pagal tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūrą paprastai turėtų būti numatyta bent: prašytojo teisė likti, kol bus priimtas sprendžiančiosios institucijos sprendimas; teisė naudotis vertėjo žodžiu paslaugomis savo argumentams pateikti, jei jį apklausia institucijos; galimybė susisiekti su Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro (toliau – JTVPK) atstovu ir organizacijomis, kurios tarptautinės apsaugos prašytojams teikia patarimus ar konsultacijas; teisė gauti atitinkamą pranešimą apie sprendimą ir to sprendimo faktines ir teisines priežastis; galimybė konsultuotis su patarėju teisės klausimais ar kitu patarėju; teisė būti informuotam apie savo teisinę padėtį lemiamais procedūros etapais ta kalba, kurią jis supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti; ir – jeigu sprendimas neigiamas – teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų pasinaudoti teisme;

| (26) | siekiant užtikrinti galimybę veiksmingai naudotis nagrinėjimo procedūra, valstybės tarnautojai, kurie pirmieji susiduria su tarptautinės apsaugos siekiančiais asmenimis, visų pirma valstybės tarnautojai, stebintys sausumos ar jūrų sienas arba vykdantys patikrinimus kertant sieną, turėtų gauti reikiamą informaciją ir dalyvauti būtinuose mokymuose apie tai, kaip atpažinti ir tvarkyti tarptautinės apsaugos prašymus, inter alia, deramai atsižvelgiant į atitinkamas EPPB parengtas gaires. Valstybės tarnautojai valstybių narių teritorijoje, įskaitant pasienį, teritorinius vandenis ir tranzito zonas, esantiems trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, paprašiusiems tarptautinės apsaugos, turėtų sugebėti suteikti svarbią informaciją apie tai, kur ir kaip galima pateikti tarptautinės apsaugos prašymą. Kai tie asmenys yra valstybės narės teritoriniuose vandenyse, jie turėtų būti išlaipinami sausumoje ir jų prašymai turėtų būti nagrinėjami pagal šią direktyvą; |
| --- | --- |

(26)

siekiant užtikrinti galimybę veiksmingai naudotis nagrinėjimo procedūra, valstybės tarnautojai, kurie pirmieji susiduria su tarptautinės apsaugos siekiančiais asmenimis, visų pirma valstybės tarnautojai, stebintys sausumos ar jūrų sienas arba vykdantys patikrinimus kertant sieną, turėtų gauti reikiamą informaciją ir dalyvauti būtinuose mokymuose apie tai, kaip atpažinti ir tvarkyti tarptautinės apsaugos prašymus, inter alia, deramai atsižvelgiant į atitinkamas EPPB parengtas gaires. Valstybės tarnautojai valstybių narių teritorijoje, įskaitant pasienį, teritorinius vandenis ir tranzito zonas, esantiems trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, paprašiusiems tarptautinės apsaugos, turėtų sugebėti suteikti svarbią informaciją apie tai, kur ir kaip galima pateikti tarptautinės apsaugos prašymą. Kai tie asmenys yra valstybės narės teritoriniuose vandenyse, jie turėtų būti išlaipinami sausumoje ir jų prašymai turėtų būti nagrinėjami pagal šią direktyvą;

| (27) | jeigu trečiosios šalies piliečiai ir asmenys be pilietybės, pareiškę norą prašyti tarptautinės apsaugos, paprašo tarptautinės apsaugos, jie turėtų įvykdyti šios direktyvos ir ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos .../.../ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (6)
   (7), reikalavimus bei naudotis šiose direktyvose nustatytomis teisėmis. Tuo tikslu valstybės narės turėtų kuo greičiau registruoti tuos asmenis, kaip tarptautinės apsaugos prašytojus; |
| --- | --- |

(27)

jeigu trečiosios šalies piliečiai ir asmenys be pilietybės, pareiškę norą prašyti tarptautinės apsaugos, paprašo tarptautinės apsaugos, jie turėtų įvykdyti šios direktyvos ir ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos .../.../ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (6)
   (7), reikalavimus bei naudotis šiose direktyvose nustatytomis teisėmis. Tuo tikslu valstybės narės turėtų kuo greičiau registruoti tuos asmenis, kaip tarptautinės apsaugos prašytojus;

| (28) | siekiant sudaryti palankias sąlygas naudotis nagrinėjimo procedūra sienos perėjimo punktuose ir sulaikymo patalpose, turėtų būti galima gauti informaciją apie galimybę prašyti tarptautinės apsaugos. Pagrindinis bendravimas, būtinas, kad kompetentingos institucijos galėtų suprasti, ar asmenys pareiškia pageidavimą prašyti tarptautinės apsaugos, turėtų būti užtikrintas naudojant vertimą žodžiu; |
| --- | --- |

(28)

siekiant sudaryti palankias sąlygas naudotis nagrinėjimo procedūra sienos perėjimo punktuose ir sulaikymo patalpose, turėtų būti galima gauti informaciją apie galimybę prašyti tarptautinės apsaugos. Pagrindinis bendravimas, būtinas, kad kompetentingos institucijos galėtų suprasti, ar asmenys pareiškia pageidavimą prašyti tarptautinės apsaugos, turėtų būti užtikrintas naudojant vertimą žodžiu;

| (29) | kai kuriems prašytojams gali reikėti specialių procesinių garantijų, inter alia, dėl jų amžiaus, lyties, lytinės orientacijos, lytinės tapatybės, neįgalumo, sunkios ligos, psichikos sutrikimų arba kankinimo, žaginimo ar kitokio rimto pobūdžio psichologinio, fizinio ar seksualinio smurto pasekmių. Valstybės narės turėtų stengtis, kad prieš priimant pirmosios instancijos sprendimą būtų nustatyti prašytojai, kuriems reikia specialių procesinių garantijų. Tiems prašytojams turėtų būti suteikta tinkama parama, be kita ko, skirta pakankamai laiko, kad jiems būtų sudarytos sąlygos, būtinos, kad jie galėtų veiksmingai naudotis procedūromis ir pateikti reikiamą informaciją jų tarptautinės apsaugos prašymui pagrįsti; |
| --- | --- |

(29)

kai kuriems prašytojams gali reikėti specialių procesinių garantijų, inter alia, dėl jų amžiaus, lyties, lytinės orientacijos, lytinės tapatybės, neįgalumo, sunkios ligos, psichikos sutrikimų arba kankinimo, žaginimo ar kitokio rimto pobūdžio psichologinio, fizinio ar seksualinio smurto pasekmių. Valstybės narės turėtų stengtis, kad prieš priimant pirmosios instancijos sprendimą būtų nustatyti prašytojai, kuriems reikia specialių procesinių garantijų. Tiems prašytojams turėtų būti suteikta tinkama parama, be kita ko, skirta pakankamai laiko, kad jiems būtų sudarytos sąlygos, būtinos, kad jie galėtų veiksmingai naudotis procedūromis ir pateikti reikiamą informaciją jų tarptautinės apsaugos prašymui pagrįsti;

| (30) | kai prašytojui, kuriam reikia specialių procesinių garantijų, negali būti suteikta tinkama parama pagal paspartintą ar pasienio procedūrą, tokiam prašytojui tos procedūros turėtų būti netaikomos. Specialios procesinės garantijos, dėl kurių pobūdžio gali būti užkertamas kelias paspartintų ar pasienio procedūrų taikymui, taip pat turėtų reikšti, kad prašytojui teikiamos papildomos garantijos tuo atveju, kai jo apeliacija neturi automatinio stabdomojo poveikio, kad teisių gynimo priemonės jo konkrečiomis aplinkybėmis būtų veiksmingos; |
| --- | --- |

(30)

kai prašytojui, kuriam reikia specialių procesinių garantijų, negali būti suteikta tinkama parama pagal paspartintą ar pasienio procedūrą, tokiam prašytojui tos procedūros turėtų būti netaikomos. Specialios procesinės garantijos, dėl kurių pobūdžio gali būti užkertamas kelias paspartintų ar pasienio procedūrų taikymui, taip pat turėtų reikšti, kad prašytojui teikiamos papildomos garantijos tuo atveju, kai jo apeliacija neturi automatinio stabdomojo poveikio, kad teisių gynimo priemonės jo konkrečiomis aplinkybėmis būtų veiksmingos;

| (31) | nacionalinės priemonės, susijusios su kankinimo arba kito sunkaus fizinio ar psichologinio smurto, įskaitant seksualinį, požymių ir ženklų nustatymu ir patvirtinimu dokumentais per procedūras, kurioms taikoma ši direktyva, gali, inter alia, būti pagrįstos Kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminamo elgesio ir baudimo veiksmingo tyrimo ir patvirtinimo dokumentais vadovu (Stambulo protokolu); |
| --- | --- |

(31)

nacionalinės priemonės, susijusios su kankinimo arba kito sunkaus fizinio ar psichologinio smurto, įskaitant seksualinį, požymių ir ženklų nustatymu ir patvirtinimu dokumentais per procedūras, kurioms taikoma ši direktyva, gali, inter alia, būti pagrįstos Kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminamo elgesio ir baudimo veiksmingo tyrimo ir patvirtinimo dokumentais vadovu (Stambulo protokolu);

| (32) | siekiant užtikrinti tikrą moterų ir vyrų prašytojų lygybę, nagrinėjimo procedūros turėtų būti vykdomos atsižvelgiant į lyties aspektą. Pirmiausia asmeniniai pokalbiai turėtų būti rengiami taip, kad su persekiojimu dėl lyties susijusiose bylose ir prašytojos, ir prašytojai galėtų pasakoti apie savo patirtį. Per procedūras, pagrįstas saugios trečiosios šalies, saugios kilmės šalies ar paskesnio prašymo koncepcijomis, turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į prašymų, susijusių su lytimi, sudėtingumą; |
| --- | --- |

(32)

siekiant užtikrinti tikrą moterų ir vyrų prašytojų lygybę, nagrinėjimo procedūros turėtų būti vykdomos atsižvelgiant į lyties aspektą. Pirmiausia asmeniniai pokalbiai turėtų būti rengiami taip, kad su persekiojimu dėl lyties susijusiose bylose ir prašytojos, ir prašytojai galėtų pasakoti apie savo patirtį. Per procedūras, pagrįstas saugios trečiosios šalies, saugios kilmės šalies ar paskesnio prašymo koncepcijomis, turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į prašymų, susijusių su lytimi, sudėtingumą;

| (33) | taikydamos šią direktyvą pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau – Chartija) ir 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją valstybės narės visų pirma turėtų atsižvelgti į vaiko interesus. Įvertindamos vaiko interesus valstybės narės turėtų visų pirma tinkamai atsižvelgti į nepilnamečio gerovę ir socialinį vystymąsi, taip pat jo aplinką; |
| --- | --- |

(33)

taikydamos šią direktyvą pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją (toliau – Chartija) ir 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją valstybės narės visų pirma turėtų atsižvelgti į vaiko interesus. Įvertindamos vaiko interesus valstybės narės turėtų visų pirma tinkamai atsižvelgti į nepilnamečio gerovę ir socialinį vystymąsi, taip pat jo aplinką;

| (34) | tarptautinės apsaugos poreikių nagrinėjimo procedūros turėtų būti tokios, kad kompetentingos institucijos galėtų atidžiai nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus; |
| --- | --- |

(34)

tarptautinės apsaugos poreikių nagrinėjimo procedūros turėtų būti tokios, kad kompetentingos institucijos galėtų atidžiai nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus;

| (35) | jeigu nagrinėjant prašymą atliekama prašytojo asmens apžiūrą, tą apžiūrą turėtų atlikti tos pačios lyties asmuo. Tai neturėtų daryti poveikio saugumo sumetimais pagal nacionalinę teisę atliekamai asmens apžiūrai; |
| --- | --- |

(35)

jeigu nagrinėjant prašymą atliekama prašytojo asmens apžiūrą, tą apžiūrą turėtų atlikti tos pačios lyties asmuo. Tai neturėtų daryti poveikio saugumo sumetimais pagal nacionalinę teisę atliekamai asmens apžiūrai;

| (36) | kai prašytojas pateikia paskesnį prašymą nepateikdamas naujų įrodymų ar argumentų, būtų neproporcinga įpareigoti valstybes nares pradėti naują visapusiško nagrinėjimo procedūrą. Tais atvejais valstybės narės turėtų turėti galimybę atmesti prašymą kaip nepriimtiną pagal res judicata principą; |
| --- | --- |

(36)

kai prašytojas pateikia paskesnį prašymą nepateikdamas naujų įrodymų ar argumentų, būtų neproporcinga įpareigoti valstybes nares pradėti naują visapusiško nagrinėjimo procedūrą. Tais atvejais valstybės narės turėtų turėti galimybę atmesti prašymą kaip nepriimtiną pagal res judicata principą;

| (37) | atsižvelgiant į kitos institucijos, nei sprendžiančioji institucija, darbuotojų dalyvavimą rengiant pokalbius dėl prašymo esmės laiku, sąvoka „laiku“ turėtų būti vertinama atsižvelgiant į 31 straipsnyje numatytus terminus; |
| --- | --- |

(37)

atsižvelgiant į kitos institucijos, nei sprendžiančioji institucija, darbuotojų dalyvavimą rengiant pokalbius dėl prašymo esmės laiku, sąvoka „laiku“ turėtų būti vertinama atsižvelgiant į 31 straipsnyje numatytus terminus;

| (38) | daugeliu atvejų tarptautinės apsaugos prašoma valstybės narės pasienyje arba tranzito zonoje prieš priimant sprendimą dėl prašytojo atvykimo. Valstybės narės turėtų sugebėti užtikrinti priimtinumo ir (arba) esminio nagrinėjimo procedūras, kurios suteiktų galimybę priimti sprendimus tose vietovėse dėl tokių prašymų griežtai apibrėžtomis aplinkybėmis; |
| --- | --- |

(38)

daugeliu atvejų tarptautinės apsaugos prašoma valstybės narės pasienyje arba tranzito zonoje prieš priimant sprendimą dėl prašytojo atvykimo. Valstybės narės turėtų sugebėti užtikrinti priimtinumo ir (arba) esminio nagrinėjimo procedūras, kurios suteiktų galimybę priimti sprendimus tose vietovėse dėl tokių prašymų griežtai apibrėžtomis aplinkybėmis;

| (39) | nustatydamos, ar prašytojo kilmės šalyje įsigalėjo nesaugi padėtis, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad gautų tikslią ir naujausią informaciją iš tokių tinkamų šaltinių, kaip antai EPPB, JTVPK, Europos Taryba ir kitos atitinkamos tarptautinės organizacijos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad bet koks procedūros užbaigimo atidėjimas visiškai atitiktų jų įsipareigojimus pagal Direktyvą 2011/95/ES ir Chartijos 41 straipsnį, nedarant poveikio šioje direktyvoje nustatytų procedūrų veiksmingumui ir teisingumui; |
| --- | --- |

(39)

nustatydamos, ar prašytojo kilmės šalyje įsigalėjo nesaugi padėtis, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad gautų tikslią ir naujausią informaciją iš tokių tinkamų šaltinių, kaip antai EPPB, JTVPK, Europos Taryba ir kitos atitinkamos tarptautinės organizacijos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad bet koks procedūros užbaigimo atidėjimas visiškai atitiktų jų įsipareigojimus pagal Direktyvą 2011/95/ES ir Chartijos 41 straipsnį, nedarant poveikio šioje direktyvoje nustatytų procedūrų veiksmingumui ir teisingumui;

| (40) | svarbiausia tarptautinės apsaugos prašymo pagrįstumo aplinkybė – prašytojo saugumas jo kilmės šalyje. Kai trečiąją šalį galima laikyti saugia kilmės šalimi, valstybės narės turėtų sugebėti ją prisikirti prie saugių šalių ir daryti prielaidą, kad konkrečiam prašytojui joje yra saugu, nebent jis pateiktų priešingų argumentų; |
| --- | --- |

(40)

svarbiausia tarptautinės apsaugos prašymo pagrįstumo aplinkybė – prašytojo saugumas jo kilmės šalyje. Kai trečiąją šalį galima laikyti saugia kilmės šalimi, valstybės narės turėtų sugebėti ją prisikirti prie saugių šalių ir daryti prielaidą, kad konkrečiam prašytojui joje yra saugu, nebent jis pateiktų priešingų argumentų;

| (41) | atsižvelgiant į pasiektą reikalavimų, pagal kuriuos trečiosios šalies piliečiai ir asmenys be pilietybės priskiriami prie tarptautinės apsaugos gavėjų, suderinimo lygį, reikėtų nustatyti bendrus trečiųjų šalių priskyrimo prie saugių kilmės šalių kriterijus; |
| --- | --- |

(41)

atsižvelgiant į pasiektą reikalavimų, pagal kuriuos trečiosios šalies piliečiai ir asmenys be pilietybės priskiriami prie tarptautinės apsaugos gavėjų, suderinimo lygį, reikėtų nustatyti bendrus trečiųjų šalių priskyrimo prie saugių kilmės šalių kriterijus;

| (42) | šioje direktyvoje trečiosios šalies priskyrimas prie saugių kilmės šalių tos šalies piliečiams negali suteikti absoliučios saugumo garantijos. Dėl paties priskyrimui būtino įvertinimo pobūdžio galima atsižvelgti tik į bendras tos šalies civilines, teisines ir politines aplinkybes bei į tai, ar persekiojimo, kankinimo, nežmoniško ar žeminamo elgesio ar baudimo vykdytojams, juos pripažinus atsakingais už šiuos veiksmus toje šalyje, praktiškai yra taikomos sankcijos. Dėl šios priežasties svarbu, kad prašytojui įrodžius, jog yra pagrįstų priežasčių manyti, kad jo konkrečiomis aplinkybėmis šalis nėra saugi, su juo nebebūtų siejamas tos šalies priskyrimas prie saugių šalių; |
| --- | --- |

(42)

šioje direktyvoje trečiosios šalies priskyrimas prie saugių kilmės šalių tos šalies piliečiams negali suteikti absoliučios saugumo garantijos. Dėl paties priskyrimui būtino įvertinimo pobūdžio galima atsižvelgti tik į bendras tos šalies civilines, teisines ir politines aplinkybes bei į tai, ar persekiojimo, kankinimo, nežmoniško ar žeminamo elgesio ar baudimo vykdytojams, juos pripažinus atsakingais už šiuos veiksmus toje šalyje, praktiškai yra taikomos sankcijos. Dėl šios priežasties svarbu, kad prašytojui įrodžius, jog yra pagrįstų priežasčių manyti, kad jo konkrečiomis aplinkybėmis šalis nėra saugi, su juo nebebūtų siejamas tos šalies priskyrimas prie saugių šalių;

| (43) | valstybės narės turėtų iš esmės išnagrinėti visus prašymus, t. y. įvertinti, ar konkretus prašytojas priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip, visų pirma, kai galima pagrįstai manyti, kad prašymus išnagrinėtų ar pakankamą apsaugą suteiktų kita šalis. Visų pirma, valstybės narės neturėtų būti įpareigotos vertinti tarptautinės apsaugos prašymo esmės, kai pirmoji prieglobsčio šalis suteikia prašytojui pabėgėlio statusą ar kitą pakankamą apsaugą ir prašytojas bus pakartotinai priimtas į tą šalį; |
| --- | --- |

(43)

valstybės narės turėtų iš esmės išnagrinėti visus prašymus, t. y. įvertinti, ar konkretus prašytojas priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip, visų pirma, kai galima pagrįstai manyti, kad prašymus išnagrinėtų ar pakankamą apsaugą suteiktų kita šalis. Visų pirma, valstybės narės neturėtų būti įpareigotos vertinti tarptautinės apsaugos prašymo esmės, kai pirmoji prieglobsčio šalis suteikia prašytojui pabėgėlio statusą ar kitą pakankamą apsaugą ir prašytojas bus pakartotinai priimtas į tą šalį;

| (44) | valstybės narės neturėtų būti įpareigotos vertinti tarptautinės apsaugos prašymo esmės, kai galima pagrįstai manyti, kad dėl pakankamo ryšio su trečiąja šalimi, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje, prašytojas prašys apsaugos toje trečiojoje šalyje, ir kai yra priežasčių manyti, kad prašytojas bus priimtas arba pakartotinai priimtas į tą šalį. Valstybės narės turėtų veikti remdamosi tuo pagrindu tik tada, kai tas konkretus prašytojas būtų saugus atitinkamoje trečiojoje šalyje. Siekiant išvengti pakartotinio prašytojų judėjimo, turėtų būti nustatyti bendri principai, pagal kuriuos valstybės narės svarstytų trečiųjų šalių saugumą ar priskirtų jas prie saugių šalių; |
| --- | --- |

(44)

valstybės narės neturėtų būti įpareigotos vertinti tarptautinės apsaugos prašymo esmės, kai galima pagrįstai manyti, kad dėl pakankamo ryšio su trečiąja šalimi, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje, prašytojas prašys apsaugos toje trečiojoje šalyje, ir kai yra priežasčių manyti, kad prašytojas bus priimtas arba pakartotinai priimtas į tą šalį. Valstybės narės turėtų veikti remdamosi tuo pagrindu tik tada, kai tas konkretus prašytojas būtų saugus atitinkamoje trečiojoje šalyje. Siekiant išvengti pakartotinio prašytojų judėjimo, turėtų būti nustatyti bendri principai, pagal kuriuos valstybės narės svarstytų trečiųjų šalių saugumą ar priskirtų jas prie saugių šalių;

| (45) | be to, tam tikrų Europos trečiųjų šalių, kurios laikosi ypač aukštų žmogaus teisių ir pabėgėlių apsaugos reikalavimų, atžvilgiu valstybėms narėms turėtų būti leista nenagrinėti arba tik iš dalies nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus, kuriuos pateikė prašytojai, atvykę į jų teritoriją iš tokių Europos trečiųjų šalių; |
| --- | --- |

(45)

be to, tam tikrų Europos trečiųjų šalių, kurios laikosi ypač aukštų žmogaus teisių ir pabėgėlių apsaugos reikalavimų, atžvilgiu valstybėms narėms turėtų būti leista nenagrinėti arba tik iš dalies nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymus, kuriuos pateikė prašytojai, atvykę į jų teritoriją iš tokių Europos trečiųjų šalių;

| (46) | kai valstybės narės taiko saugios šalies koncepcijas atsižvelgdamos į kiekvieną konkretų atvejį arba priskiria šalis šiai kategorijai patvirtindamos atitinkamus sąrašus, jos, inter alia, turėtų atsižvelgti į gaires ir veiklos vadovus bei informaciją apie kilmės šalis ir veiklą, taip pat EPPB kilmės šalies informacijos ataskaitos teikimo metodiką, nurodytą 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo (8), taip pat į atitinkamas JTVPK gaires; |
| --- | --- |

(46)

kai valstybės narės taiko saugios šalies koncepcijas atsižvelgdamos į kiekvieną konkretų atvejį arba priskiria šalis šiai kategorijai patvirtindamos atitinkamus sąrašus, jos, inter alia, turėtų atsižvelgti į gaires ir veiklos vadovus bei informaciją apie kilmės šalis ir veiklą, taip pat EPPB kilmės šalies informacijos ataskaitos teikimo metodiką, nurodytą 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo (8), taip pat į atitinkamas JTVPK gaires;

| (47) | siekiant palengvinti reguliarų keitimąsi informacija apie saugios kilmės šalies, saugios trečiosios šalies ir Europos saugios trečiosios šalies koncepcijų taikymą nacionaliniu mastu ir tų koncepcijų taikymo valstybėse narėse reguliarią peržiūrą, kurią vykdo Komisija, ir pasirengti galimam tolesniam suderinimui ateityje, valstybės narės turėtų pranešti Komisijai arba ją periodiškai informuoti, kurioms trečiosioms šalims taikomos koncepcijos. Komisija turėtų reguliariai pranešti Europos Parlamentui apie savo atliktų peržiūrų rezultatus; |
| --- | --- |

(47)

siekiant palengvinti reguliarų keitimąsi informacija apie saugios kilmės šalies, saugios trečiosios šalies ir Europos saugios trečiosios šalies koncepcijų taikymą nacionaliniu mastu ir tų koncepcijų taikymo valstybėse narėse reguliarią peržiūrą, kurią vykdo Komisija, ir pasirengti galimam tolesniam suderinimui ateityje, valstybės narės turėtų pranešti Komisijai arba ją periodiškai informuoti, kurioms trečiosioms šalims taikomos koncepcijos. Komisija turėtų reguliariai pranešti Europos Parlamentui apie savo atliktų peržiūrų rezultatus;

| (48) | valstybės narės, siekdamos užtikrinti teisingą, naujausia informacija pagrįstą saugios šalies koncepcijų taikymą, turėtų reguliariai peržiūrėti padėtį tose šalyse remdamosi įvairiais informacijos šaltiniais, įskaitant visų pirma, kitų valstybių narių, EPPB, JTVPK, Europos Tarybos ir kitų susijusių tarptautinių organizacijų teikiamą informaciją. Valstybėms narėms sužinojus apie didelį pokytį žmogaus teisių srityje šalyje, kurią jos buvo priskyrusios saugioms šalims, jos turėtų užtikrinti, kad ta padėtis būtų kuo greičiau peržiūrėta ir prireikus būtų peržiūrėtas tos šalies priskyrimas saugioms šalims; |
| --- | --- |

(48)

valstybės narės, siekdamos užtikrinti teisingą, naujausia informacija pagrįstą saugios šalies koncepcijų taikymą, turėtų reguliariai peržiūrėti padėtį tose šalyse remdamosi įvairiais informacijos šaltiniais, įskaitant visų pirma, kitų valstybių narių, EPPB, JTVPK, Europos Tarybos ir kitų susijusių tarptautinių organizacijų teikiamą informaciją. Valstybėms narėms sužinojus apie didelį pokytį žmogaus teisių srityje šalyje, kurią jos buvo priskyrusios saugioms šalims, jos turėtų užtikrinti, kad ta padėtis būtų kuo greičiau peržiūrėta ir prireikus būtų peržiūrėtas tos šalies priskyrimas saugioms šalims;

| (49) | pabėgėlio arba papildomos apsaugos statuso panaikinimo atveju valstybės narės turėtų užtikrinti, kad asmenys, kurie naudojasi tarptautine apsauga, būtų tinkamai informuoti apie galimą jų statuso persvarstymą ir jiems būtų suteikta galimybė pateikti savo nuomonę prieš institucijoms priimant pagrįstą sprendimą panaikinti jų statusą; |
| --- | --- |

(49)

pabėgėlio arba papildomos apsaugos statuso panaikinimo atveju valstybės narės turėtų užtikrinti, kad asmenys, kurie naudojasi tarptautine apsauga, būtų tinkamai informuoti apie galimą jų statuso persvarstymą ir jiems būtų suteikta galimybė pateikti savo nuomonę prieš institucijoms priimant pagrįstą sprendimą panaikinti jų statusą;

| (50) | pagal pagrindinį Sąjungos teisės principą sprendimus, priimtus dėl tarptautinės apsaugos prašymo, sprendimus dėl atsisakymo atnaujinti prašymo nagrinėjimą po jo nutraukimo ir sprendimus dėl pabėgėlio arba papildomos apsaugos statuso panaikinimo, galima veiksmingai apskųsti teisme; |
| --- | --- |

(50)

pagal pagrindinį Sąjungos teisės principą sprendimus, priimtus dėl tarptautinės apsaugos prašymo, sprendimus dėl atsisakymo atnaujinti prašymo nagrinėjimą po jo nutraukimo ir sprendimus dėl pabėgėlio arba papildomos apsaugos statuso panaikinimo, galima veiksmingai apskųsti teisme;

| (51) | pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 72 straipsnį ši direktyva neturi poveikio valstybių narių pareigų, susijusių su teisėtvarkos ir vidaus saugumo užtikrinimu, vykdymui; |
| --- | --- |

(51)

pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 72 straipsnį ši direktyva neturi poveikio valstybių narių pareigų, susijusių su teisėtvarkos ir vidaus saugumo užtikrinimu, vykdymui;

| (52) | asmens duomenų tvarkymas pagal šią direktyvą valstybėse narėse vykdomas laikantis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9); |
| --- | --- |

(52)

asmens duomenų tvarkymas pagal šią direktyvą valstybėse narėse vykdomas laikantis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9);

| (53) | šia direktyva nenagrinėjama tarp valstybių narių taikoma tvarka, kuri reglamentuojama ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. .../..., kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (10)
   (11); |
| --- | --- |

(53)

šia direktyva nenagrinėjama tarp valstybių narių taikoma tvarka, kuri reglamentuojama ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. .../..., kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (10)
   (11);

| (54) | ši direktyva turėtų būti taikoma prašytojų, kuriems taikomas Reglamentas Nr. .../... (12) atžvilgiu, papildant to reglamento nuostatas ir nedarant joms poveikio; |
| --- | --- |

(54)

ši direktyva turėtų būti taikoma prašytojų, kuriems taikomas Reglamentas Nr. .../... (12) atžvilgiu, papildant to reglamento nuostatas ir nedarant joms poveikio;

| (55) | šios direktyvos įgyvendinimas turėtų būti vertinamas reguliariai; |
| --- | --- |

(55)

šios direktyvos įgyvendinimas turėtų būti vertinamas reguliariai;

| (56) | kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. nustatyti bendrą tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarką, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; |
| --- | --- |

(56)

kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. nustatyti bendrą tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarką, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

| (57) | pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (13) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamas direktyvos dalių ir atitinkamų nacionalinių perkėlimo dokumentų dalių tarpusavio ryšys. Šios direktyvos atžvilgiu teisės leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; |
| --- | --- |

(57)

pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (13) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamas direktyvos dalių ir atitinkamų nacionalinių perkėlimo dokumentų dalių tarpusavio ryšys. Šios direktyvos atžvilgiu teisės leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;

| (58) | pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir 4a straipsnio 1 dalįir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma. |
| --- | --- |

(58)

pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir 4a straipsnio 1 dalįir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma.

| (59) | pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma; |
| --- | --- |

(59)

pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

| (60) | šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažinti Chartijoje. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui ir skatinti Chartijos 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 ir 47 straipsnių taikymą ir ji turėtų būti atitinkamai įgyvendinta; |
| --- | --- |

(60)

šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažinti Chartijoje. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui ir skatinti Chartijos 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 ir 47 straipsnių taikymą ir ji turėtų būti atitinkamai įgyvendinta;

| (61) | pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo Direktyvos 2005/85/EB nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas atsiranda pagal tą direktyvą; |
| --- | --- |

(61)

pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo Direktyvos 2005/85/EB nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas atsiranda pagal tą direktyvą;

| (62) | ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su Direktyvos 2005/85/EB, nurodytos II priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, |
| --- | --- |

(62)

ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su Direktyvos 2005/85/EB, nurodytos II priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslas

Šios direktyvos tikslas – nustatyti pagal Direktyvą 2011/95/ES bendrą tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarką.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šioje direktyvoje:

| a) | Ženevos konvencija – 1951 m. liepos 28 d. Konvencija dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu; |
| --- | --- |

a)

Ženevos konvencija – 1951 m. liepos 28 d. Konvencija dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu;

| b) | tarptautinės apsaugos prašymas arba prašymas – trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pateiktas prašymas dėl valstybės narės apsaugos, kuris, kaip galima suprasti, siekia pabėgėlio statuso arba papildomos apsaugos statuso ir kuris aiškiai neprašo kitokios rūšies apsaugos, kuriai netaikoma Direktyva 2011/95/ES ir kurios galima prašyti atskirai; |
| --- | --- |

b)

tarptautinės apsaugos prašymas arba prašymas – trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pateiktas prašymas dėl valstybės narės apsaugos, kuris, kaip galima suprasti, siekia pabėgėlio statuso arba papildomos apsaugos statuso ir kuris aiškiai neprašo kitokios rūšies apsaugos, kuriai netaikoma Direktyva 2011/95/ES ir kurios galima prašyti atskirai;

| c) | prašytojas – tarptautinės apsaugos paprašęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas; |
| --- | --- |

c)

prašytojas – tarptautinės apsaugos paprašęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas;

| d) | prašytojas, kuriam reikia specialių procesinių garantijų – prašytojas, kurio galimybės naudotis teisėmis ir vykdyti pareigas, numatytas šioje direktyvoje, yra ribotos dėl asmeninių aplinkybių; |
| --- | --- |

d)

prašytojas, kuriam reikia specialių procesinių garantijų – prašytojas, kurio galimybės naudotis teisėmis ir vykdyti pareigas, numatytas šioje direktyvoje, yra ribotos dėl asmeninių aplinkybių;

| e) | galutinis sprendimas – sprendimas dėl to, ar pagal Direktyvą 2011/95/ES pabėgėlio arba papildomos apsaugos statusas bus suteiktas trečiosios šalies piliečiui ar asmeniui be pilietybės, kuriam daugiau netaikomos teisių gynimo priemonės pagal šios direktyvos V skyrių, nepriklausomai nuo to, ar dėl tokios teisių gynimo priemonės poveikio prašytojams leidžiama likti atitinkamose valstybėse narėse, laukiant rezultato; |
| --- | --- |

e)

galutinis sprendimas – sprendimas dėl to, ar pagal Direktyvą 2011/95/ES pabėgėlio arba papildomos apsaugos statusas bus suteiktas trečiosios šalies piliečiui ar asmeniui be pilietybės, kuriam daugiau netaikomos teisių gynimo priemonės pagal šios direktyvos V skyrių, nepriklausomai nuo to, ar dėl tokios teisių gynimo priemonės poveikio prašytojams leidžiama likti atitinkamose valstybėse narėse, laukiant rezultato;

| f) | sprendžiančioji institucija – bet kokia pusiau teisminė arba administracinė institucija valstybėje narėje, atsakinga už tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą ir kompetentinga priimti pirmosios instancijos sprendimus tokiais atvejais; |
| --- | --- |

f)

sprendžiančioji institucija – bet kokia pusiau teisminė arba administracinė institucija valstybėje narėje, atsakinga už tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą ir kompetentinga priimti pirmosios instancijos sprendimus tokiais atvejais;

| g) | pabėgėlis – trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuris atitinka Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio d punkto reikalavimus; |
| --- | --- |

g)

pabėgėlis – trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuris atitinka Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio d punkto reikalavimus;

| h) | papildomą apsaugą galintis gauti asmuo – trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuris atitinka Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio f punkto reikalavimus; |
| --- | --- |

h)

papildomą apsaugą galintis gauti asmuo – trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuris atitinka Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio f punkto reikalavimus;

| i) | tarptautinė apsauga – pabėgėlio statusas ir papildomos apsaugos statusas, kaip apibrėžta j ir k punktuose; |
| --- | --- |

i)

tarptautinė apsauga – pabėgėlio statusas ir papildomos apsaugos statusas, kaip apibrėžta j ir k punktuose;

| j) | pabėgėlio statusas – valstybės narės pripažinimas, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės yra pabėgėlis; |
| --- | --- |

j)

pabėgėlio statusas – valstybės narės pripažinimas, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės yra pabėgėlis;

| k) | papildomos apsaugos statusas – valstybės narės pripažinimas, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės yra papildomą apsaugą galintis gauti asmuo; |
| --- | --- |

k)

papildomos apsaugos statusas – valstybės narės pripažinimas, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės yra papildomą apsaugą galintis gauti asmuo;

| l) | nepilnametis – jaunesnis nei 18 metų trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės; |
| --- | --- |

l)

nepilnametis – jaunesnis nei 18 metų trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės;

| m) | nelydimas nepilnametis – nelydimas nepilnametis, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio l punkte; |
| --- | --- |

m)

nelydimas nepilnametis – nelydimas nepilnametis, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio l punkte;

| n) | atstovas – asmuo arba organizacija, kompetentingų institucijų paskirti, kad padėtų ir atstovautų nelydimam nepilnamečiui per šioje direktyvoje numatytas procedūras, kad užtikrintų vaiko interesus ir, kai būtina, naudotųsi veiksnumu nepilnamečio labui. Kai nepilnamečio atstovu yra paskirta organizacija, ji paskiria atsakingą asmenį, kuris vykdo atstovo pareigas nelydimo nepilnamečio atžvilgiu pagal šią direktyvą; |
| --- | --- |

n)

atstovas – asmuo arba organizacija, kompetentingų institucijų paskirti, kad padėtų ir atstovautų nelydimam nepilnamečiui per šioje direktyvoje numatytas procedūras, kad užtikrintų vaiko interesus ir, kai būtina, naudotųsi veiksnumu nepilnamečio labui. Kai nepilnamečio atstovu yra paskirta organizacija, ji paskiria atsakingą asmenį, kuris vykdo atstovo pareigas nelydimo nepilnamečio atžvilgiu pagal šią direktyvą;

| o) | tarptautinės apsaugos panaikinimas – kompetentingos institucijos sprendimas atšaukti, nutraukti arba atsisakyti atnaujinti asmens pabėgėlio arba papildomos apsaugos statusą pagal Direktyvą 2011/95/ES; |
| --- | --- |

o)

tarptautinės apsaugos panaikinimas – kompetentingos institucijos sprendimas atšaukti, nutraukti arba atsisakyti atnaujinti asmens pabėgėlio arba papildomos apsaugos statusą pagal Direktyvą 2011/95/ES;

| p) | likti valstybėje narėje – likti valstybės narės, kurioje buvo paprašyta tarptautinės apsaugos arba kurioje prašymas yra nagrinėjamas, teritorijoje, įskaitant pasienį ar tranzito zonas; |
| --- | --- |

p)

likti valstybėje narėje – likti valstybės narės, kurioje buvo paprašyta tarptautinės apsaugos arba kurioje prašymas yra nagrinėjamas, teritorijoje, įskaitant pasienį ar tranzito zonas;

| q) | paskesnis prašymas – vėlesnis tarptautinės apsaugos prašymas priėmus galutinį sprendimą dėl ankstesnio prašymo, įskaitant atvejus, kai prašytojas tiesiogiai atsiėmė savo prašymą, ir atvejus, kai sprendžiančioji institucija atmetė prašymą po to, kai jis buvo netiesiogiai atsiimtas pagal 28 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

q)

paskesnis prašymas – vėlesnis tarptautinės apsaugos prašymas priėmus galutinį sprendimą dėl ankstesnio prašymo, įskaitant atvejus, kai prašytojas tiesiogiai atsiėmė savo prašymą, ir atvejus, kai sprendžiančioji institucija atmetė prašymą po to, kai jis buvo netiesiogiai atsiimtas pagal 28 straipsnio 1 dalį.

3 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Ši direktyva taikoma visiems tarptautinės apsaugos prašymams, pateiktiems valstybių narių teritorijoje, įskaitant pasienį, teritorinius vandenis arba tranzito zonas, ir tarptautinės apsaugos panaikinimui.

2.   Ši direktyva netaikoma diplomatinio arba teritorinio prieglobsčio prašymams, kurie pateikiami valstybių narių atstovybėms.

3.   Valstybės narės gali nuspręsti taikyti šią direktyvą procedūroms, taikomoms sprendžiant dėl kitokios apsaugos prašymų, kurie nepatenka į Direktyvos 2011/95/ES taikymo sritį.

4 straipsnis

Atsakingos institucijos

1.   Visoms procedūroms valstybės narės paskiria sprendžiančiąją instituciją, kuri bus atsakinga už tinkamą prašymų nagrinėjimą pagal šią direktyvą. Valstybės narės užtikrina, kad tokia institucija turėtų tinkamus išteklius, įskaitant pakankamą kompetentingų darbuotojų skaičių, kad galėtų savo užduotis atlikti pagal šią direktyvą.

2.   Valstybės narės gali numatyti, kad kita institucija, nei nurodytoji 1 dalyje, yra atsakinga:

| a) | svarstant bylas pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... (14) ir |
| --- | --- |

a)

svarstant bylas pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... (14) ir

| b) | leidimo atvykti į šalį suteikimą arba atsisakymą jį suteikti pagal 43 straipsnyje nustatytą tvarką, taikant tame straipsnyje nustatytas sąlygas ir remiantis sprendžiančiosios institucijos pagrįsta nuomone. |
| --- | --- |

b)

leidimo atvykti į šalį suteikimą arba atsisakymą jį suteikti pagal 43 straipsnyje nustatytą tvarką, taikant tame straipsnyje nustatytas sąlygas ir remiantis sprendžiančiosios institucijos pagrįsta nuomone.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodytos spendžiančiosios institucijos darbuotojai būtų tinkamai apmokyti. Tuo tikslu valstybės narės numato atitinkamą mokymą, kuris apima Reglamento (ES) Nr. 439/2010 6 straipsnio 4 dalies a–e punktuose išvardytus klausimus. Valstybės narės taip pat atsižvelgia į Europos prieglobsčio paramos biuro (toliau – EPPB) rengiamus ir plėtojamus atitinkamus mokymus. Pokalbius su prašytojais pagal šią direktyvą vykdantys asmenys taip pat turi turėti bendrą supratimą apie problemas, kurios gali neigiamai atsiliepti prašytojų galimybei būti apklausiamais per pokalbį, pavyzdžiui, apie požymius, kad prašytojas galėjo būti praeityje kankinamas.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad pagal 2 dalį paskyrus instituciją, jos darbuotojai turėtų tinkamų žinių arba dalyvautų būtinuose mokymuose, kad galėtų vykdyti savo pareigas įgyvendindami šią direktyvą.

5.   Tarptautinės apsaugos prašymus, vienoje valstybėje pateiktus kitos valstybės narės institucijoms, kurios joje vykdo pasienio arba imigracijos kontrolę, nagrinėja ta valstybė narė, kurios teritorijoje pateiktas prašymas.

5 straipsnis

Palankesnės nuostatos

Valstybės narės gali nustatyti arba toliau taikyti palankesnius tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos reikalavimus, jeigu tie reikalavimai neprieštarauja šiai direktyvai.

II SKYRIUS

PAGRINDINIAI PRINCIPAI IR GARANTIJOS

6 straipsnis

Galimybė naudotis procedūra

1.   Asmeniui paprašius tarptautinės apsaugos kompetentingos pagal nacionalinę teisę tokius prašymus registruoti institucijos, registracija atliekama ne vėliau kaip per tris darbo dienas nuo prašymo dienos.

Jeigu tarptautinės apsaugos prašoma kitų institucijų, kurios, tikėtina, gali gauti tokių prašymų, tačiau nėra kompetentingos juos registruoti pagal nacionalinę teisę, valstybės narės užtikrina, kad tokiu atveju registracija būtų vykdoma ne vėliau kaip per šešias dienas nuo prašymo dienos.

Valstybės narės užtikrina, kad tos kitos institucijos, kurių, tikėtina, gali būti prašoma tarptautinės apsaugos, kaip antai policija, sienos apsaugos tarnyba, imigracijos tarnybos ir sulaikymo įstaigos darbuotojai, gautų atitinkamą informaciją ir jiems būtų teikiamas reikiamo lygio mokymas, atitinkantis jų užduotis bei pareigas, ir jiems būtų nurodyta informuoti prašytojus, kam ir kaip pateikti tarptautinės apsaugos prašymus.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad tarptautinės apsaugos paprašęs asmuo turėtų veiksmingą galimybę prašymą pateikti kuo greičiau. Kai prašytojas nepateikia savo prašymo, valstybės narės gali atitinkamai taikyti 28 straipsnį.

3.   Nedarant poveikio 2 daliai, valstybės narės gali reikalauti, kad tarptautinės apsaugos prašymai būtų pateikti asmeniškai ir (arba) nurodytoje vietoje.

4.   Nepaisant 3 dalies, laikoma, kad tarptautinės apsaugos prašymas yra pateiktas, kai atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos gauna prašytojo pateiktą blanką arba oficialų pranešimą, kai tai numatyta nacionalinėje teisėje.

5.   Jeigu dėl vienu metu didelio trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės prašomos tarptautinės apsaugos skaičiaus praktiškai labai sunku laikytis 1 dalyje nustatyto termino, valstybės narės gali numatyti, kad tas terminas pratęsiamas iki 10 darbo dienų.

7 straipsnis

Išlaikomų asmenų arba nepilnamečių vardu pateikti prašymai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas veiksnus suaugęs asmuo turėtų teisę prašyti tarptautinės apsaugos savo vardu.

2.   Valstybės narės gali numatyti, kad prašytojas prašytų tarptautinės apsaugos išlaikomų asmenų vardu. Tokiais atvejais valstybės narės užtikrina, kad suaugę išlaikomi asmenys duotų sutikimą pateikti prašymą jų vardu, o nedavę sutikimo – turėtų galimybę pateikti prašymą savo pačių vardu.

Reikalaujama, kad sutikimas būtų duotas prašymo pateikimo metu arba vėliausiai asmeninio pokalbio su suaugusiu išlaikomu asmeniu metu. Prieš paprašomas duoti sutikimą, kiekvienas išlaikomas suaugęs asmuo privačiai informuojamas apie atitinkamas procesines prašymo pateikimo jo vardu pasekmes ir apie jo teisę pateikti atskirą tarptautinės apsaugos prašymą.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nepilnametis turėtų teisę prašyti tarptautinės apsaugos savo vardu, jeigu pagal atitinkamos valstybės narės teisę jis turi procesinį veiksnumą, arba per savo tėvus ar kitus suaugusius šeimos narius, arba pagal atitinkamos valstybės narės teisę arba praktiką už jį atsakingą suaugusį asmenį, arba per atstovą.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (15) 10 straipsnyje nurodytos atitinkamos įstaigos turėtų teisę teikti tarptautinės apsaugos prašymą nelydimo nepilnamečio vardu, jeigu, atsižvelgdamos į jo asmeninės padėties individualų vertinimą, tos įstaigos mano, kad nepilnamečiui gali būti reikalinga apsauga pagal Direktyvą 2011/95/ES.

5.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose gali nustatyti:

| a) | atvejus, kai nepilnametis gali pateikti prašymą savo vardu; |
| --- | --- |

a)

atvejus, kai nepilnametis gali pateikti prašymą savo vardu;

| b) | atvejus, kai nelydimo nepilnamečio prašymą turi pateikti atstovas, kaip nustatyta 25 straipsnio 1 dalies a punkte; |
| --- | --- |

b)

atvejus, kai nelydimo nepilnamečio prašymą turi pateikti atstovas, kaip nustatyta 25 straipsnio 1 dalies a punkte;

| c) | atvejus, kai tarptautinės apsaugos prašymo pateikimas taip pat laikomas prašymo suteikti tarptautinę apsaugą santuokos nesudariusiam nepilnamečiui pateikimu. |
| --- | --- |

c)

atvejus, kai tarptautinės apsaugos prašymo pateikimas taip pat laikomas prašymo suteikti tarptautinę apsaugą santuokos nesudariusiam nepilnamečiui pateikimu.

8 straipsnis

Informavimas ir konsultavimas sulaikymo patalpose ir sienos perėjimo punktuose

1.   Esant požymiams, kad trečiosios šalies piliečiai ar asmenys be pilietybės, laikomi sulaikymo patalpose ar sienos perėjimo punktuose, įskaitant tranzito zonas prie išorės sienų, gali pageidauti prašyti tarptautinės apsaugos, valstybės narės jiems suteikia informaciją, kaip tai padaryti. Tose sulaikymo patalpose ir perėjimo punktuose valstybės narės užtikrina vertimą žodžiu, jeigu jo reikia siekiant sudaryti sąlygas naudotis prieglobsčio procedūra.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojams patariančios ir juos konsultuojančios organizacijos ir asmenys turėtų veiksmingą galimybę susitikti su prašytojais, esančiais sienos perėjimo punktuose, įskaitant tranzito zonas, prie išorės sienų. Valstybės narės gali nustatyti taisykles, reglamentuojančias tokių organizacijų ir asmenų buvimą tuose sienos perėjimo punktuose, ir visų pirma nustatyti, kad galimybė susitikti suteikiama gavus valstybių narių kompetentingų institucijų sutikimą. Tokios galimybės susitikti apribojimai gali būti nustatyti tik tais atvejais, kai pagal nacionalinę teisę jie yra objektyviai būtini siekiant atitinkamuose sienos perėjimo punktuose užtikrinti saugumą, viešąją tvarką ar atitinkamų perėjimo punktų administracinį valdymą, jeigu tokiu būdu galimybė susitikti nėra itin apribojama arba susitikti tampa neįmanoma.

9 straipsnis

Teisė likti valstybėje narėje prašymo nagrinėjimo metu

1.   Tik taikant šią tvarką prašytojams leidžiama likti valstybėje narėje, kol sprendžiančioji institucija priima sprendimą pagal pirmosios instancijos procedūras, nustatytas III skyriuje. Ta teisė likti nesuteikia teisės į leidimą gyventi šalyje.

2.   Valstybės narės gali daryti išimtį tik tais atvejais, kai asmuo pateikia paskesnį prašymą, nurodytą 41 straipsnyje, arba kai jos atitinkamai perduoda arba išduoda asmenį kitai valstybei narei, remdamosi įsipareigojimais pagal Europos arešto orderį (16) arba kitais įsipareigojimais, arba įsipareigojimais trečiajai šaliai arba tarptautiniams baudžiamiesiems teismams.

3.   Valstybė narė pagal 2 dalį gali išduoti prašytoją trečiajai šaliai, tik jeigu kompetentingos institucijos yra įsitikinusios, kad priėmus sprendimą dėl išdavimo asmuo nebus tiesiogiai arba netiesiogiai grąžintas pažeidžiant tos valstybės narės tarptautinius įsipareigojimus ir įsipareigojimus Sąjungai.

10 straipsnis

Prašymų nagrinėjimo reikalavimai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad tarptautinės apsaugos prašymai nebūtų nei atmetami, nei nenagrinėjami vien dėl to, kad jie nebuvo pateikti nedelsiant.

2.   Nagrinėdama tarptautinės apsaugos prašymus sprendžiančioji institucija visų pirma nustato, ar prašytojai priskirtini prie pabėgėlių, ir, jeigu ne – nustato, ar jie gali gauti papildomą apsaugą.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančiosios institucijos sprendimai dėl tarptautinės apsaugos prašymų būtų priimami po tinkamo nagrinėjimo. Tuo tikslu valstybės narės užtikrina, kad:

| a) | prašymai būtų nagrinėjami ir sprendimai priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai; |
| --- | --- |

a)

prašymai būtų nagrinėjami ir sprendimai priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai;

| b) | būtų gaunama tiksli naujausia informacija iš įvairių šaltinių, pavyzdžiui, iš EPPB ir JTVPK ir atitinkamų tarptautinių žmogaus teisių organizacijų, apie bendrą vyraujančią padėtį prašytojų kilmės šalyse ir, jei būtina, šalyse, kurias jie kirto tranzitu, ir kad tokia informacija būtų prieinama už prašymų nagrinėjimą ir sprendimų priėmimą atsakingiems darbuotojams; |
| --- | --- |

b)

būtų gaunama tiksli naujausia informacija iš įvairių šaltinių, pavyzdžiui, iš EPPB ir JTVPK ir atitinkamų tarptautinių žmogaus teisių organizacijų, apie bendrą vyraujančią padėtį prašytojų kilmės šalyse ir, jei būtina, šalyse, kurias jie kirto tranzitu, ir kad tokia informacija būtų prieinama už prašymų nagrinėjimą ir sprendimų priėmimą atsakingiems darbuotojams;

| c) | prašymus nagrinėjantys ir sprendimus priimantys darbuotojai žinotų apie atitinkamus reikalavimus, taikytinus prieglobsčio ir pabėgėlių teisės srityje; |
| --- | --- |

c)

prašymus nagrinėjantys ir sprendimus priimantys darbuotojai žinotų apie atitinkamus reikalavimus, taikytinus prieglobsčio ir pabėgėlių teisės srityje;

| d) | prašymus nagrinėjantiems ir sprendimus priimantiems darbuotojams suteikiama galimybė, kai tai būtina, tartis su ekspertais konkrečių sričių, kaip antai medicinos, kultūros, religijos, su vaikais susijusiais ar lyčių, klausimais. |
| --- | --- |

d)

prašymus nagrinėjantiems ir sprendimus priimantiems darbuotojams suteikiama galimybė, kai tai būtina, tartis su ekspertais konkrečių sričių, kaip antai medicinos, kultūros, religijos, su vaikais susijusiais ar lyčių, klausimais.

4.   V skyriuje nurodytos institucijos per sprendžiančiąją instituciją, prašytoją arba kitu būdu turi gauti bendrą 3 dalies b punkte nurodytą informaciją, reikalingą jų darbui atlikti.

5.   Valstybės narės numato dokumentų, susijusių su prašymų nagrinėjimu, vertimo taisykles.

11 straipsnis

Sprendžiančiosios institucijos sprendimui taikomi reikalavimai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendimai dėl tarptautinės apsaugos prašymų būtų pateikti raštu.

2.   Valstybės narės taip pat užtikrina, kad tais atvejais, kai pabėgėlio statuso ir (arba) papildomos apsaugos statuso prašymas atmetamas, sprendime būtų nurodomos faktinės bei teisinės priežastys ir raštu pateikiama informacija apie tai, kaip galima apskųsti neigiamą sprendimą.

Valstybėms narėms nereikia kartu su neigiamu sprendimu raštu pateikti informacijos, kaip apskųsti tą sprendimą tais atvejais, kai prašytojui tokia informacija buvo pateikta anksčiau raštu arba jam prieinamomis elektroninėmis priemonėmis.

3.   Pagal 7 straipsnio 2 dalį ir kai prašymas yra grindžiamas tokiais pačiais pagrindais, valstybės narės gali priimti bendrą sprendimą, taikomą visiems išlaikomiems asmenims, išskyrus atvejus, kai taip darant būtų atskleistos konkrečios prašytojo aplinkybės, dėl kurių galėtų kilti grėsmė jo interesams, visų pirma tai susiję su persekiojimo dėl lyties, lytinės orientacijos, lytinės tapatybės ir (arba) amžiaus atvejais.Tokiais atvejais dėl asmens priimamas atskiras sprendimas.

12 straipsnis

Prašytojams numatytos garantijos

1.   Atsižvelgdamos į III skyriuje numatytas procedūras valstybės narės užtikrina, kad visi prašytojai galėtų naudotis šiomis garantijomis:

| a) | jie gauna informaciją apie taikytiną procedūrą ir apie savo teises ir pareigas tos procedūros metu bei galimas savo pareigų nesilaikymo ir nebendradarbiavimo su institucijomis pasekmes ta kalba, kurią supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti. Jiems turi būti pranešta apie laiką, jiems prieinamas priemones, siekiant įvykdyti pareigą suteikti Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnyje nurodytą informaciją, taip pat apie pasekmes kylančias tiesiogiai ar netiesiogiai atsiėmus prašymą. Ta informacija suteikiama laiku, kad jie galėtų pasinaudoti šia direktyva užtikrinamomis teisėmis ir įvykdytų 13 straipsnyje nurodytas pareigas; |
| --- | --- |

a)

jie gauna informaciją apie taikytiną procedūrą ir apie savo teises ir pareigas tos procedūros metu bei galimas savo pareigų nesilaikymo ir nebendradarbiavimo su institucijomis pasekmes ta kalba, kurią supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti. Jiems turi būti pranešta apie laiką, jiems prieinamas priemones, siekiant įvykdyti pareigą suteikti Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnyje nurodytą informaciją, taip pat apie pasekmes kylančias tiesiogiai ar netiesiogiai atsiėmus prašymą. Ta informacija suteikiama laiku, kad jie galėtų pasinaudoti šia direktyva užtikrinamomis teisėmis ir įvykdytų 13 straipsnyje nurodytas pareigas;

| b) | kai būtina, jiems suteikiamos vertimo žodžiu paslaugos pateikiant savo argumentus kompetentingoms institucijoms. Valstybės narės mano, kad būtina suteikti tas paslaugas bent tuomet, kai prašytojas turi dalyvauti pokalbyje, kaip nurodyta 14, 15, 16, 17 ir 34 straipsniuose, ir tinkamas bendravimas negali būti užtikrintas nesuteikus tokių paslaugų. Tuo atveju ir kitais atvejais, kai kompetentingos institucijos kviečia prašytoją, už tas paslaugas sumokama iš valstybės lėšų; |
| --- | --- |

b)

kai būtina, jiems suteikiamos vertimo žodžiu paslaugos pateikiant savo argumentus kompetentingoms institucijoms. Valstybės narės mano, kad būtina suteikti tas paslaugas bent tuomet, kai prašytojas turi dalyvauti pokalbyje, kaip nurodyta 14, 15, 16, 17 ir 34 straipsniuose, ir tinkamas bendravimas negali būti užtikrintas nesuteikus tokių paslaugų. Tuo atveju ir kitais atvejais, kai kompetentingos institucijos kviečia prašytoją, už tas paslaugas sumokama iš valstybės lėšų;

| c) | neatimama galimybė jiems bendrauti su JTVPK arba bet kokia kita organizacija, teikiančia teisinius patarimus prašytojams ar kitas konsultacijas pagal atitinkamos valstybės narės teisę; |
| --- | --- |

c)

neatimama galimybė jiems bendrauti su JTVPK arba bet kokia kita organizacija, teikiančia teisinius patarimus prašytojams ar kitas konsultacijas pagal atitinkamos valstybės narės teisę;

| d) | pagal 23 straipsnio 1 dalį suteikiama galimybė jiems, ir, jei taikytina, jų patarėjams teisės klausimais ar kitiems patarėjams susipažinti su informacija, nurodyta 10 straipsnio 3 dalies b punkte, ir ekspertų pateikta informacija, nurodyta 10 straipsnio 3 dalies d punkte, jeigu sprendžiančioji institucija atsižvelgė į tą informaciją priimdama sprendimą dėl jų prašymo; |
| --- | --- |

d)

pagal 23 straipsnio 1 dalį suteikiama galimybė jiems, ir, jei taikytina, jų patarėjams teisės klausimais ar kitiems patarėjams susipažinti su informacija, nurodyta 10 straipsnio 3 dalies b punkte, ir ekspertų pateikta informacija, nurodyta 10 straipsnio 3 dalies d punkte, jeigu sprendžiančioji institucija atsižvelgė į tą informaciją priimdama sprendimą dėl jų prašymo;

| e) | apie sprendžiančiosios institucijos sprendimą dėl jų prašymo jiems pranešama per pagrįstą laiką. Jeigu prašytojui teisiškai atstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, valstybė narė gali pasirinkti pranešti apie sprendimą pastarajam, o ne prašytojui; |
| --- | --- |

e)

apie sprendžiančiosios institucijos sprendimą dėl jų prašymo jiems pranešama per pagrįstą laiką. Jeigu prašytojui teisiškai atstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, valstybė narė gali pasirinkti pranešti apie sprendimą pastarajam, o ne prašytojui;

| f) | apie sprendžiančiosios institucijos sprendimo rezultatą jiems pranešama ta kalba, kurią jie supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti, kai jiems nepadeda arba neatstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas. Pateiktoje informacijoje turi būti nurodyta, kaip apskųsti neigiamą sprendimą pagal 11 straipsnio 2 dalies nuostatas. |
| --- | --- |

f)

apie sprendžiančiosios institucijos sprendimo rezultatą jiems pranešama ta kalba, kurią jie supranta arba, kaip pagrįstai manoma, turėtų suprasti, kai jiems nepadeda arba neatstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas. Pateiktoje informacijoje turi būti nurodyta, kaip apskųsti neigiamą sprendimą pagal 11 straipsnio 2 dalies nuostatas.

2.   Taikant V skyriuje numatytas procedūras, valstybės narės užtikrina, kad visiems prašytojams būtų užtikrintos garantijos, lygiavertės nurodytosioms 1 dalies b, c, d ir e punktuose.

13 straipsnis

Prašytojų pareigos

1.   Valstybės narės prašytojams nustato pareigą bendradarbiauti su kompetentingomis institucijomis nustatant jų tapatybę ir kitą Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją. Valstybės narės gali nustatyti kitas pareigas prašytojams bendradarbiauti su kompetentingomis institucijomis tiek, kiek tokios pareigos yra būtinos prašymui nagrinėti.

2.   Visų pirma valstybės narės gali numatyti, kad:

| a) | prašytojai turėtų pranešti apie save kompetentingoms institucijoms arba į jas atvykti asmeniškai nedelsdami arba nurodytu laiku; |
| --- | --- |

a)

prašytojai turėtų pranešti apie save kompetentingoms institucijoms arba į jas atvykti asmeniškai nedelsdami arba nurodytu laiku;

| b) | prašytojai turėtų pateikti turimus dokumentus, svarbius prašymo nagrinėjimui, pavyzdžiui, pasus; |
| --- | --- |

b)

prašytojai turėtų pateikti turimus dokumentus, svarbius prašymo nagrinėjimui, pavyzdžiui, pasus;

| c) | prašytojai turėtų pranešti kompetentingoms institucijoms apie savo dabartinę gyvenamąją vietą arba adresą ir neatidėliodami informuoti jas apie tokios gyvenamosios vietos arba adreso pasikeitimą. Valstybės narės gali numatyti, kad prašytojas turi būti pasiekiamas naujausioje jo gyvenamojoje vietoje arba tuo adresu, kurį jis atitinkamai nurodė; |
| --- | --- |

c)

prašytojai turėtų pranešti kompetentingoms institucijoms apie savo dabartinę gyvenamąją vietą arba adresą ir neatidėliodami informuoti jas apie tokios gyvenamosios vietos arba adreso pasikeitimą. Valstybės narės gali numatyti, kad prašytojas turi būti pasiekiamas naujausioje jo gyvenamojoje vietoje arba tuo adresu, kurį jis atitinkamai nurodė;

| d) | kompetentingos institucijos gali atlikti prašytojo asmens apžiūrą ir daiktų, kuriuos jis turi su savimi, patikrinimą. Nedarant poveikio apžiūroms ir patikrinimams, atliekamiems saugumo sumetimais, prašytojo asmens apžiūrą pagal šią direktyvą atlieka tos pačios lyties asmuo visapusiškai laikantis žmogaus orumo ir fizinės bei psichologinės neliečiamybės principų; |
| --- | --- |

d)

kompetentingos institucijos gali atlikti prašytojo asmens apžiūrą ir daiktų, kuriuos jis turi su savimi, patikrinimą. Nedarant poveikio apžiūroms ir patikrinimams, atliekamiems saugumo sumetimais, prašytojo asmens apžiūrą pagal šią direktyvą atlieka tos pačios lyties asmuo visapusiškai laikantis žmogaus orumo ir fizinės bei psichologinės neliečiamybės principų;

| e) | kompetentingos institucijos gali prašytoją nufotografuoti; ir |
| --- | --- |

e)

kompetentingos institucijos gali prašytoją nufotografuoti; ir

| f) | kompetentingos institucijos gali įrašyti prašytojo žodinius pareiškimus, jeigu prieš tai jis buvo apie tai informuotas. |
| --- | --- |

f)

kompetentingos institucijos gali įrašyti prašytojo žodinius pareiškimus, jeigu prieš tai jis buvo apie tai informuotas.

14 straipsnis

Asmeninis pokalbis

1.   Prieš sprendžiančiajai institucijai priimant sprendimą, prašytojui suteikiama galimybė atvykti asmeninio pokalbio dėl tarptautinės apsaugos prašymo su asmeniu, pagal nacionalinę teisę kompetentingu vykdyti tokius pokalbius. Asmeninius pokalbius dėl tarptautinės apsaugos prašymo esmės vykdo sprendžiančiosios institucijos darbuotojai. Ši pastraipa nedaro poveikio 42 straipsnio 2 dalies b punktui.

Kai dėl daugelio trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės vienu metu pateiktų tarptautinės apsaugos prašymų sprendžiančioji institucija praktiškai negali laiku surengti pokalbių dėl kiekvieno prašymo esmės, valstybės narės gali numatyti, kad rengiant tokius pokalbius laikinai dalyvautų kitos institucijos darbuotojai. Tokiais atvejais tos kitos institucijos darbuotojams iš anksto surengiami atitinkami mokymai, kurie apima Reglamento (ES) Nr. 439/2010 6 straipsnio 4 dalies a–e punktuose išvardytus klausimus. Asmeninius pokalbius su prašytojais pagal šią direktyvą vykdantys asmenys taip pat turi turėti bendrą supratimą apie problemas, kurios gali neigiamai atsiliepti prašytojo galimybei dalyvauti pokalbyje, pavyzdžiui, apie požymius, kad prašytojas galėjo būti praeityje kankinamas.

Kai asmuo tarptautinės apsaugos prašymą pateikė jo išlaikomų asmenų vardu, kiekvienam jo išlaikomam suaugusiajam turi būti suteikta asmeninio pokalbio galimybė.

Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose gali nustatyti atvejus, kai asmeninio pokalbio galimybė suteikiama nepilnamečiui.

2.   Asmeninio pokalbio dėl prašymo esmės gali nebūti, kai:

| a) | sprendžiančioji institucija gali priimti teigiamą sprendimą dėl pabėgėlio statuso remdamasi turimais įrodymais; arba |
| --- | --- |

a)

sprendžiančioji institucija gali priimti teigiamą sprendimą dėl pabėgėlio statuso remdamasi turimais įrodymais; arba

| b) | sprendžiančioji institucija mano, kad prašytojas nėra tinkamas pokalbiui arba su juo negalima kalbėtis dėl ilgalaikių nuo jo nepriklausančių aplinkybių. Jeigu kyla abejonių, sprendžiančioji institucija konsultuojasi su medicinos specialistu, kad nustatytų, ar prašytojo būklė, dėl kurios jis nėra tinkamas pokalbiui arba su juo negalima kalbėtis, yra laikina, ar ilgalaikio pobūdžio. |
| --- | --- |

b)

sprendžiančioji institucija mano, kad prašytojas nėra tinkamas pokalbiui arba su juo negalima kalbėtis dėl ilgalaikių nuo jo nepriklausančių aplinkybių. Jeigu kyla abejonių, sprendžiančioji institucija konsultuojasi su medicinos specialistu, kad nustatytų, ar prašytojo būklė, dėl kurios jis nėra tinkamas pokalbiui arba su juo negalima kalbėtis, yra laikina, ar ilgalaikio pobūdžio.

Kai asmeninis pokalbis nevykdomas pagal b punktą arba, kai taikytina, su išlaikomu asmeniu, dedamos pagrįstos pastangos leisti prašytojui arba išlaikomam asmeniui pateikti papildomą informaciją.

3.   Tai, kad asmeninis pokalbis nevykdomas pagal šį straipsnį, netrukdo sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimą dėl tarptautinės apsaugos prašymo.

4.   Tai, kad asmeninis pokalbis nevykdomas pagal 2 dalies b punktą, neigiamai nepaveikia sprendžiančiosios institucijos sprendimo.

5.   Nepriklausomai nuo 28 straipsnio 1 dalies, valstybės narės, spręsdamos dėl tarptautinės apsaugos prašymo, gali atsižvelgti į tą faktą, kad prašytojas neatvyko asmeninio pokalbio, nebent jis turėjo pateisinamų priežasčių neatvykti.

15 straipsnis

Asmeniniam pokalbiui taikomi reikalavimai

1.   Asmeninis pokalbis paprastai vyksta nedalyvaujant šeimos nariams, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija mano, kad tinkamam nagrinėjimui reikia, kad dalyvautų kiti šeimos nariai.

2.   Asmeninis pokalbis vyksta sąlygomis, kuriomis užtikrinamas tinkamas konfidencialumas.

3.   Valstybės narės imasi atitinkamų veiksmų, kad užtikrintų, jog asmeniniai pokalbiai vyktų tokiomis sąlygomis, kuriomis prašytojai galėtų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis. Tuo tikslu valstybės narės:

| a) | užtikrina, kad pokalbį vykdantis asmuo būtų kompetentingas atsižvelgti į prašymo asmenines ir bendrąsias aplinkybes, įskaitant prašytojo kultūrinę kilmę, lytį, lytinę orientaciją, lytinę tapatybę ar pažeidžiamumą; |
| --- | --- |

a)

užtikrina, kad pokalbį vykdantis asmuo būtų kompetentingas atsižvelgti į prašymo asmenines ir bendrąsias aplinkybes, įskaitant prašytojo kultūrinę kilmę, lytį, lytinę orientaciją, lytinę tapatybę ar pažeidžiamumą;

| b) | kai įmanoma, užtikrina, kad pokalbį su prašytoju vykdytų tos pačios lyties asmuo, jeigu prašytojas to pageidauja, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija turi pagrindo manyti, kad toks prašymas pateikiamas dėl priežasčių, nesusijusių su tuo, kad prašytojui kyla sunkumų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis; |
| --- | --- |

b)

kai įmanoma, užtikrina, kad pokalbį su prašytoju vykdytų tos pačios lyties asmuo, jeigu prašytojas to pageidauja, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija turi pagrindo manyti, kad toks prašymas pateikiamas dėl priežasčių, nesusijusių su tuo, kad prašytojui kyla sunkumų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis;

| c) | parenka vertėją žodžiu, kuris gali užtikrinti tinkamą prašytojo ir pokalbį vykdančio asmens bendravimą. Bendraujama prašytojo pasirinkta kalba, nebent jis supranta kitą kalbą ir ja gali aiškiai bendrauti. Kai įmanoma, valstybės narės užtikrina tos pačios lyties vertėjo žodžiu paslaugas, jeigu prašytojas to pageidauja, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija turi pagrindo manyti, kad toks prašymas pateikiamas dėl priežasčių, nesusijusių su tuo, kad prašytojui kyla sunkumų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis; |
| --- | --- |

c)

parenka vertėją žodžiu, kuris gali užtikrinti tinkamą prašytojo ir pokalbį vykdančio asmens bendravimą. Bendraujama prašytojo pasirinkta kalba, nebent jis supranta kitą kalbą ir ja gali aiškiai bendrauti. Kai įmanoma, valstybės narės užtikrina tos pačios lyties vertėjo žodžiu paslaugas, jeigu prašytojas to pageidauja, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija turi pagrindo manyti, kad toks prašymas pateikiamas dėl priežasčių, nesusijusių su tuo, kad prašytojui kyla sunkumų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis;

| d) | užtikrina, kad pokalbį dėl tarptautinės apsaugos prašymo esmės vykdantis asmuo nevilkėtų kariškio arba teisėsaugos pareigūno uniformos; |
| --- | --- |

d)

užtikrina, kad pokalbį dėl tarptautinės apsaugos prašymo esmės vykdantis asmuo nevilkėtų kariškio arba teisėsaugos pareigūno uniformos;

| e) | užtikrina, kad pokalbiai su nepilnamečiais būtų atliekamai vaikams tinkamu būdu. |
| --- | --- |

e)

užtikrina, kad pokalbiai su nepilnamečiais būtų atliekamai vaikams tinkamu būdu.

4.   Valstybės narės gali numatyti taisykles dėl trečiųjų asmenų dalyvavimo asmeniniame pokalbyje.

16 straipsnis

Asmeninio pokalbio turinys

Vykdydama asmeninį pokalbį dėl tarptautinės apsaugos prašymo esmės sprendžiančioji institucija užtikrina, kad prašytojas turėtų tinkamą galimybę pateikti kuo išsamesnę informaciją, reikalingą prašymui pagrįsti pagal Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnį. Tai apima galimybę pateikti paaiškinimus dėl trūkstamos informacijos ir (arba) dėl nenuoseklių ar prieštaringų prašytojo pareiškimų.

17 straipsnis

Asmeninių pokalbių ataskaitos ir įrašai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų parengta išsami ir faktinė kiekvieno asmeninio pokalbio ataskaita, kurioje būtų pateikiama visa esminė informacija, arba stenograma.

2.   Valstybės narės gali numatyti asmeninio pokalbio garso arba garso ir vaizdo įrašą. Kai daromas toks įrašas, valstybės narės užtikrina, kad kartu su prašytojo byla būtų prieinamas jo įrašas arba stenograma.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojas turėtų galimybę žodžiu ir (arba) raštu pateikti pastabų ir (arba) paaiškinimų dėl ataskaitoje arba stenogramoje esančių vertimo klaidų ar klaidingo supratimo, pasibaigus asmeniniam pokalbiui arba per nustatytą laikotarpį, prieš sprendžiančiajai institucijai priimant sprendimą. Tuo tikslu valstybės narės užtikrina, kad prašytojas būtų išsamiai informuotas apie ataskaitos turinį arba apie esmines stenogramos dalis, jei būtina, padedant vertėjui žodžiu. Valstybės narės tada prašo, kad prašytojas patvirtintų, kad ataskaitos ar stenogramos turinys teisingai atspindi pokalbį.

Kai asmeninis pokalbis yra įrašomas pagal 2 dalį ir įrašas yra priimtinas kaip įrodymas per apeliacines procedūras, nurodytas V skyriuje, valstybės narės neprivalo reikalauti prašytoją patvirtini, jog ataskaitos turinys arba stenograma teisingai atspindi pokalbį. Nedarant poveikio 16 straipsniui, kai valstybės narės numato asmeninio pokalbio stenografavimą ir įrašymą, valstybės narės neprivalo leisti prašytojui dėl stenogramos pateikti pastabų ir (arba) paaiškinimų.

4.   Kai prašytojas atsisako patvirtinti, kad ataskaitos turinys arba stenograma teisingai atspindi asmeninį pokalbį, šio atsisakymo priežastys įtraukiamos į prašytojo bylą.

Toks atsisakymas netrukdo sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimo dėl prašymo.

5.   Prašytojai ir jų patarėjai teisės klausimais arba kiti patarėjai, kaip apibrėžta 23 straipsnyje, turi galėti susipažinti su ataskaita arba stenograma ir, jei taikoma, su įrašu, prieš sprendžiančiajai institucijai priimant sprendimą.

Kai valstybės narės numato, kad bus daroma asmeninio pokalbio stenograma ir jis bus įrašomas, jos neprivalo suteikti galimybės susipažinti su įrašais vykdant pirmosios instancijos procedūras, nurodytas III skyriuje. Tokiais atvejais jos visgi suteikia galimybę susipažinti su įrašais vykdant apeliacines procedūras, nurodytas V skyriuje.

Nedarant poveikio šio straipsnio 3 daliai, kai prašymas nagrinėjamas pagal 31 straipsnio 8 dalį, valstybės narės gali numatyti, kad galimybė susipažinti su ataskaita arba stenograma ir, kai taikytina, įrašu, suteikiama tuo pačiu metu, kai priimamas sprendimas.

18 straipsnis

Medicininis patikrinimas

1.   Kai sprendžiančioji institucija mano, kad to reikia vertinant tarptautinės apsaugos prašymą pagal Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnį ir prašytojui sutikus, valstybės narės, prašytojui sutikus, pasirūpina jo medicininiu patikrinimu dėl praeityje patirto persekiojimo ar didelės žalos požymių. Alternatyviai, valstybės narės gali nustatyti, kad prašytojas pats pasirūpintų tokio medicininio patikrinimo organizavimu.

Pirmoje pastraipoje nurodytus medicininius patikrinimus atlieka kvalifikuoti medicinos specialistai, o šių patikrinimų rezultatai kuo skubiau pateikiami sprendžiančiajai institucijai. Valstybės narės gali paskirti medicinos specialistus, kurie gali atlikti tokius medicininius patikrinimus. Tai, kad prašytojas atsisakė atlikti tokį medicininį patikrinimą, netrukdo sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimo dėl tarptautinės apsaugos prašymo.

Pagal šią dalį atliekami medicininiai patikrinimai apmokami iš valstybės lėšų.

2.   Kai medicininiai patikrinimai pagal 1 dalį neatliekami, valstybės narės informuoja prašytojus, kad jie gali savo iniciatyva ir lėšomis pasirūpinti medicininiu patikrinimu, siekiant nustatyti praeityje patirto persekiojimo ar didelės žalos požymius.

3.   1 ir 2 dalyse nurodyto medicininio patikrinimo rezultatus sprendžiančioji institucija vertina kartu su kita su prašymu susijusia informacija.

19 straipsnis

Nemokamas teisinės ir procesinės nformacijos teikimas per pirmosios instancijos procedūras

1.   Pagal III skyriuje numatytas pirmosios instancijos procedūras valstybės narės užtikrina, kad, jei prašoma, prašytojams būtų nemokamai teikiama teisinė ir procesinė informacija, įskaitant bent informaciją apie procedūrą, atsižvelgiant į konkrečias prašytojo aplinkybes. Jeigu sprendimas dėl prašymo pirmojoje instancijoje yra neigiamas, valstybės narės, jei prašoma, be informacijos, teikiamos pagal 11 straipsnio 2 dalį ir 12 straipsnio 1 dalies f punktą, taip pat prašytojams pateikia papildomą informaciją, kad paaiškintų tokio sprendimo priežastis ir tai, kaip būtų galima jį apskųsti.

2.   Teisinė ir procesinė informacija teikiama nemokamai laikantis 21 straipsnyje nustatytų sąlygų.

20 straipsnis

Nemokama teisinė pagalba ir atstovavimas per apeliacines procedūras

1.   Valstybės narės užtikrina, kad, jei prašoma, per V skyriuje numatytas apeliacines procedūras būtų suteikta nemokama teisinė pagalba ir užtikrintas atstovavimas. Tai apima bent reikiamų procesinių dokumentų parengimą ir dalyvavimą posėdyje pirmosios instancijos teisme prašytojo vardu.

2.   Valstybės narės taip pat gali teikti nemokamą teisinę pagalbą ir (arba) užtikrinti atstovavimą per pirmosios instancijos procedūras, numatytas III skyriuje. Tokiais atvejais 19 straipsnis netaikomas.

3.   Valstybės narės gali numatyti, kad nemokama teisinė pagalba neteikiama ir atstovavimas neužtikrinamas, kai teismo ar kitos kompetentingos institucijos vertinimu, tikimybė, kad prašytojo apeliacija bus sėkminga, yra nereali.

Kai institucija, kuri nėra teismas, pagal šią dalį priima sprendimą nesuteikti nemokamos teisinės pagalbos ir neužtikrinti atstovavimo, valstybės narės užtikrina, kad prašytojas turėtų teisę naudotis veiksminga teisių gynimo priemone dėl to sprendimo kreipiantis į teismą.

Valstybės narės užtikrina, kad taikant šią dalį teisinė pagalba ir atstovavimas nebūtų savavališkai ribojami ir nebūtų trukdoma prašytojo veiksmingai prieigai prie teisingumo.

4.   Nemokama teisinė pagalba teikiama ir atstovaujama laikantis 21 straipsnyje nustatytų sąlygų.

21 straipsnis

Teisinės ir procesinės informacijos nemokamo teikimo ir nemokamos teisinės pagalbos ir atstovavimo sąlygos

1.   Valstybės narės gali numatyti, kad 19 straipsnyje nurodytą nemokamą teisinę ir procesinę informaciją teiktų nevyriausybinės organizacijos, vyriausybės institucijų specialistai arba specializuotos valstybės tarnybos.

20 straipsnyje nurodytą nemokamą teisinę pagalbą teikia ir atstovauja tokie asmenys, kurie pagal nacionalinę teisę gali tą daryti ar kuriems tai yra leidžiama.

2.   Valstybės narės gali numatyti, kad 19 straipsnyje nurodyta nemokama teisinė ir procesinė informacija ir 20 straipsnyje nurodyta nemokama teisinė pagalba teikiama ir užtikrinamas atstovavimas:

| a) | tik tiems, kurie neturi pakankamai lėšų; ir (arba) |
| --- | --- |

a)

tik tiems, kurie neturi pakankamai lėšų; ir (arba)

| b) | tik kai paslaugas teikia patarėjai teisės klausimais arba kiti patarėjai, pagal nacionalinę teisę specialiai paskirti padėti prašytojams ir jiems atstovauti. |
| --- | --- |

b)

tik kai paslaugas teikia patarėjai teisės klausimais arba kiti patarėjai, pagal nacionalinę teisę specialiai paskirti padėti prašytojams ir jiems atstovauti.

Valstybės narės gali numatyti, kad 20 straipsnyje nurodyta nemokama teisinė pagalba teikiama ir atstovavimas užtikrinamas tik pagal V skyrių vykstant apeliaciniam procesui pirmosios instancijos teisme, bet ne vėliau nagrinėjant nacionalinėje teisėje numatytas tolesnes apeliacijas arba atliekant peržiūras, įskaitant apeliacijos persvarstymą ar peržiūras.

Valstybės narės taip pat gali numatyti, kad 20 straipsnyje nurodyta teisinė pagalba nesuteikiama ir atstovavimas neužtikrinamas prašytojams, kurių nebėra jų teritorijoje pagal 41 straipsnio 2 dalies c punktą.

3.   Valstybės narės gali numatyti taisykles dėl nemokamos teisinės ir procesinės informacijos pagal 19 straipsnį ir nemokamos teisinės pagalbos ir atstovavimo pagal 20 straipsnį prašymų pateikimo ir nagrinėjimo būdų.

4.   Valstybės narės taip pat gali:

| a) | nustatyti 19 straipsnyje nurodyto nemokamo teisinės ir procesinės informacijos ir 20 straipsnyje nurodytos nemokamos teisinės pagalbos teikimo ir atstovavimo užtikrinimo piniginius ir (arba) laiko apribojimus, su sąlyga, kad jais savavališkai neapribojamos galimybės gauti teisinę ir procesinę informaciją bei teisinę pagalbą ir atstovavimą; |
| --- | --- |

a)

nustatyti 19 straipsnyje nurodyto nemokamo teisinės ir procesinės informacijos ir 20 straipsnyje nurodytos nemokamos teisinės pagalbos teikimo ir atstovavimo užtikrinimo piniginius ir (arba) laiko apribojimus, su sąlyga, kad jais savavališkai neapribojamos galimybės gauti teisinę ir procesinę informaciją bei teisinę pagalbą ir atstovavimą;

| b) | numatyti, kad atsižvelgiant į honorarus ir kitas išlaidas, nustatyta tvarka prašytojams neturi būti palankesnė už savo piliečiams bendrai nustatytą tvarką su teisine pagalba susijusiais klausimais. |
| --- | --- |

b)

numatyti, kad atsižvelgiant į honorarus ir kitas išlaidas, nustatyta tvarka prašytojams neturi būti palankesnė už savo piliečiams bendrai nustatytą tvarką su teisine pagalba susijusiais klausimais.

5.   Valstybės narės gali pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos patirtos išlaidos, jeigu ir kai prašytojo finansinė būklė labai pagerėja arba jeigu sprendimas suteikti tokią paramą buvo priimtas remiantis prašytojo pateikta klaidinga informacija.

22 straipsnis

Teisė gauti teisinę pagalbą ir atstovavimą visais procedūros etapais

1.   Prašytojams suteikiama galimybė savo pačių sąskaita tinkamai tartis su patarėju teisės klausimais arba kitu patarėju, kurie pagal nacionalinę teisę gali tą daryti ar kuriems tai yra leidžiama, dėl klausimų, susijusių su jų tarptautinės apsaugos prašymais, visais procedūros etapais, be kita ko, ir priėmus neigiamą sprendimą.

2.   Kai vykdomos III skyriuje ir V skyriuje numatytos procedūros, valstybės narės pagal nacionalinę teisę gali leisti nevyriausybinėms organizacijoms teikti teisinę pagalbą ir (arba) atstovauti prašytojams.

23 straipsnis

Teisinės pagalbos ir atstovavimo taikymo sritis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, kuris pagal nacionalinę teisę gali tą daryti ar kuriam tai yra leidžiama, ir padedantis arba atstovaujantis prašytojui pagal nacionalinę teisę, turėtų galimybę susipažinti su prašytojo bylos informacija, remiantis kuria priimtas arba bus priimtas sprendimas.

Valstybės narės gali padaryti išimtį, kai atskleidus informaciją arba šaltinius galėtų kilti grėsmė nacionaliniam saugumui, organizacijų arba asmens (-ų), teikiančių informaciją, arba asmens (-ų), su kuriuo (-iais) yra susijusi informacija, saugumui, arba jeigu būtų pakenkta tyrimui, susijusiam su valstybės narės kompetentingų institucijų atliekamu tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimu, arba pašlytų valstybių narių tarptautiniai santykiai. Tokiais atvejais valstybės narės:

| a) | sudaro galimybę susipažinti su tokia informacija arba šaltiniais institucijoms, nurodytoms V skyriuje; ir |
| --- | --- |

a)

sudaro galimybę susipažinti su tokia informacija arba šaltiniais institucijoms, nurodytoms V skyriuje; ir

| b) | nustato nacionalinėje teisėje procedūras, kuriomis garantuojama, kad bus užtikrinamos prašytojo teisės į gynybą. |
| --- | --- |

b)

nustato nacionalinėje teisėje procedūras, kuriomis garantuojama, kad bus užtikrinamos prašytojo teisės į gynybą.

b punkto atžvilgiu valstybės narės visų pirma gali suteikti galimybę susipažinti su tokia informacija ar šaltiniais patarėjui teisės klausimais arba kitam patarėjui, patikrintam saugumo tikslais, tiek, kiek informacija svarbi nagrinėjant prašymą arba priimant sprendimą panaikinti tarptautinę apsaugą;

2.   Valstybės narės užtikrina, kad patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, padedantis arba atstovaujantis prašytojui, galėtų įeiti į uždaras zonas, kaip antai sulaikymo patalpas ir tranzito zonas, kad galėtų konsultuoti prašytoją pagal Direktyvos .../.../ES (17) 10 straipsnio 4 dalį ir 18 straipsnio 2 dalies b ir c punktus.

3.   Valstybės narės leidžia prašytojui į asmeninį pokalbį atsivesti savo patarėją teisės klausimais arba kitą patarėją, kuris pagal nacionalinę teisę gali tą daryti ar kuriam tai yra leidžiama.

Valstybės narės gali numatyti, kad patarėjas teisės klausimais ar kitas patarėjas gali pasisakyti tik asmeninio pokalbio pabaigoje.

4.   Nedarydamos poveikio šiam straipsniui ar 25 straipsnio 1 dalies b punktui, valstybės narės gali numatyti taisykles, taikomas patarėjų teisės klausimais arba kitų patarėjų dalyvavimui visuose procedūros pokalbiuose.

Valstybės narės gali reikalauti, kad prašytojas dalyvautų asmeniniame pokalbyje, net jeigu jam pagal nacionalinę teisę atstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, taip pat gali reikalauti, kad prašytojas pats atsakytų į užduodamus klausimus.

Nedarant poveikio 25 straipsnio 1 dalies b punktui, tai, kad nėra patarėjo teisės klausimais arba kito patarėjo, netrukdo kompetentingai institucijai surengti asmeninį pokalbį su prašytoju.

24 straipsnis

Prašytojai, kuriems reikia specialių procesinių garantijų

1.   Valstybės narės po tarptautinės apsaugos prašymo per pagrįstą laikotarpį įvertina, ar prašytojui reikia specialių procesinių garantijų.

2.   1 dalyje nurodytas įvertinimas gali būti įtrauktas į esamas nacionalines procedūras ir (arba) Direktyvos .../.../ES (18) 22 straipsnyje nurodytą įvertinimą ir tai nebūtina atlikti administracinės procedūros forma.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nustačius, jog prašytojams reikia specialių procesinių garantijų, jiems būtų suteikta tinkama parama, kad visą prieglobsčio procedūros laikotarpį jie galėtų naudotis šioje direktyvoje nustatytomis teisėmis ir vykdyti joje nustatytas pareigas.

Kai tokios tinkamos paramos negalima suteikti pagal 31 straipsnio 8 dalyje ir 43 straipsnyje nurodytas procedūras, visų pirma tais atvejais, kai valstybės narės mano, kad prašytojui reikia specialių procesinių garantijų dėl to, kad jis patyrė kankinimą, žaginimą ar kitų sunkių formų psichologinį, fizinį ar seksualinį smurtą, valstybės narės netaiko 31 straipsnio 8 dalies ir 43 straipsnio arba baigia juos taikyti. Kai valstybės narės taiko 46 straipsnio 8 dalį prašytojams, kuriems pagal šią pastraipą negalima taikyti 31 straipsnio 6 dalies ir 43 straipsnio, valstybės narės suteikia bent 46 straipsnio 7 dalyje numatytas garantijas.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad laikantis šios direktyvos į specialių procesinių garantijų poreikį taip pat būtų atsižvelgiama, kai toks poreikis paaiškėja vėlesniame procedūros etape, nebūtinai pradedant procedūrą iš naujo.

25 straipsnis

Nelydimiems nepilnamečiams suteiktos garantijos

1.   Atsižvelgdamos į visas šioje direktyvoje numatytas procedūras ir nedarydamos poveikio 14, 15, 16 ir 17 straipsnių nuostatoms, valstybės narės:

| a) | nedelsdamos imasi priemonių užtikrinti, kad nelydimam nepilnamečiui atstovautų ir padėtų atstovas, kad nepilnametis galėtų naudotis teisėmis ir vykdyti pareigas, numatytas šioje direktyvoje. Nelydimam nepilnamečiui nedelsiant pranešama apie atstovo paskyrimą. Atstovas atlieka savo pareigas atsižvelgdamas į vaiko interesų principą ir turi tam reikiamas specialiąsias žinias. Asmuo, kuris vykdo atstovo funkcijas, pakeičiamas tik tuo atveju, kai tai yra būtina. Atstovais negali būti organizacijos ar asmenys, kurių interesai prieštarauja ar potencialiai galėtų prieštarauti nelydimo nepilnamečio interesams. Atstovu taip pat gali būti atstovas, nurodytas Direktyvoje .../.../ES (18); |
| --- | --- |

a)

nedelsdamos imasi priemonių užtikrinti, kad nelydimam nepilnamečiui atstovautų ir padėtų atstovas, kad nepilnametis galėtų naudotis teisėmis ir vykdyti pareigas, numatytas šioje direktyvoje. Nelydimam nepilnamečiui nedelsiant pranešama apie atstovo paskyrimą. Atstovas atlieka savo pareigas atsižvelgdamas į vaiko interesų principą ir turi tam reikiamas specialiąsias žinias. Asmuo, kuris vykdo atstovo funkcijas, pakeičiamas tik tuo atveju, kai tai yra būtina. Atstovais negali būti organizacijos ar asmenys, kurių interesai prieštarauja ar potencialiai galėtų prieštarauti nelydimo nepilnamečio interesams. Atstovu taip pat gali būti atstovas, nurodytas Direktyvoje .../.../ES (18);

| b) | užtikrina, kad atstovui būtų suteikta galimybė pranešti nelydimam nepilnamečiui apie asmeninio pokalbio reikšmę ir galimas pasekmes ir tam tikrais atvejais paaiškinti, kaip pasirengti tokiam asmeniniam pokalbiui. Valstybės narės užtikrina, kad atstovas ir (arba) patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, kuris pagal nacionalinę teisę gali tą daryti arba kuriam tai yra leidžiama, dalyvautų tame pokalbyje ir turėtų galimybę užduoti klausimus ar teikti pastabas, neperžengdamas pokalbį vykdančio asmens nustatytų ribų. |
| --- | --- |

b)

užtikrina, kad atstovui būtų suteikta galimybė pranešti nelydimam nepilnamečiui apie asmeninio pokalbio reikšmę ir galimas pasekmes ir tam tikrais atvejais paaiškinti, kaip pasirengti tokiam asmeniniam pokalbiui. Valstybės narės užtikrina, kad atstovas ir (arba) patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, kuris pagal nacionalinę teisę gali tą daryti arba kuriam tai yra leidžiama, dalyvautų tame pokalbyje ir turėtų galimybę užduoti klausimus ar teikti pastabas, neperžengdamas pokalbį vykdančio asmens nustatytų ribų.

Valstybės narės gali reikalauti, kad nelydimas nepilnametis dalyvautų asmeniniame pokalbyje, net jeigu jame dalyvauja atstovas.

2.   Valstybės narės gali neskirti atstovo, jeigu nelydimas nepilnametis greičiausiai sulauks 18 metų anksčiau nei bus priimtas pirmosios instancijos sprendimas.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad:

| a) | jeigu nelydimam nepilnamečiui skiriamas asmeninis pokalbis dėl jo tarptautinės apsaugos prašymo, kaip nurodyta 14, 15, 16, 17 ir 34 straipsniuose, tą pokalbį vykdytų asmuo, turintis reikalingų žinių apie specialius nepilnamečių poreikius; |
| --- | --- |

a)

jeigu nelydimam nepilnamečiui skiriamas asmeninis pokalbis dėl jo tarptautinės apsaugos prašymo, kaip nurodyta 14, 15, 16, 17 ir 34 straipsniuose, tą pokalbį vykdytų asmuo, turintis reikalingų žinių apie specialius nepilnamečių poreikius;

| b) | valstybės tarnautojas, turintis reikalingų žinių apie specialius nepilnamečių poreikius, parengtų sprendžiančiosios institucijos sprendimą dėl nelydimo nepilnamečio prašymo. |
| --- | --- |

b)

valstybės tarnautojas, turintis reikalingų žinių apie specialius nepilnamečių poreikius, parengtų sprendžiančiosios institucijos sprendimą dėl nelydimo nepilnamečio prašymo.

4.   Nelydimiems nepilnamečiams ir jų atstovams nemokamai suteikiama teisinė ir procesinė informacija, kaip nurodyta 19 straipsnyje, taip pat dėl IV skyriuje numatytos tarptautinės apsaugos panaikinimo tvarkos.

5.   Valstybės narės, nagrinėdamos tarptautinės apsaugos prašymą, gali skirti medicininį patikrinimą nelydimų nepilnamečių amžiui nustatyti, kai po bendrų pareiškimų ar kitų svarbių požymių valstybės narės turi abejonių dėl prašytojo amžiaus. Jei po to valstybės narės vis dar turi abejonių dėl prašytojo amžiaus, jos daro prielaidą, kad prašytojas yra nepilnametis.

Medicininis patikrinimas atliekamas visapusiškai gerbiant asmens orumą, pasirenkant mažiausiai invazinius tyrimus, ir jį atlieka kvalifikuoti medicinos specialistai, užtikrinant, kiek tai įmanoma, patikimą rezultatą.

Kai skiriamas medicininis patikrinimas, valstybės narės užtikrina, kad:

| a) | nelydimi nepilnamečiai būtų informuoti prieš nagrinėjant jų tarptautinės apsaugos prašymą ta kalba, kurią jie supranta arba pagrįstai galima daryti prielaidą, kad supranta, apie galimybę nustatyti jų amžių medicininio patikrinimo būdu. Turi būti pateikta informacija apie patikrinimo būdus ir galimas medicininio patikrinimo rezultatų pasekmes tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimui, taip pat apie pasekmes, jeigu nelydimas nepilnametis atsisakytų atlikti medicininį patikrinimą; |
| --- | --- |

a)

nelydimi nepilnamečiai būtų informuoti prieš nagrinėjant jų tarptautinės apsaugos prašymą ta kalba, kurią jie supranta arba pagrįstai galima daryti prielaidą, kad supranta, apie galimybę nustatyti jų amžių medicininio patikrinimo būdu. Turi būti pateikta informacija apie patikrinimo būdus ir galimas medicininio patikrinimo rezultatų pasekmes tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimui, taip pat apie pasekmes, jeigu nelydimas nepilnametis atsisakytų atlikti medicininį patikrinimą;

| b) | nelydimi nepilnamečiai ir (arba) jų atstovai sutiktų, kad būtų atliktas medicininis patikrinimas atitinkamų nepilnamečių amžiui nustatyti; ir |
| --- | --- |

b)

nelydimi nepilnamečiai ir (arba) jų atstovai sutiktų, kad būtų atliktas medicininis patikrinimas atitinkamų nepilnamečių amžiui nustatyti; ir

| c) | sprendimas atmesti nelydimo nepilnamečio, atsisakiusio atlikti medicininį patikrinimą, tarptautinės apsaugos prašymą nebūtų pagrįstas tik tuo atsisakymu. |
| --- | --- |

c)

sprendimas atmesti nelydimo nepilnamečio, atsisakiusio atlikti medicininį patikrinimą, tarptautinės apsaugos prašymą nebūtų pagrįstas tik tuo atsisakymu.

Tai, kad nelydimas nepilnametis atsisakė atlikti medicininį patikrinimą, netrukdo sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimą dėl tarptautinės apsaugos prašymo.

6.   Įgyvendindamos šią direktyvą valstybės narės pirmiausia atsižvelgia į vaiko interesus.

Kai prieglobsčio procedūros metu valstybės narės nustato, kad asmuo yra nelydimas nepilnametis, jos gali:

| a) | pradėti taikyti arba toliau taikyti 31 straipsnio 8 dalį tik tuo atveju, jeigu:






  i) | prašytojas yra atvykęs iš šalies, kuri atitinka kriterijus, kad ją būtų galima laikyti saugia kilmės šalimi kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba |
| --- | --- | --- |

a)

pradėti taikyti arba toliau taikyti 31 straipsnio 8 dalį tik tuo atveju, jeigu:

i)

prašytojas yra atvykęs iš šalies, kuri atitinka kriterijus, kad ją būtų galima laikyti saugia kilmės šalimi kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba

| ii) | prašytojas yra pateikęs paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą, kuris pagal 40 straipsnio 5 dalį nėra nepriimtinas; arba |
| --- | --- |

ii)

prašytojas yra pateikęs paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą, kuris pagal 40 straipsnio 5 dalį nėra nepriimtinas; arba

| iii) | prašytojas dėl svarbių priežasčių gali būti laikomas pavojingu valstybės narės nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkai, arba prašytojas pagal nacionalinę teisę buvo priverstinai išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu ar viešąja tvarka; |
| --- | --- |

iii)

prašytojas dėl svarbių priežasčių gali būti laikomas pavojingu valstybės narės nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkai, arba prašytojas pagal nacionalinę teisę buvo priverstinai išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu ar viešąja tvarka;

| b) | pradėti taikyti arba toliau taikyti 43 straipsnį pagal Direktyvos.../2013/ES (19) 8–11 straipsnius, tik tuo atveju, jeigu:






  i) | prašytojas yra atvykęs iš šalies, kuri atitinka kriterijus, kad ją būtų galima laikyti saugia kilmės šalimi kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba |
| --- | --- | --- |

b)

pradėti taikyti arba toliau taikyti 43 straipsnį pagal Direktyvos.../2013/ES (19) 8–11 straipsnius, tik tuo atveju, jeigu:

i)

prašytojas yra atvykęs iš šalies, kuri atitinka kriterijus, kad ją būtų galima laikyti saugia kilmės šalimi kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba

| ii) | prašytojas yra pateikęs paskesnį prašymą; arba |
| --- | --- |

ii)

prašytojas yra pateikęs paskesnį prašymą; arba

| iii) | prašytojas dėl svarbių priežasčių gali būti laikomas pavojingu valstybės narės nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkai, arba prašytojas pagal nacionalinę teisę buvo priverstinai išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu ar viešąja tvarka; arba |
| --- | --- |

iii)

prašytojas dėl svarbių priežasčių gali būti laikomas pavojingu valstybės narės nacionaliniam saugumui ar viešajai tvarkai, arba prašytojas pagal nacionalinę teisę buvo priverstinai išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu ar viešąja tvarka; arba

| iv) | yra pagrįstų priežasčių manyti, kad ta šalis, kuri nėra valstybė narė, yra prašytojui saugi trečioji šalis pagal 38 straipsnį; arba |
| --- | --- |

iv)

yra pagrįstų priežasčių manyti, kad ta šalis, kuri nėra valstybė narė, yra prašytojui saugi trečioji šalis pagal 38 straipsnį; arba

| v) | prašytojas klaidino institucijas pateikdamas suklastotus dokumentus; arba |
| --- | --- |

v)

prašytojas klaidino institucijas pateikdamas suklastotus dokumentus; arba

| vi) | prašytojas iš nesąžiningų paskatų sunaikino ar išmetė tapatybės ar kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę ar pilietybę. |
| --- | --- |

vi)

prašytojas iš nesąžiningų paskatų sunaikino ar išmetė tapatybės ar kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę ar pilietybę.

Valstybės narės gali taikyti v ir vi punktus tik individualiais atvejais, kai yra rimtas pagrindas manyti, kad prašytojas stengiasi nuslėpti susijusias aplinkybes, kurios, tikėtina, nulemtų neigiamą sprendimą ir jeigu, atsižvelgiant į nelydimų nepilnamečių specialius procesinius poreikius, prašytojui buvo suteiktos visos galimybės, taip pat ir konsultuojantis su savo atstovu, parodyti, kad v ir vi punktuose nurodyti veiksmai buvo atlikti dėl pateisinamų priežasčių;

| c) | laikyti prašymą nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalie c punktą, jeigu šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma prašytojui saugia trečiąja šalimi pagal 38 straipsnį, jeigu tai atitinka nepilnamečio interesus; |
| --- | --- |

c)

laikyti prašymą nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalie c punktą, jeigu šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma prašytojui saugia trečiąja šalimi pagal 38 straipsnį, jeigu tai atitinka nepilnamečio interesus;

| d) | taikyti 20 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą, kai nepilnamečio atstovas pagal nacionalinę teisę turi teisinę kvalifikaciją. |
| --- | --- |

d)

taikyti 20 straipsnio 3 dalyje nurodytą procedūrą, kai nepilnamečio atstovas pagal nacionalinę teisę turi teisinę kvalifikaciją.

Nedarant poveikio 41 straipsniui, taikydamos 46 straipsnio 6 dalį nelydimiems nepilnamečiams, valstybės narės visais atvejais suteikia bent 46 straipsnio 7 dalyje numatytas garantijas.

26 straipsnis

Sulaikymas

1.   Valstybės narės nesulaiko asmens tik dėl priežasties, kad jis yra prašytojas. Sulaikymo priežastys ir sąlygos bei garantijos, kuriomis gali naudotis sulaikyti prašytojai, turi atitikti Direktyvą .../.../ES (20).

2.   Kai prašytojas yra sulaikomas, valstybės narės pagal Direktyvą .../.../ES (20) užtikrina greito teisminio svarstymo galimybę.

27 straipsnis

Procedūra atsiėmus prašymą

1.   Jeigu valstybės narės numato galimybę tiesiogiai atsiimti prašymą pagal nacionalinę teisę, kai prašytojas tiesiogiai atsiima savo tarptautinės apsaugos prašymą, valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija priimtų sprendimą nutraukti nagrinėjimą arba atmesti prašymą.

2.   Valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad sprendžiančioji institucija gali nuspręsti nutraukti nagrinėjimą, nepriėmusi sprendimo. Tuo atveju valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija įrašytų pastabą į prašytojo bylą.

28 straipsnis

Procedūra netiesiogiai atsiėmus prašymą arba jo atsisakius

1.   Kai yra pagrįsta priežastis manyti, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė savo tarptautinės apsaugos prašymą arba jo atsisakė, valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija priimtų sprendimą nutraukti nagrinėjimą arba, jeigu tinkamai išnagrinėjusi prašymo esmę pagal Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnį ji mano, kad prašymas yra nepagrįstas, atmesti prašymą.

Valstybės narės gali daryti prielaidą, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė tarptautinės apsaugos prašymą arba jo atsisakė, visų pirma, kai nustatoma, kad:

| a) | jis neatsakė į prašymus pateikti informaciją, būtiną jo prašymui pagal Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnį, arba neatvyko į asmeninį pokalbį, kaip numatyta šios direktyvos 14, 15, 16 ir 17 straipsniuose, nebent per pagrįstą laiką prašytojas pateikia įrodymus, kad taip atsitiko dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių; |
| --- | --- |

a)

jis neatsakė į prašymus pateikti informaciją, būtiną jo prašymui pagal Direktyvos 2011/95/ES 4 straipsnį, arba neatvyko į asmeninį pokalbį, kaip numatyta šios direktyvos 14, 15, 16 ir 17 straipsniuose, nebent per pagrįstą laiką prašytojas pateikia įrodymus, kad taip atsitiko dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių;

| b) | jis slapstosi arba išvyko be leidimo iš vietos, kurioje gyveno arba kurioje buvo laikomas, per pagrįstą laiką nesusisiekęs su kompetentinga institucija, arba jis per pagrįstą laiką neįvykdė pareigos apie save pranešti arba kitų pareigų susisiekti, nebent prašytojas pateikia įrodymus, kad taip atsitiko dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių. |
| --- | --- |

b)

jis slapstosi arba išvyko be leidimo iš vietos, kurioje gyveno arba kurioje buvo laikomas, per pagrįstą laiką nesusisiekęs su kompetentinga institucija, arba jis per pagrįstą laiką neįvykdė pareigos apie save pranešti arba kitų pareigų susisiekti, nebent prašytojas pateikia įrodymus, kad taip atsitiko dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių.

Siekdamos įgyvendinti šias nuostatas, valstybės narės gali nustatyti terminus ar gaires.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojui, kuris vėl apie save praneša kompetentingai institucijai po to, kai buvo priimtas sprendimas nutraukti nagrinėjimą, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, būtų suteikta teisė prašyti, kad jo byla būtų atnaujinta, arba pateikti naują prašymą, kuriam netaikoma 40 ir 41 straipsniuose nurodyta tvarka.

Valstybės narės gali numatyti bent devynių mėnesių terminą, po kurio prašytojo byla nebegalėtų būti atnaujinta arba naujas prašymas galėtų būti laikomas paskesniu prašymu, kuriam taikoma 40 ir 41 straipsniuose nurodyta tvarka Valstybės narės gali nustatyti, kad prašytojo byla gali būti atnaujinta tik vieną kartą.

Valstybės narės užtikrina, kad toks asmuo nebūtų išsiųstas nesilaikant negrąžinimo principo.

Valstybės narės gali leisti sprendžiančiajai institucijai atnaujinti nagrinėjimą nuo to etapo, kuriame jis buvo nutrauktas.

3.   Šiuo straipsniu nedaromas poveikis Reglamentui (ES) Nr. .../... (21).

29 straipsnis

JTVPK vaidmuo

1.   Valstybės narės leidžia JTVPK:

| a) | turėti galimybę susitikti su prašytojais, įskaitant sulaikytuosius, esančius pasienyje ir tranzito zonose; |
| --- | --- |

a)

turėti galimybę susitikti su prašytojais, įskaitant sulaikytuosius, esančius pasienyje ir tranzito zonose;

| b) | turėti galimybę susipažinti su informacija apie atskirų asmenų tarptautinės apsaugos prašymus, apie procedūros eigą ir apie priimtus sprendimus, su sąlyga, kad prašytojas su tuo sutinka; |
| --- | --- |

b)

turėti galimybę susipažinti su informacija apie atskirų asmenų tarptautinės apsaugos prašymus, apie procedūros eigą ir apie priimtus sprendimus, su sąlyga, kad prašytojas su tuo sutinka;

| c) | vykdant savo priežiūros pareigas pagal Ženevos konvencijos 35 straipsnį, pateikti savo nuomonę bet kokiai kompetentingai institucijai dėl atskirų asmenų tarptautinės apsaugos prašymų bet kuriame procedūros etape. |
| --- | --- |

c)

vykdant savo priežiūros pareigas pagal Ženevos konvencijos 35 straipsnį, pateikti savo nuomonę bet kokiai kompetentingai institucijai dėl atskirų asmenų tarptautinės apsaugos prašymų bet kuriame procedūros etape.

2.   1 dalis taip pat taikoma organizacijai, dirbančiai atitinkamos valstybės narės teritorijoje JTVPK vardu pagal susitarimą su ta valstybe nare.

30 straipsnis

Informacijos apie atskiras bylas rinkimas

Nagrinėdamos atskiras bylas, valstybės narės:

| a) | neatskleidžia informacijos dėl atskirų tarptautinės apsaugos prašymų arba to, kad tokios apsaugos yra prašoma, įtariamam (-iems) persekiotojui (-ams) arba didelę žalą sukėlusiam (-iems) subjektui (-ams); |
| --- | --- |

a)

neatskleidžia informacijos dėl atskirų tarptautinės apsaugos prašymų arba to, kad tokios apsaugos yra prašoma, įtariamam (-iems) persekiotojui (-ams) arba didelę žalą sukėlusiam (-iems) subjektui (-ams);

| b) | nesiekia gauti informacijos iš tariamo (-ų) persekiotojo (-ų) arba didelę žalą sukėlusio (-ių) subjekto (-ų) pasinaudodamos tokiu būdu, kad toks (-ie) subjektas (-ai) būtų tiesiogiai informuotas (-i), kad atitinkamas prašytojas prašo apsaugos, o prašytojui ar jo išlaikomiems asmenims kiltų fizinio susidorojimo grėsmė, arba tokia grėsmė kiltų jo šeimos narių, tebegyvenančių jo kilmės šalyje, laisvei ir saugumui. |
| --- | --- |

b)

nesiekia gauti informacijos iš tariamo (-ų) persekiotojo (-ų) arba didelę žalą sukėlusio (-ių) subjekto (-ų) pasinaudodamos tokiu būdu, kad toks (-ie) subjektas (-ai) būtų tiesiogiai informuotas (-i), kad atitinkamas prašytojas prašo apsaugos, o prašytojui ar jo išlaikomiems asmenims kiltų fizinio susidorojimo grėsmė, arba tokia grėsmė kiltų jo šeimos narių, tebegyvenančių jo kilmės šalyje, laisvei ir saugumui.

III SKYRIUS

PIRMOSIOS INSTANCIJOS PROCEDŪROS

I SKIRSNIS

31 straipsnis

Nagrinėjimo procedūra

1.   Valstybės narės svarsto tarptautinės apsaugos prašymus nagrinėjimo procedūros metu pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas.

2.   Valstybės narės, nedarydamos poveikio tinkamo ir išsamaus nagrinėjimo principui, užtikrina, kad nagrinėjimo procedūra būtų baigta kuo greičiau.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nagrinėjimo procedūra būtų baigta per šešis mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos.

Kai prašymui taikoma Reglamente (ES) Nr. .../... (22) nustatyta procedūra, šešių mėnesių terminas pradedamas skaičiuoti nuo tada, kai pagal tą reglamentą nustatoma už prašymo nagrinėjimą atsakinga valstybė narė, prašytojas yra tos valstybės teritorijoje ir yra kompetentingos institucijos žinioje.

Valstybės narės gali pratęsti šioje dalyje nustatytą šešių mėnesių terminą ne ilgesniam nei dar devynių mėnesių laikotarpiui, kai:

| a) | atvejis susijęs su sudėtingais faktiniais ir (arba) teisiniais klausimais; |
| --- | --- |

a)

atvejis susijęs su sudėtingais faktiniais ir (arba) teisiniais klausimais;

| b) | tarptautinės apsaugos vienu metu prašo daug trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės, todėl praktiškai labai sunku baigti procedūrą per šešių mėnesių terminą; |
| --- | --- |

b)

tarptautinės apsaugos vienu metu prašo daug trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės, todėl praktiškai labai sunku baigti procedūrą per šešių mėnesių terminą;

| c) | uždelsiama akivaizdžiai dėl to, kad prašytojas nevykdo savo pareigų pagal 13 straipsnį. |
| --- | --- |

c)

uždelsiama akivaizdžiai dėl to, kad prašytojas nevykdo savo pareigų pagal 13 straipsnį.

Valstybės narės gali, kai tai tinkamai pagrįsta, viršyti šioje dalyje nustatytus terminus ne daugiau nei trimis mėnesiais, kai tai yra būtina siekiant užtikrinti tinkamą ir išsamų tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą.

4.   Nedarant poveikio Direktyvos 2011/95/ES 13 ir 18 straipsniams, valstybės narės gali atidėti nagrinėjimo procedūros užbaigimą, kai nėra pagrįstos tikimybės, kad sprendžiančioji institucija priims sprendimą per 3 dalyje nustatytus terminus dėl to, kad kilmės šalyje susidariusi neapibrėžta padėtis, kuri, kaip tikėtina, yra laikina. Tokiu atveju valstybės narės:

| a) | peržiūri padėtį toje kilmės šalyje bent kas šešis mėnesius; |
| --- | --- |

a)

peržiūri padėtį toje kilmės šalyje bent kas šešis mėnesius;

| b) | praneša atitinkamiems prašytojams per pagrįstą laikotarpį atidėjimo priežastis; |
| --- | --- |

b)

praneša atitinkamiems prašytojams per pagrįstą laikotarpį atidėjimo priežastis;

| c) | praneša Komisijai per pagrįstą laikotarpį apie procedūrų atidėjimą tos kilmės šalies atžvilgiu. |
| --- | --- |

c)

praneša Komisijai per pagrįstą laikotarpį apie procedūrų atidėjimą tos kilmės šalies atžvilgiu.

5.   Bet kuriuo atveju valstybės narės užbaigia nagrinėjimo procedūrą ne vėliau kaip per 21 mėnesį nuo prašymo pateikimo dienos.

6.   Kai sprendimo negalima priimti per šešis mėnesius, valstybės narės užtikrina, kad atitinkamam prašytojui:

| a) | būtų pranešta apie uždelsimą; ir |
| --- | --- |

a)

būtų pranešta apie uždelsimą; ir

| b) | jo prašymu būtų suteikta informacija apie uždelsimo priežastis ir laikotarpį, per kurį tikimasi priimti sprendimą dėl jo prašymo. |
| --- | --- |

b)

jo prašymu būtų suteikta informacija apie uždelsimo priežastis ir laikotarpį, per kurį tikimasi priimti sprendimą dėl jo prašymo.

7.   Valstybės narės gali suteikti pirmenybę tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimui pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas visų pirma:

| a) | kai tikėtina, kad prašymas yra visiškai pagrįstas; |
| --- | --- |

a)

kai tikėtina, kad prašymas yra visiškai pagrįstas;

| b) | kai prašytojas yra pažeidžiamas, kaip apibrėžta Direktyvos .../.../ES (23) 22 straipsnyje, arba jam reikia specialių procesinių garantijų, visų pirma nelydimų nepilnamečių atveju. |
| --- | --- |

b)

kai prašytojas yra pažeidžiamas, kaip apibrėžta Direktyvos .../.../ES (23) 22 straipsnyje, arba jam reikia specialių procesinių garantijų, visų pirma nelydimų nepilnamečių atveju.

8.   Valstybės narės gali nustatyti, kad nagrinėjimo procedūra pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas gali būti paspartinta ir (arba) pagal 43 straipsnį vykdoma pasienyje arba tranzito zonose, jeigu:

| a) | prašytojas, pateikdamas savo prašymą ir nurodydamas faktus, iškėlė tik tokius klausimus, kurie nėra svarbūs nagrinėjant, ar jis priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų remiantis Direktyva 2011/95/ES; arba |
| --- | --- |

a)

prašytojas, pateikdamas savo prašymą ir nurodydamas faktus, iškėlė tik tokius klausimus, kurie nėra svarbūs nagrinėjant, ar jis priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų remiantis Direktyva 2011/95/ES; arba

| b) | prašytojas atvyko iš saugios kilmės šalies, kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba |
| --- | --- |

b)

prašytojas atvyko iš saugios kilmės šalies, kaip apibrėžta šioje direktyvoje; arba

| c) | prašytojas suklaidino institucijas, pateikdamas klaidingą informaciją ar netikrus dokumentus arba nepateikdamas svarbios informacijos ar dokumentų apie savo tapatybę ir (arba) pilietybę, kurie galėjo neigiamai paveikti sprendimą; arba |
| --- | --- |

c)

prašytojas suklaidino institucijas, pateikdamas klaidingą informaciją ar netikrus dokumentus arba nepateikdamas svarbios informacijos ar dokumentų apie savo tapatybę ir (arba) pilietybę, kurie galėjo neigiamai paveikti sprendimą; arba

| d) | tikėtina, kad prašytojas iš nesąžiningų paskatų sunaikino ar išmetė tapatybės ar kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę arba pilietybę; arba |
| --- | --- |

d)

tikėtina, kad prašytojas iš nesąžiningų paskatų sunaikino ar išmetė tapatybės ar kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę arba pilietybę; arba

| e) | prašytojas pateikė akivaizdžiai nenuoseklius ir prieštaringus, akivaizdžiai klaidingus ar neįtikimus nusiskundimus, kurie prieštarauja tinkamai patikrintai informacijai apie kilmės šalį, todėl jo reikalavimai tampa akivaizdžiai neįtikinami, kiek tai susiję su jo priskyrimu prie tarptautinės apsaugos gavėjų remiantis Direktyva 2011/95/ES; arba |
| --- | --- |

e)

prašytojas pateikė akivaizdžiai nenuoseklius ir prieštaringus, akivaizdžiai klaidingus ar neįtikimus nusiskundimus, kurie prieštarauja tinkamai patikrintai informacijai apie kilmės šalį, todėl jo reikalavimai tampa akivaizdžiai neįtikinami, kiek tai susiję su jo priskyrimu prie tarptautinės apsaugos gavėjų remiantis Direktyva 2011/95/ES; arba

| f) | prašytojas pateikė paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą, kuris nėra nepriimtinas pagal 40 straipsnio 5 dalį; arba |
| --- | --- |

f)

prašytojas pateikė paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą, kuris nėra nepriimtinas pagal 40 straipsnio 5 dalį; arba

| g) | prašytojas prašo apsaugos tik siekdamas atidėti arba sužlugdyti anksčiau priimto sprendimo arba sprendimo, kuris bus priimtas artimiausiu laiku, vykdymą, kuriuo remiantis jis būtų išsiųstas iš šalies; arba |
| --- | --- |

g)

prašytojas prašo apsaugos tik siekdamas atidėti arba sužlugdyti anksčiau priimto sprendimo arba sprendimo, kuris bus priimtas artimiausiu laiku, vykdymą, kuriuo remiantis jis būtų išsiųstas iš šalies; arba

| h) | prašytojas neteisėtai atvyko į valstybės narės teritoriją arba neteisėtai joje išbuvo ilgesnį laiką ir be rimtos priežasties nepranešė apie save institucijoms arba neatidėliodamas nepaprašė tarptautinės apsaugos, esant tokioms jo atvykimo aplinkybėms; arba |
| --- | --- |

h)

prašytojas neteisėtai atvyko į valstybės narės teritoriją arba neteisėtai joje išbuvo ilgesnį laiką ir be rimtos priežasties nepranešė apie save institucijoms arba neatidėliodamas nepaprašė tarptautinės apsaugos, esant tokioms jo atvykimo aplinkybėms; arba

| i) | prašytojas atsisako vykdyti pareigą leisti paimti jo pirštų atspaudus pagal ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) .../... dėl Eurodac sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. .../..., kuriuo sukuriami valstybės narės, atsakingos už vienoje iš valstybių narių trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai), ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su Eurodac sistemos duomenimis (24)
   (25); arba |
| --- | --- |

i)

prašytojas atsisako vykdyti pareigą leisti paimti jo pirštų atspaudus pagal ... m. ... ... d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) .../... dėl Eurodac sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. .../..., kuriuo sukuriami valstybės narės, atsakingos už vienoje iš valstybių narių trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai), ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su Eurodac sistemos duomenimis (24)
   (25); arba

| j) | prašytojas dėl rimtų priežasčių gali būti laikomas keliančiu grėsmę valstybės narės nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai, arba jis pagal nacionalinės teisės aktus buvo prievarta išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu arba viešąja tvarka. |
| --- | --- |

j)

prašytojas dėl rimtų priežasčių gali būti laikomas keliančiu grėsmę valstybės narės nacionaliniam saugumui arba viešajai tvarkai, arba jis pagal nacionalinės teisės aktus buvo prievarta išsiųstas dėl rimtų priežasčių, susijusių su visuomenės saugumu arba viešąja tvarka.

9.   Valstybės narės nustato terminus sprendimui priimti per pirmosios instancijos procedūrą pagal 8 dalį. Tie terminai turi būti pagrįsti.

Nedarant poveikio 3, 4 ir 5 dalims, valstybės narės gali viršyti tuos terminus, kai tai būtina, kad būtų užtikrintas tinkamas ir išsamus tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimas.

32 straipsnis

Nepagrįsti prašymai

1.   Nedarydamos poveikio 27 straipsniui, valstybės narės prašymą gali laikyti nepagrįstu tik tada, jeigu sprendžiančioji institucija nustato, kad prašytojas neatitinka tarptautinės apsaugos reikalavimų pagal Direktyvą 2011/95/ES.

2.   Nepagrįstų prašymų atvejais, kai taikomos 31 straipsnio 8 dalyje išvardytos aplinkybės, valstybės narės gali taip pat laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu, jeigu taip apibrėžta nacionalinės teisės aktuose.

II SKIRSNIS

33 straipsnis

Nepriimtini prašymai

1.   Be bylų, kuriose prašymas nenagrinėjamas pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... (26), valstybės narės neprivalo nagrinėti, ar prašytojas priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES, kai vadovaujantis šiuo straipsniu prašymas laikomas nepriimtinu.

2.   Valstybės narės gali laikyti tarptautinės apsaugos prašymą nepriimtinu, tik jeigu:

| a) | tarptautinę apsaugą suteikė kita valstybė narė; |
| --- | --- |

a)

tarptautinę apsaugą suteikė kita valstybė narė;

| b) | pagal 35 straipsnį šalis, kuri nėra valstybė narė, yra laikoma prašytojo pirmąja prieglobsčio šalimi; |
| --- | --- |

b)

pagal 35 straipsnį šalis, kuri nėra valstybė narė, yra laikoma prašytojo pirmąja prieglobsčio šalimi;

| c) | pagal 38 straipsnį šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma prašytojui saugia trečiąja šalimi; |
| --- | --- |

c)

pagal 38 straipsnį šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma prašytojui saugia trečiąja šalimi;

| d) | prašymas yra paskesnis prašymas, kai neatsirado naujos informacijos arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu, ar prašytojas priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES arba prašytojas jų nepateikė; arba |
| --- | --- |

d)

prašymas yra paskesnis prašymas, kai neatsirado naujos informacijos arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu, ar prašytojas priskirtinas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES arba prašytojas jų nepateikė; arba

| e) | prašytojo išlaikomas asmuo pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 2 dalį jis davė sutikimą, kad jo byla būtų jo vardu pateikto prašymo dalimi, ir nėra faktų, susijusių su išlaikomo asmens padėtimi, dėl kurių būtų pateisinamas atskiras prašymas. |
| --- | --- |

e)

prašytojo išlaikomas asmuo pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 2 dalį jis davė sutikimą, kad jo byla būtų jo vardu pateikto prašymo dalimi, ir nėra faktų, susijusių su išlaikomo asmens padėtimi, dėl kurių būtų pateisinamas atskiras prašymas.

34 straipsnis

Specialiosios taisyklės, taikomos pokalbiui dėl priimtinumo

1.   Prieš tai, kai sprendžiančioji institucija nusprendžia dėl tarptautinės apsaugos prašymo priimtinumo, valstybės narės leidžia prašytojams pateikti savo nuomonę dėl 33 straipsnyje nurodytų priežasčių taikymo jų konkrečioms aplinkybėmis. Tuo tikslu valstybės narės surengia asmeninį pokalbį dėl prašymo priimtinumo. Valstybės narės gali padaryti išimtį tik pagal 42 straipsnį paskesnio prašymo atveju.

Šia dalimi nedaromas poveikis šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalies a punktui ir Reglamento (ES) Nr. .../... (26) 5 straipsniui.

2.   Valstybės narės gali numatyti, kad asmeninį pokalbį dėl tarptautinės apsaugos prašymo priimtinumo rengia kitų institucijų nei sprendžiančiosios institucijos darbuotojai. Tokiais atvejais valstybės narės užtikrina, kad tokiems darbuotojams būtų iš anksto suteiktas būtinas pagrindinis mokymas, visų pirma tarptautinės žmogaus teisių teisės, Sąjungos prieglobsčio acquis ir pokalbio rengimo metodikos srityse.

III SKIRSNIS

35 straipsnis

Pirmosios prieglobsčio šalies koncepcija

Šalis gali būti laikoma pirmąja prieglobsčio šalimi konkrečiam prašytojui, jeigu:

| a) | jis yra pripažintas pabėgėliu toje šalyje ir vis dar galės naudotis tokia apsauga; arba |
| --- | --- |

a)

jis yra pripažintas pabėgėliu toje šalyje ir vis dar galės naudotis tokia apsauga; arba

| b) | jis kitokiu būdu naudosis pakankama apsauga toje šalyje, įskaitant negrąžinimo principą, |
| --- | --- |

b)

jis kitokiu būdu naudosis pakankama apsauga toje šalyje, įskaitant negrąžinimo principą,

jeigu jis bus pakartotinai priimtas į tą šalį.

Taikydamos pirmosios prieglobsčio šalies koncepciją konkrečioms prašytojo aplinkybėms, valstybės narės gali atsižvelgti į 38 straipsnio 1 dalį. Prašytojui leidžiama ginčyti pirmosios prieglobsčio šalies koncepcijos taikymą, atsižvelgiant į jo konkrečias aplinkybes.

36 straipsnis

Saugios kilmės šalies koncepcija

1.   Trečioji šalis, pagal šią direktyvą priskirta prie saugių kilmės šalių, po atskiro prašymo nagrinėjimo gali būti laikoma saugia kilmės šalimi konkrečiam prašytojui, tik jeigu:

| a) | jis turi tos šalies pilietybę; arba |
| --- | --- |

a)

jis turi tos šalies pilietybę; arba

| b) | jis yra asmuo be pilietybės ir anksčiau nuolat gyveno toje šalyje; |
| --- | --- |

b)

jis yra asmuo be pilietybės ir anksčiau nuolat gyveno toje šalyje;

ir nepateikė rimtų priežasčių, kad šalis nebūtų laikoma saugia kilmės šalimi jo konkrečiomis aplinkybėmis ir dėl jo priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES.

2.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nustato papildomas saugios kilmės šalies koncepcijos taikymo taisykles ir reikalavimus.

37 straipsnis

Nacionalinis trečiųjų šalių priskyrimas prie saugių kilmės šalių

1.   Tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimo tikslais valstybės narės gali palikti galioti arba priimti naujus teisės aktus, kuriais pagal I priedą būtų numatytas nacionalinis priskyrimas prie saugių kilmės šalių.

2.   Valstybės narės reguliariai peržiūri padėtį trečiosiose šalyse, pagal šį straipsnį priskirtose prie saugių kilmės šalių.

3.   Vertinimas, ar šalis yra saugi kilmės šalis, pagal šį straipsnį yra pagrįstas keletu informacijos šaltinių, įskaitant visų pirma kitų valstybių narių, EPPB, JTVPK, Europos Tarybos ir kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų informaciją.

4.   Valstybės narės praneša Komisijai, kurias šalis priskyrė prie saugių kilmės šalių pagal šį straipsnį.

38 straipsnis

Saugios trečiosios šalies koncepcija

1.   Valstybės narės gali taikyti saugios trečiosios šalies koncepciją tik jeigu kompetentingos institucijos yra įsitikinusios, kad atitinkamoje trečioje šalyje su tarptautinės apsaugos siekiančiu asmeniu bus elgiamasi pagal toliau išvardytus principus:

| a) | gyvybei ir laisvei negresia pavojus dėl rasės, religijos, tautybės, priklausymo prie tam tikros socialinės grupės ar politinių įsitikinimų; |
| --- | --- |

a)

gyvybei ir laisvei negresia pavojus dėl rasės, religijos, tautybės, priklausymo prie tam tikros socialinės grupės ar politinių įsitikinimų;

| b) | nėra Direktyvoje 2011/95/ES apibrėžtos didelės žalos pavojaus; |
| --- | --- |

b)

nėra Direktyvoje 2011/95/ES apibrėžtos didelės žalos pavojaus;

| c) | pagal Ženevos konvenciją laikomasi negrąžinimo principo; |
| --- | --- |

c)

pagal Ženevos konvenciją laikomasi negrąžinimo principo;

| d) | laikomasi draudimo išsiųsti iš šalies pažeidžiant teisę nepatirti kankinimo ir žiauraus, nežmoniško ar žeminamo elgesio, kaip numatyta tarptautinėje teisėje; ir |
| --- | --- |

d)

laikomasi draudimo išsiųsti iš šalies pažeidžiant teisę nepatirti kankinimo ir žiauraus, nežmoniško ar žeminamo elgesio, kaip numatyta tarptautinėje teisėje; ir

| e) | yra galimybė kreiptis dėl pabėgėlio statuso ir, jeigu suteikiamas šis statusas – gauti apsaugą pagal Ženevos konvenciją. |
| --- | --- |

e)

yra galimybė kreiptis dėl pabėgėlio statuso ir, jeigu suteikiamas šis statusas – gauti apsaugą pagal Ženevos konvenciją.

2.   Saugios trečiosios šalies koncepcijos taikymui galioja nacionalinėje teisėje nustatytos taisyklės, įskaitant:

| a) | taisykles, kuriomis reikalaujama, kad tarp prašytojo ir atitinkamos trečiosios šalies būtų ryšys, kuriuo remdamasis tas asmuo turėtų svarių priežasčių vykti į tą šalį; |
| --- | --- |

a)

taisykles, kuriomis reikalaujama, kad tarp prašytojo ir atitinkamos trečiosios šalies būtų ryšys, kuriuo remdamasis tas asmuo turėtų svarių priežasčių vykti į tą šalį;

| b) | metodologines taisykles, kuriomis remdamosi kompetentingos institucijos įsitikintų, kad saugios trečiosios šalies koncepcija gali būti taikoma konkrečiai šaliai arba konkrečiam prašytojui. Tokią metodologiją sudaro atskirų atvejų nagrinėjimas, ar šalis yra saugi konkrečiam prašytojui, ir (arba) šalių, bendrai laikomų saugiomis, nacionalinis priskyrimas; |
| --- | --- |

b)

metodologines taisykles, kuriomis remdamosi kompetentingos institucijos įsitikintų, kad saugios trečiosios šalies koncepcija gali būti taikoma konkrečiai šaliai arba konkrečiam prašytojui. Tokią metodologiją sudaro atskirų atvejų nagrinėjimas, ar šalis yra saugi konkrečiam prašytojui, ir (arba) šalių, bendrai laikomų saugiomis, nacionalinis priskyrimas;

| c) | taisykles pagal tarptautinę teisę, leidžiančias atlikti atskirą nagrinėjimą, ar trečioji šalis yra saugi konkrečiam prašytojui, kurios bent leidžia prašytojui ginčyti saugios trečiosios šalies koncepcijos taikymą remiantis tuo, kad trečioji šalis nėra saugi jo konkrečiomis aplinkybėmis. Prašytojui taip pat leidžiama ginčyti sąsajos tarp jo ir trečiosios šalies pagal a punktą buvimą. |
| --- | --- |

c)

taisykles pagal tarptautinę teisę, leidžiančias atlikti atskirą nagrinėjimą, ar trečioji šalis yra saugi konkrečiam prašytojui, kurios bent leidžia prašytojui ginčyti saugios trečiosios šalies koncepcijos taikymą remiantis tuo, kad trečioji šalis nėra saugi jo konkrečiomis aplinkybėmis. Prašytojui taip pat leidžiama ginčyti sąsajos tarp jo ir trečiosios šalies pagal a punktą buvimą.

3.   Įgyvendindamos tik šiuo straipsniu pagrįstą sprendimą, valstybės narės:

| a) | atitinkamai informuoja prašytoją; ir |
| --- | --- |

a)

atitinkamai informuoja prašytoją; ir

| b) | išduoda jam dokumentą, kuriuo trečiosios šalies institucijos informuojamos tos šalies kalba, kad prašymas nebuvo iš esmės išnagrinėtas. |
| --- | --- |

b)

išduoda jam dokumentą, kuriuo trečiosios šalies institucijos informuojamos tos šalies kalba, kad prašymas nebuvo iš esmės išnagrinėtas.

4.   Kai trečioji šalis neleidžia prašytojui atvykti į savo teritoriją, valstybės narės užtikrina, kad prašytojas turėtų galimybę dalyvauti procedūroje pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas.

5.   Valstybės narės periodiškai praneša Komisijai apie šalis, kurioms taiko šią koncepciją pagal šio straipsnio nuostatas.

39 straipsnis

Europos saugios trečiosios šalies koncepcija

1.   Valstybės narės gali numatyti, kad tarptautinės apsaugos prašymo ir prašytojo saugumo jo konkrečiomis aplinkybėmis nagrinėjimas, kaip aprašyta II skyriuje, nevykdomas arba vykdomas iš dalies tais atvejais, kai kompetentinga institucija remdamasi faktais nusprendžia, kad prašytojas siekia atvykti arba neteisėtai atvyko į jos teritoriją iš saugios trečiosios šalies pagal 2 dalį.

2.   Trečioji šalis gali būti laikoma saugia trečiąja šalimi taikant 1 dalį tik tuo atveju, jeigu:

| a) | ji yra ratifikavusi Ženevos konvenciją ir laikosi jos nuostatų be jokių geografinių apribojimų; |
| --- | --- |

a)

ji yra ratifikavusi Ženevos konvenciją ir laikosi jos nuostatų be jokių geografinių apribojimų;

| b) | joje yra teisės aktais reglamentuojama prieglobsčio procedūra; ir |
| --- | --- |

b)

joje yra teisės aktais reglamentuojama prieglobsčio procedūra; ir

| c) | ji yra ratifikavusi Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją ir laikosi jos nuostatų, įskaitant reikalavimus, susijusius su veiksmingomis teisių gynimo priemonėmis. |
| --- | --- |

c)

ji yra ratifikavusi Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją ir laikosi jos nuostatų, įskaitant reikalavimus, susijusius su veiksmingomis teisių gynimo priemonėmis.

3.   Prašytojui leidžiama ginčyti Europos saugios trečiosios šalies koncepcijos taikymą remiantis tuo pagrindu, kad jo konkrečiomis aplinkybėmis atitinkama trečioji šalis nėra saugi.

4.   Atitinkamos valstybės narės savo nacionalinės teisės aktuose nustato 1 dalies nuostatų ir sprendimų pasekmių įgyvendinimo detales, remdamosi negrąžinimo principu, taip pat numato šio straipsnio taikymo išimtis dėl humanitarinių arba politinių priežasčių arba dėl viešosios tarptautinės teisės.

5.   Įgyvendindamos tik šiuo straipsniu pagrįstą sprendimą, atitinkamos valstybės narės:

| a) | atitinkamai informuoja prašytoją; ir |
| --- | --- |

a)

atitinkamai informuoja prašytoją; ir

| b) | išduoda jam dokumentą, kuriuo trečiosios šalies institucijos informuojamos tos šalies kalba, kad prašymas nebuvo iš esmės išnagrinėtas. |
| --- | --- |

b)

išduoda jam dokumentą, kuriuo trečiosios šalies institucijos informuojamos tos šalies kalba, kad prašymas nebuvo iš esmės išnagrinėtas.

6.   Kai saugi trečioji šalis prašytojo pakartotinai nepriima, valstybės narės užtikrina, kad būtų suteikiama galimybė pradėti procedūrą pagal II dalyje aprašytus pagrindinius principus ir garantijas.

7.   Valstybės narės periodiškai praneša Komisijai apie šalis, kurioms taiko šią koncepciją pagal šį straipsnį.

IV SKIRSNIS

40 straipsnis

Paskesnis prašymas

1.   Kai asmuo, kuris paprašė tarptautinės apsaugos valstybėje narėje, pateikia papildomų nusiskundimų arba paskesnį prašymą toje pačioje valstybėje narėje, ta valstybė narė nagrinėja šiuos papildomus nusiskundimus arba su paskesniu prašymu susijusią informaciją, nagrinėdama ankstesnį prašymą ir nagrinėdama sprendimą, kuris apskųstas teismine arba administracine, tiek, kiek toks nagrinėjimas leidžia kompetentingoms institucijoms atsižvelgti į visą informaciją, kuria pagrįsti papildomi nusiskundimai arba paskesnis prašymas, ir ją svarstyti.

2.   Siekiant priimti sprendimą dėl tarptautinės apsaugos prašymo priimtinumo pagal 33 straipsnio 2 dalies d punktą, paskesnis tarptautinės apsaugos prašymas visų pirma turi būti preliminariai išnagrinėjamas, siekiant nustatyti, ar dėl šio prašymo atsirado arba prašytojas pateikė naujos informacijos arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu dėl prašytojo priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES.

3.   Jeigu po 2 dalyje nurodyto preliminaraus nagrinėjimo padaroma išvada, kad atsirado naujos informacijos arba duomenų arba juos pateikė prašytojas ir dėl to labai padidėja tikimybė, kad prašytojas gali būti priskirtas prie tarptautinės apsaugos gavėjų pagal Direktyvą 2011/95/ES, prašymas toliau nagrinėjamas pagal II skyrių. Valstybės narės taip pat gali numatyti kitas priežastis, dėl kurių paskesnis prašymas nagrinėjamas toliau.

4.   Valstybės narės gali numatyti, kad prašymas bus toliau nagrinėjamas, tik jeigu atitinkamas prašytojas ankstesnės procedūros metu ne dėl savo kaltės negalėjo pareikšti šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytų aplinkybių, visų pirma pasinaudodamas savo teise į veiksmingą teisių gynimo priemonę pagal 46 straipsnį.

5.   Kai paskesnis prašymas pagal šį straipsnį toliau nenagrinėjamas, jis pagal 33 straipsnio 2 dalies d punktą laikomas nepriimtinu.

6.   Šiame straipsnyje nurodyta procedūra taip pat gali būti taikoma tuo atveju, kai:

| a) | išlaikomas asmuo pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 2 dalį jis davė sutikimą, kad jo byla būtų jo vardu pateikto prašymo dalis, ir (arba) |
| --- | --- |

a)

išlaikomas asmuo pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 2 dalį jis davė sutikimą, kad jo byla būtų jo vardu pateikto prašymo dalis, ir (arba)

| b) | santuokos nesudaręs nepilnametis pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 5 dalies c punktą jo vardu buvo pateiktas prašymas. |
| --- | --- |

b)

santuokos nesudaręs nepilnametis pateikia prašymą po to, kai pagal 7 straipsnio 5 dalies c punktą jo vardu buvo pateiktas prašymas.

Tais atvejais 2 dalyje nurodytu preliminariu nagrinėjimu siekiama nustatyti, ar yra faktų, susijusių su išlaikomo asmens arba santuokos nesudariusio nepilnamečio padėtimi, kurie pateisintų atskirą prašymą.

7.   Kai asmuo, kurio atžvilgiu turi būti įvykdytas sprendimas dėl perdavimo pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... (27), pateikia papildomų nusiskundimų arba paskesnį prašymą perduodančioje valstybėje narėje, tuos nusiskundimus arba paskesnius prašymus nagrinėja atsakinga valstybė narė, kaip apibrėžta tame reglamente pagal šią direktyvą.

41 straipsnis

Teisės pasilikti išimtys paskesnių prašymų atveju

1.   Valstybės narės teisei pasilikti teritorijoje gali taikyti išimtį, kai asmuo:

| a) | yra pateikęs pirmą paskesnį prašymą, kuris nėra toliau nagrinėtas pagal 40 straipsnio 5 dalį, tik siekdamas atidėti arba sužlugdyti anksčiau priimto sprendimo vykdymą, kuriuo remiantis jis būtų artimiausiu metu išsiųstas iš tos valstybės narės; arba |
| --- | --- |

a)

yra pateikęs pirmą paskesnį prašymą, kuris nėra toliau nagrinėtas pagal 40 straipsnio 5 dalį, tik siekdamas atidėti arba sužlugdyti anksčiau priimto sprendimo vykdymą, kuriuo remiantis jis būtų artimiausiu metu išsiųstas iš tos valstybės narės; arba

| b) | po galutinio sprendimo laikyti pirmą paskesnį prašymą nepriimtinu pagal 40 straipsnio 5 dalį arba po galutinio sprendimo atmesti tą prašymą kaip nepagrįstą, toje pačioje valstybėje narėje pateikia kitą paskesnį prašymą. |
| --- | --- |

b)

po galutinio sprendimo laikyti pirmą paskesnį prašymą nepriimtinu pagal 40 straipsnio 5 dalį arba po galutinio sprendimo atmesti tą prašymą kaip nepagrįstą, toje pačioje valstybėje narėje pateikia kitą paskesnį prašymą.

Valstybės narės gali tokią išimtį taikyti tik tuo atveju, kai sprendžiančioji institucija mano, kad dėl sprendimo dėl grąžinimo asmuo nebus tiesiogiai arba netiesiogiai grąžinamas pažeidžiant tos valstybės narės tarptautinius ir Sąjungos įsipareigojimus.

2.   1 dalyje nurodytais atvejais valstybės narės taip pat gali:

| a) | nukrypti pagal nacionalinę teisę nuo vykdant paspartintas procedūras paprastai taikomų terminų, kai nagrinėjimo procedūra yra paspartinta pagal 31 straipsnio 8 dalies g punktą; |
| --- | --- |

a)

nukrypti pagal nacionalinę teisę nuo vykdant paspartintas procedūras paprastai taikomų terminų, kai nagrinėjimo procedūra yra paspartinta pagal 31 straipsnio 8 dalies g punktą;

| b) | nukrypti pagal nacionalinę teisę nuo vykdant priimtinumo procedūras, numatytas pagal 33 ir 34 straipsnius, paprastai taikomų terminų; ir (arba) |
| --- | --- |

b)

nukrypti pagal nacionalinę teisę nuo vykdant priimtinumo procedūras, numatytas pagal 33 ir 34 straipsnius, paprastai taikomų terminų; ir (arba)

| c) | nukrypti nuo 46 straipsnio 8 dalies. |
| --- | --- |

c)

nukrypti nuo 46 straipsnio 8 dalies.

42 straipsnis

Procesinės taisyklės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojai, kurių prašymams taikomas preliminarus nagrinėjimas pagal 40 straipsnį, naudotųsi 12 straipsnio 1 dalyje numatytomis garantijomis.

2.   Valstybės narės nacionalinėje teisėje gali nustatyti taisykles dėl preliminaraus nagrinėjimo pagal 40 straipsnį. Pagal tas taisykles, inter alia, galima:

| a) | įpareigoti atitinkamą prašytoją nurodyti faktus ir pagrįsti įrodymus, dėl kurių būtų pateisinama nauja procedūra; |
| --- | --- |

a)

įpareigoti atitinkamą prašytoją nurodyti faktus ir pagrįsti įrodymus, dėl kurių būtų pateisinama nauja procedūra;

| b) | leisti, kad preliminarus nagrinėjimas būtų atliktas remiantis tik raštu pateiktais dokumentais be asmeninio pokalbio, išskyrus 40 straipsnio 6 dalyje nurodytus atvejus. |
| --- | --- |

b)

leisti, kad preliminarus nagrinėjimas būtų atliktas remiantis tik raštu pateiktais dokumentais be asmeninio pokalbio, išskyrus 40 straipsnio 6 dalyje nurodytus atvejus.

Dėl tų taisyklių prašytojai nepraranda galimybės pradėti procedūrą iš naujo, taip pat tokia galimybė faktiškai nepanaikinama arba griežtai neapribojama.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojui tinkamu būdu būtų pranešta apie preliminaraus nagrinėjimo rezultatus ir tuo atveju, jeigu prašymas toliau nenagrinėjamas, nurodytos priežastys, kodėl taip yra ir apeliacijos arba sprendimo peržiūrėjimo galimybės.

V SKIRSNIS

43 straipsnis

Pasienio procedūros

1.   Pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas valstybės narės gali numatyti procedūras, siekdamos priimti sprendimus valstybių narių pasienyje arba tranzito zonose dėl:

| a) | tokiose vietose pateikto prašymo priimtinumo pagal 33 straipsnį; ir (arba) |
| --- | --- |

a)

tokiose vietose pateikto prašymo priimtinumo pagal 33 straipsnį; ir (arba)

| b) | prašymo esmės vykdant procedūrą pagal 31 straipsnio 8 dalį. |
| --- | --- |

b)

prašymo esmės vykdant procedūrą pagal 31 straipsnio 8 dalį.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendimas pagal 1 dalyje numatytas procedūras būtų priimtas per pagrįstą laikotarpį. Jeigu sprendimas nebuvo priimtas per keturias savaites, prašytojui turi būti leista atvykti į valstybės narės teritoriją, kad jo prašymas galėtų būtų nagrinėjamas pagal kitas šios direktyvos nuostatas.

3.   Kai atvyksta didelė trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės grupė ir pateikia tarptautinės apsaugos prašymus pasienyje arba tranzito zonoje, ir dėl to 1 dalies nuostatų taikymas tampa praktiškai neįmanomas, tos procedūros gali taip pat būti taikomos tuo atveju ir iki to laiko, kol šie trečiosios šalies piliečiai arba asmenys be pilietybės yra normaliai apgyvendinti vietovėse, esančiose arti pasienio arba tranzito zonos.

IV SKYRIUS

TARPTAUTINĖS APSAUGOS PANAIKINIMO TVARKA

44 straipsnis

Tarptautinės apsaugos panaikinimas

Valstybės narės užtikrina, kad tarptautinės apsaugos konkrečiam asmeniui panaikinimo nagrinėjimas gali būti pradėtas, kai atsiranda naujos informacijos arba duomenų, rodančių, kad yra priežasčių persvarstyti jo tarptautinės apsaugos pagrįstumą.

45 straipsnis

Procesinės taisyklės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad jeigu kompetentinga institucija svarsto, ar panaikinti trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės tarptautinę apsaugą pagal Direktyvos 2011/95/ES 14 arba 19 straipsnius, atitinkamas asmuo naudotųsi šiomis garantijomis:

| a) | jis turi būti informuotas raštu, kad kompetentinga institucija persvarsto jo priskyrimą prie tarptautinės apsaugos gavėjų, ir kokios yra tokio persvarstymo priežastys; ir |
| --- | --- |

a)

jis turi būti informuotas raštu, kad kompetentinga institucija persvarsto jo priskyrimą prie tarptautinės apsaugos gavėjų, ir kokios yra tokio persvarstymo priežastys; ir

| b) | jam turi būti suteikta galimybė asmeninio pokalbio metu pagal 12 straipsnio 1 dalies b punktą ir 14, 15, 16 ir 17 straipsnius arba raštu pateiktame pareiškime nurodyti priežastis, kodėl jam neturėtų būti panaikinta tarptautinė apsauga. |
| --- | --- |

b)

jam turi būti suteikta galimybė asmeninio pokalbio metu pagal 12 straipsnio 1 dalies b punktą ir 14, 15, 16 ir 17 straipsnius arba raštu pateiktame pareiškime nurodyti priežastis, kodėl jam neturėtų būti panaikinta tarptautinė apsauga.

2.   Be to, valstybės narės užtikrina, kad pagal 1 dalyje nustatytą procedūrą:

| a) | kompetentinga institucija galėtų gauti tikslią naujausią informaciją iš įvairių šaltinių, pavyzdžiui, atitinkamais atvejais iš EPPB ir JTVPK, dėl bendros padėties, vyraujančios atitinkamų asmenų kilmės šalyse; ir |
| --- | --- |

a)

kompetentinga institucija galėtų gauti tikslią naujausią informaciją iš įvairių šaltinių, pavyzdžiui, atitinkamais atvejais iš EPPB ir JTVPK, dėl bendros padėties, vyraujančios atitinkamų asmenų kilmės šalyse; ir

| b) | kai informacija apie konkretų atvejį surenkama norint persvarstyti tarptautinę apsaugą, ji nebūtų gauta iš persekiotojo (-ų) arba didelę žalą sukėlusio (-ių) subjekto (-ų) tokiu būdu, kad toks (-ie) persekiotojas (-ai) arba didelę žalą sukėlęs (-ę) subjektas (-ai) būtų tiesiogiai informuotas (-i) apie tą faktą, kad tas asmuo yra tarptautinės apsaugos gavėjas, kurio statusas yra svarstomas, ir kad dėl to nekiltų fizinio susidorojimo su tuo asmeniu ar jo išlaikomais asmenimis grėsmė, arba grėsmė jo šeimos narių, tebegyvenančių kilmės šalyje, laisvei ir saugumui. |
| --- | --- |

b)

kai informacija apie konkretų atvejį surenkama norint persvarstyti tarptautinę apsaugą, ji nebūtų gauta iš persekiotojo (-ų) arba didelę žalą sukėlusio (-ių) subjekto (-ų) tokiu būdu, kad toks (-ie) persekiotojas (-ai) arba didelę žalą sukėlęs (-ę) subjektas (-ai) būtų tiesiogiai informuotas (-i) apie tą faktą, kad tas asmuo yra tarptautinės apsaugos gavėjas, kurio statusas yra svarstomas, ir kad dėl to nekiltų fizinio susidorojimo su tuo asmeniu ar jo išlaikomais asmenimis grėsmė, arba grėsmė jo šeimos narių, tebegyvenančių kilmės šalyje, laisvei ir saugumui.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos sprendimas panaikinti tarptautinę apsaugą būtų pateiktas raštu. Faktinės ir teisinės priežastys nurodomos sprendime, o informacija, kaip apskųsti sprendimą, pateikiama raštu.

4.   Kai kompetentinga institucija priima sprendimą panaikinti tarptautinę apsaugą, taip pat taikomi 20 straipsnis, 22 straipsnis, 23 straipsnio 1 dalis ir 29 straipsnis.

5.   Nukrypdamos nuo šio straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalių, valstybės narės gali nuspręsti, kad tarptautinė apsauga nustoja teisiškai galioti, kai tarptautinės apsaugos gavėjas nedviprasmiškai atsisakė savo pripažinimo būti tarptautinės apsaugos gavėju. Valstybė narė gali taip pat numatyti, kad tarptautinė apsauga nustoja teisiškai galioti, kai tarptautinės apsaugos gavėjas tapo tos valstybės narės piliečiu.

V SKYRIUS

APELIACINĖS PROCEDŪROS

46 straipsnis

Teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojai turėtų teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų naudotis teisme, kad galėtų apskųsti:

| a) | sprendimą, priimtą dėl tarptautinės apsaugos prašymo, įskaitant sprendimą:






  i) | laikyti prašymą nepagrįstu, kad būtų suteiktas pabėgėlio statusas ir (arba) papildomos apsaugos statusas; |
| --- | --- | --- |

a)

sprendimą, priimtą dėl tarptautinės apsaugos prašymo, įskaitant sprendimą:

i)

laikyti prašymą nepagrįstu, kad būtų suteiktas pabėgėlio statusas ir (arba) papildomos apsaugos statusas;

| ii) | laikyti prašymą nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalį; |
| --- | --- |

ii)

laikyti prašymą nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalį;

| iii) | priimtą valstybės narės pasienyje arba tranzito zonose, kaip aprašyta 43 straipsnio 1 dalyje; |
| --- | --- |

iii)

priimtą valstybės narės pasienyje arba tranzito zonose, kaip aprašyta 43 straipsnio 1 dalyje;

| iv) | nevykdyti nagrinėjimo pagal 39 straipsnį. |
| --- | --- |

iv)

nevykdyti nagrinėjimo pagal 39 straipsnį.

| b) | atsisakymą atnaujinti prašymo nagrinėjimą po jo nutraukimo pagal 27 ir 28 straipsnius; |
| --- | --- |

b)

atsisakymą atnaujinti prašymo nagrinėjimą po jo nutraukimo pagal 27 ir 28 straipsnius;

| c) | sprendimą panaikinti tarptautinę apsaugą pagal 45 straipsnį. |
| --- | --- |

c)

sprendimą panaikinti tarptautinę apsaugą pagal 45 straipsnį.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad asmenys, kuriuos sprendžiančioji institucija pripažįsta asmenimis, kuriems gali būti suteikta papildoma apsauga, turėtų teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę pagal 1 dalį, kad galėtų apskųsti sprendimą laikyti prašymą nepagrįstu, kad būtų suteiktas pabėgėlio statusas.

Nedarant poveikio 1 dalies c punktui, kai valstybės narės suteiktas papildomos apsaugos statusas suteikia tokias pačias teises ir naudą, kaip pabėgėlio statusas pagal Sąjungos ir nacionalinę teisę, valstybė narė gali laikyti, kad apeliacija dėl sprendimo laikyti prašymą nepagrįstu, kad būtų suteiktas pabėgėlio statusas, yra nepriimtina dėl to, kad prašytojas nėra pakankamai suinteresuotas tolesniu nagrinėjimu.

3.   Kad būtų laikomasi 1 dalies, valstybės narės užtikrina, jog taikant veiksmingą teisių gynimo priemonę būtų numatytas išsamus ir ex nunc faktinis ir teisinis tarptautinės apsaugos poreikių nagrinėjimas, įskaitant, atitinkamais atvejais, nagrinėjimą pagal Direktyvą 2011/95/ES, bent vykdant apeliacines procedūras pirmosios instancijos teisme.

4.   Valstybės narės numato pagrįstus terminus ir kitas reikalingas taisykles, kad prašytojas galėtų pasinaudoti savo teise į veiksmingą teisių gynimo priemonę pagal 1 dalį. Dėl terminų tokia galimybė pasinaudoti neprarandama ar netampa pernelyg sudėtinga.

Valstybės narės taip pat gali numatyti pagal 43 straipsnį priimtų sprendimų ex officio peržiūrą.

5.   Nedarydamos poveikio 6 daliai, valstybės narės leidžia prašytojams likti jų teritorijoje, kol baigiasi laikotarpis, per kurį jie gali pasinaudoti teise į veiksmingą teisių gynimo priemonę, ir, kai tokia teise per tą laikotarpį buvo pasinaudota – kol laukiama priemonės rezultato.

6.   Kai sprendimas:

| a) | laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu pagal 32 straipsnio 2 dalį arba nepagrįstu išnagrinėjus pagal 31 straipsnio 8 dalį, išskyrus atvejus, kai šie sprendimai pagrįsti 31 straipsnio 8 dalies h punkte nurodytomis aplinkybėmis; |
| --- | --- |

a)

laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu pagal 32 straipsnio 2 dalį arba nepagrįstu išnagrinėjus pagal 31 straipsnio 8 dalį, išskyrus atvejus, kai šie sprendimai pagrįsti 31 straipsnio 8 dalies h punkte nurodytomis aplinkybėmis;

| b) | prašymą laikyti nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalies a, b arba d punktą; |
| --- | --- |

b)

prašymą laikyti nepriimtinu pagal 33 straipsnio 2 dalies a, b arba d punktą;

| c) | atsisakyti dar kartą pradėti nagrinėti prašytojo bylą po to, kai ji buvo nutraukta pagal 28 straipsnį; arba |
| --- | --- |

c)

atsisakyti dar kartą pradėti nagrinėti prašytojo bylą po to, kai ji buvo nutraukta pagal 28 straipsnį; arba

| d) | nenagrinėti arba išsamiai nenagrinėti prašymo pagal 39 straipsnį, |
| --- | --- |

d)

nenagrinėti arba išsamiai nenagrinėti prašymo pagal 39 straipsnį,

atitinkamo prašytojo prašymu arba ex officio teismas turi įgaliojimus priimti sprendimą, ar prašytojas gali likti valstybės narės teritorijoje, jeigu tokiu sprendimu panaikinama prašytojo teisė likti valstybėje narėje ir kai nacionalinėje teisėje nenumatyta teisė likti valstybėje narėje, kol laukiama teisių gynimo priemonės rezultato.

7.   6 dalis taikoma 43 straipsnyje nurodytoms procedūroms tik tuo atveju, jeigu:

| a) | prašytojui suteikiamas reikiamas vertimas žodžiu, teisinė pagalba ir bent viena savaitė prašymui parengti ir pateikti teismui argumentus, pagrindžiančius jo teisę likti teritorijoje, kol laukiama teisės gynimo priemonės rezultato; ir |
| --- | --- |

a)

prašytojui suteikiamas reikiamas vertimas žodžiu, teisinė pagalba ir bent viena savaitė prašymui parengti ir pateikti teismui argumentus, pagrindžiančius jo teisę likti teritorijoje, kol laukiama teisės gynimo priemonės rezultato; ir

| b) | 6 dalyje nurodyto prašymo nagrinėjimo atžvilgiu neigiamą sprendžiančiosios institucijos sprendimą teismas nagrinėja faktiniu ir teisiniu požiūriu. |
| --- | --- |

b)

6 dalyje nurodyto prašymo nagrinėjimo atžvilgiu neigiamą sprendžiančiosios institucijos sprendimą teismas nagrinėja faktiniu ir teisiniu požiūriu.

Jeigu a ir b punktuose nurodytos sąlygos neįvykdytos, taikoma 5 dalis.

8.   Valstybės narės leidžia prašytojui likti teritorijoje, kol laukiama 6 ir 7 dalyse nurodytos procedūros siekiant priimti sprendimą, ar prašytojas gali likti teritorijoje, rezultato.

9.   5, 6 ir 7 dalimis nedaromas poveikis Reglamento (ES) Nr. .../... (28) 26 straipsniui.

10.   Valstybės narės gali nustatyti terminus teismui nagrinėti sprendžiančiosios institucijos sprendimą pagal 1 dalį.

11.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose taip pat gali nustatyti sąlygas, pagal kurias būtų daroma prielaida, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė arba atsisakė teisių gynimo priemonės pagal 1 dalį, bei taisykles dėl procedūros, kurios reikia laikytis.

VI SKYRIUS

BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

47 straipsnis

Viešųjų institucijų galimybė apskųsti

Ši direktyva neturi įtakos viešųjų institucijų galimybei apskųsti administracinius ir (arba) teismo sprendimus, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose.

48 straipsnis

Konfidencialumas

Valstybės narės užtikrina, kad šią direktyvą įgyvendinančios institucijos laikytųsi konfidencialumo principo, kaip apibrėžta nacionalinės teisės aktuose, dėl bet kokios vykstant darbui gautos informacijos.

49 straipsnis

Bendradarbiavimas

Kiekviena valstybė narė paskiria nacionalinį kontaktinį asmenį ir praneša jo adresą Komisijai. Komisija perduoda tą informaciją kitoms valstybėms narėms.

Bendradarbiaudamos su Komisija valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų tiesioginiam bendradarbiavimui užmegzti ir kompetentingų institucijų keitimuisi informacija užtikrinti.

Kai taikomos 6 straipsnio 5 dalyje, 14 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 31 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytos priemonės, kai nebelieka priežasčių taikyti tas išimtines priemones, valstybės narės nedelsdamos ir bent kartą per metus apie tai informuoja Komisiją. Kai įmanoma, ta informacija apima duomenis, kokią procentinę visų per tą laikotarpį nagrinėtų prašymų dalį sudaro prašymai, dėl kurių buvo taikomos nukrypti leidžiančios nuostatos.

50 straipsnis

Ataskaita

Ne vėliau kaip ... (29) Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, kaip valstybės narės taiko šią direktyvą, ir pateikia pasiūlymus dėl reikalingų pakeitimų. Valstybės narės išsiunčia Komisijai visą informaciją, reikalingą savo ataskaitai parengti. Pateikusi ataskaitą, Komisija bent kartą per penkerius metus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, kaip valstybės narės taiko šią direktyvą.

Pateikdama pirmą ataskaitą, Komisija taip pat visų pirma informuoja apie 17 straipsnio taikymą ir įvairias priemones, naudotas teikiant ataskaitas dėl asmeninių pokalbių.

51 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad 1–30 straipsnių, 31 straipsnio 1, 2, 6, 7, 8 ir 9 dalių, 32–46 straipsnių, 49 ir 50 straipsnių bei I priedo būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo ... (30). Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad 31 straipsnio 3, 4 ir 5 dalių būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo ... (31). Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.

3.   Valstybės narės, priimdamos 1 ir 2 dalyse nurodytas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat turi įtraukti teiginį, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į direktyvą, kurią panaikina ši direktyva, laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir minėto teiginio redakciją nustato valstybės narės.

4.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.

52 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostatos

Valstybės narės taiko 51 straipsnio 1 dalyje nurodytus įstatymus ir kitus teisės aktus tarptautinės apsaugos prašymams, pateiktiems po ... (30), ir tarptautinės apsaugos panaikinimo procedūroms, pradėtoms po ... (30) arba anksčiau. Anksčiau nei ... (30) pateikti prašymai ir iki tos dienos pradėtos pabėgėlio statuso panaikinimo procedūros reglamentuojamos įstatymais ir kitais teisės aktais, priimtais pagal Direktyvą 2005/85/EB.

Po ... (31) arba anksčiau pateiktiems tarptautinės apsaugos prašymams valstybės narės taiko 51 straipsnio 2 dalyje nurodytus įstatymus ir kitus teisės aktus. Anksčiau nei tą dieną pateikti prašymai reglamentuojami įstatymais ir kitais teisės aktais pagal Direktyvą 2005/85/EB.

53 straipsnis

Panaikinimas

Direktyva 2005/85/EB panaikinama valstybėse narėse, kurioms ši direktyva privaloma, nuo ... (32) nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvos, nurodytos II priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminu.

Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.

54 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

47 ir 48 straipsniai taikomi nuo ... (32).

55 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  OL C 24, 2012 1 28, p. 79.

1

(2)  OL C ...

2

(3)  2011 m. balandžio 6 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 296 E,2012 10 2, p. 184) ir 2013 m. birželio 6 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą. ... m. ... ... d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir... m. ... ... d. Tarybos sprendimas.

3

(4)  OL L 326, 2005 12 13, p. 13.

4

(5)  OL L 337, 2011 12 20, p. 9.

5

(6)  Dok. 14654/1/12 REV 1 (Priėmimo sąlygų direktyva).

6

(7)  OL L ....

7

(8)  OL L 132, 2010 5 29, p. 11.

8

(9)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

9

(10)  Dok. 15605/1/12 REV 1 (Dublino reglamentas).

10

(11)  OL L ....

11

(12)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

12

(13)  OL C 369, 2011 12 17, p. 14.

13

(14)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

14

(15)  OL L 348, 2008 12 24, p. 98.

15

(16)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002 7 18, p. 1).

16

(17)  27 konstatuojamojoje dalyje minima direktyva (Priėmimo sąlygų direktyva).

17

(18)  27 konstatuojamojoje dalyje minima direktyva (Priėmimo sąlygų direktyva).

18

(19)  27 konstatuojamojoje dalyje minima direktyva (Priėmimo sąlygų direktyva).

19

(20)  27 konstatuojamojoje dalyje minima direktyva (Priėmimo sąlygų direktyva).

20

(21)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

21

(22)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

22

(23)  27 konstatuojamojoje dalyje minima direktyva (Priėmimo sąlygų direktyva).

23

(24)  Dok. PE-CONS 17/13 (Eurodac reglamentas).

24

(25)  OL L ....

25

(26)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

26

(27)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

27

(28)  53 konstatuojamojoje dalyje minimas reglamentas (Dublino reglamentas).

28

(29)  Ketveri metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

29

(30)  Dveji metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

30

(31)  Penkeri metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

31

(32)  Dveji metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

32

---

I PRIEDAS

Priskyrimas prie saugių kilmės šalių, taikant 37 straipsnio 1 dalį

Šalis laikoma saugia kilmės šalimi, kai, atsižvelgiant į teisinę padėtį, teisės aktų taikymą demokratinėje sistemoje ir bendras politines aplinkybes, gali būti įrodyta, kad joje iš esmės ir sistemingai nevykdomi persekiojimai, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES9 straipsnyje, nėra kankinimo arba žiauraus ar žeminamo elgesio ar baudimo atvejų; ir nėra nesirenkamojo smurto, galinčio kilti tarptautinio arba vidaus ginkluoto konflikto padėties metu, grėsmės.

Atliekant šį vertinimą, turi būti atsižvelgta, inter alia, į tai, kokio masto apsauga nuo persekiojimo ar netinkamo elgesio užtikrinama:

| a) | taikant atitinkamus šalies įstatymus ir teisės aktus ir kokiu būdu jie taikomi; |
| --- | --- |

a)

taikant atitinkamus šalies įstatymus ir teisės aktus ir kokiu būdu jie taikomi;

| b) | laikantis Europos konvencijoje dėl žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos ir (arba) Tarptautiniame civilinių ir politinių teisių pakte ir (arba) Jungtinių Tautų Konvencijoje prieš kankinimą įtvirtintų teisių ir laisvių, visų pirma tų teisių, nuo kurių negalima nukrypti pagal minėtos Europos konvencijos 15 straipsnio 2 dalį; |
| --- | --- |

b)

laikantis Europos konvencijoje dėl žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos ir (arba) Tarptautiniame civilinių ir politinių teisių pakte ir (arba) Jungtinių Tautų Konvencijoje prieš kankinimą įtvirtintų teisių ir laisvių, visų pirma tų teisių, nuo kurių negalima nukrypti pagal minėtos Europos konvencijos 15 straipsnio 2 dalį;

| c) | pagal Ženevos konvenciją laikantis negrąžinimo principo; |
| --- | --- |

c)

pagal Ženevos konvenciją laikantis negrąžinimo principo;

| d) | numatant veiksmingų teisių gynimo priemonių, taikytinų kovojant su tais teisių ir laisvių pažeidimais, sistemą. |
| --- | --- |

d)

numatant veiksmingų teisių gynimo priemonių, taikytinų kovojant su tais teisių ir laisvių pažeidimais, sistemą.

---

II PRIEDAS

A dalis

Panaikinta direktyva

(nurodyta 53 straipsnyje)

| Tarybos direktyva 2005/85/EB | (OL L 326, 2005 12 13, p. 13) |
| --- | --- |

Tarybos direktyva 2005/85/EB

(OL L 326, 2005 12 13, p. 13)

B dalis

Perkėlimo į nacionalinę teisę terminas

(nurodytas 51 straipsnyje)

| Direktyva | Perkėlimo į nacionalinę teisę terminai |
| --- | --- |
| 2005/85/EB | Pirmas terminas: 2007 m. gruodžio 1 d.
  Antras terminas: 2008 m. gruodžio 1 d. |

Direktyva

Perkėlimo į nacionalinę teisę terminai

2005/85/EB

Pirmas terminas: 2007 m. gruodžio 1 d.

Antras terminas: 2008 m. gruodžio 1 d.

---

III PRIEDAS

Atitikties lentelė

| Direktyva 2005/85/EB | Ši direktyva |
| --- | --- |
| 1 straipsnis | 1 straipsnis |
| 2 straipsnio a–c punktai | 2 straipsnio a–c punktai |
| — | 2 straipsnio d punktas |
| 2 straipsnio d–f punktai | 2 straipsnio e–g punktai |
| — | 2 straipsnio h ir i punktai |
| 2 straipsnio g punktas | 2 straipsnio j punktas |
| — | 2 straipsnio k ir l punktai |
| 2 straipsnio h–k punktai | 2 straipsnio m–p punktai |
| — | 2 straipsnio q punktas |
| 3 straipsnio 1 ir 2 dalys | 3 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| 3 straipsnio 3 dalis | — |
| 3 straipsnio 4 dalis | 3 straipsnio 3 dalis |
| 4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa |
| 4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa | — |
| 4 straipsnio 2 dalies a punktas | 4 straipsnio 2 dalies a punktas |
| 4 straipsnio 2 dalies b–d punktai | — |
| 4 straipsnio 2 dalies e punktas | 4 straipsnio 2 dalies b punktas |
| 4 straipsnio 2 dalies f punktas | — |
| — | 4 straipsnio 3 dalis |
| 4 straipsnio 3 dalis | 4 straipsnio 4 dalis |
| — | 4 straipsnio 5 dalis |
| 5 straipsnis | 5 straipsnis |
| 6 straipsnio 1 dalis | 6 straipsnio 1 dalis |
| — | 6 straipsnio 2–4 dalys |
| 6 straipsnio 2 ir 3 dalys | 7 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| — | 7 straipsnio 3 dalis |
| — | 7 straipsnio 4 dalis |
| 6 straipsnio 4 dalis | 7 straipsnio 5 dalis |
| 6 straipsnio 5 dalis | — |
| — | 8 straipsnis |
| 7 straipsnio 1 ir 2 dalys | 9 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| — | 9 straipsnio 3 dalis |
| 8 straipsnio 1 dalis | 10 straipsnio 1 dalis |
| — | 10 straipsnio 2 dalis |
| 8 straipsnio 2 dalies a–c punktai | 10 straipsnio 3 dalies a–c punktai |
| — | 10 straipsnio 3 dalies d punktas |
| 8 straipsnio 3 ir 4 dalys | 10 straipsnio 4 ir 5 dalys |
| 9 straipsnio 1 dalis | 11 straipsnio 1 dalis |
| 9 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | 11 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa |
| 9 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | — |
| 9 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa | 11 straipsnio 2 dalies antra pastraipa |
| 9 straipsnio 3 dalis | 11 straipsnio 3 dalis |
| 10 straipsnio 1 dalies a–c punktai | 12 straipsnio 1 dalies a–c punktai |
| — | 12 straipsnio 1 dalies d punktas |
| 10 straipsnio 1 dalies d ir e punktai | 12 straipsnio 1 dalies e ir f punktai |
| 10 straipsnio 2 dalis | 12 straipsnio 2 dalis |
| 11 straipsnis | 13 straipsnis |
| 12 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 14 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa |
| 12 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | — |
| — | 14 straipsnio 1 dalies antra ir trečia pastraipos |
| 12 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa | 14 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa |
| 12 straipsnio 2 dalies a punktas | 14 straipsnio 2 dalies a punktas |
| 12 straipsnio 2 dalies b punktas | — |
| 12 straipsnio 2 dalies c punktas | — |
| 12 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa | 14 straipsnio 2 dalies b punktas |
| 12 straipsnio 3 dalies antra pastraipa | 14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa |
| 12 straipsnio 4–6 dalys | 14 straipsnio 3–5 dalys |
| 13 straipsnio 1 ir 2 dalys | 15 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| 13 straipsnio 3 dalies a punktas | 15 straipsnio 3 dalies a punktas |
| — | 15 straipsnio 3 dalies b punktas |
| 13 straipsnio 3 dalies b punktas | 15 straipsnio 3 dalies c punktas |
| — | 15 straipsnio 3 dalies d punktas |
| — | 15 straipsnio 3 dalies e punktas |
| 13 straipsnio 4 dalis | 15 straipsnio 4 dalis |
| 13 straipsnio 5 dalis | — |
| — | 16 straipsnis |
| 14 straipsnis | — |
| — | 17 straipsnis |
| — | 18 straipsnis |
| — | 19 straipsnis |
| 15 straipsnio 1 dalis | 22 straipsnio 1 dalis |
| 15 straipsnio 2 dalis | 20 straipsnio 1 dalis |
| — | 20 straipsnio 2–4 dalys |
| — | 21 straipsnio 1 dalis |
| 15 straipsnio 3 dalies a punktas | — |
| 15 straipsnio 3 dalies b ir c punktai | 21 straipsnio 2 dalies a ir b punktai |
| 15 straipsnio 3 dalies d punktas | — |
| 15 straipsnio 3 dalies antra pastraipa | — |
| 15 straipsnio 4–6 dalys | 21 straipsnio 3–5 dalys |
| — | 22 straipsnio 2 dalis |
| 16 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 23 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa |
| 16 straipsnio 1 dalies antros pastraipos pirmas sakinys | 23 straipsnio 1 dalies antros pastraipos įžanginiai žodžiai |
| — | 23 straipsnio 1 dalies a punktas |
| 16 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antras sakinys | 23 straipsnio 1 dalies b punktas |
| 16 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys | 23 straipsnio 2 dalis |
| 16 straipsnio 2 dalies antras sakinys | — |
| — | 23 straipsnio 3 dalis |
| 16 straipsnio 3 dalis | 23 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa |
| 16 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa | — |
| 16 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos | 23 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos |
| — | 24 straipsnis |
| 17 straipsnio 1 dalis | 25 straipsnio 1 dalis |
| 17 straipsnio 2 dalies a punktas | 25 straipsnio 2 dalis |
| 17 straipsnio 2 dalies b ir c punktai | — |
| 17 straipsnio 3 dalis | — |
| 17 straipsnio 4 dalis | 25 straipsnio 3 dalis |
| — | 25 straipsnio 4 dalis |
| 17 straipsnio 5 dalis | 25 straipsnio 5 dalis |
| — | 25 straipsnio 6 dalis |
| 17 straipsnio 6 dalis | 25 straipsnio 7 dalis |
| 18 straipsnis | 26 straipsnis |
| 19 straipsnis | 27 straipsnis |
| 20 straipsnio 1 ir 2 dalys | 28 straipsnio 1 ir 2 dalys |
| — | 28 straipsnio 3 dalis |
| 21 straipsnis | 29 straipsnis |
| 22 straipsnis | 30 straipsnis |
| 23 straipsnio 1 dalis | 31 straipsnio 1 dalis |
| 23 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | 31 straipsnio 2 dalis |
| — | 31 straipsnio 3 dalis |
| — | 31 straipsnio 4 ir 5 dalys |
| 23 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | 31 straipsnio 6 dalis |
| 23 straipsnio 3 dalis | — |
| — | 31 straipsnio 7 dalis |
| 23 straipsnio 4 dalies a punktas | 31 straipsnio 8 dalies a punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies b punktas | — |
| 23 straipsnio 4 dalies c punkto i papunktis | 31 straipsnio 8 dalies b punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies c punkto ii papunktis | — |
| 23 straipsnio 4 dalies d punktas | 31 straipsnio 8 dalies c punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies e punktas | — |
| 23 straipsnio 4 dalies f punktas | 31 straipsnio 8 dalies d punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies g punktas | 31 straipsnio 8 dalies e punktas |
| — | 31 straipsnio 8 dalies f punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies h ir i punktai | — |
| 23 straipsnio 4 dalies j punktas | 31 straipsnio 8 dalies g punktas |
| — | 31 straipsnio 8 dalies h ir i punktai |
| 23 straipsnio 4 dalies k ir l punktai | — |
| 23 straipsnio 4 dalies m punktas | 31 straipsnio 8 dalies j punktas |
| 23 straipsnio 4 dalies n ir o punktai | — |
| — | 31 straipsnio9 dalis |
| 24 straipsnis | — |
| 25 straipsnis | 33 straipsnis |
| 25 straipsnio 1 dalis | 33 straipsnio 1 dalis |
| 25 straipsnio 2 dalies a–c punktai | 33 straipsnio 2 dalies a–c punktai |
| 25 straipsnio 2 dalies d ir e punktai | — |
| 25 straipsnio 2 dalies f ir g punktai | 33 straipsnio 2 dalies d ir e punktai |
| — | 34 straipsnis |
| 26 straipsnis | 35 straipsnis |
| 27 straipsnio 1 dalies a punktas | 38 straipsnio 1 dalies a punktas |
| — | 38 straipsnio 1 dalies b punktas |
| 27 straipsnio 1 dalies b–d punktai | 38 straipsnio 1 dalies c–e punktai |
| 27 straipsnio 2–5 dalys | 38 straipsnio 2–5 dalys |
| 28 straipsnis | 32 straipsnis |
| 29 straipsnis | — |
| 30 straipsnio 1 dalis | 37 straipsnio 1 dalis |
| 30 straipsnio 2–4 dalys | — |
| — | 37 straipsnio 2 dalis |
| 30 straipsnio 5 ir 6 dalys | 37 straipsnio 3 ir 4 dalys |
| 31 straipsnio 1 dalis | 36 straipsnio 1 dalis |
| 31 straipsnio 2 dalis | — |
| 31 straipsnio 3 dalis | 36 straipsnio 2 dalis |
| 32 straipsnio 1 dalis | 40 straipsnio 1 dalis |
| 32 straipsnio 2 dalis | — |
| 32 straipsnio 3 dalis | 40 straipsnio 2 dalis |
| 32 straipsnio 4 dalis | 40 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys |
| 32 straipsnio 5 dalis | 40 straipsnio 3 dalies antras sakinys |
| 32 straipsnio 6 dalis | 40 straipsnio 4 dalis |
| — | 40 straipsnio 5 dalis |
| 32 straipsnio 7 dalies pirma pastraipa | 40 straipsnio 6 dalies a punktas |
| — | 40 straipsnio 6 dalies b punktas |
| 32 straipsnio 7 dalies antra pastraipa | 40 straipsnio 6 dalies antra pastraipa |
| — | 40 straipsnio 7 dalis |
| — | 41 straipsnis |
| 33 straipsnis | — |
| 34 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas | 42 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas |
| 34 straipsnio 2 dalies b punktas | — |
| 34 straipsnio 2 dalies c punktas | 42 straipsnio 2 dalies b punktas |
| 34 straipsnio 3 dalies a punktas | 42 straipsnio 3 dalis |
| 34 straipsnio 3 dalies b punktas | — |
| 35 straipsnio 1 dalis | 43 straipsnio 1 dalies a punktas |
| — | 43 straipsnio 1 dalies b punktas |
| 35 straipsnio 2 dalis ir 3 dalies a–f punktai | — |
| 35 straipsnio 4 dalis | 43 straipsnio 2 dalis |
| 35 straipsnio 5 dalis | 43 straipsnio 3 dalis |
| 36 straipsnio 1 dalis – 2 dalies c punktas | 39 straipsnio 1 dalis – 2 dalies c punktas |
| 36 straipsnio 2 dalies d punktas | — |
| 36 straipsnio 3 dalis | — |
| — | 39 straipsnio 3 dalis |
| 36 straipsnio 4–6 dalys | 39 straipsnio 4–6 dalys |
| — | 39 straipsnio 7 dalis |
| 36 straipsnio 7 dalis | — |
| 37 straipsnis | 44 straipsnis |
| 38 straipsnis | 45 straipsnis |
| — | 46 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis |
| 39 straipsnio 1 dalies a punkto i ir ii papunkčiai | 46 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiai |
| 39 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktis | — |
| 39 straipsnio 1 dalies b punktas | 46 straipsnio 1 dalies b punktas |
| 39 straipsnio 1 dalies c ir d punktai | — |
| 39 straipsnio 1 dalies e punktas | 46 straipsnio 1 dalies c punktas |
| — | 46 straipsnio 2 ir 3 dalys |
| 39 straipsnio 2 dalis | 46 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa |
| — | 46 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos |
| 39 straipsnio 3 dalis | — |
| — | 46 straipsnio 5–9 dalys |
| 39 straipsnio 4 dalis | 46 straipsnio 10 dalis |
| 39 straipsnio 5 dalis | — |
| 39 straipsnio 6 dalis | 41 straipsnio 11 dalis |
| 40 straipsnis | 47 straipsnis |
| 41 straipsnis | 48 straipsnis |
| — | 49 straipsnis |
| 42 straipsnis | 50 straipsnis |
| 43 straipsnio pirma pastraipa | 51 straipsnio 1 dalis |
| — | 51 straipsnio 2 dalis |
| 43 straipsnio antra ir trečia pastraipos | 51 straipsnio 3 ir 4 dalys |
| 44 straipsnis | 52 straipsnio pirma pastraipa |
| — | 52 straipsnio antra pastraipa |
| — | 53 straipsnis |
| 45 straipsnis | 54 straipsnis |
| 46 straipsnis | 55 straipsnis |
| I priedas | — |
| II priedas | I priedas |
| III priedas | — |
| — | II priedas |
| — | III priedas |

Direktyva 2005/85/EB

Ši direktyva

1 straipsnis

1 straipsnis

2 straipsnio a–c punktai

2 straipsnio a–c punktai

—

2 straipsnio d punktas

2 straipsnio d–f punktai

2 straipsnio e–g punktai

—

2 straipsnio h ir i punktai

2 straipsnio g punktas

2 straipsnio j punktas

—

2 straipsnio k ir l punktai

2 straipsnio h–k punktai

2 straipsnio m–p punktai

—

2 straipsnio q punktas

3 straipsnio 1 ir 2 dalys

3 straipsnio 1 ir 2 dalys

3 straipsnio 3 dalis

—

3 straipsnio 4 dalis

3 straipsnio 3 dalis

4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

—

4 straipsnio 2 dalies a punktas

4 straipsnio 2 dalies a punktas

4 straipsnio 2 dalies b–d punktai

—

4 straipsnio 2 dalies e punktas

4 straipsnio 2 dalies b punktas

4 straipsnio 2 dalies f punktas

—

—

4 straipsnio 3 dalis

4 straipsnio 3 dalis

4 straipsnio 4 dalis

—

4 straipsnio 5 dalis

5 straipsnis

5 straipsnis

6 straipsnio 1 dalis

6 straipsnio 1 dalis

—

6 straipsnio 2–4 dalys

6 straipsnio 2 ir 3 dalys

7 straipsnio 1 ir 2 dalys

—

7 straipsnio 3 dalis

—

7 straipsnio 4 dalis

6 straipsnio 4 dalis

7 straipsnio 5 dalis

6 straipsnio 5 dalis

—

—

8 straipsnis

7 straipsnio 1 ir 2 dalys

9 straipsnio 1 ir 2 dalys

—

9 straipsnio 3 dalis

8 straipsnio 1 dalis

10 straipsnio 1 dalis

—

10 straipsnio 2 dalis

8 straipsnio 2 dalies a–c punktai

10 straipsnio 3 dalies a–c punktai

—

10 straipsnio 3 dalies d punktas

8 straipsnio 3 ir 4 dalys

10 straipsnio 4 ir 5 dalys

9 straipsnio 1 dalis

11 straipsnio 1 dalis

9 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa

11 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa

9 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

—

9 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa

11 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

9 straipsnio 3 dalis

11 straipsnio 3 dalis

10 straipsnio 1 dalies a–c punktai

12 straipsnio 1 dalies a–c punktai

—

12 straipsnio 1 dalies d punktas

10 straipsnio 1 dalies d ir e punktai

12 straipsnio 1 dalies e ir f punktai

10 straipsnio 2 dalis

12 straipsnio 2 dalis

11 straipsnis

13 straipsnis

12 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

14 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

12 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

—

—

14 straipsnio 1 dalies antra ir trečia pastraipos

12 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa

14 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa

12 straipsnio 2 dalies a punktas

14 straipsnio 2 dalies a punktas

12 straipsnio 2 dalies b punktas

—

12 straipsnio 2 dalies c punktas

—

12 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa

14 straipsnio 2 dalies b punktas

12 straipsnio 3 dalies antra pastraipa

14 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

12 straipsnio 4–6 dalys

14 straipsnio 3–5 dalys

13 straipsnio 1 ir 2 dalys

15 straipsnio 1 ir 2 dalys

13 straipsnio 3 dalies a punktas

15 straipsnio 3 dalies a punktas

—

15 straipsnio 3 dalies b punktas

13 straipsnio 3 dalies b punktas

15 straipsnio 3 dalies c punktas

—

15 straipsnio 3 dalies d punktas

—

15 straipsnio 3 dalies e punktas

13 straipsnio 4 dalis

15 straipsnio 4 dalis

13 straipsnio 5 dalis

—

—

16 straipsnis

14 straipsnis

—

—

17 straipsnis

—

18 straipsnis

—

19 straipsnis

15 straipsnio 1 dalis

22 straipsnio 1 dalis

15 straipsnio 2 dalis

20 straipsnio 1 dalis

—

20 straipsnio 2–4 dalys

—

21 straipsnio 1 dalis

15 straipsnio 3 dalies a punktas

—

15 straipsnio 3 dalies b ir c punktai

21 straipsnio 2 dalies a ir b punktai

15 straipsnio 3 dalies d punktas

—

15 straipsnio 3 dalies antra pastraipa

—

15 straipsnio 4–6 dalys

21 straipsnio 3–5 dalys

—

22 straipsnio 2 dalis

16 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

23 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

16 straipsnio 1 dalies antros pastraipos pirmas sakinys

23 straipsnio 1 dalies antros pastraipos įžanginiai žodžiai

—

23 straipsnio 1 dalies a punktas

16 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antras sakinys

23 straipsnio 1 dalies b punktas

16 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys

23 straipsnio 2 dalis

16 straipsnio 2 dalies antras sakinys

—

—

23 straipsnio 3 dalis

16 straipsnio 3 dalis

23 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa

16 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa

—

16 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos

23 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos

—

24 straipsnis

17 straipsnio 1 dalis

25 straipsnio 1 dalis

17 straipsnio 2 dalies a punktas

25 straipsnio 2 dalis

17 straipsnio 2 dalies b ir c punktai

—

17 straipsnio 3 dalis

—

17 straipsnio 4 dalis

25 straipsnio 3 dalis

—

25 straipsnio 4 dalis

17 straipsnio 5 dalis

25 straipsnio 5 dalis

—

25 straipsnio 6 dalis

17 straipsnio 6 dalis

25 straipsnio 7 dalis

18 straipsnis

26 straipsnis

19 straipsnis

27 straipsnis

20 straipsnio 1 ir 2 dalys

28 straipsnio 1 ir 2 dalys

—

28 straipsnio 3 dalis

21 straipsnis

29 straipsnis

22 straipsnis

30 straipsnis

23 straipsnio 1 dalis

31 straipsnio 1 dalis

23 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa

31 straipsnio 2 dalis

—

31 straipsnio 3 dalis

—

31 straipsnio 4 ir 5 dalys

23 straipsnio 2 dalies antra pastraipa

31 straipsnio 6 dalis

23 straipsnio 3 dalis

—

—

31 straipsnio 7 dalis

23 straipsnio 4 dalies a punktas

31 straipsnio 8 dalies a punktas

23 straipsnio 4 dalies b punktas

—

23 straipsnio 4 dalies c punkto i papunktis

31 straipsnio 8 dalies b punktas

23 straipsnio 4 dalies c punkto ii papunktis

—

23 straipsnio 4 dalies d punktas

31 straipsnio 8 dalies c punktas

23 straipsnio 4 dalies e punktas

—

23 straipsnio 4 dalies f punktas

31 straipsnio 8 dalies d punktas

23 straipsnio 4 dalies g punktas

31 straipsnio 8 dalies e punktas

—

31 straipsnio 8 dalies f punktas

23 straipsnio 4 dalies h ir i punktai

—

23 straipsnio 4 dalies j punktas

31 straipsnio 8 dalies g punktas

—

31 straipsnio 8 dalies h ir i punktai

23 straipsnio 4 dalies k ir l punktai

—

23 straipsnio 4 dalies m punktas

31 straipsnio 8 dalies j punktas

23 straipsnio 4 dalies n ir o punktai

—

—

31 straipsnio9 dalis

24 straipsnis

—

25 straipsnis

33 straipsnis

25 straipsnio 1 dalis

33 straipsnio 1 dalis

25 straipsnio 2 dalies a–c punktai

33 straipsnio 2 dalies a–c punktai

25 straipsnio 2 dalies d ir e punktai

—

25 straipsnio 2 dalies f ir g punktai

33 straipsnio 2 dalies d ir e punktai

—

34 straipsnis

26 straipsnis

35 straipsnis

27 straipsnio 1 dalies a punktas

38 straipsnio 1 dalies a punktas

—

38 straipsnio 1 dalies b punktas

27 straipsnio 1 dalies b–d punktai

38 straipsnio 1 dalies c–e punktai

27 straipsnio 2–5 dalys

38 straipsnio 2–5 dalys

28 straipsnis

32 straipsnis

29 straipsnis

—

30 straipsnio 1 dalis

37 straipsnio 1 dalis

30 straipsnio 2–4 dalys

—

—

37 straipsnio 2 dalis

30 straipsnio 5 ir 6 dalys

37 straipsnio 3 ir 4 dalys

31 straipsnio 1 dalis

36 straipsnio 1 dalis

31 straipsnio 2 dalis

—

31 straipsnio 3 dalis

36 straipsnio 2 dalis

32 straipsnio 1 dalis

40 straipsnio 1 dalis

32 straipsnio 2 dalis

—

32 straipsnio 3 dalis

40 straipsnio 2 dalis

32 straipsnio 4 dalis

40 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys

32 straipsnio 5 dalis

40 straipsnio 3 dalies antras sakinys

32 straipsnio 6 dalis

40 straipsnio 4 dalis

—

40 straipsnio 5 dalis

32 straipsnio 7 dalies pirma pastraipa

40 straipsnio 6 dalies a punktas

—

40 straipsnio 6 dalies b punktas

32 straipsnio 7 dalies antra pastraipa

40 straipsnio 6 dalies antra pastraipa

—

40 straipsnio 7 dalis

—

41 straipsnis

33 straipsnis

—

34 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas

42 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas

34 straipsnio 2 dalies b punktas

—

34 straipsnio 2 dalies c punktas

42 straipsnio 2 dalies b punktas

34 straipsnio 3 dalies a punktas

42 straipsnio 3 dalis

34 straipsnio 3 dalies b punktas

—

35 straipsnio 1 dalis

43 straipsnio 1 dalies a punktas

—

43 straipsnio 1 dalies b punktas

35 straipsnio 2 dalis ir 3 dalies a–f punktai

—

35 straipsnio 4 dalis

43 straipsnio 2 dalis

35 straipsnio 5 dalis

43 straipsnio 3 dalis

36 straipsnio 1 dalis – 2 dalies c punktas

39 straipsnio 1 dalis – 2 dalies c punktas

36 straipsnio 2 dalies d punktas

—

36 straipsnio 3 dalis

—

—

39 straipsnio 3 dalis

36 straipsnio 4–6 dalys

39 straipsnio 4–6 dalys

—

39 straipsnio 7 dalis

36 straipsnio 7 dalis

—

37 straipsnis

44 straipsnis

38 straipsnis

45 straipsnis

—

46 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis

39 straipsnio 1 dalies a punkto i ir ii papunkčiai

46 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiai

39 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktis

—

39 straipsnio 1 dalies b punktas

46 straipsnio 1 dalies b punktas

39 straipsnio 1 dalies c ir d punktai

—

39 straipsnio 1 dalies e punktas

46 straipsnio 1 dalies c punktas

—

46 straipsnio 2 ir 3 dalys

39 straipsnio 2 dalis

46 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa

—

46 straipsnio 4 dalies antra ir trečia pastraipos

39 straipsnio 3 dalis

—

—

46 straipsnio 5–9 dalys

39 straipsnio 4 dalis

46 straipsnio 10 dalis

39 straipsnio 5 dalis

—

39 straipsnio 6 dalis

41 straipsnio 11 dalis

40 straipsnis

47 straipsnis

41 straipsnis

48 straipsnis

—

49 straipsnis

42 straipsnis

50 straipsnis

43 straipsnio pirma pastraipa

51 straipsnio 1 dalis

—

51 straipsnio 2 dalis

43 straipsnio antra ir trečia pastraipos

51 straipsnio 3 ir 4 dalys

44 straipsnis

52 straipsnio pirma pastraipa

—

52 straipsnio antra pastraipa

—

53 straipsnis

45 straipsnis

54 straipsnis

46 straipsnis

55 straipsnis

I priedas

—

II priedas

I priedas

III priedas

—

—

II priedas

—

III priedas

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

Prieglobsčio procedūrų direktyvos išdėstymas nauja redakcija yra vienas iš keleto pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų prieglobsčio srityje, siekiant pradėti antrą bendros Europos prieglobsčio sistemos etapą.

2011 m. birželio 7 d. Taryba gavo iš Komisijos pakeistą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (Nauja redakcija) (dok. 11207/11). Komisija iš dalies pakeitė savo 2009 m. spalio 23 d. pradinį pasiūlymą (dok. 12959/09) atsižvelgdama į per pirmąjį svarstymą priimtą Europos Parlamento poziciją, dėl kurios balsuota 2011 m. balandžio 6 d. (dok. 8526/11), ir į Tarybos pareikštą požiūrį.

Kad nebūtų gaištamas laikas, Europos Parlamentas savo derybinę poziciją nustatė svarstydamas pakeistą pasiūlymą, atsižvelgdamas į per pirmąjį svarstymą priimtą savo poziciją dėl pradinio pasiūlymo.

2011 m. spalio 26 ir 27 d. plenarinėje sesijoje Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, nurodydamas savo 2010 m. balandžio 28 d. nuomonę (1) nusprendė nerengti naujos nuomonės dėl pakeisto pasiūlymo, bet daryti nuorodą į poziciją, kurią jis priėmė dėl pradinio pasiūlymo. 2011 m. lapkričio 16 d. Regionų komitetas laiške paskelbė, kad jis neteiks nuomonės dėl pakeisto pasiūlymo (dok. 18836/11).

2013 m. gegužės 13–14 d. posėdyje Taryba patvirtino politinį susitarimą dėl pakeisto pasiūlymo (dok. 7695/13 + COR 1).

Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir prie Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant Prieglobsčio procedūrų direktyvos naują redakciją. Pagal Protokolą dėl Danijos pozicijos Danija nedalyvauja priimant direktyvos naują redakciją ir ji nėra Danijai privaloma ar taikoma.

II.   PASIŪLYMO TIKSLAI

Direktyvoje 2005/85 numatomi tvarkos, kurią valstybės narės taiko suteikdamos ir panaikindamos tarptautinę apsaugą, būtiniausi standartai, siekiant užtikrinti, kad prašymai būtų nagrinėjami vienodai, nepriklausomai nuo to, kurioje valstybėje narėje jie tvarkomi.

Prieglobsčio procedūrų direktyvos naujos redakcijos tikslas – Europos Sąjungos lygmeniu nustatyti bendruosius standartus nacionalinėms prieglobsčio sistemoms. Šie standartai tarptautinės apsaugos prašytojams turi suteikti aukšto lygio garantijas. Taip pat jie turėtų sudaryti geresnes galimybes valstybėms narėms vykdyti prieglobsčio procedūras, kurios būtų ekonomiškai efektyvios ir jomis remiantis būtų galima pažaboti galimą prašymų iš nesąžiningų paskatų teikimą, kartu atsižvelgiant į nacionalinių teisinių sistemų skirtumus. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti intensyvesnėms pastangoms pradiniame etape paslaugų, konsultacijų ir kompetencijos srityse, kad būtų užtikrintas veiksmingas ir kokybiškas nagrinėjimo procesas, kurio rezultatas – patikimi pirmosios instancijos sprendimai. Galiausiai, naujoje redakcijoje visapusiškai užtikrinamas pagrindinių teisių, atsižvelgiant į plėtojamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo ir Europos Žmogaus teisių teismo praktiką, laikymasis, ir nuoseklumas su kitais prieglobsčio srities teisėkūros dokumentais.

III.   PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTOS TARYBOS POZICIJOS ANALIZĖ

A.   
  Bendros pastabos

Remdamiesi Komisijos pakeistu pasiūlymu, Europos Parlamentas ir Taryba vedė derybas, kad būtų pasiektas susitarimas Tarybai priimant poziciją per pirmąjį svarstymą. Tarybos pozicijos tekstas visiškai atspindi kompromisą, dėl kurio susitarė abu teisės aktų leidėjai.

B.   
  Pagrindiniai klausimai

Per pirmąjį svarstymą priimtoje Tarybos pozicijoje išdėstytu kompromisu iš dalies keičiama Direktyva 2005/85/EB (2) atsižvelgiant į šiuos pagrindinius klausimus:

Mokymas

Siekiant pagerinti prieglobsčio suteikimo tvarkos kokybę, Tarybos pozicijoje nustatomi darbuotojų mokymo reikalavimai, taikomi už tinkamą tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimą valstybėse narėse atsakingų sprendžiančiųjų institucijų ir kitų kompetentingų valdžios institucijų, galinčių susidurti su tarptautinės apsaugos prašytojais, darbuotojams.

Sprendžiančiosios institucijos darbuotojai turi būti tinkamai apmokyti. To siekdamos, valstybės narės turi numatyti mokymą, apimantį tuos pačius dalykus, kurie išvardyti reglamente dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo, išskyrus susijusius su priėmimo sąlygomis. Be to, pokalbius su prašytojais rengiantys asmenys turi turėti bendrą supratimą apie problemas, kurios gali turėti neigiamos įtakos prašytojo gebėjimui dalyvauti pokalbyje, pavyzdžiui, apie galimo patirto kankinimo požymius.

Tokie pat mokymo reikalavimai, kokie taikomi sprendžiančiosios institucijos darbuotojams, taikomi ir kitoje valdžios institucijoje, kuriai paskirta rengti pokalbius, dirbančiam personalui, jeigu daug trečiosios šalies piliečių ar asmenų be pilietybės vienu metu prašo tarptautinės apsaugos.

Jeigu pokalbius dėl priimtinumo rengia ne sprendžiančiosios institucijos, o kitų valdžios institucijų darbuotojai, valstybės narės užtikrina, kad pokalbius rengiantiems tų valdžios institucijų darbuotojams būtų iš anksto suteiktas būtinas pagrindinis mokymas, visų pirma tarptautinės žmogaus teisių teisės, prieglobsčio teisyno ir pokalbio rengimo metodikos srityse.

Galiausiai, taip pat kitų valdžios institucijų darbuotojams, kurie, tikėtina, gali gauti tarptautinės apsaugos prašymų, pavyzdžiui, pasienio apsaugos darbuotojams ir imigracijos institucijų ar sulaikymo įstaigų darbuotojams, turi būti teikiamas reikiamo lygio mokymas, atitinkantis jų užduotis bei pareigas.

Galimybė naudotis procedūra

Tarybos pozicijoje nustatomi standartai, skirti užtikrinti lengvai ir laiku suteikiamą galimybę naudotis prieglobsčio suteikimo tvarka atsižvelgiant į nacionalinių sistemų specifiką. Joje visapusiškai paaiškinama, kad asmuo, pareiškęs norą prašyti tarptautinės apsaugos, yra prašytojas, kaip apibrėžta direktyvoje. Siekiant užtikrinti veiksmingą jų pareigų vykdymą ir galimybę naudotis atitinkamomis teisėmis, jų prašymai turėtų būti kuo greičiau registruojami laikantis konkrečių terminų: jeigu prašymas pateikiamas sprendžiančiajai institucijai – terminas yra 3 darbo dienos po prašymo pateikimo; kitų kompetentingų valdžios institucijų atveju, pavyzdžiui, pasienio apsaugos tarnybos darbuotojams, terminas yra 6 darbo dienos. Ilgesnis 10 darbo dienų terminas leidžiamas tais atvejais, kai daug prašytojų teikia prašymus vienu metu.

Kad būtų galima veiksmingai naudotis šia tvarka, taip pat yra svarbi valstybių narių pareiga suteikti trečiųjų šalių piliečiams ar asmenims be pilietybės, sulaikytiems sulaikymo įstaigose ar esantiems pasienio perėjimo punktuose, informaciją apie galimybę prašyti tarptautinės apsaugos, jeigu yra požymių, kad šie asmenys gali pageidauti jos prašyti. Be to, valstybės narės reikiamu mastu užtikrina vertimą žodžiu sulaikymo įstaigose ir pasienio zonose, kad būtų sudarytos palankios sąlygos naudotis tarptautinės apsaugos suteikimo tvarka.

Nagrinėjimo procedūra

Tarybos pozicijoje numatyta, kad tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūra turi būti užbaigta per 6 mėnesius nuo prašymo pateikimo. Sudėtingų klausimų atvejais, arba kai yra daug prašytojų ar vėluojama dėl to, kad prašytojas nebendradarbiauja, valstybės narės gali dar pratęsti šį terminą ne ilgesniam nei 9 mėnesių laikotarpiui. Galiausiai, išimties tvarka tinkamai pagrįstais atvejais leidžiama jį papildomai pratęsti ne daugiau kaip 3 mėnesiais, kai būtina užtikrinti tinkamą ir išsamų nagrinėjimą.

Jeigu pagrįstai negalima tikėtis, kad sprendžiančioji institucija priims sprendimą per šį terminą dėl kilmės šalyje susidariusios neapibrėžtos padėties, kuri, tikimasi, yra laikina, valstybės narės gali atidėti procedūros užbaigimą. Tokiu atveju valstybė narė privalo kas 6 mėnesius peržiūrėti padėtį toje šalyje ir per pagrįstą laikotarpį atitinkamiems prašytojams pranešti atidėjimo priežastis, o Komisijai – tos šalies atžvilgiu taikomas atidėjimo procedūras. Bet kuriuo atveju valstybių narių prašoma užbaigti procedūrą ne vėliau kaip per 21 mėnesį nuo prašymo pateikimo dienos.

Tarybos pozicijoje taip pat nustatomas skirtumas tarp pirmenybės tvarka atliekamų ir paspartintų procedūrų. Pastarųjų atveju nustatomi trumpesni procedūriniai terminai nei įprastinės procedūros atveju, o pirmenybės tvarka atliekamos procedūros tereiškia, kad prašymas nagrinėjamas pirmiau nei kiti prašymai. Valstybės narės turi nustatyti pagrįstus terminus paspartintoms procedūroms, tačiau gali juos viršyti, kad būtų užtikrintas tinkamas ir išsamus nagrinėjimas.

Atsižvelgiant į siekį nustatyti darnesnes prieglobsčio suteikimo procedūras, paspartintos nagrinėjimo procedūros ir pasienio procedūros gali būti atliekamos tik remiantis konkrečiais pagrindais, pagal kuriuos siekiama į šias procedūras įtraukti tik tuos prašymus, kurie, tikėtina, bus nepagrįsti, arba kurie kelia didelių nacionalinio saugumo ar viešosios tvarkos problemų.

Informacija nukrypti leidžiančių nuostatų atveju

Jeigu valstybė narė, dėl to, kad daug asmenų vienu metu pateikia prašymus, nukrypsta nuo prašymo registravimo ir prašymo nagrinėjimo užbaigimo terminų arba leidžia kitoms valdžios institucijoms, nei sprendžiančioji institucija, rengti pokalbius dėl prieglobsčio, ji privalo informuoti Komisiją. Ši informacija turi būti teikiama nedelsiant, kai nebelieka priežasčių taikyti šias išimtines priemones, bent kartą per metus.

Ataskaitos ir pokalbio įrašymas

Tarybos pozicijoje nustatomos išsamios taisyklės dėl ataskaitų dėl pokalbių dėl prieglobsčio ir jų įrašymo. Komisija kartu su ataskaita dėl direktyvos, išdėstytos nauja redakcija, taikymo valstybėse narėse pateiks ataskaitą konkrečiai dėl šių taisyklių taikymo ir įvairių priemonių, naudojamų teikiant ataskaitas dėl asmeninių pokalbių.

Tarybos pozicijoje numatoma, kad valstybės narės turi parengti išsamią ir faktinę pokalbio ataskaitą, kurioje būtų visa esminė informacija, arba jo stenogramą. Be to, jos gali numatyti garso arba garso ir vaizdo įrašymą. Valstybės narės taip pat turi užtikrinti, kad prašytojas būtų visapusiškai informuotas apie ataskaitos turinį arba esminę stenogramos informaciją.

Be to, Tarybos pozicijoje tiksliai nustatytos sąlygos, kuriomis prašytojas teikia pastabas ir (arba) paaiškinimus dėl ataskaitos arba stenogramos ir patvirtina, kad ataskaitos arba stenogramos turinys teisingai atspindi pokalbį.

Galiausiai Tarybos pozicijoje nustatytos taisyklės, kuriomis prašytojui ir jo teisiniam ar kitam patarėjui suteikiama galimybė gauti ataskaitą, stenogramą ar įrašą.

Teisinė informacija, teisinė pagalba ir atstovavimas

Tarybos pozicijoje nustatyta, kad valstybės narės turi užtikrinti, kad prašytojams paprašius ir tam tikromis sąlygomis būtų nemokamai suteikta teisinė ir procedūrinė informacija pirmosios instancijos procedūrose. Tai apima bent informacijos apie procedūrą suteikimą atsižvelgiant į konkrečias prašytojo aplinkybes. Be to, neigiamo pirmosios instancijos sprendimo atveju valstybės narės privalo prašytojų prašymu jiems suteikti informaciją, paaiškindamos tokio sprendimo priežastis, ir paaiškinti, kaip galima pateikti dėl jo apeliaciją. Be to, valstybės narės gali nustatyti, kad šią teisinę ir procedūrinę informaciją teiktų nevyriausybinės organizacijos, vyriausybės institucijų specialistai arba specialios valstybės tarnybos.

Be to, valstybės narės turi užtikrinti, kad esant tam tikroms sąlygoms ir visapusiškai laikantis kitų prieglobsčio priemonių, pateikus prašymą būtų suteikta nemokama teisinė pagalba ir užtikrintas atstovavimas apeliacijų procedūrose. Tai turi apimti bent reikiamų procedūrinių dokumentų parengimą ir dalyvavimą prašytojo vardu teismo ar pirmosios instancijos teismo posėdyje. Nepaisant šių privalomų taisyklių, taikomų apeliacijų procedūroms, valstybės narės gali nuspręsti teikti nemokamą teisinę pagalbą ir (arba) užtikrinti atstovavimą pirmosios instancijos procedūrose.

Prašytojai, kuriems reikia specialių procedūrinių garantijų

Tarybos pozicijoje siekiama leisti prašytojams, kuriems reikia specialių procedūrinių garantijų, pasinaudoti direktyvos suteikiamomis teisėmis ir vykdyti joje nustatytas pareigas visą prieglobsčio procedūros taikymo laikotarpį. Tuo tikslu valstybės narės per pagrįstą laikotarpį po prašymo pateikimo turi įvertinti, ar prašytojui reikia specialių procedūrinių garantijų. Siekiant išvengti bereikalingos administracinės naštos, pažymima, kad toks įvertinimas gali būti įtrauktas į esamas nacionalines procedūras ir (arba) į specialių priėmimo poreikių įvertinimą, ir kad tai nebūtina atlikti administracinės procedūros forma.

Jeigu nustatyta, kad prašytojams reikia specialių procedūrinių garantijų, jiems turi būti suteikta tinkama parama. Be to, jeigu tokios tinkamos paramos negalima suteikti pagal paspartintą ar pasienio procedūrą, visų pirma kai valstybės narės mano, kad prašytojui reikia specialių procedūrinių garantijų dėl patirto kankinimo, žaginimo ar kitokio rimto psichologinio, fizinio, psichinio ar seksualinio smurto, valstybėms narėms neleidžiama taikyti šių procedūrų, arba toks taikymas turi būti nutrauktas.

Jeigu valstybės narės nustato specialius procedūrinius poreikius, dėl kurių pobūdžio gali būti užkirstas kelias paspartintam ir pasienio procedūrų taikymui, tai reiškia, kad prašytojui taip pat turi būti suteiktos papildomos garantijos tais atvejais, jei jo apeliacija neturi automatinio stabdomojo poveikio. Šios garantijos yra tokios pat, kokios taikomos asmenims, kuriems taikomos pasienio procedūros.

Nepilnamečiai

Tarybos pozicijoje nustatomos specialios garantijos nepilnamečiams ir nelydimiems nepilnamečiams, kartu vengiant galimo netinkamo naudojimo. Joje paaiškinamos sąlygos, taikomos nepilnamečiams, kurie nori savo vardu pateikti prašymą. Be to, joje patikslinama, kad pokalbiai su nepilnamečiais turi būti rengiami tinkamu vaikams būdu.

Dėl nelydimų nepilnamečių Tarybos pozicijoje nustatomos garantijos, susijusios su atstovu. Valstybės narės taip pat privalo nelydimiems nepilnamečiams nemokamai suteikti teisinę ir procedūrinę informaciją apie procedūras, susijusias su tarptautinės apsaugos panaikinimu. Tokiu būdu, nelydimi nepilnamečiai ir jų atstovai gauna tam tikros formos teisinę pagalbą visose direktyvos procedūrose (pirmosios instancijos, apeliacinėje ir panaikinimo).

Jeigu valstybės narės prieglobsčio procedūros metu nustato, kad asmuo yra nelydimas nepilnametis, jos tik specialiomis aplinkybėmis gali taikyti tam tikras procedūras tarptautinės apsaugos prašymui tvarkyti:

| — | valstybės narės gali taikyti arba toliau taikyti paspartintas procedūras tik tuo atveju, jeigu prašytojas yra iš saugios kilmės šalies, jis pateikė paskesnį prašymą, kuris yra priimtinas, arba dėl nacionalinio saugumo ar viešosios tvarkos sumetimų, |
| --- | --- |

—

valstybės narės gali taikyti arba toliau taikyti paspartintas procedūras tik tuo atveju, jeigu prašytojas yra iš saugios kilmės šalies, jis pateikė paskesnį prašymą, kuris yra priimtinas, arba dėl nacionalinio saugumo ar viešosios tvarkos sumetimų,

| — | valstybės narės gali taikyti arba toliau taikyti pasienio procedūras esant tokioms pat trims aplinkybėms, kuriomis leidžiama taikyti paspartintas procedūras. Be to, jos gali taikyti pasienio procedūras dar trijų aplinkybių atveju:






  — | jeigu yra patikimas pagrindas manyti, kad nelydimas nepilnametis yra iš saugios trečiosios šalies, |
| --- | --- | --- |

—

valstybės narės gali taikyti arba toliau taikyti pasienio procedūras esant tokioms pat trims aplinkybėms, kuriomis leidžiama taikyti paspartintas procedūras. Be to, jos gali taikyti pasienio procedūras dar trijų aplinkybių atveju:

—

jeigu yra patikimas pagrindas manyti, kad nelydimas nepilnametis yra iš saugios trečiosios šalies,

| — | jeigu nelydimas nepilnametis suklaidino valdžios institucijas pateikdamas suklastotus dokumentus, |
| --- | --- |

—

jeigu nelydimas nepilnametis suklaidino valdžios institucijas pateikdamas suklastotus dokumentus,

| — | jeigu nelydimas nepilnametis iš nesąžiningų paskatų sunaikino arba išmetė tapatybės arba kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę arba pilietybę. |
| --- | --- |

—

jeigu nelydimas nepilnametis iš nesąžiningų paskatų sunaikino arba išmetė tapatybės arba kelionės dokumentą, kuris būtų padėjęs nustatyti jo tapatybę arba pilietybę.

Valstybės narės gali remtis pastarosiomis dviejomis aplinkybėmis tik konkrečiais atvejais, kai yra rimtas pagrindas manyti, kad prašytojas bando nuslėpti atitinkamas aplinkybes, dėl kurių greičiausiai būtų priimtas neigiamas sprendimas, ir jeigu tam prašytojui buvo suteikta visapusiška galimybė, atsižvelgiant į specialius procedūrinius nelydimų nepilnamečių poreikius, parodyti, įskaitant pasikonsultavus su savo atstovu, kad jo veiksmai atlikti iš gerų paskatų.

Kadangi pasienio procedūros visada susijusios su tam tikro pobūdžio sulaikymu, jų negalima sistemingai taikyti esant bet kuriai iš šešių nurodytų aplinkybių. Siekiant laikytis Priėmimo sąlygų direktyvos nuostatų, nelydimi nepilnamečiai gali būti sulaikomi tik išimtinėmis aplinkybėmis, kurios turi būti įvertintos tinkamai atsižvelgiant į vaiko interesus.

| — | Valstybės narės gali pareikšti, kad nelydimo nepilnamečio prašymas yra nepriimtinas, jeigu nelydimas nepilnametis yra iš saugios trečiosios šalies, kuri nėra valstybė narė, tik tuo atveju, jeigu tai atitinka nepilnamečio interesus. Valstybės narės gali pareikšti, kad nelydimo nepilnamečio prašymas yra nepriimtinas remiantis kitais taikytinais pagrindais, laikantis įprastų taisyklių. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės gali pareikšti, kad nelydimo nepilnamečio prašymas yra nepriimtinas, jeigu nelydimas nepilnametis yra iš saugios trečiosios šalies, kuri nėra valstybė narė, tik tuo atveju, jeigu tai atitinka nepilnamečio interesus. Valstybės narės gali pareikšti, kad nelydimo nepilnamečio prašymas yra nepriimtinas remiantis kitais taikytinais pagrindais, laikantis įprastų taisyklių.

| — | Valstybės narės gali nuspręsti neteikti nemokamos teisinės pagalbos ir neužtikrinti atstovavimo nelydimam nepilnamečiui prašytojui, jeigu teismas arba kita kompetentinga valdžios institucija mano, jog tikimybė, kad apeliacija bus sėkminga, nereali, tačiau tai nuspręsti jos gali tik tuo atveju, jeigu nepilnamečio atstovas turi teisinę kvalifikaciją. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės gali nuspręsti neteikti nemokamos teisinės pagalbos ir neužtikrinti atstovavimo nelydimam nepilnamečiui prašytojui, jeigu teismas arba kita kompetentinga valdžios institucija mano, jog tikimybė, kad apeliacija bus sėkminga, nereali, tačiau tai nuspręsti jos gali tik tuo atveju, jeigu nepilnamečio atstovas turi teisinę kvalifikaciją.

Galiausiai, valstybės narės privalo suteikti nelydimiems nepilnamečiams bent tokias pat papildomas garantijas, kaip asmenims, kuriems taikomos pasienio procedūros, tais atvejais, jei jų apeliacijos dėl neigiamo sprendimo neturi automatinio stabdomojo poveikio.

Prieglobsčio suteikimo tvarkos aspektai, susiję su lytimi

Tarybos pozicijoje atsižvelgiama į tai, kad taikant prieglobsčio suteikimo tvarką būtina atsižvelgti į lyties aspektą. Todėl valstybės narės, kai įmanoma, turi užtikrinti, kad pokalbio rengėjas ir vertėjas žodžiu būtų tos pačios lyties, kaip ir prašytojas, jeigu tas prašytojas to pageidauja. Tačiau valstybės narės neturi skirti tos pačios lyties pokalbio rengėjo ar vertėjo žodžiu tais atvejais, kai sprendžiančioji institucija turi pagrindo manyti, kad toks prašymas pateikiamas dėl priežasčių, nesusijusių su tuo, kad prašytojui kyla sunkumų išsamiai išdėstyti savo prašymo priežastis.

Be to, nedarant poveikio kratai, atliekamai dėl saugumo priežasčių, prašytojo asmens kratą taikant šią direktyvą turi atlikti tos pačios lyties asmuo visapusiškai laikantis žmogaus orumo ir fizinės bei psichinės neliečiamybės principų.

Paskesni prašymai

Tarybos pozicijoje patikslinamos procedūrinės taisyklės dėl paskesnių prašymų. Priešingai nei įvairiose procedūrinėse nuostatose, kurias tiems prašymams galima taikyti pagal Direktyvą 2005/85/EB, Tarybos pozicijoje nustatyta, kad paskesnis prašymas laikomas nepriimtinu, jeigu preliminariame nagrinėjime nebuvo nustatyta naujos informacijos arba duomenų arba prašytojas jų nepateikė, kad žymiai padidėtų tikėtinumas, jog jam reikia tarptautinės apsaugos.

Prašytojai, kurie pateikia paskesnius prašymus siekdami vienintelio tikslo – atidėti išsiuntimą iš tos valstybės narės teritorijos, nederamai apsunkina nacionalines prieglobsčio sistemas. Todėl reikia veiksmingų taisyklių dėl paskesnių prašymų. Šios taisyklės turi sudaryti valstybėms narėms galimybę nustatyti skirtumą tarp, viena vertus, asmenų, kurie pateikia paskesnį prašymą, nes atsirado apsaugos poreikis vietoje po to, kai jie pateikė pirminį prašymą, arba dėl kitų teisėtų priežasčių, ir, kita vertus, asmenų, kurie paskesnį prašymą pateikia tik siekdami atidėti išsiuntimą iš jų teritorijos. Šiuo požiūriu pažymėtina, kad valstybėms narėms visą laiką privalomas negrąžinimo principas, o tai reiškia, kad asmens negalima grąžinti į šalį, kurioje jam gali grėsti pavojus.

Šiomis aplinkybėmis dviem atvejais valstybėms narėms leidžiama taikyti išimtį įprastai taikytinai teisei likti teritorijoje. Pirma, jeigu asmuo pateikė pirmą paskesnį prašymą, kuris laikomas nepriimtinu, tik siekdamas atidėti arba sužlugdyti sprendimo vykdymą, kuriuo remiantis jis būtų išsiųstas iš tos valstybės narės. Antra, jeigu asmuo toje pačioje valstybėje narėje pateikia dar vieną tarptautinės apsaugos prašymą po galutinio sprendimo laikyti pirmą paskesnį prašymą nepriimtinu arba po galutinio sprendimo atmesti tą prašymą kaip nepagrįstą.

Prašymo netiesioginis atsiėmimas ar atsisakymas

Tarybos pozicijoje nustatoma, kad tam tikromis sąlygomis valstybės narės gali daryti prielaidą, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė tarptautinės apsaugos prašymą arba jo atsisakė. Valstybės narės gali daryti tokią prielaidą visų pirma dviem atvejais. Pirma, jeigu nustatoma, kad prašytojas neatsakė į prašymus pateikti būtiną jo prašymui informaciją arba neatvyko į asmeninį pokalbį, išskyrus atvejus, kai prašytojas per pagrįstą laikotarpį įrodo, kad to nepadarė dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių. Antra, jeigu prašytojas slapstosi arba išvyko be leidimo iš vietos, kurioje gyveno arba kurioje buvo laikomas, nepranešęs per pagrįstą laiką kompetentingai valdžios institucijai, arba jis per pagrįstą laiką neįvykdė savo pareigos apie save pranešti arba kitų įpareigojimų susisiekti, išskyrus atvejus, kai prašytojas įrodo, kad taip įvyko dėl nuo jo nepriklausančių aplinkybių.

Šioje srityje Tarybos pozicijoje nustatomos taisyklės dėl netiesiogiai atsiimto ar atsisakyto prašymo pakartotinio nagrinėjimo. Jeigu asmuo vėl atvyksta apie save pranešti į kompetentingą valdžios instituciją per bent 9 mėnesių laikotarpį, valstybėms narėms neleidžiama pakartotinai nagrinėjamo prašymo arba naujo prašymo laikyti paskesniu prašymu. Tačiau jeigu asmuo vėl atvyksta apie save pranešti praėjus 9 mėnesiams, valstybėms narėms leidžiama taikyti paskesnių prašymų tvarką. Tai reiškia, kad prašymas gali būti laikomas nepriimtinu, jeigu nepaaiškėjo ar nebuvo pateikta naujos svarbios informacijos po to, kai buvo priimtas sprendimas dėl nutraukimo. Be to, valstybės narės gali nustatyti, kad prašymas, kurio nagrinėjimas nutrauktas, gali būti pakartotinai nagrinėjamas tik vieną kartą.

Veiksminga teisės gynimo priemonė

Tarybos pozicijoje nustatytos taisyklės dėl teisės likti teritorijoje, kol neišnagrinėta apeliacija; taip siekiama visapusiškai garantuoti veiksmingą teisės gynimo priemonę kartu pripažįstant, kad reikia veiksmingų ir efektyvių prieglobsčio sistemų, kuriomis galima užkirsti kelią netinkamam naudojimui. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, valstybės narės paprastai turi leisti prašytojams likti jų teritorijoje, kol baigiasi laikotarpis, per kurį jie gali pasinaudoti teise į veiksmingą teisės gynimo priemonę, arba, jeigu šia teise buvo pasinaudota laikotarpiu, kol laukiama priemonės rezultato.

Tačiau tam tikrais retais atvejais valstybės narės gali numatyti, kad šio automatinio stabdomojo poveikio nebus. Tokiais atvejais valstybės narės turi nustatyti, kad teismas, prašytojo prašymu arba savo iniciatyva, turi teisę nuspręsti, ar prašytojas gali likti toje teritorijoje. Šie atvejai apima sprendimus:

| — | laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu arba nepagrįstu po nagrinėjimo pagal paspartintą procedūrą, išskyrus atvejus, kai tie sprendimai pagrįsti faktu, kad prašytojas neteisėtai atvyko į valstybės narės teritoriją arba neteisėtai joje išbuvo ilgesnį laiką ir be rimtos priežasties nepranešė apie save valdžios institucijoms ir (arba) neatidėliodamas nepateikė prieglobsčio prašymo, esant tokioms jo atvykimo aplinkybėms, |
| --- | --- |

—

laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu arba nepagrįstu po nagrinėjimo pagal paspartintą procedūrą, išskyrus atvejus, kai tie sprendimai pagrįsti faktu, kad prašytojas neteisėtai atvyko į valstybės narės teritoriją arba neteisėtai joje išbuvo ilgesnį laiką ir be rimtos priežasties nepranešė apie save valdžios institucijoms ir (arba) neatidėliodamas nepateikė prieglobsčio prašymo, esant tokioms jo atvykimo aplinkybėms,

| — | laikyti prašymą nepriimtinu dėl to, kad kita valstybė narė suteikė tarptautinę apsaugą, arba dėl to, kad šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma pirmąja prašytojo prieglobsčio šalimi arba prašymas yra paskesnis prašymas, jeigu nepaaiškėjo naujos informacijos arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu, ar prašytojui reikalinga tarptautinė apsauga, arba jų prašytojas nepateikė, |
| --- | --- |

—

laikyti prašymą nepriimtinu dėl to, kad kita valstybė narė suteikė tarptautinę apsaugą, arba dėl to, kad šalis, kuri nėra valstybė narė, laikoma pirmąja prašytojo prieglobsčio šalimi arba prašymas yra paskesnis prašymas, jeigu nepaaiškėjo naujos informacijos arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu, ar prašytojui reikalinga tarptautinė apsauga, arba jų prašytojas nepateikė,

| — | atsisakyti pakartotinai nagrinėti prašytojo bylą, kuri buvo nutraukta, |
| --- | --- |

—

atsisakyti pakartotinai nagrinėti prašytojo bylą, kuri buvo nutraukta,

| — | nenagrinėti arba išsamiai nenagrinėti prašymo, nes taikoma Europos saugios trečiosios šalies sąvoka. |
| --- | --- |

—

nenagrinėti arba išsamiai nenagrinėti prašymo, nes taikoma Europos saugios trečiosios šalies sąvoka.

Pasienio procedūrose neautomatinis stabdomasis poveikis gali būti taikomas tik tuo atveju, jeigu, pirma, prašytojui suteiktas būtinas vertimas žodžiu, teisinė pagalba ir bent viena savaitė prašymui parengti bei pateikti teismui argumentus, pagrindžiant, kodėl jam turi būti suteikta teisė likti teritorijoje tol, kol laukiama teisės gynimo priemonės rezultatų, ir, antra, jeigu nagrinėjant prašymą likti teritorijoje teismas sprendžiančiosios institucijos neigiamą sprendimą nagrinėja faktiniu ir teisiniu požiūriu.

Kai taikomas neautomatinis stabdomasis poveikis, prašytojui leidžiama likti toje teritorijoje, kol nebaigta procedūra siekiant priimti sprendimą, ar prašytojas gali likti teritorijoje. Be to, visais atvejais taikomas negrąžinimo principas.

Saugios trečiosios šalys

Tarybos pozicijoje nustatyta, kad valstybėms narėms leidžiama taikyti saugios kilmės šalies, saugios trečiosios šalies ir Europos saugios trečiosios šalies sąvokas, kartu pripažįstant poreikį, kad ateityje gali būti atliekamas teisinis derinimas. To siekdamos valstybės narės turėtų atsižvelgti, inter alia, į Europos prieglobsčio paramos biuro ir Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro parengtus veiklos vadovus ir atliktų reguliarias padėties tose trečiosiose šalyse peržiūras. Be to, pabrėžiama, kad svarbu keistis atitinkamų šaltinių informacija ir kartu su valstybėmis narėms, dalyvaujant ir Parlamentui, reguliariai peržiūrėti, kaip valstybės narės taiko saugios trečiosios šalies sąvokas.

Tarybos pozicijoje paaiškinamos šių sąvokų taikymo sąlygos ir nustatoma, kad valstybės narės turi leisti prašytojams pateikti apeliaciją dėl Europos saugios trečiosios šalies sąvokos taikymo remiantis tuo, kad konkrečiai jų atžvilgiu šalis nėra saugi.

Kiti svarbūs klausimai

Kiti svarbūs per pirmąjį svarstymą priimtos Tarybos pozicijos, dėl kurios Taryba ir Europos Parlamentas pasiekė kompromisą, klausimai yra šie:

Ekstradicija

Valstybė narė gali daryti išimtį tarptautinės apsaugos prašytojo teisei likti jos teritorijoje, kol bus priimtas pirmosios instancijos sprendimas dėl jo prašymo, jeigu valstybė narė atitinkamai perduos ar atitinkamai ekstradicijos tvarka išduos asmenį kitai valstybei narei pagal Europos arešto orderio ar kitas prievoles, trečiajai šaliai ar tarptautiniams baudžiamiesiems teismams. Valstybė narė gali ekstradicijos tvarka išduoti prašytoją trečiajai šaliai tik tuo atveju, jeigu kompetentingos valdžios institucijos įsitikinusios, kad priėmus sprendimą dėl išdavimo ekstradicijos tvarka asmuo nebus tiesiogiai arba netiesiogiai grąžintas pažeidžiant tos valstybės narės tarptautinius įsipareigojimus.

Sprendžiančioji institucija ir kitos kompetentingos valdžios institucijos

Valstybės narės gali nustatyti, kad valdžios institucija, kuri nėra sprendžiančioji institucija, yra atsakinga už bylų nagrinėjimą pagal Dublino reglamentą, arba kad suteikiamas ar nesuteikiamas leidimas atvykti pagal pasienio procedūrą, laikantis šioje procedūroje išdėstytų sąlygų ir remiantis pagrįsta sprendžiančiosios institucijos nuomone.

Medicininis patikrinimas

Tarybos pozicijoje nustatytos taisyklės dėl medicininių patikrinimų, siekiant užtikrinti, kad įvertinant tarptautinės apsaugos prašymą būtų atsižvelgiama į patirtą persekiojimą ar didelę žalą. Šios taisyklės, inter alia, apima nuostatas, kuriomis nurodomos sąlygos, kokiomis medicininis patikrinimas turi būti apmokamas viešosiomis lėšomis ir kada šias išlaidas dengia prašytojas.

Nacionalinio saugumo aspektai

Apeliacijos atveju, dėl su nacionaliniu saugumu susijusių motyvų ir siekiant užtikrinti lygias galimybes, valstybės narės turi apeliacijos procedūroje teismams suteikti prieigą prie informacijos ar šaltinių, kurių konfidencialumo reikalaujama dėl nacionalinio saugumo priežasčių, ir nacionalinėje teisėje nustatyti procedūras, kuriomis garantuojama pagarba prašytojo teisei į gynybą.

| IV. | IŠVADA |
| --- | --- |

IV.

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija visapusiškai atspindi kompromisą, pasiektą Tarybos ir Europos Parlamento derybų metu, padedant Komisijai. Šis kompromisas patvirtintas Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto (LIBE) pirmininko laišku, adresuotu Nuolatinių atstovų komiteto pirmininkui (dok. 8223/13). Šiame laiške LIBE komiteto pirmininkas nurodo, kad Europos Parlamento LIBE komiteto nariams, o vėliau ir plenarinio posėdžio dalyviams, rekomenduos per antrąjį svarstymą Europos Parlamente priimti Tarybos pirmojo svarstymo poziciją be pakeitimų, abiejų institucijų teisininkams lingvistams patikrinus tekstą. Iš dalies pakeisdama Prieglobsčio procedūrų direktyvą Europos Sąjunga žengia itin svarbų žingsnį kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą.

---

(1)  EESRK nuomonė dėl Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse būtiniausių reikalavimų (OL C 18, 2011 1 19, p. 85).

(2)  Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005 12 1, p. 13).

---