# Euroopan unionin C 179E/2013

| | ISSN 1977-1053
  doi:10.3000/19771053.CE2013.179.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 179E |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 56. vuosikerta25. kesäkuu 2013 |

ISSN 1977-1053

doi:10.3000/19771053.CE2013.179.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 179E

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

56. vuosikerta25. kesäkuu 2013

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | III   Valmistavat säädökset |
| | NEUVOSTO |
| 2013/C 179E/01 | Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta (EU) N:o 6/2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu)Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013 | 1 |
| 2013/C 179E/02 | Neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta (EU) N:o 7/2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (uudelleenlaadittu)Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013 | 27 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

III   Valmistavat säädökset

NEUVOSTO

2013/C 179E/01

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta (EU) N:o 6/2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu)Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013

1

2013/C 179E/02

Neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta (EU) N:o 7/2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (uudelleenlaadittu)Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013

27

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

III Valmistavat säädökset

NEUVOSTO

| 25.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 179/1

---

NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANTA (EU) N:o 6/2013

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu)

Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013

2013/C 179 E/01

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan f alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27 päivänä tammikuuta 2003 annettuun neuvoston direktiiviin 2003/9/EY (4) olisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Selkeyden vuoksi olisi mainittu direktiivi uudelleenlaadittava. |
| --- | --- |

(1)

Turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista 27 päivänä tammikuuta 2003 annettuun neuvoston direktiiviin 2003/9/EY (4) olisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Selkeyden vuoksi olisi mainittu direktiivi uudelleenlaadittava.

| (2) | Turvapaikka-asioita koskeva yhteinen politiikka, johon sisältyy yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin henkilöille, jotka olosuhteiden pakosta joutuvat oikeutetusti hakemaan suojelua unionista. Tällaisen politiikan olisi noudatettava jäsenvaltioiden yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta. |
| --- | --- |

(2)

Turvapaikka-asioita koskeva yhteinen politiikka, johon sisältyy yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin henkilöille, jotka olosuhteiden pakosta joutuvat oikeutetusti hakemaan suojelua unionista. Tällaisen politiikan olisi noudatettava jäsenvaltioiden yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta.

| (3) | Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyssä erityiskokouksessaan pyrkiä kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on täydennettynä 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, ja näin noudattaa palauttamiskiellon periaatetta. Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäinen vaihe saatiin päätökseen antamalla asianmukaiset perussopimuksissa tarkoitetut säädökset, direktiivi 2003/9/EY mukaan lukien. |
| --- | --- |

(3)

Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyssä erityiskokouksessaan pyrkiä kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on täydennettynä 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, ja näin noudattaa palauttamiskiellon periaatetta. Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäinen vaihe saatiin päätökseen antamalla asianmukaiset perussopimuksissa tarkoitetut säädökset, direktiivi 2003/9/EY mukaan lukien.

| (4) | Marraskuun 4 päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Haagin ohjelman, jossa asetetaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella vuosina 2005–2010 toteutettavat tavoitteet. Haagin ohjelmassa komissiota pyydettiin saattamaan ensimmäisen vaiheen välineiden arviointi päätökseen ja antamaan toisen vaiheen välineet ja toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi. |
| --- | --- |

(4)

Marraskuun 4 päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Haagin ohjelman, jossa asetetaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella vuosina 2005–2010 toteutettavat tavoitteet. Haagin ohjelmassa komissiota pyydettiin saattamaan ensimmäisen vaiheen välineiden arviointi päätökseen ja antamaan toisen vaiheen välineet ja toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi.

| (5) | Eurooppa-neuvosto hyväksyi 10 ja 11 päivänä joulukuuta 2009 pidetyssä kokouksessaan Tukholman ohjelman, jossa vahvistettiin sitoutuminen vuoteen 2012 mennessä sellaisen yhteisen suojelun ja solidaarisuuden alueen luomiseen, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua nauttivien henkilöiden yhdenmukaiseen asemaan, joka perustuu korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin sekä oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin. Tukholman ohjelmassa edellytetään myös, että on ratkaisevan tärkeää, että henkilöille tarjotaan vastaanotto-olosuhteiden osalta samantasoinen kohtelu riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he tekevät kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa. |
| --- | --- |

(5)

Eurooppa-neuvosto hyväksyi 10 ja 11 päivänä joulukuuta 2009 pidetyssä kokouksessaan Tukholman ohjelman, jossa vahvistettiin sitoutuminen vuoteen 2012 mennessä sellaisen yhteisen suojelun ja solidaarisuuden alueen luomiseen, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua nauttivien henkilöiden yhdenmukaiseen asemaan, joka perustuu korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin sekä oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin. Tukholman ohjelmassa edellytetään myös, että on ratkaisevan tärkeää, että henkilöille tarjotaan vastaanotto-olosuhteiden osalta samantasoinen kohtelu riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he tekevät kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa.

| (6) | Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston resursseja olisi käytettävä, jotta yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisessa vaiheessa asetettujen vaatimusten täytäntöönpanossa voidaan asianmukaisesti tukea jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä ja suhteettoman suuria paineita ennen kaikkea niiden sijainnin tai väestötilanteen vuoksi. |
| --- | --- |

(6)

Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston resursseja olisi käytettävä, jotta yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisessa vaiheessa asetettujen vaatimusten täytäntöönpanossa voidaan asianmukaisesti tukea jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä ja suhteettoman suuria paineita ennen kaikkea niiden sijainnin tai väestötilanteen vuoksi.

| (7) | Ensimmäisen vaiheen välineiden täytäntöönpanosta tehtyjen arviointien tulosten perusteella tässä vaiheessa on aiheellista vahvistaa direktiivin 2003/9/EY taustalla olevat periaatteet, jotta kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille, jäljempänä ’hakijat’, voidaan varmistaa aiempaa paremmat vastaanottoedellytykset. |
| --- | --- |

(7)

Ensimmäisen vaiheen välineiden täytäntöönpanosta tehtyjen arviointien tulosten perusteella tässä vaiheessa on aiheellista vahvistaa direktiivin 2003/9/EY taustalla olevat periaatteet, jotta kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille, jäljempänä ’hakijat’, voidaan varmistaa aiempaa paremmat vastaanottoedellytykset.

| (8) | Hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi koko unionin alueella tätä direktiiviä olisi sovellettava kaikentyyppisten kansainvälistä suojelua koskevien hakemusmenettelyjen kaikissa vaiheissa kaikissa sijaintipaikoissa ja yksiköissä, jotka vastaanottavat hakijoita ja niin kauan kuin heidän sallitaan oleskella jäsenvaltioiden alueella hakijoina. |
| --- | --- |

(8)

Hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi koko unionin alueella tätä direktiiviä olisi sovellettava kaikentyyppisten kansainvälistä suojelua koskevien hakemusmenettelyjen kaikissa vaiheissa kaikissa sijaintipaikoissa ja yksiköissä, jotka vastaanottavat hakijoita ja niin kauan kuin heidän sallitaan oleskella jäsenvaltioiden alueella hakijoina.

| (9) | Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä soveltaessaan pyrittävä noudattamaan täysimääräisesti lapsen etua ja perheen yhtenäisyyden suojaamista koskevia periaatteita Euroopan unionin perusoikeuskirjan, vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti. |
| --- | --- |

(9)

Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä soveltaessaan pyrittävä noudattamaan täysimääräisesti lapsen etua ja perheen yhtenäisyyden suojaamista koskevia periaatteita Euroopan unionin perusoikeuskirjan, vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti.

| (10) | Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia jäsenvaltiot ovat. |
| --- | --- |

(10)

Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia jäsenvaltiot ovat.

| (11) | Olisi säädettävä hakijoiden vastaanottoa koskevista vaatimuksista, jotka varmistavat heille kohtuullisen elintason ja tasavertaiset elinolosuhteet kaikissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

(11)

Olisi säädettävä hakijoiden vastaanottoa koskevista vaatimuksista, jotka varmistavat heille kohtuullisen elintason ja tasavertaiset elinolosuhteet kaikissa jäsenvaltioissa.

| (12) | Hakijoiden vastaanotto-olosuhteiden yhdenmukaistamisen pitäisi auttaa vähentämään vastaanotto-olosuhteiden välisten eroavuuksien osaltaan aiheuttamaa hakijoiden myöhempää liikkumista jäsenvaltiosta toiseen. |
| --- | --- |

(12)

Hakijoiden vastaanotto-olosuhteiden yhdenmukaistamisen pitäisi auttaa vähentämään vastaanotto-olosuhteiden välisten eroavuuksien osaltaan aiheuttamaa hakijoiden myöhempää liikkumista jäsenvaltiosta toiseen.

| (13) | Tämän direktiivin soveltamisala olisi laajennettava kattamaan toissijaista suojelua hakevat henkilöt, jotta voidaan varmistaa kaikkien kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden yhtäläinen kohtelu ja taata johdonmukaisuus EU:n voimassa olevan turvapaikkasäännöstön kanssa, erityisesti vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (5) kanssa. |
| --- | --- |

(13)

Tämän direktiivin soveltamisala olisi laajennettava kattamaan toissijaista suojelua hakevat henkilöt, jotta voidaan varmistaa kaikkien kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden yhtäläinen kohtelu ja taata johdonmukaisuus EU:n voimassa olevan turvapaikkasäännöstön kanssa, erityisesti vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (5) kanssa.

| (14) | Kansallisten viranomaisten tulisi asettaa sellaisten henkilöiden vastaanotto, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, ensisijaiseksi huomion kohteeksi, jotta tällaisessa vastaanotossa voidaan nimenomaisesti varmistaa heidän erityisten vastaanottotarpeidensa huomioon ottaminen. |
| --- | --- |

(14)

Kansallisten viranomaisten tulisi asettaa sellaisten henkilöiden vastaanotto, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, ensisijaiseksi huomion kohteeksi, jotta tällaisessa vastaanotossa voidaan nimenomaisesti varmistaa heidän erityisten vastaanottotarpeidensa huomioon ottaminen.

| (15) | Hakijoiden säilöönotossa olisi sovellettava periaatetta, jonka mukaan ketään ei pitäisi ottaa säilöön vain siitä syystä, että hän hakee kansainvälistä suojelua, ja olisi erityisesti noudatettava jäsenvaltioiden kansainvälisiä oikeudellisia velvoitteita ja Geneven yleissopimuksen 31 artiklan määräyksiä. Hakijoiden säilöönoton olisi tapahduttava ainoastaan tässä direktiivissä säädetyissä selvästi määritellyissä poikkeuksellisissa olosuhteissa ja noudattaen tarpeellisuus- ja suhteellisuusperiaatteita sekä tällaisen säilöönoton toteuttamistavan että sen tarkoituksen osalta. Säilöön otetulla hakijalla olisi oltava tosiasiallinen mahdollisuus käyttää tarvittavia menettelyllisiä takeita, kuten oikeussuojakeinoja kansallisessa oikeusviranomaisessa. |
| --- | --- |

(15)

Hakijoiden säilöönotossa olisi sovellettava periaatetta, jonka mukaan ketään ei pitäisi ottaa säilöön vain siitä syystä, että hän hakee kansainvälistä suojelua, ja olisi erityisesti noudatettava jäsenvaltioiden kansainvälisiä oikeudellisia velvoitteita ja Geneven yleissopimuksen 31 artiklan määräyksiä. Hakijoiden säilöönoton olisi tapahduttava ainoastaan tässä direktiivissä säädetyissä selvästi määritellyissä poikkeuksellisissa olosuhteissa ja noudattaen tarpeellisuus- ja suhteellisuusperiaatteita sekä tällaisen säilöönoton toteuttamistavan että sen tarkoituksen osalta. Säilöön otetulla hakijalla olisi oltava tosiasiallinen mahdollisuus käyttää tarvittavia menettelyllisiä takeita, kuten oikeussuojakeinoja kansallisessa oikeusviranomaisessa.

| (16) | Säilöönottoperusteisiin liittyvien hallinnollisten menettelyjen osalta ’asianmukaisen huolellisuuden’ käsite edellyttää vähintään sitä, että jäsenvaltiot toteuttavat konkreettisia ja tarkoituksenmukaisia toimia sen varmistamiseksi, että säilöönottoperusteiden tarkistamiseen tarvittava aika on mahdollisimman lyhyt ja että tällainen tarkistus on todellisuudessa mahdollista tehdä onnistuneesti mahdollisimman lyhyessä ajassa. Säilöönotto ei saa kestää kauempaa kuin sen ajan, joka kohtuudella voidaan olettaa tarvittavan asianomaisten menettelyjen loppuun saattamiseksi. |
| --- | --- |

(16)

Säilöönottoperusteisiin liittyvien hallinnollisten menettelyjen osalta ’asianmukaisen huolellisuuden’ käsite edellyttää vähintään sitä, että jäsenvaltiot toteuttavat konkreettisia ja tarkoituksenmukaisia toimia sen varmistamiseksi, että säilöönottoperusteiden tarkistamiseen tarvittava aika on mahdollisimman lyhyt ja että tällainen tarkistus on todellisuudessa mahdollista tehdä onnistuneesti mahdollisimman lyhyessä ajassa. Säilöönotto ei saa kestää kauempaa kuin sen ajan, joka kohtuudella voidaan olettaa tarvittavan asianomaisten menettelyjen loppuun saattamiseksi.

| (17) | Tässä direktiivissä säädetyt säilöönottoperusteet eivät rajoita kansallisessa oikeudessa sovellettavia muita säilöönottoperusteita, mukaan lukien rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä, jotka eivät liity kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen. |
| --- | --- |

(17)

Tässä direktiivissä säädetyt säilöönottoperusteet eivät rajoita kansallisessa oikeudessa sovellettavia muita säilöönottoperusteita, mukaan lukien rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä, jotka eivät liity kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen.

| (18) | Säilöön otettuja hakijoita olisi kohdeltava ihmisarvoa kunnioittaen ja vastaanotossa olisi otettava huomioon heidän tästä tilanteesta johtuvat tarpeensa. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti varmistettava, että noudatetaan vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksen 37 artiklaa. |
| --- | --- |

(18)

Säilöön otettuja hakijoita olisi kohdeltava ihmisarvoa kunnioittaen ja vastaanotossa olisi otettava huomioon heidän tästä tilanteesta johtuvat tarpeensa. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti varmistettava, että noudatetaan vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksen 37 artiklaa.

| (19) | On mahdollista, että joissakin säilöönottotapauksissa ei käytännössä pystytä välittömästi takaamaan asianmukaisia vastaanotto-olosuhteita esimerkiksi maantieteellisen sijainnin tai säilöönottoyksikön erityisrakenteen vuoksi. Näistä takeista poikkeamisen olisi kuitenkin oltava väliaikaista ja tapahduttava ainoastaan tässä direktiivissä säädetyissä olosuhteissa. Poikkeaminen olisi oltava mahdollista ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa ja se olisi perusteltava asianmukaisesti ottaen huomioon kunkin tapauksen olosuhteet, kuten poikkeamisen vakavuusaste, kesto ja vaikutus asianomaiseen hakijaan. |
| --- | --- |

(19)

On mahdollista, että joissakin säilöönottotapauksissa ei käytännössä pystytä välittömästi takaamaan asianmukaisia vastaanotto-olosuhteita esimerkiksi maantieteellisen sijainnin tai säilöönottoyksikön erityisrakenteen vuoksi. Näistä takeista poikkeamisen olisi kuitenkin oltava väliaikaista ja tapahduttava ainoastaan tässä direktiivissä säädetyissä olosuhteissa. Poikkeaminen olisi oltava mahdollista ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa ja se olisi perusteltava asianmukaisesti ottaen huomioon kunkin tapauksen olosuhteet, kuten poikkeamisen vakavuusaste, kesto ja vaikutus asianomaiseen hakijaan.

| (20) | Hakijoiden fyysisen ja psyykkisen koskemattomuuden turvaamiseksi säilöönottoon olisi turvauduttava viimeisenä keinona ja sitä saadaan käyttää vasta, kun kaikki säilöönotolle vaihtoehtoiset toimenpiteet, jotka eivät sisällä vapauden menettämistä, on tutkittu asianmukaisesti. Säilöönotolle vaihtoehtoisissa toimenpiteissä on kunnioitettava hakijoiden perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia. |
| --- | --- |

(20)

Hakijoiden fyysisen ja psyykkisen koskemattomuuden turvaamiseksi säilöönottoon olisi turvauduttava viimeisenä keinona ja sitä saadaan käyttää vasta, kun kaikki säilöönotolle vaihtoehtoiset toimenpiteet, jotka eivät sisällä vapauden menettämistä, on tutkittu asianmukaisesti. Säilöönotolle vaihtoehtoisissa toimenpiteissä on kunnioitettava hakijoiden perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia.

| (21) | Olisi annettava tietoa oikeusapua antavista järjestöistä ja ryhmistä sen varmistamiseksi, että noudatetaan menettelyä koskevia takeita, joihin kuuluu mahdollisuus ottaa yhteyttä tällaisiin järjestöihin ja ryhmiin. |
| --- | --- |

(21)

Olisi annettava tietoa oikeusapua antavista järjestöistä ja ryhmistä sen varmistamiseksi, että noudatetaan menettelyä koskevia takeita, joihin kuuluu mahdollisuus ottaa yhteyttä tällaisiin järjestöihin ja ryhmiin.

| (22) | Jäsenvaltioiden tulisi asumisjärjestelyistä päättäessään ottaa asianmukaisesti huomioon lapsen etu sekä sellaisen hakijan erityisolosuhteet, joka on riippuvainen jäsenvaltiossa jo oleskelevista perheenjäsenistä tai muista lähisukulaisista, kuten naimattomista alaikäisistä sisaruksista. |
| --- | --- |

(22)

Jäsenvaltioiden tulisi asumisjärjestelyistä päättäessään ottaa asianmukaisesti huomioon lapsen etu sekä sellaisen hakijan erityisolosuhteet, joka on riippuvainen jäsenvaltiossa jo oleskelevista perheenjäsenistä tai muista lähisukulaisista, kuten naimattomista alaikäisistä sisaruksista.

| (23) | Hakijoiden pääsystä työmarkkinoille on tärkeää antaa selkeät säännöt, jotta voidaan edistää heidän riippumattomuuttaan ja vähentää suuria eroavaisuuksia jäsenvaltioiden käytännöissä. |
| --- | --- |

(23)

Hakijoiden pääsystä työmarkkinoille on tärkeää antaa selkeät säännöt, jotta voidaan edistää heidän riippumattomuuttaan ja vähentää suuria eroavaisuuksia jäsenvaltioiden käytännöissä.

| (24) | Jäsenvaltioiden on määritettävä hakijoille annettavan aineellisen tuen taso asianmukaisen viitekehyksen perusteella, jotta voidaan varmistaa, että heille annettava tuki vastaa tässä direktiivissä säädettyjä periaatteita. Tämä ei tarkoita sitä, että aineellista tukea on myönnettävä saman verran kuin jäsenvaltion omille kansalaisille. Jäsenvaltiot voivat myöntää hakijoille omiin kansalaisiinsa verrattuna epäedullisemman kohtelun tässä direktiivissä täsmennettävällä tavalla. |
| --- | --- |

(24)

Jäsenvaltioiden on määritettävä hakijoille annettavan aineellisen tuen taso asianmukaisen viitekehyksen perusteella, jotta voidaan varmistaa, että heille annettava tuki vastaa tässä direktiivissä säädettyjä periaatteita. Tämä ei tarkoita sitä, että aineellista tukea on myönnettävä saman verran kuin jäsenvaltion omille kansalaisille. Jäsenvaltiot voivat myöntää hakijoille omiin kansalaisiinsa verrattuna epäedullisemman kohtelun tässä direktiivissä täsmennettävällä tavalla.

| (25) | Vastaanottojärjestelyjen väärinkäytön mahdollisuutta olisi rajoitettava määrittämällä ne olosuhteet, joissa hakijoille myönnettyjä aineellisia vastaanotto-olosuhteita voidaan rajoittaa tai peruuttaa ne kokonaan, samalla kun kaikille hakijoille varmistetaan kohtuullinen elintaso. |
| --- | --- |

(25)

Vastaanottojärjestelyjen väärinkäytön mahdollisuutta olisi rajoitettava määrittämällä ne olosuhteet, joissa hakijoille myönnettyjä aineellisia vastaanotto-olosuhteita voidaan rajoittaa tai peruuttaa ne kokonaan, samalla kun kaikille hakijoille varmistetaan kohtuullinen elintaso.

| (26) | Olisi turvattava kansallisten vastaanottojärjestelyjen ja jäsenvaltioiden keskinäisen yhteistyön tehokkuus hakijoiden vastaanotossa. |
| --- | --- |

(26)

Olisi turvattava kansallisten vastaanottojärjestelyjen ja jäsenvaltioiden keskinäisen yhteistyön tehokkuus hakijoiden vastaanotossa.

| (27) | Olisi rohkaistava hakijoiden vastaanoton asianmukaista yhteensovittamista toimivaltaisten viranomaisten välillä, ja sen vuoksi edistettävä paikallisyhteisöjen ja vastaanottokeskusten sopusointuisia suhteita. |
| --- | --- |

(27)

Olisi rohkaistava hakijoiden vastaanoton asianmukaista yhteensovittamista toimivaltaisten viranomaisten välillä, ja sen vuoksi edistettävä paikallisyhteisöjen ja vastaanottokeskusten sopusointuisia suhteita.

| (28) | Jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa käyttöön tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille, jotka pyytävät kansainvälistä suojelua jäsenvaltiosta. |
| --- | --- |

(28)

Jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa käyttöön tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille, jotka pyytävät kansainvälistä suojelua jäsenvaltiosta.

| (29) | Näin ollen jäsenvaltioita kehotetaan soveltamaan tämän direktiivin säännöksiä myös menettelyissä, joissa päätetään muun kuin direktiivissä 2011/95/EU säädetyn suojelun myöntämisestä. |
| --- | --- |

(29)

Näin ollen jäsenvaltioita kehotetaan soveltamaan tämän direktiivin säännöksiä myös menettelyissä, joissa päätetään muun kuin direktiivissä 2011/95/EU säädetyn suojelun myöntämisestä.

| (30) | Tämän direktiivin täytäntöönpanoa olisi arvioitava säännöllisesti. |
| --- | --- |

(30)

Tämän direktiivin täytäntöönpanoa olisi arvioitava säännöllisesti.

| (31) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on hakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevien vaatimusten vahvistaminen, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(31)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on hakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevien vaatimusten vahvistaminen, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (32) | Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (6) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna. |
| --- | --- |

(32)

Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (6) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

| (33) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. |
| --- | --- |

(33)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

| (34) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. |
| --- | --- |

(34)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

| (35) | Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tämän direktiivin tarkoituksena on ennen kaikkea varmistaa, että ihmisarvoa kunnioitetaan täysimääräisesti ja että perusoikeuskirjan 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 ja 47 artiklan soveltamista edistetään, ja direktiivi on pantava täytäntöön tämän mukaisesti. |
| --- | --- |

(35)

Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tämän direktiivin tarkoituksena on ennen kaikkea varmistaa, että ihmisarvoa kunnioitetaan täysimääräisesti ja että perusoikeuskirjan 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 ja 47 artiklan soveltamista edistetään, ja direktiivi on pantava täytäntöön tämän mukaisesti.

| (36) | Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2003/9/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu tuohon direktiiviin. |
| --- | --- |

(36)

Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2003/9/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu tuohon direktiiviin.

| (37) | Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevaa määräaikaa, jonka kuluessa niiden on saatettava direktiivi 2003/9/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä, |
| --- | --- |

(37)

Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevaa määräaikaa, jonka kuluessa niiden on saatettava direktiivi 2003/9/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I   LUKU

TARKOITUS, MÄÄRITELMÄT JA SOVELTAMISALA

1 artikla

Tarkoitus

Tämän direktiivin tarkoituksena on vahvistaa kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden, jäljempänä ’hakijat’, vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevat vaatimukset.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

| a) | ’kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella’ direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan h alakohdassa määriteltyä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta; |
| --- | --- |

a)

’kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella’ direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan h alakohdassa määriteltyä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta;

| b) | ’hakijalla’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jonka johdosta ei ole vielä tehty lopullista päätöstä; |
| --- | --- |

b)

’hakijalla’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jonka johdosta ei ole vielä tehty lopullista päätöstä;

| c) | ’perheenjäsenillä’, jos perhe oli jo ollut olemassa lähtömaassa, seuraavia hakijan perheenjäseniä, jotka oleskelevat siinä jäsenvaltiossa, jossa hakija on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa:






  — | hakijan aviopuoliso tai hänen vakituinen avopuolisonsa, jos avopuolisoita asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaan kohdellaan samalla tavalla kuin aviopuolisoja sen kolmansien maiden kansalaisia koskevassa lainsäädännössä; |
| --- | --- | --- |

c)

’perheenjäsenillä’, jos perhe oli jo ollut olemassa lähtömaassa, seuraavia hakijan perheenjäseniä, jotka oleskelevat siinä jäsenvaltiossa, jossa hakija on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa:

—

hakijan aviopuoliso tai hänen vakituinen avopuolisonsa, jos avopuolisoita asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaan kohdellaan samalla tavalla kuin aviopuolisoja sen kolmansien maiden kansalaisia koskevassa lainsäädännössä;

| — | ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen puolisoiden tai hakijan alaikäiset lapset, jos nämä ovat naimattomia, riippumatta siitä, ovatko he syntyneet avioliitossa tai avioliiton ulkopuolella tai onko heidät kansallisen lain määritelmän mukaisesti adoptoitu; |
| --- | --- |

—

ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen puolisoiden tai hakijan alaikäiset lapset, jos nämä ovat naimattomia, riippumatta siitä, ovatko he syntyneet avioliitossa tai avioliiton ulkopuolella tai onko heidät kansallisen lain määritelmän mukaisesti adoptoitu;

| — | hakijan isä tai äiti tai muu aikuinen, joka on vastuussa hakijasta joko jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön perusteella, kun hakija on alaikäinen ja naimaton; |
| --- | --- |

—

hakijan isä tai äiti tai muu aikuinen, joka on vastuussa hakijasta joko jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön perusteella, kun hakija on alaikäinen ja naimaton;

| d) | ’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä; |
| --- | --- |

d)

’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä;

| e) | ’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ alaikäistä, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaisesti vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin hän ei tosiasiallisesti ole tällaisen henkilön huostassa; tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle; |
| --- | --- |

e)

’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ alaikäistä, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaisesti vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin hän ei tosiasiallisesti ole tällaisen henkilön huostassa; tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle;

| f) | ’vastaanotto-olosuhteilla’ kaikkia jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti hakijoiden hyväksi toteuttamia toimenpiteitä; |
| --- | --- |

f)

’vastaanotto-olosuhteilla’ kaikkia jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti hakijoiden hyväksi toteuttamia toimenpiteitä;

| g) | ’aineellisilla vastaanotto-olosuhteilla’ vastaanotto-olosuhteita, joihin kuuluvat majoitus, ruoka ja vaatetus luontoissuorituksina, rahallisena etuutena tai maksukuponkien muodossa tai niiden yhdistelmänä sekä päivittäisiin menoihin tarkoitettu raha; |
| --- | --- |

g)

’aineellisilla vastaanotto-olosuhteilla’ vastaanotto-olosuhteita, joihin kuuluvat majoitus, ruoka ja vaatetus luontoissuorituksina, rahallisena etuutena tai maksukuponkien muodossa tai niiden yhdistelmänä sekä päivittäisiin menoihin tarkoitettu raha;

| h) | ’säilöönotolla’ sitä, että jäsenvaltio sulkee hakijan tiettyyn paikkaan, jossa hakijalta on viety hänen liikkumisvapautensa; |
| --- | --- |

h)

’säilöönotolla’ sitä, että jäsenvaltio sulkee hakijan tiettyyn paikkaan, jossa hakijalta on viety hänen liikkumisvapautensa;

| i) | ’vastaanottokeskuksella’ mitä tahansa paikkaa, jota käytetään hakijoiden joukkomajoitukseen; |
| --- | --- |

i)

’vastaanottokeskuksella’ mitä tahansa paikkaa, jota käytetään hakijoiden joukkomajoitukseen;

| j) | ’edustajalla’ henkilöä tai organisaatiota, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimittäneet avustamaan ja edustamaan ilman huoltajaa olevaa alaikäistä tässä direktiivissä tarkoitetuissa menettelyissä, jotta lapsen etu voidaan varmistaa ja tehdä tarvittaessa alaikäisen puolesta oikeustoimia. Silloin kun edustajaksi nimitetään organisaatio, sen on nimettävä henkilö, joka vastaa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edustajan tehtävistä tämän direktiivin mukaisesti; |
| --- | --- |

j)

’edustajalla’ henkilöä tai organisaatiota, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimittäneet avustamaan ja edustamaan ilman huoltajaa olevaa alaikäistä tässä direktiivissä tarkoitetuissa menettelyissä, jotta lapsen etu voidaan varmistaa ja tehdä tarvittaessa alaikäisen puolesta oikeustoimia. Silloin kun edustajaksi nimitetään organisaatio, sen on nimettävä henkilö, joka vastaa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edustajan tehtävistä tämän direktiivin mukaisesti;

| k) | ’hakijalla, jolla on erityisiä vastaanottotarpeita’ 21 artiklan mukaisesti haavoittuvassa asemassa olevaa hakijaa, joka tarvitsee erityistakeita, jotta hän voisi hyödyntää tämän direktiivin mukaisia oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet. |
| --- | --- |

k)

’hakijalla, jolla on erityisiä vastaanottotarpeita’ 21 artiklan mukaisesti haavoittuvassa asemassa olevaa hakijaa, joka tarvitsee erityistakeita, jotta hän voisi hyödyntää tämän direktiivin mukaisia oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet.

3 artikla

Soveltamisala

1.   Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin kolmansien maiden kansalaisiin ja kansalaisuudettomiin henkilöihin, jotka hakevat kansainvälistä suojelua jäsenvaltioiden alueella, myös rajalla, aluevesillä tai kauttakulkualueella, niin kauan kun heidän sallitaan oleskella tällä alueelle hakijoina, sekä perheenjäseniin, jos tällainen kansainvälistä suojelua koskeva hakemus koskee heitä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta jäsenvaltioiden edustustoille esitettyihin diplomaattista suojelua tai alueellista turvapaikkaa koskeviin pyyntöihin.

3.   Tätä direktiiviä ei sovelleta silloin, kun sovelletaan vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/55/EY (7) säännöksiä.

4.   Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa tätä direktiiviä menettelyihin, joiden mukaisesti päätetään suojelun myöntämisestä muun kuin direktiivin 2011/95/EU mukaisesti.

4 artikla

Suotuisammat säännökset

Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa hakijoiden ja heidän lähisukulaistensa osalta, jotka oleskelevat samassa jäsenvaltiossa ja ovat hakijasta riippuvaisia, taikka humanitaarisista syistä, vastaanotto-olosuhteita koskevia suotuisampia säännöksiä, sikäli kuin nämä säännökset ovat tämän direktiivin mukaisia.

II   LUKU

VASTAANOTTO-OLOSUHTEITA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET

5 artikla

Tiedottaminen

1.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava hakijoille kohtuullisen ajan kuluessa, joka ei saa ylittää viittätoista päivää siitä, kun he ovat tehneet kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa, ainakin vastaanotto-olosuhteisiin liittyvistä etuuksista ja velvollisuuksista, joita heidän on noudatettava.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijat saavat tietoja erityistä oikeusapua antavista järjestöistä tai ryhmistä sekä järjestöistä, jotka voivat auttaa heitä vastaanotto-olosuhteisiin liittyvissä asioissa tai antaa niitä koskevia tietoja, mukaan lukien terveydenhoitoa koskevat tiedot.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut tiedot annetaan kirjallisesti ja kielellä, jota hakija ymmärtää tai jota hakijan voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän. Tarvittaessa kyseiset tiedot voidaan myös antaa suullisesti.

6 artikla

Asiakirjat

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalle annetaan kolmen päivän kuluessa siitä, kun kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, henkilökohtainen asiakirja, jossa todetaan hänen asemansa hakijana tai todistetaan, että hänellä on lupa jäädä jäsenvaltion alueelle siksi ajaksi, kun hänen hakemustaan käsitellään.

Jos asiakirjan haltija ei saa liikkua vapaasti jäsenvaltion koko alueella tai osalla sitä, asiakirjassa on myös todettava tämä seikka.

2.   Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta tätä artiklaa, kun hakija on säilöönotettuna, rajalla tehdyn kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan aikana tai osana menettelyä, jonka tarkoituksena on päättää hakijan oikeudesta tulla jäsenvaltion alueelle. Erityistapauksissa jäsenvaltiot voivat kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan aikana antaa hakijalle jonkin muun 1 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa vastaavan todistuksen.

3.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan ei välttämättä tarvitse todistaa hakijan henkilöllisyyttä.

4.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet toimittaakseen hakijalle 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan, jonka on oltava voimassa niin kauan kuin hänellä on oikeus oleskella kyseisen jäsenvaltion alueella.

5.   Jäsenvaltiot voivat myöntää hakijalle matkustusasiakirjan, jos vakavat humanitaariset syyt edellyttävät hänen läsnäoloaan toisessa valtiossa.

6.   Jäsenvaltiot eivät saa vaatia hakijoilta tarpeettomia tai kohtuuttomia asiakirjoja tai asettaa heille muita hallinnollisia vaatimuksia ennen heille tämän direktiivin nojalla kuuluvien oikeuksien myöntämistä vain siitä syystä, että he hakevat kansainvälistä suojelua.

7 artikla

Asuinpaikka ja liikkumisvapaus

1.   Hakijat voivat liikkua vapaasti vastaanottavan jäsenvaltion koko alueella tai tämän jäsenvaltion heille osoittamalla alueella. Osoitettu alue ei saa vaikuttaa yksityiselämän koskemattomuuteen ja sen on oltava riittävän laaja, jotta turvataan mahdollisuus tämän direktiivin mukaisiin etuihin.

2.   Jäsenvaltio voi päättää hakijan asuinpaikasta yleisen edun, yleisen järjestyksen tai tarvittaessa hänen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa sujuvan käsittelyn perusteella.

3.   Jäsenvaltio voi asettaa aineellisten vastaanotto-olosuhteiden tarjoamisen ehdoksi sen, että hakija tosiasiallisesti asuu tietyssä paikassa, jonka jäsenvaltio määrää. Tämä päätös, joka voi olla luonteeltaan yleinen, on tehtävä kussakin yksittäistapauksessa erikseen, ja sen on perustuttava kansalliseen oikeuteen.

4.   Jäsenvaltioiden on säädettävä mahdollisuudesta myöntää hakijoille väliaikainen lupa poistua 2 ja 3 kohdassa tarkoitetusta asuinpaikasta ja/tai 1 kohdassa mainitulta osoitetulta alueelta. Päätökset on tehtävä kussakin yksittäistapauksessa erikseen, objektiivisesti ja puolueettomasti, ja kielteiset päätökset on perusteltava.

Hakijan ei tarvitse hakea lupaa tavatakseen sovitulla tavalla viranomaisia ja ollakseen paikalla tuomioistuimessa, jos hänen läsnäolonsa on välttämätöntä.

5.   Jäsenvaltion on vaadittava hakijaa ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille kulloinenkin osoitteensa ja ilmoittamaan näille osoitteen muutoksista mahdollisimman pian.

8 artikla

Säilöönotto

1.   Jäsenvaltiot eivät saa ottaa ketään säilöön vain siitä syystä, että hän on kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä ... päivänä ...kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin .../.../EU (8)
   (9) mukainen hakija.

2.   Jäsenvaltiot voivat tarpeen mukaan kunkin tapauksen yksilöllisen arvioinnin perusteella ottaa hakijan säilöön, jos lievempiä vaihtoehtoisia keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti.

3.   Hakija voidaan ottaa säilöön ainoastaan

| a) | jotta voidaan määrittää tai varmentaa henkilön henkilöllisyys tai kansalaisuus; |
| --- | --- |

a)

jotta voidaan määrittää tai varmentaa henkilön henkilöllisyys tai kansalaisuus;

| b) | jotta voidaan määrittää kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen perusteet, joita ei voitaisi saada ilman säilöönottoa, erityisesti, jos on olemassa vaara, että hakija pakenee; |
| --- | --- |

b)

jotta voidaan määrittää kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen perusteet, joita ei voitaisi saada ilman säilöönottoa, erityisesti, jos on olemassa vaara, että hakija pakenee;

| c) | jotta menettelyn yhteydessä voidaan tehdä päätös hakijan oikeudesta tulla alueelle; |
| --- | --- |

c)

jotta menettelyn yhteydessä voidaan tehdä päätös hakijan oikeudesta tulla alueelle;

| d) | jos hänet on otettu säilöön jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (10) mukaisen palauttamismenettelyn yhteydessä palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai maasta poistamiseksi, ja asianomainen jäsenvaltio voi todeta puolueettomin perustein, mukaan lukien se, että hakijalla on jo ollut mahdollisuus päästä turvapaikkamenettelyyn, että on perusteltua uskoa, että hakija tekee kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen lähinnä viivyttääkseen tai häiritäkseen palauttamispäätöksen täytäntöönpanoa; |
| --- | --- |

d)

jos hänet on otettu säilöön jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (10) mukaisen palauttamismenettelyn yhteydessä palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai maasta poistamiseksi, ja asianomainen jäsenvaltio voi todeta puolueettomin perustein, mukaan lukien se, että hakijalla on jo ollut mahdollisuus päästä turvapaikkamenettelyyn, että on perusteltua uskoa, että hakija tekee kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen lähinnä viivyttääkseen tai häiritäkseen palauttamispäätöksen täytäntöönpanoa;

| e) | silloin kun se on tarpeen kansallisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vuoksi; |
| --- | --- |

e)

silloin kun se on tarpeen kansallisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vuoksi;

| f) | niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o .../... (11)
   (12) 28 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

f)

niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o .../... (11)
   (12) 28 artiklan mukaisesti.

Säilöönoton perusteista on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisessa lainsäädännössä on säännökset säilöönoton vaihtoehdoista, joita ovat esimerkiksi säännöllinen ilmoittautuminen viranomaisille, asianmukaisen rahavakuuden asettaminen tai velvollisuus pysytellä määrätyssä paikassa.

9 artikla

Säilöön otetuille hakijoille myönnettävät takeet

1.   Hakijan säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytkestoinen, ja hakijaa on pidettävä säilöön otettuna ainoastaan niin kauan kuin 8 artiklan 3 kohdassa säädetyt perusteet ovat sovellettavissa.

Edellä 8 artiklan 3 kohdassa säädettyjen säilöönottoperusteiden vuoksi tärkeät hallinnolliset menettelyt on hoidettava asianmukaisella huolellisuudella. Säilöönoton jatkamista ei voida perustella hallinnollisten menettelyjen viivästymisellä, joka ei johdu hakijasta.

2.   Oikeus- tai hallintoviranomaisten on annettava hakijoiden säilöönottomääräykset kirjallisina. Säilöönottomääräyksessä on ilmoitettava määräyksen perusteena olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

3.   Kun hallintoviranomaiset antavat säilöönottomääräyksen, jäsenvaltioiden on varmistettava viran puolesta tai hakijan pyynnöstä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden. Viran puolesta tehtävän säilöönoton laillisuuden tutkimisesta on päätettävä mahdollisimman nopeasti säilöönoton alkamisesta. Hakijan pyynnöstä siitä on päätettävä mahdollisimman nopeasti asiaankuuluvien menettelyjen aloittamisesta. Jäsenvaltioiden on tätä varten määritettävä kansallisessa lainsäädännössä määräaika laillisuuden tutkimiselle joko viran puolesta ja/tai hakijan pyynnöstä.

Mikäli laillisuuden tutkimisen yhteydessä osoittautuu, että säilöön ottamista on pidettävä laittomana, asianomainen hakija on vapautettava välittömästi.

4.   Säilöön otetulle hakijalle on ilmoitettava välittömästi kirjallisesti kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, säilöönoton perusteet ja kansallisen lainsäädännön mukaiset menettelyt, joilla säilöönottomääräykseen voidaan hakea muutosta, sekä mahdollisuudesta vaatia maksutonta oikeusapua ja edustusta.

5.   Oikeusviranomaisen on tarkasteltava säilöönoton perusteita säännöllisin väliajoin viran puolesta ja/ tai hakijan pyynnöstä, varsinkin jos säilöönotto pitkittyy, ilmenee merkityksellisiä seikkoja tai saadaan uusia tietoja, jotka saattavat vaikuttaa säilöönoton laillisuuteen.

6.   Edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa säilöönottomääräystä koskevissa laillisuuden tutkimistapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoilla on mahdollisuus saada oikeusapua ja oikeudellinen edustaja maksutta. Tällainen oikeusapu ja oikeudellinen edustus tarkoittaa vähintäänkin tarvittavien menettelyä koskevien asiakirjojen laatimista ja osallistumista kuulemiseen oikeusviranomaisissa hakijan puolesta.

Maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustusta saavat antaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyt tai luvan saaneet riittävän pätevät henkilöt, joiden edut eivät ole tai voi mahdollisesti olla ristiriidassa hakijan etujen kanssa.

7.   Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustus voidaan myöntää:

| a) | ainoastaan henkilöille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai |
| --- | --- |

a)

ainoastaan henkilöille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai

| b) | käyttämällä ainoastaan sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan kansainvälistä suojelua hakevia. |
| --- | --- |

b)

käyttämällä ainoastaan sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan kansainvälistä suojelua hakevia.

8.   Jäsenvaltiot voivat lisäksi:

| a) | asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeusapua ja oikeudellista edustusta; |
| --- | --- |

a)

asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeusapua ja oikeudellista edustusta;

| b) | säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu. |
| --- | --- |

b)

säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu.

9.   Jäsenvaltiot voivat vaatia kaikkien hakijan puolesta suoritettujen kulujen maksamista takaisin kokonaan tai osittain, jos ja kun hakijan taloudellinen tilanne on merkittävästi parantunut tai jos päätös kyseisten etuuksien myöntämisestä tehtiin hakijan toimittamien väärien tietojen perusteella.

10.   Oikeusavun ja oikeudellisen edustajan saatavuutta koskevista menettelyistä on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä.

10 artikla

Säilöönotto-olosuhteet

1.   Hakijan säilöönotto on toteutettava lähtökohtaisesti erityisissä säilöönottoyksiköissä. Jos jäsenvaltio ei pysty tarjoamaan majoitusta erityisessä säilöönottoyksikössä ja sen on turvauduttava vankilamajoitukseen, säilöön otettu hakija on pidettävä erillään tavanomaisista vangeista ja on noudatettava tässä direktiivissä säädettyjä säilöönotto-olosuhteita koskevia säännöksiä.

Säilöön otetut hakijat on lähtökohtaisesti pidettävä erillään muista kolmansien maiden kansalaisista, jotka eivät ole tehneet kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta.

Jos säilöön otettuja hakijoita ei voida pitää erillään muista kolmansien maiden kansalaisista, asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että tässä direktiivissä säädettyjä säilöönotto-olosuhteita koskevia säännöksiä noudatetaan.

2.   Säilöön otetuilla hakijoilla on oltava mahdollisuus ulkoiluun.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua edustavilla henkilöillä on mahdollisuus olla yhteydessä hakijoihin ja vierailla heidän luonaan yksityisyyden suojaa kunnioittavalla tavalla. Tämä mahdollisuus on oltava myös järjestöllä, joka toimii asianomaisen jäsenvaltion alueella Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun puolesta kyseisen jäsenvaltion kanssa tehdyn sopimuksen nojalla.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että perheenjäsenillä, oikeudellisilla avustajilla ja asianomaisen jäsenvaltion tunnustamia valtiosta riippumattomia järjestöjä edustavilla henkilöillä on mahdollisuus olla yhteydessä hakijoihin ja vierailla heidän luonaan yksityisyyden suojaa kunnioittavalla tavalla. Pääsyrajoituksia säilöönottoyksikköön voidaan ottaa käyttöön vain, jos ne ovat kansallisen lainsäädännön perusteella objektiivisesti arvioituna turvallisuuden, yleisen järjestyksen tai säilöönottoyksikön hallinnoinnin kannalta välttämättömiä edellyttäen, että tämä ei vakavasti rajoita tai estä pääsyä tiloihin.

5.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että säilöön otetuille hakijoille annetaan järjestelmällisesti tietoja yksiköissä noudatettavista säännöistä ja määritetään heidän oikeutensa ja velvollisuutensa kielellä, jota he ymmärtävät tai jota heidän voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän. Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä velvoitteesta asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja mahdollisimman lyhyen ajan, mikäli hakija otetaan säilöön rajavartioasemalla tai kauttakulkualueella. Tätä poikkeusta ei sovelleta direktiivin .../.../EU (13) 43 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa.

11 artikla

Haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden ja erityisiä vastaanottotarpeita omaavien hakijoiden säilöönotto

1.   Kansallisten viranomaisten on ensisijaisesti huolehdittava haavoittuvassa asemassa olevien säilöön otettujen hakijoiden fyysisestä ja henkisestä terveydestä.

Jos haavoittuvassa asemassa olevia henkilöitä otetaan säilöön, jäsenvaltioiden on varmistettava tällaisten henkilöiden tilanteen säännöllinen seuranta ja riittävät tukitoimet ja otettava huomioon heidän henkilökohtainen tilanteensa, mukaan lukien heidän terveytensä.

2.   Alaikäisiä saa ottaa säilöön vain viimeisenä keinona ja sen jälkeen, kun on todettu, että muita lievempiä vaihtoehtoisia keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti. Tällaisen säilöönoton keston on oltava mahdollisimman lyhyt, ja on tehtävä kaikki mahdollinen säilöön otettujen alaikäisten vapauttamiseksi ja sijoittamiseksi asianmukaiseen alaikäisille soveltuvaan majoitukseen.

Jäsenvaltioiden on otettava ensisijaisesti huomioon alaikäisen etu 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Jos alaikäisiä otetaan säilöön, heillä on oltava mahdollisuus ikäänsä sopivaan vapaa-ajan toimintaan, leikki- ja virkistystoiminta mukaan luettuina.

3.   Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä saa ottaa säilöön vain poikkeuksellisissa olosuhteissa. On pyrittävä kaikin tavoin siihen, että säilöön otetut alaikäiset vapautetaan mahdollisimman pian.

Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä ei saa milloinkaan majoittaa vankilassa.

Heidät on lähtökohtaisesti majoitettava laitoksissa, joissa on heidän ikäistensä tarpeita vastaava henkilökunta ja tilat.

Jos ilman huoltajaa olevia alaikäisiä otetaan säilöön, jäsenvaltioiden on varmistettava, että heidät majoitetaan erilleen aikuisista.

4.   Säilöön otetuille perheille on järjestettävä erilliset majoitustilat, joilla taataan riittävä yksityisyys.

5.   Jos naispuolisia hakijoita otetaan säilöön, jäsenvaltioiden on varmistettava, että heidät majoitetaan erilleen miespuolisista hakijoista, paitsi jos nämä ovat perheenjäseniä ja kaikki asianomaiset suostuvat yhteismajoitukseen.

Poikkeuksia ensimmäisessä alakohdassa säädettyyn voidaan soveltaa myös sellaisten yhteistilojen käyttöön, jotka on tarkoitettu virkistystoimintaan tai sosiaaliseen toimintaan, mukaan lukien ruokailut.

6.   Jäsenvaltiot voivat poiketa 2 kohdan kolmannesta alakohdasta, 4 kohdasta ja 5 kohdan ensimmäisestä alakohdasta asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja kohtuulliseksi ajaksi, jonka on oltava mahdollisimman lyhyt, kun hakija on otettu säilöön rajavartioasemalla tai kauttakulkualueella, lukuun ottamatta direktiivin .../../EU (14) 43 artiklassa tarkoitettuja tapauksia.

12 artikla

Perhe

Jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet perheen yhtenäisyyden säilyttämiseksi mahdollisimman hyvin alueellaan, jos kyseinen jäsenvaltio on huolehtinut hakijoiden majoituksesta. Tällaisia toimenpiteitä sovelletaan hakijan suostumuksella.

13 artikla

Lääkärintarkastukset

Jäsenvaltiot voivat vaatia, että hakijoille tehdään kansanterveydellisiin syihin perustuva lääkärintarkastus.

14 artikla

Alaikäisten koulunkäynti ja opiskelu

1.   Jäsenvaltioiden on annettava hakijoiden alaikäisille lapsille ja alaikäisille hakijoille mahdollisuus käydä koulua vastaavin edellytyksin kuin omille kansalaisilleen niin kauan kun heitä tai heidän vanhempiaan koskevaa maastapoistamistoimenpidettä ei tosiasiallisesti panna täytäntöön. Tällainen koulutus voidaan järjestää vastaanottokeskuksissa.

Asianomainen jäsenvaltio voi määrätä, että mahdollisuus koulunkäyntiin koskee ainoastaan valtion koulutusjärjestelmän mukaista opetusta.

Jäsenvaltiot eivät voi kieltää henkilöä jatkamasta keskiasteen opetuksen seuraamista vain siitä syystä, että hänestä on tullut täysi-ikäinen.

2.   Koulunkäynnin aloittamista voidaan lykätä enintään kolmella kuukaudella siitä päivästä, jona alaikäinen teki kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tai se tehtiin hänen puolestaan.

Alaikäisille on tarjottava tarvittaessa valmistavaa opetusta, myös kieliopetusta, silloin kun on välttämätöntä helpottaa heidän koulunkäyntinsä aloittamista ja koulujärjestelmään osallistumista 1 kohdassa tarkoitetun mukaisesti.

3.   Jollei 1 kohdassa tarkoitettu koulunkäynti alaikäisen erityistilanteen vuoksi ole mahdollista, asianomaisen jäsenvaltion on tarjottava muita koulutusjärjestelyjä kansallisen lainsäädäntönsä ja käytäntönsä mukaisesti.

15 artikla

Työllistäminen

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijat pääsevät työmarkkinoille viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekopäivästä, jos toimivaltainen viranomainen ei ole tehnyt ensimmäistä päätöstä eikä viive johdu hakijasta.

2.   Jäsenvaltioiden on kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti päätettävä, millä edellytyksillä hakijalle sallitaan pääsy työmarkkinoille, ja samalla varmistettava, että hakijoilla on tosiasiallinen pääsy työmarkkinoille.

Jäsenvaltiot voivat työmarkkinapoliittisista syistä asettaa etusijalle unionin kansalaiset ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimusvaltioiden kansalaiset sekä laillisesti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset.

3.   Pääsyä työmarkkinoille ei saa evätä muutoksenhakumenettelyn aikana, jos tavanomaisessa menettelyssä tehtyä kielteistä päätöstä koskevalla muutoksenhaulla on lykkäävä vaikutus, ennen kuin muutoksenhaussa annettu kielteinen päätös on annettu tiedoksi.

16 artikla

Ammatillinen koulutus

Jäsenvaltiot voivat sallia hakijoiden pääsyn ammatilliseen koulutukseen riippumatta siitä, onko heillä pääsy työmarkkinoille.

Mahdollisuus päästä sellaiseen ammatilliseen koulutukseen, johon liittyy työsopimus, riippuu siitä, millaiset mahdollisuudet hakijalla on päästä työmarkkinoille 15 artiklan mukaisesti.

17 artikla

Aineellisia vastaanotto-olosuhteita ja terveydenhoitoa koskevat yleiset säännökset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aineelliset vastaanotto-olosuhteet ovat hakijoiden saatavilla, kun he hakevat kansainvälistä suojelua.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aineellisilla vastaanotto-olosuhteilla tarjotaan hakijoille riittävä elintaso, jolla taataan heidän toimeentulonsa ja suojellaan heidän fyysistä terveyttään ja mielenterveyttään.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sama elintaso taataan myös 21 artiklassa tarkoitetuille haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille sekä säilöön otetuille henkilöille.

3.   Jäsenvaltiot voivat asettaa kaikkien tai joidenkin aineellisten vastaanotto-olosuhteiden ja terveydenhuollon ehdoksi sen, että hakijalla ei ole riittäviä varoja hänen terveytensä kannalta riittävään elintasoon ja toimeentuloon.

4.   Jäsenvaltiot voivat vaatia 3 kohdan säännöksen nojalla, että hakija osallistuu tässä direktiivissä säädettyjen aineellisten vastaanotto-olosuhteiden ja terveydenhuollon kustannuksiin tai maksaa ne kokonaan itse, jos hänellä on siihen riittävästi varoja, esimerkiksi jos hän on ollut töissä kohtuullisen ajan.

Jos käy ilmi, että hakijalla oli riittävästi varoja aineellisten vastaanotto-olojen ja terveydenhuollon kustannusten suorittamiseen silloin, kun näistä perustarpeista huolehdittiin, jäsenvaltiot voivat vaatia hakijalta tästä korvauksen.

5.   Jos jäsenvaltio tarjoaa aineelliset vastaanotto-olosuhteet rahallisena etuutena tai maksukuponkeina, niiden määrä on vahvistettava tasolle, jonka asianomainen jäsenvaltio on lainsäädännössä tai käytännössä vahvistanut kansalaistensa riittävän elintason varmistamiseksi. Jäsenvaltiot voivat tarjota hakijoille epäedullisempaa kohtelua kuin omille kansalaisille, etenkin jos aineellista tukea tarjotaan osittain luontoissuorituksena tai jos kyseinen omiin kansalaisiin sovellettu taso tarjoaisi hakijoille tässä direktiivissä säädettyä korkeamman elintason.

18 artikla

Aineellisia vastaanotto-olosuhteita koskevat yksityiskohtaiset säännöt

1.   Jos asuminen järjestetään luontoissuorituksena, tämän olisi tapahduttava jollain seuraavista tavoista tai niiden yhdistelmänä:

| a) | tiloissa, joita rajalla tai kauttakulkualueilla tehdyn kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelyn ajan käytetään hakijoiden majoittamiseen; |
| --- | --- |

a)

tiloissa, joita rajalla tai kauttakulkualueilla tehdyn kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelyn ajan käytetään hakijoiden majoittamiseen;

| b) | vastaanottokeskuksissa, joiden tarjoama asumisen taso on asianmukainen; |
| --- | --- |

b)

vastaanottokeskuksissa, joiden tarjoama asumisen taso on asianmukainen;

| c) | yksityiskodeissa, erillisissä asunnoissa, hotelleissa tai muissa hakijoiden majoittamista varten mukautetuissa tiloissa. |
| --- | --- |

c)

yksityiskodeissa, erillisissä asunnoissa, hotelleissa tai muissa hakijoiden majoittamista varten mukautetuissa tiloissa.

2.   Rajoittamatta 10 ja 11 artiklassa säädettyjä erityisiä säilöönoton edellytyksiä jäsenvaltioiden on tämän artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetun majoituksen osalta varmistettava, että

| a) | hakijoille taataan perhe-elämän suoja; |
| --- | --- |

a)

hakijoille taataan perhe-elämän suoja;

| b) | hakijoilla on mahdollisuus pitää yhteyttä sukulaisiin, oikeudellisiin avustajiin tai neuvonantajiin ja henkilöihin, jotka edustavat Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua ja muita asian kannalta merkityksellisiä kansallisia, kansainvälisiä ja valtiosta riippumattomia järjestöjä ja elimiä; |
| --- | --- |

b)

hakijoilla on mahdollisuus pitää yhteyttä sukulaisiin, oikeudellisiin avustajiin tai neuvonantajiin ja henkilöihin, jotka edustavat Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua ja muita asian kannalta merkityksellisiä kansallisia, kansainvälisiä ja valtiosta riippumattomia järjestöjä ja elimiä;

| c) | perheenjäsenet, oikeudelliset avustajat tai neuvonantajat ja henkilöt, jotka edustavat Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua ja asian kannalta merkityksellisiä, asianomaisen jäsenvaltion tunnustamia valtioista riippumattomia järjestöjä, pääsevät avustamaan hakijoita. Näiden henkilöiden pääsyä majoitustiloihin voidaan rajoittaa ainoastaan tilojen ja hakijoiden turvallisuuteen liittyvistä syistä. |
| --- | --- |

c)

perheenjäsenet, oikeudelliset avustajat tai neuvonantajat ja henkilöt, jotka edustavat Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua ja asian kannalta merkityksellisiä, asianomaisen jäsenvaltion tunnustamia valtioista riippumattomia järjestöjä, pääsevät avustamaan hakijoita. Näiden henkilöiden pääsyä majoitustiloihin voidaan rajoittaa ainoastaan tilojen ja hakijoiden turvallisuuteen liittyvistä syistä.

3.   Jäsenvaltioiden on otettava huomioon 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin tiloihin ja vastaanottokeskuksiin sijoitettujen hakijoiden ikään ja sukupuoleen liittyvät seikat sekä haavoittuvassa asemassa olevien hakijoiden tilanne.

4.   Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimet estääkseen väkivallan ja sukupuoleen perustuvan väkivallan, myös seksuaalisen väkivallan ja häirinnän, 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa ja vastaanottokeskuksissa.

5.   Jäsenvaltioiden on lähtökohtaisesti varmistettava, että riippuvuussuhteessa olevat aikuiset hakijat, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, majoitetaan samassa jäsenvaltiossa jo oleskelevien aikuisten lähisukulaisten kanssa, jotka ovat vastuussa heistä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.

6.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että hakijoita siirretään yhdestä majoituspaikasta toiseen ainoastaan silloin, kun se on tarpeen. Jäsenvaltioiden on annettava hakijoille mahdollisuus ilmoittaa oikeudellisille avustajilleen tai neuvonantajilleen siirrosta ja uudesta osoitteestaan.

7.   Vastaanottokeskusten henkilöstöllä on oltava asianmukainen koulutus, ja sitä koskee työssä saatujen tietojen osalta kansallisen lainsäädännön mukainen salassapitovelvollisuus.

8.   Jäsenvaltiot voivat ottaa hakijat mukaan päättämään vastaanottokeskusten aineellisista voimavaroista ja ilmapiiriin vaikuttavista tekijöistä muodostamalla asukkaita edustavia neuvoa-antavia neuvostoja tai komiteoita.

9.   Jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa poikkeuksellisesti vahvistaa aineellisille vastaanotto-olosuhteille tässä artiklassa säädetystä poikkeavat yksityiskohtaiset säännöt kohtuulliseksi ja mahdollisimman lyhyeksi ajaksi, jos:

| a) | hakijan erityistarpeiden arviointi on tarpeen 22 artiklan mukaisesti, |
| --- | --- |

a)

hakijan erityistarpeiden arviointi on tarpeen 22 artiklan mukaisesti,

| b) | tavallisesti käytettävissä olevat majoitustilat ovat tilapäisesti täynnä. |
| --- | --- |

b)

tavallisesti käytettävissä olevat majoitustilat ovat tilapäisesti täynnä.

Tällaisten poikkeavien olosuhteiden on aina täytettävä perustarpeet.

19 artikla

Terveydenhuolto

1.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että hakijat saavat tarpeellisen terveydenhuollon, joka käsittää vähintään ensiavun sekä sairauksien ja vakavien mielenterveyshäiriöiden kannalta välttämättömän hoidon.

2.   Jäsenvaltioiden on järjestettävä tarpeellinen lääketieteellinen tai muunlainen hoito, tarvittaessa myös asianmukainen mielenterveyshoito, hakijoille, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita.

III   LUKU

AINEELLISTEN VASTAANOTTO-OLOSUHTEIDEN RAJOITTAMINEN TAI PERUUTTAMINEN

20 artikla

Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittaminen tai peruuttaminen

1.   Jäsenvaltiot voivat rajoittaa aineellisia vastaanotto-olosuhteita tai asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa peruuttaa ne, jos hakija:

| a) | poistuu toimivaltaisen viranomaisen määräämästä asuinpaikasta ilmoittamatta tästä kyseiselle viranomaiselle tai ilman lupaa, jos sellaista edellytetään; tai |
| --- | --- |

a)

poistuu toimivaltaisen viranomaisen määräämästä asuinpaikasta ilmoittamatta tästä kyseiselle viranomaiselle tai ilman lupaa, jos sellaista edellytetään; tai

| b) | laiminlyö turvapaikkamenettelyyn liittyvän ilmoittautumisvelvollisuutensa tai ei ole noudattanut pyyntöä toimittaa tietoja tai kutsua saapua turvapaikkamenettelyä koskevaan henkilökohtaiseen haastatteluun kansallisessa lainsäädännössä säädetyn kohtuullisen ajan kuluessa; tai |
| --- | --- |

b)

laiminlyö turvapaikkamenettelyyn liittyvän ilmoittautumisvelvollisuutensa tai ei ole noudattanut pyyntöä toimittaa tietoja tai kutsua saapua turvapaikkamenettelyä koskevaan henkilökohtaiseen haastatteluun kansallisessa lainsäädännössä säädetyn kohtuullisen ajan kuluessa; tai

| c) | on tehnyt myöhemmän direktiivin .../.../EU (15) 2 artiklan q alakohdassa määritellyn hakemuksen. |
| --- | --- |

c)

on tehnyt myöhemmän direktiivin .../.../EU (15) 2 artiklan q alakohdassa määritellyn hakemuksen.

Kun hakija on jäljitetty tai hän ilmoittautuu vapaaehtoisesti toimivaltaiselle viranomaiselle a tai b kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, on tehtävä katoamisen syihin perustuva perusteltu päätös rajoitettujen tai peruutettujen aineellisten vastaanotto-olosuhteiden uudelleen myöntämisestä kokonaan tai osittain.

2.   Jäsenvaltiot voivat myös rajoittaa aineellisia vastaanotto-olosuhteita, jos ne voivat todeta, että hakija, ilman perusteltua syytä, ei ole tehnyt kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta kyseiseen jäsenvaltioon saavuttuaan heti kun hakemuksen teon olisi voitu kohtuudella katsoa olevan käytännössä mahdollista.

3.   Jäsenvaltiot voivat rajoittaa aineellisia vastaanotto-olosuhteita tai peruuttaa ne, jos hakija on kätkenyt varoja ja saanut näin ollen aiheetonta etua myönnetyistä aineellisista vastaanotto-olosuhteista.

4.   Jäsenvaltiot voivat määrätä seuraamuksia, joita sovelletaan majoitustiloja koskevien sääntöjen vakaviin rikkomisiin sekä törkeän väkivaltaiseen käyttäytymiseen.

5.   Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamista tai peruuttamista taikka tämän artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten määräämistä koskevat päätökset on tehtävä kussakin yksittäistapauksessa erikseen, objektiivisesti ja puolueettomasti ja päätökset on perusteltava. Päätösten on perustuttava erityisesti 21 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden osalta asianomaisen henkilön henkilökohtaiseen tilanteeseen suhteellisuusperiaate huomioon ottaen. Jäsenvaltioiden on aina varmistettava terveydenhuollon saatavuus 19 artiklan mukaisesti sekä varmistettava ihmisarvon turvaava elintaso kaikille hakijoille.

6.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei aineellisia vastaanotto-olosuhteita rajoiteta tai peruuteta ennen kuin 5 kohdassa tarkoitettu päätös on tehty.

IV   LUKU

HAAVOITTUVASSA ASEMASSA OLEVAT HENKILÖT

21 artikla

Yleisperiaate

Jäsenvaltioiden on otettava huomioon haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden, kuten alaikäisten, ilman huoltajaa olevien alaikäisten, vammaisten, vanhusten, raskaana olevien naisten, yksinhuoltajien, joilla on alaikäisiä lapsia, ihmiskaupan uhrien, vakavista sairauksista kärsivien henkilöiden, mielenterveyshäiriöistä kärsivien henkilöiden sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan kohteeksi joutuneiden henkilöiden, kuten naisten sukuelinten silpomisen uhrien erityistilanne kansallisessa lainsäädännössään, jolla tämä direktiivi pannaan täytäntöön.

22 artikla

Haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityisten vastaanottotarpeiden arvioiminen

1.   Edellä olevan 21 artiklan panemiseksi tehokkaasti täytäntöön jäsenvaltioiden on arvioitava, onko hakijalla erityisiä vastaanottotarpeita. Jäsenvaltioiden on myös yksilöitävä, millaisia tällaiset tarpeet ne ovat.

Tämä arviointi on aloitettava kohtuullisen ajan kuluessa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekemisestä ja se voidaan yhdistää olemassa oleviin kansallisiin menettelyihin. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että näihin erityisiin vastaanottotarpeisiin vastataan tämän direktiivin säännösten mukaisesti, jos ne ilmenevät turvapaikkamenettelyn myöhemmässä vaiheessa.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoille, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, tämän direktiivin mukaisesti myönnettävässä tuessa otetaan huomioon heidän erityiset vastaanottotarpeensa koko turvapaikkamenettelyn ajan, ja huolehdittava heidän tilanteensa asianmukaisesta seurannasta.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin ei ole välttämätöntä tapahtua hallinnollisen menettelyn muodossa.

3.   Ainoastaan 21 artiklassa tarkoitetuilla haavoittuvassa asemassa olevilla henkilöillä voidaan katsoa olevan erityisiä vastaanottotarpeita ja vain he voivat siten saada tämän direktiivin mukaisesti säädettyä erityistukea.

4.   Edellä 1 kohdassa säädetty arviointi ei rajoita kansainvälisen suojelun tarpeen arviointia direktiivin 2011/95/EU mukaisesti.

23 artikla

Alaikäiset

1.   Jäsenvaltioiden on ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu pannessaan täytäntöön tämän direktiivin alaikäisiä koskevia säännöksiä. Jäsenvaltioiden on taattava alaikäisen elintaso, joka vastaa hänen fyysistä, henkistä, hengellistä, moraalista ja sosiaalista kehitystasoaan.

2.   Jäsenvaltioiden on lapsen etua arvioidessaan otettava huomioon erityisesti seuraavat tekijät:

| a) | perheen yhdistämisen mahdollisuus; |
| --- | --- |

a)

perheen yhdistämisen mahdollisuus;

| b) | alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, ottaen erityisesti huomioon hänen taustansa; |
| --- | --- |

b)

alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, ottaen erityisesti huomioon hänen taustansa;

| c) | turvallisuusnäkökohdat erityisesti silloin kun on olemassa vaara, että alaikäinen saattaa olla ihmiskaupan uhri; |
| --- | --- |

c)

turvallisuusnäkökohdat erityisesti silloin kun on olemassa vaara, että alaikäinen saattaa olla ihmiskaupan uhri;

| d) | alaikäisen näkemykset hänen ikänsä ja kehitystasonsa mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

alaikäisen näkemykset hänen ikänsä ja kehitystasonsa mukaisesti.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alaikäisillä on mahdollisuus ikäänsä sopivaan vapaa-ajan toimintaan, leikki- ja virkistystoiminta mukaan luettuina, 18 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa ja vastaanottokeskuksissa sekä mahdollisuus ulkoiluun.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikenlaisten väärinkäytösten, laiminlyöntien, hyväksikäytön, kidutuksen tai julman, epäinhimillisen ja halventavan kohtelun uhriksi joutuneille ja aseellisista selkkauksista kärsineille alaikäisille annetaan kuntoutusta ja että soveltuvia mielenterveyspalveluita kehitetään ja pätevää neuvontaa annetaan tarvittaessa.

5.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että hakijoiden alaikäiset lapset tai alaikäiset hakijat majoitetaan yhdessä vanhempiensa, alaikäisten naimattomien sisarustensa tai muun aikuisen kanssa, joka on heistä vastuussa joko asianomaisen jäsenvaltion lain tai käytännön mukaan edellyttäen, että tämä on asianomaisten alaikäisten edun mukaista.

24 artikla

Ilman huoltajaa olevat alaikäiset

1.   Jäsenvaltioiden on mahdollisimman pikaisesti toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että edustaja edustaa ja avustaa ilman huoltajaa olevaa alaikäistä, jotta hän voi hyödyntää tämän direktiivin mukaisia oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet. Ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle on ilmoitettava välittömästi edustajan nimittämisestä. Edustajan on hoidettava tehtävänsä 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä lapsen etua koskevaa periaatetta noudattaen ja hänellä on oltava tätä varten tarvittava asiantuntemus. Jotta varmistetaan 23 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, edustajana toimiva henkilö on vaihdettava ainoastaan, kun se on välttämätöntä. Edustajaksi ei saa valita organisaatiota tai henkilöä, jolla on tai voi mahdollisesti olla eturistiriita ilman huoltajaa olevan alaikäisen kanssa.

Asianomaisten viranomaisten on säännöllisesti tarkistettava tilanne mukaan lukien ilman huoltajaa olevan alaikäisen edustukseen saatavilla olevien välttämättömien resurssien osalta.

2.   Ilman huoltajaa olevat alaikäiset, jotka tekevät kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, on siitä lähtien, kun heille on myönnetty pääsy jäsenvaltion alueelle, siihen asti, kun heidän on lähdettävä siitä jäsenvaltiosta, jossa kansainvälistä suojelua koskeva hakemus tehtiin tai sitä käsitellään, sijoitettava:

| a) | täysi-ikäisten sukulaisten luokse; |
| --- | --- |

a)

täysi-ikäisten sukulaisten luokse;

| b) | sijoitusperheeseen; |
| --- | --- |

b)

sijoitusperheeseen;

| c) | vastaanottokeskuksiin, joissa on alaikäisille soveltuvia järjestelyjä; |
| --- | --- |

c)

vastaanottokeskuksiin, joissa on alaikäisille soveltuvia järjestelyjä;

| d) | muihin alaikäisille soveltuviin majoituspaikkoihin. |
| --- | --- |

d)

muihin alaikäisille soveltuviin majoituspaikkoihin.

Jäsenvaltiot voivat sijoittaa ilman huoltajaa olevat 16-vuotiaat tai sitä vanhemmat alaikäiset täysi-ikäisille hakijoille tarkoitettuihin vastaanottokeskuksiin, jos se on heidän etunsa mukaista 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Sisarukset on mahdollisuuksien mukaan pidettävä yhdessä ottaen huomioon kyseisen alaikäisen etu sekä erityisesti hänen ikänsä ja kehitysasteensa. Ilman huoltajaa olevien alaikäisten asuinpaikan muutokset on rajoitettava mahdollisimman vähiin.

3.   Jäsenvaltioiden on alettava jäljittää ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä tarvittaessa kansainvälisten tai muiden järjestöjen avulla mahdollisimman nopeasti sen jälkeen, kun kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, ja samaan aikaan suojeltava hänen etuaan. Jos alaikäisen tai hänen lähisukulaistensa elämä tai koskemattomuus saattaa olla uhattuna, varsinkin jos sukulaiset ovat jääneet lähtömaahan, on huolellisesti varmistettava, että kyseisiä henkilöitä koskevien tietojen keruu, käsittely ja välittäminen tapahtuu luottamuksellisesti, jottei heidän turvallisuuttaan vaaranneta.

4.   Ilman huoltajaa olevien alaikäisten parissa työskentelevillä henkilöillä on oltava alaikäisten tarpeita vastaava koulutus ja heidän on jatkossakin saatava koulutusta, ja heitä koskee työssään saamiensa tietojen osalta kansallisen lainsäädännön mukainen salassapitovelvollisuus.

25 artikla

Kidutuksen ja väkivallan uhrit

1.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan väkivallanteon kohteeksi joutuneet henkilöt saavat tällaisten tekojen aiheuttamien vammojen edellyttämää hoitoa ja että he erityisesti saavat asianmukaista lääketieteellistä ja psykologista hoitoa.

2.   Kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan väkivallan uhrien parissa työskentelevillä henkilöillä on oltava uhrien tarpeita vastaava koulutus ja heidän on jatkossakin saatava koulutusta, ja heitä koskee työssään saamiensa tietojen osalta kansallisen lainsäädännön mukainen salassapitovelvollisuus.

V   LUKU

MUUTOKSENHAKU

26 artikla

Muutoksenhaku

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin mukaisten etujen myöntämistä, peruuttamista tai rajoittamista koskeviin päätöksiin tai 7 artiklan nojalla tehtyihin päätöksiin, jotka koskevat hakijaa henkilökohtaisesti, voidaan hakea muutosta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Ainakin päätöksentekomenettelyn viimeisessä vaiheessa on annettava mahdollisuus hakea muutosta tai uudelleenkäsittelyä oikeusviranomaisessa sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen osalta.

2.   Haettaessa oikeusviranomaiselta 1 kohdassa tarkoitettua muutosta tai uudelleenkäsittelyä jäsenvaltioiden on varmistettava mahdollisuus saada pyynnöstä oikeusapua ja oikeudellinen edustaja maksutta, jos tällainen apu on tarpeen, jotta asianomainen voisi tehokkaasti käyttää oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tämä tarkoittaa vähintäänkin tarvittavien menettelyä koskevien asiakirjojen laatimista ja osallistumista hakijan puolesta kuulemiseen oikeusviranomaisessa.

Maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustusta saavat antaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyt tai luvan saaneet riittävän pätevät henkilöt, joiden edut eivät ole tai voi mahdollisesti olla ristiriidassa hakijan etujen kanssa.

3.   Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustus voidaan myöntää:

| a) | ainoastaan henkilöille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai |
| --- | --- |

a)

ainoastaan henkilöille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai

| b) | käyttämällä ainoastaan sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita. |
| --- | --- |

b)

käyttämällä ainoastaan sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita.

Jäsenvaltiot voivat säätää, että maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustusta ei myönnetä, jos toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei muutoksenhaulla tai uudelleen käsittelyllä ole todellisia menestysmismahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden on tällöin varmistettava, ettei oikeusapua ja oikeudellista edustusta rajoiteta mielivaltaisesti ja ettei hakijaa estetä käyttämästä tehokkaasti oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.

4.   Jäsenvaltiot voivat lisäksi:

| a) | asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeusapua ja oikeudellista edustusta; |
| --- | --- |

a)

asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeusapua ja oikeudellista edustusta;

| b) | säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu. |
| --- | --- |

b)

säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu.

5.   Jäsenvaltiot voivat vaatia kaikkien hakijan puolesta suoritettujen kulujen maksamista takaisin kokonaan tai osittain, jos ja kun hakijan taloudellinen tilanne on merkittävästi parantunut tai jos päätös kyseisten etuuksien myöntämisestä tehtiin hakijan toimittamien väärien tietojen perusteella.

6.   Oikeusavun ja oikeudellisen edustajan saatavuutta koskevista menettelyistä on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä.

VI   LUKU

VASTAANOTTOJÄRJESTELMÄN TEHOSTAMINEN

27 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset

Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viranomaiset, jotka ovat vastuussa tähän direktiiviin perustuvien velvoitteiden täyttämisestä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näiden viranomaisten vaihtumisesta.

28 artikla

Ohjaus, seuranta ja valvonta

1.   Jäsenvaltioiden on perustuslailliset rakenteensa asianmukaisesti huomioon ottaen otettava käyttöön tarvittavat järjestelyt, joilla varmistetaan vastaanotto-olosuhteiden tason asianmukaisen ohjaamisen, seurannan ja valvonnan järjestäminen.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava liitteessä I olevassa lomakkeessa vaaditut tiedot komissiolle viimeistään ... (16).

29 artikla

Henkilöstö ja varat

1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että viranomaisilla ja tämän direktiivin täytäntöönpanosta huolehtivien järjestöjen edustajilla on riittävä peruskoulutus sekä mies- että naispuolisten hakijoiden tarpeisiin vastaamiseksi.

2.   Jäsenvaltioiden on myönnettävä riittävät varat tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön yhteydessä.

VII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

30 artikla

Kertomukset

Komissio toimittaa viimeistään ... (17) Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja tekee tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamisesta.

Jäsenvaltioiden on viimeistään ... (16) toimitettava komissiolle kaikki tämän kertomuksen laatimista varten tarvittavat tiedot.

Ensimmäisen kertomuksen esittämisen jälkeen komissio antaa vähintään joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.

31 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 ja 30 artiklan sekä liitteen I säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... (18). Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininnat tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat kansallisen lainsäädäntönsä keskeiset säännökset kirjallisina komissiolle.

32 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 2003/9/EY niiden jäsenvaltioiden osalta, joita se sitoo, ... päivästä ...kuuta ... (19), sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava liitteessä II olevassa B osassa mainittu direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

33 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Edellä olevien 13 ja 29 artiklan säännöksiä sovelletaan ... päivästä ...kuuta ... (20).

34 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 317, 23.12.2009, s. 110, ja EUVL C 24, 28.1.2012, s. 80.

1

(2)  EUVL C 79, 27.3.2010, s. 58.

2

(3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 7. toukokuuta 2009 (EUVL C 212 E, 5.8.2010, s. 348), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 6. kesäkuuta 2013. Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty....

3

(4)  EUVL L 31, 6.2.2003, s. 18.

4

(5)  EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9.

5

(6)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

6

(7)  EYVL L 212, 7.8.2001, s. 12.

7

(8)  Asiakirja 8260/13 (turvapaikkamenettelyä koskeva direktiivi).

8

(9)  EUVL L ....

9

(10)  EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98.

10

(11)  Asiakirja 15605/2/12 REV 2 (Dublin-asetus).

11

(12)  EUVL L ....

12

(13)  8 artiklassa oleva direktiivi (turvapaikkamenettelyä koskeva direktiivi).

13

(14)  8 artiklassa oleva direktiivi (turvapaikkamenettelyä koskeva direktiivi).

14

(15)  8 artiklassa oleva direktiivi (turvapaikkamenettelyä koskeva direktiivi).

15

(16)  36 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

16

(17)  48 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

17

(18)  24 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

18

(19)  Päivämäärä, joka on 24 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

19

(20)  Päivämäärä, joka on 24 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

20

---

LIITE I

Raportointilomake tiedoille, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti

Edellä 28 artiklan 2 kohdassa mainitun ajankohdan jälkeen tiedot, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava, on toimitettava uudelleen komissiolle silloin, kun kansallisiin lakeihin tai käytäntöihin tehdään merkittäviä muutoksia, joilla korvataan toimitetut tiedot.

| 1. | Kuvaillaan 2 artiklan k alakohdan ja 22 artiklan perusteella eri vaiheita, joiden avulla tunnistetaan henkilöt, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, myös se hetki, jolloin tarpeiden tunnistaminen käynnistettiin ja mitä tarpeisiin vastaamisesta seurasi; tässä tarkoitetaan erityisesti ilman huoltajaa olevia alaikäisiä sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhreja ja ihmiskaupan uhreja. |
| --- | --- |

1.

Kuvaillaan 2 artiklan k alakohdan ja 22 artiklan perusteella eri vaiheita, joiden avulla tunnistetaan henkilöt, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, myös se hetki, jolloin tarpeiden tunnistaminen käynnistettiin ja mitä tarpeisiin vastaamisesta seurasi; tässä tarkoitetaan erityisesti ilman huoltajaa olevia alaikäisiä sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhreja ja ihmiskaupan uhreja.

| 2. | Annetaan täydelliset tiedot 6 artiklassa säädettyjen asiakirjojen tyypistä, nimestä ja muodosta. |
| --- | --- |

2.

Annetaan täydelliset tiedot 6 artiklassa säädettyjen asiakirjojen tyypistä, nimestä ja muodosta.

| 3. | Edellä olevaan 15 artiklaan viitaten: kuvaillaan, missä määrin hakijoiden pääsyä työmarkkinoille rajoitetaan erityisehdoilla, ja kuvaillaan tällaiset rajoitukset yksityiskohtaisesti. |
| --- | --- |

3.

Edellä olevaan 15 artiklaan viitaten: kuvaillaan, missä määrin hakijoiden pääsyä työmarkkinoille rajoitetaan erityisehdoilla, ja kuvaillaan tällaiset rajoitukset yksityiskohtaisesti.

| 4. | Edellä olevan 2 artiklan g alakohtaan viitaten: kuvaillaan aineellisia vastaanotto-olosuhteita (eli mikä osa aineellisista vastaanotto-olosuhteista tarjotaan luontoissuorituksena, rahallisena etuutena tai maksukuponkien muodossa tai niiden yhdistelmänä) ja ilmoitetaan hakijoille annettavan päivittäisiin menoihin tarkoitetun rahan määrä. |
| --- | --- |

4.

Edellä olevan 2 artiklan g alakohtaan viitaten: kuvaillaan aineellisia vastaanotto-olosuhteita (eli mikä osa aineellisista vastaanotto-olosuhteista tarjotaan luontoissuorituksena, rahallisena etuutena tai maksukuponkien muodossa tai niiden yhdistelmänä) ja ilmoitetaan hakijoille annettavan päivittäisiin menoihin tarkoitetun rahan määrä.

| 5. | Edellä olevaan 17 artiklan 5 kohtaan viitaten: kuvaillaan tarvittaessa, millaisten puitteiden perusteella kansallisessa lainsäädännössä tai käytännössä on vahvistettu hakijoille annettavan taloudellisen tuen taso. Jos hakijoita kohdellaan epäedullisemmin kuin oman maan kansalaisia, ilmoitetaan syyt siihen. |
| --- | --- |

5.

Edellä olevaan 17 artiklan 5 kohtaan viitaten: kuvaillaan tarvittaessa, millaisten puitteiden perusteella kansallisessa lainsäädännössä tai käytännössä on vahvistettu hakijoille annettavan taloudellisen tuen taso. Jos hakijoita kohdellaan epäedullisemmin kuin oman maan kansalaisia, ilmoitetaan syyt siihen.

---

LIITE II

A   osa

Kumottu direktiivi

(32 artiklassa tarkoitettu)

| Neuvoston direktiivi 2003/9/EY | (EUVL L 31, 6.2.2003, s. 18) |
| --- | --- |

Neuvoston direktiivi 2003/9/EY

(EUVL L 31, 6.2.2003, s. 18)

B   osa

Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä

(32 artiklassa tarkoitettu)

| Direktiivi | Määräaika saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä |
| --- | --- |
| 2003/9/EY | 6. helmikuuta 2005 |

Direktiivi

Määräaika saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä

2003/9/EY

6. helmikuuta 2005

---

LIITE III

Vastaavuustaulukko

| Direktiivi 2003/9/EY | Tämä direktiivi |
| --- | --- |
| 1 artikla | 1 artikla |
| 2 artikla, johtolause | 2 artikla, johtolause |
| 2 artiklan a alakohta | — |
| 2 artiklan b alakohta | — |
| — | 2 artiklan a alakohta |
| 2 artiklan c alakohta | 2 artiklan b alakohta |
| 2 artiklan d alakohta, johtolause | 2 artiklan c alakohta, johtolause |
| 2 artiklan d alakohdan i alakohta | 2 artiklan c alakohdan ensimmäinen luetelmakohta |
| 2 artiklan d alakohdan ii alakohta | 2 artiklan c alakohdan toinen luetelmakohta |
| — | 2 artiklan c alakohdan kolmas luetelmakohta |
| 2 artiklan e, f ja g alakohta | — |
| — | 2 artiklan d alakohta |
| 2 artiklan h alakohta | 2 artiklan e alakohta |
| 2 artiklan i alakohta | 2 artiklan f alakohta |
| 2 artiklan j alakohta | 2 artiklan g alakohta |
| 2 artiklan k alakohta | 2 artiklan h alakohta |
| 2 artiklan l alakohta | 2 artiklan i alakohta |
| — | 2 artiklan j alakohta |
| — | 2 artiklan k alakohta |
| 3 artikla | 3 artikla |
| 4 artikla | 4 artikla |
| 5 artikla | 5 artikla |
| 6 artiklan 1–5 kohta | 6 artiklan 1–5 kohta |
| — | 6 artiklan 6 kohta |
| 7 artiklan 1 ja 2 kohta | 7 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 7 artiklan 3 kohta | — |
| 7 artiklan 4–6 kohta | 7 artiklan 3–5 kohta |
| — | 8 artikla |
| — | 9 artikla |
| — | 10 artikla |
| — | 11 artikla |
| 8 artikla | 12 artikla |
| 9 artikla | 13 artikla |
| 10 artiklan 1 kohta | 14 artiklan 1 kohta |
| 10 artiklan 2 kohta | 14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta |
| — | 14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta |
| 10 artiklan 3 kohta | 14 artiklan 3 kohta |
| 11 artiklan 1 kohta | — |
| — | 15 artiklan 1 kohta |
| 11 artiklan 2 kohta | 15 artiklan 2 kohta |
| 11 artiklan 3 kohta | 15 artiklan 3 kohta |
| 11 artiklan 4 kohta | — |
| 12 artikla | 16 artikla |
| 13 artiklan 1–4 kohta | 17 artiklan 1–4 kohta |
| 13 artiklan 5 kohta | — |
| — | 17 artiklan 5 kohta |
| 14 artiklan 1 kohta | 18 artiklan 1 kohta |
| 14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta, johtolause ja a ja b alakohta | 18 artiklan 2 kohdan johtolause ja a ja b alakohta |
| 14 artiklan 7 kohta | 18 artiklan 2 kohdan c alakohta |
| — | 18 artiklan 3 kohta |
| 14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | 18 artiklan 4 kohta |
| 14 artiklan 3 kohta | — |
| — | 18 artiklan 5 kohta |
| 14 artiklan 4 kohta | 18 artiklan 6 kohta |
| 14 artiklan 5 kohta | 18 artiklan 7 kohta |
| 14 artiklan 6 kohta | 18 artiklan 8 kohta |
| 14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan johtolauseen ensimmäinen luetelmakohta | 18 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan johtolauseen a alakohta |
| 14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen luetelmakohta | — |
| 14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta | 18 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta |
| 14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan neljäs luetelmakohta | — |
| 14 artiklan 8 kohdan toinen alakohta | 18 artiklan 9 kohdan toinen alakohta |
| 15 artikla | 19 artikla |
| 16 artiklan 1 kohdan johtolause | 20 artiklan 1 kohdan johtolause |
| 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas luetelmakohta | 20 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohta |
| 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan toinen alakohta | 20 artiklan 1 kohdan toinen alakohta |
| 16 artiklan 1 kohdan b alakohta | — |
| 16 artiklan 2 kohta | — |
| — | 20 artiklan 2 ja 3 kohta |
| 16 artiklan 3–5 kohta | 20 artiklan 4–6 kohta |
| 17 artiklan 1 kohta | 21 artikla |
| 17 artiklan 2 kohta | — |
| — | 22 artikla |
| 18 artiklan 1 kohta | 23 artiklan 1 kohta |
| — | 23 artiklan 2 ja 3 kohta |
| 18 artiklan 2 kohta | 23 artiklan 4 kohta |
| — | 23 artiklan 5 kohta |
| 19 artikla | 24 artikla |
| 20 artikla | 25 artiklan 1 kohta |
| — | 25 artiklan 2 kohta |
| 21 artiklan 1 kohta | 26 artiklan 1 kohta |
| — | 26 artiklan 2–5 kohta |
| 21 artiklan 2 kohta | 26 artiklan 6 kohta |
| 22 artikla | — |
| — | 27 artikla |
| 23 artikla | 28 artiklan 1 kohta |
| — | 28 artiklan 2 kohta |
| 24 artikla | 29 artikla |
| 25 artikla | 30 artikla |
| 26 artikla | 31 artikla |
| — | 32 artikla |
| 27 artikla | 33 artiklan ensimmäinen kohta |
| — | 33 artiklan toinen kohta |
| 28 artikla | 34 artikla |
| — | Liite I |
| — | Liite II |
| — | Liite III |

Direktiivi 2003/9/EY

Tämä direktiivi

1 artikla

1 artikla

2 artikla, johtolause

2 artikla, johtolause

2 artiklan a alakohta

—

2 artiklan b alakohta

—

—

2 artiklan a alakohta

2 artiklan c alakohta

2 artiklan b alakohta

2 artiklan d alakohta, johtolause

2 artiklan c alakohta, johtolause

2 artiklan d alakohdan i alakohta

2 artiklan c alakohdan ensimmäinen luetelmakohta

2 artiklan d alakohdan ii alakohta

2 artiklan c alakohdan toinen luetelmakohta

—

2 artiklan c alakohdan kolmas luetelmakohta

2 artiklan e, f ja g alakohta

—

—

2 artiklan d alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan i alakohta

2 artiklan f alakohta

2 artiklan j alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan k alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan l alakohta

2 artiklan i alakohta

—

2 artiklan j alakohta

—

2 artiklan k alakohta

3 artikla

3 artikla

4 artikla

4 artikla

5 artikla

5 artikla

6 artiklan 1–5 kohta

6 artiklan 1–5 kohta

—

6 artiklan 6 kohta

7 artiklan 1 ja 2 kohta

7 artiklan 1 ja 2 kohta

7 artiklan 3 kohta

—

7 artiklan 4–6 kohta

7 artiklan 3–5 kohta

—

8 artikla

—

9 artikla

—

10 artikla

—

11 artikla

8 artikla

12 artikla

9 artikla

13 artikla

10 artiklan 1 kohta

14 artiklan 1 kohta

10 artiklan 2 kohta

14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta

—

14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

10 artiklan 3 kohta

14 artiklan 3 kohta

11 artiklan 1 kohta

—

—

15 artiklan 1 kohta

11 artiklan 2 kohta

15 artiklan 2 kohta

11 artiklan 3 kohta

15 artiklan 3 kohta

11 artiklan 4 kohta

—

12 artikla

16 artikla

13 artiklan 1–4 kohta

17 artiklan 1–4 kohta

13 artiklan 5 kohta

—

—

17 artiklan 5 kohta

14 artiklan 1 kohta

18 artiklan 1 kohta

14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta, johtolause ja a ja b alakohta

18 artiklan 2 kohdan johtolause ja a ja b alakohta

14 artiklan 7 kohta

18 artiklan 2 kohdan c alakohta

—

18 artiklan 3 kohta

14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

18 artiklan 4 kohta

14 artiklan 3 kohta

—

—

18 artiklan 5 kohta

14 artiklan 4 kohta

18 artiklan 6 kohta

14 artiklan 5 kohta

18 artiklan 7 kohta

14 artiklan 6 kohta

18 artiklan 8 kohta

14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan johtolauseen ensimmäinen luetelmakohta

18 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan johtolauseen a alakohta

14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen luetelmakohta

—

14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta

18 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta

14 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan neljäs luetelmakohta

—

14 artiklan 8 kohdan toinen alakohta

18 artiklan 9 kohdan toinen alakohta

15 artikla

19 artikla

16 artiklan 1 kohdan johtolause

20 artiklan 1 kohdan johtolause

16 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas luetelmakohta

20 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohta

16 artiklan 1 kohdan a alakohdan toinen alakohta

20 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

16 artiklan 1 kohdan b alakohta

—

16 artiklan 2 kohta

—

—

20 artiklan 2 ja 3 kohta

16 artiklan 3–5 kohta

20 artiklan 4–6 kohta

17 artiklan 1 kohta

21 artikla

17 artiklan 2 kohta

—

—

22 artikla

18 artiklan 1 kohta

23 artiklan 1 kohta

—

23 artiklan 2 ja 3 kohta

18 artiklan 2 kohta

23 artiklan 4 kohta

—

23 artiklan 5 kohta

19 artikla

24 artikla

20 artikla

25 artiklan 1 kohta

—

25 artiklan 2 kohta

21 artiklan 1 kohta

26 artiklan 1 kohta

—

26 artiklan 2–5 kohta

21 artiklan 2 kohta

26 artiklan 6 kohta

22 artikla

—

—

27 artikla

23 artikla

28 artiklan 1 kohta

—

28 artiklan 2 kohta

24 artikla

29 artikla

25 artikla

30 artikla

26 artikla

31 artikla

—

32 artikla

27 artikla

33 artiklan ensimmäinen kohta

—

33 artiklan toinen kohta

28 artikla

34 artikla

—

Liite I

—

Liite II

—

Liite III

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I   JOHDANTO

Neuvosto sai 7. kesäkuuta 2011 komissiolta muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu) (11214/11). Komissio muutti alkuperäistä ehdotustaan 9. joulukuuta 2008 annetun vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin uudelleenlaatimiseksi (16913/1/08 REV1) ottaen huomioon Euroopan parlamentin 7. toukokuuta 2009 hyväksymän ensimmäisen käsittelyn kannan (9333/09) sekä neuvostossa ilmaistut näkemykset.

Viivästymisten välttämiseksi Euroopan parlamentti vahvisti neuvottelukantansa komission muutettuun ehdotukseen tarkastelemalla muutettua ehdotusta alkuperäistä ehdotusta koskevan ensimmäisen käsittelyn kantansa pohjalta.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi 16. heinäkuuta 2009 lausunnon komission alkuperäisestä ehdotuksesta (SOC/332 - CESE 1209/2009). Komitea päätti 26. ja 27. lokakuuta 2011 olla antamatta uutta lausuntoa muutetusta ehdotuksesta. Alueiden komitea antoi alkuperäisestä ehdotuksesta lausunnon täysistunnossaan 6. ja 7. lokakuuta 2009. (CdR 90/2009 fin) ja päätti 18. lokakuuta 2011 olla antamatta lausuntoa muutetusta ehdotuksesta, mutta ilmoittaa neuvostolle näkemyksensä neuvoston pääsihteerille lähetettävässä kirjeessä (18840/11).

Neuvosto vahvisti 25. ja 26. lokakuuta 2012 pidetyssä istunnossaan muutetusta ehdotuksesta saavutetun poliittisen yhteisymmärryksen (14112/1/12 REV1).

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu uudelleenlaaditun vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin antamiseen. Tanska ei osallistu direktiivin antamiseen, direktiivi ei sido sitä eikä direktiiviä sovelleta siihen Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti.

II   EHDOTUKSEN TAVOITE

Vastaanotto-olosuhteita koskevassa direktiivissä vahvistetaan kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottovaatimukset. Uudelleenlaadittu vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi on osa turvapaikkakysymyksiä koskevien lainsäädäntöehdotusten sarjaa, jonka komissio on esittänyt noudattaakseen Eurooppa-neuvoston sitoumusta perustaa yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä vuoteen 2012 mennessä.

Uudelleenlaaditun vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin tavoitteena on taata asianmukaiset ja vertailukelpoiset vastaanotto-olosuhteet jäsenvaltioissa, joita direktiivi sitoo, kunnioittaa perusoikeuksia huomioon ottaen Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kehittyvä oikeuskäytäntö sekä varmistaa johdonmukaisuus muiden turvapaikka-asioita koskevien välineiden kanssa.

III   NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ERITTELY

A.   
  Yleisiä huomioita

Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat käyneet neuvotteluja komission muutetun ehdotuksen pohjalta päästääkseen yhteisymmärrykseen siinä vaiheessa, kun neuvosto vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa. Neuvoston kannan tekstissä otetaan täysin huomioon näiden kahden lainsäätäjän välillä aikaansaatu kompromissi. Tässä kompromississa varmistetaan tiukemmat ja aiempaa yhdenmukaisemmat vaatimukset kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa varten, erityisesti kun on kyse suojattomista henkilöistä, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita. Samaan aikaan kompromississa otetaan huomioon tarve aikaansaada sääntöjä, joilla mahdollistetaan tehokas täytäntöönpano ottaen huomioon, että jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmät ovat erilaisia, samoin kuin sääntöjä, joilla turvapaikkaprosessin väärinkäyttöä voidaan torjua. Kompromissin tavoitteena on myös välttää tarpeettomat hallinnolliset ja rahoitukseen liittyvät rasitteet jäsenvaltioissa.

B.   
  Avainkysymykset

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otetussa kompromissitekstissä voimassa olevaa direktiiviä (1) mukautetaan seuraavien tärkeimpien kysymysten osalta:

1.   Perheenjäsenten ja yhdessä asumisen määrittely

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otetussa kompromissitekstissä pyritään johdonmukaisuuteen turvapaikkakysymyksiä koskevien eri välineiden kesken yhdenmukaistamalla perheenjäsenten määritelmä uudelleenlaaditussa aseman määrittelyä koskevassa direktiivissä (2) annetun määritelmän kanssa. Verrattuna voimassa olevan vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin määritelmään, joka kattaa puolison tai avopuolison ja naimattomat lapset, määritelmää on laajennettu koskemaan myös isää, äitiä tai muita aikuisia, jotka ovat vastuussa hakijasta, kun tämä on alaikäinen ja naimaton.

Lisäksi neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta sisältää uusia säännöksiä yhdessä asumisesta. Jäsenvaltioiden on ensinnäkin mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että huollettavana olevat aikuiset hakijat, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, majoitetaan samassa jäsenvaltiossa jo olevien aikuisten lähisukulaisten kanssa, jotka ovat vastuussa heistä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai kansallisen käytännön mukaan. Toiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoiden alaikäiset lapset tai hakijat, jotka ovat alaikäisiä, majoitetaan vanhempiensa tai heistä vastuussa olevan aikuisen kanssa tai heidän naimattomien sisarustensa kanssa, edellyttäen, että tämä on heidän etujensa mukaista.

2.   Säilöönotto

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otetussa kompromissitekstissä otetaan käyttöön laajat lainsäädäntöpuitteet, jotka koskevat kansainvälistä suojelua hakevien säilöönottoa. Lainsäädäntöpuitteisiin sisältyy sääntöjä säilöönoton perusteista, säilöön otettujen hakijoiden takeista, säilössäpito-olosuhteista ja suojattomien henkilöiden säilöönotosta sekä sellaisten henkilöiden säilöönotosta, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita.

2.1   Säilöönoton perusteet

Luettelo säilöönoton perusteista on laadittu kansainvälisen oikeuden sekä Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön pohjalta ottaen huomioon sen, että jäsenvaltioiden pitää tehokkaasti puuttua hakemuksiin, joihin liittyy järjestelmän väärinkäyttöä. Luettelossa esitetään Euroopan neuvoston suositukseen sisältyvät perusteet säilöönotolle täydennettynä viittauksella Dublin-asetuksen nojalla tehtävään säilöönottoon. Lisäksi neuvoston kanta sisältää perusteen sellaisten henkilöiden säilöönotolle, jotka on otettu säilöön palauttamisdirektiivin (3) mukaista palauttamismenettelyä silmällä pitäen palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai maasta poistamiseksi. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on perusteltava objektiivisten kriteerien pohjalta ja ottaen huomioon myös sen, että säilöön otetulla hakijalla on jo ollut mahdollisuus päästä turvapaikkamenettelyyn, että on perusteltuja syitä uskoa, että hakija tekee hakemuksen vain viivyttääkseen tai estääkseen palauttamispäätöksen täytäntöönpanon.

2.2   Takeet säilöön otetuille turvapaikanhakijoille

Erilaiset kansalliset oikeusjärjestelmät huomioon ottaen ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otetussa kompromissitekstissä on säännös, jonka mukaan jäsenvaltioiden on tutkittava nopeasti, onko hallintoviranomaisten antama säilöönottomääräys laillinen. Tämä voidaan tehdä automaattisesti tai kansainvälistä suojelua hakevan pyynnöstä. Jos tutkimus tehdään automaattisesti, siitä on päätettävä niin nopeasti kuin mahdollista säilöönoton alettua. Jos tutkimus tehdään hakijan pyynnöstä, säilöönoton laillisuuden tutkimisesta on päätettävä mahdollisimman nopeasti asiaankuuluvien menettelyjen aloittamisesta. Jäsenvaltioiden on määritettävä kansallisessa lainsäädännössään aika, jonka kuluessa laillisuuden tutkiminen on tehtävä.

Jotta turvataan oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, säilöön otetuille kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille on ilmoitettava välittömästi kirjallisesti säilöönoton syyt, kansallisen lainsäädännön mukaiset menettelyt, joilla säilöönottomääräykseen voidaan hakea muutosta, ja kerrottava mahdollisuudesta maksuttomaan oikeusapuun ja edustukseen. Tiedot on annettava kielellä, jota hakija ymmärtää tai jota hakijan voidaan kohtuudella odottaa ymmärtävän.

Maksuttoman oikeusavun ja edustuksen osalta ensimmäisen käsittelyn kannan teksti yhdenmukaistaa vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin tekstin voimassa olevan turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin (4) tekstin kanssa, kuitenkin ilman arviointia siitä, onko maksuton oikeusapu ja edustus oltava saatavilla, ottaen huomioon sen todennäköisyys, että tutkimus tuottaa tuloksia. Lisäksi täsmennetään, että maksuttoman oikeusavun ja edustuksen antajan on oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytty tai luvan saanut riittävän pätevä henkilö, jonka edut eivät ole ristiriidassa kansainvälistä suojelua hakevan etujen kanssa.

2.3   Säilössäpito-olosuhteet

Säilössäpito-olosuhteita koskevissa säännöksissä määritellään säilöön otettujen kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden oikeudet ottaen huomioon turvapaikkakäytäntö. Niinpä hakijoiden säilössäpito tapahtuu yleensä erityisissä vastaanottokeskuksissa. Hakijat on myös mahdollisuuksien mukaan pidettävä erillään muista kolmansien maiden kansalaisista. Jos hakijat pidetään säilössä vankilassa, heidät on aina pidettävä erillään rikollisista. Hakijat säilyttävät direktiivissä säädetyt oikeutensa säilössäpito-olosuhteistaan riippumatta, myös oikeuden yksityisyyteen heidän kommunikoidessaan edustajiensa tai perheenjäsentensä kanssa.

2.4   Suojattomien henkilöiden ja erityisiä vastaanottotarpeita omaavien henkilöiden säilöönotto

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otettu kompromissi sisältää erityissäännöksiä suojattomien henkilöiden ja erityisiä vastaanottotarpeita omaavien henkilöiden osalta. Kansallisten viranomaisten ensisijaisia huolenaiheita on oltava säilöön otettujen hakijoiden, jotka ovat suojattomia henkilöitä, terveys, myös henkinen terveys. Jos suojattomia henkilöitä otetaan säilöön, jäsenvaltioiden on varmistettava säännöllinen seuranta ja riittävät tukitoimet ja otettava huomioon heidän henkilökohtainen tilanteensa sekä terveydentilansa.

Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaisesti todetaan, että alaikäisiä voidaan ottaa säilöön vain viimeisenä keinona ja että ilman huoltajaa olevia alaikäisiä voidaan ottaa säilöön vain poikkeusolosuhteissa eikä heitä saa koskaan majoittaa vankiloihin.

3.   Pääsy työmarkkinoille

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otettu kompromissiteksti lyhentää kansainvälistä suojelua hakevien työmarkkinoille pääsyn aikarajaa kahdestatoista kuukaudesta yhdeksään kuukauteen. Työmarkkinoille pääsy kolmea kuukautta aiemmin perustuu kahteen toisiaan tasapainottavaan toteamukseen: yhtäältä voidaan todeta, että jos työmarkkinoille pääsy aikaistuu, hakijat ovat nopeammin taloudellisesti riippumattomia ja näin laittomien markkinoiden hyväksikäyttöriski ja julkisen tuen tarve pienenevät ja henkilöt kykenevät integroitumaan isäntämaan yhteiskuntaan tehokkaammin; toisaalta voidaan todeta, että pääsyn aikaistaminen voi houkutella sellaisia taloudellisista syistä muuttavia yrittämään turvapaikkajärjestelmän hyväksikäyttöä, joilla ei ole edellytyksiä kansainväliseen suojeluun.

4.   Aineelliset vastaanotto-olosuhteet

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otetussa kompromississa edellytetään, että tapauksissa, joissa jäsenvaltiot myöntävät kansainvälistä suojelua hakeville aineelliset vastaanotto-olosuhteet rahallisten etuuksien tai maksukuponkien muodossa, määrä on määritettävä sen tason pohjalta, jonka kyseinen jäsenvaltio on laissa tai käytännössä vahvistanut asianmukaisen elintason takaamiseksi kansalaisilleen. Lisäksi todetaan, että jäsenvaltiot voivat kohdella turvapaikanhakijoita epäedullisemmin kuin omia kansalaisiaan, etenkin jos aineellista tukea tarjotaan osittain luontoissuorituksena tai jos edellä mainittu omiin kansalaisiin sovellettu taso tarjoaa korkeamman elintason kuin kansainvälistä suojelua hakeville määrätty taso.

Lisäksi ensimmäisen käsittelyn kannassa edellytetään mukautettua järjestelmää aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittamiseksi tai peruuttamiseksi. Jäsenvaltioiden on suotava kansainvälistä suojelua hakeville ihmisarvoinen elintaso. Ne voivat myös rajoittaa tai poikkeuksellisesti hyvin perustelluissa tapauksissa peruuttaa aineelliset vastaanotto-olosuhteet, jos hakija lähtee asuinpaikastaan, ei ilmoittaudu asianmukaisesti tai jos hän on jättänyt toisen hakemuksen. Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittaminen on mahdollista myös, jos henkilö ei ole jättänyt hakemusta mahdollisimman nopeasti. Lopuksi voidaan todeta, että kuten voimassa olevassa direktiivissä, jäsenvaltioilla on mahdollisuus rajoittaa tai peruuttaa olosuhteita, jos hakija on kätkenyt varojaan.

5.   Suojattomat henkilöt, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita

Ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otettu kompromissiteksti edellyttää jäsenvaltioille velvoitetta arvioida suojattomien henkilöiden erityiset vastaanottotarpeet. Sukuelinten silvonnan uhreiksi joutuneet naiset lisätään suojattomien henkilöiden avoimeen luetteloon. Lisäksi tarpeettomien hallinnollisten rasitteiden välttämiseksi on määritelty, että tällaista arviointia ei tarvitse suorittaa hallinnollisena menettelynä ja että jäsenvaltiot voivat sisällyttää arvioinnin nykyisiin kansallisiin menettelyihinsä.

6.   Maksuton oikeusapu ja edustus

Kansainvälistä suojelua hakevilla henkilöillä on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, kun he hakevat muutosta etuuksien myöntämistä, peruuttamista tai rajoittamista koskeviin päätöksiin ja asuinpaikkaan ja liikkumisvapauteen liittyviin päätöksiin. Kyseisissä tapauksissa edellytykset saada maksutonta oikeusapua ja maksuton oikeudellinen edustaja ovat samat kuin säilöönottomääräystä tutkittaessa lukuun ottamatta sitä, että jäsenvaltiot voivat edellyttää, että maksutonta oikeusapua ja edustusta ei myönnetä, jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että muutoksenhaulla ei ole konkreettisia edellytyksiä menestyä.

7.   Muita tärkeitä kysymyksiä

Muita neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan sisältyviä tärkeitä kysymyksiä, joista neuvosto ja Euroopan parlamentti pääsivät kompromissiratkaisuun, ovat:

| — | ”Edustajalta” edellytetyn pätevyyden määrittely, jotta ilman huoltajaa olevat alaikäiset voivat hyötyä täysimääräisemmin oikeuksistaan ja noudattaa vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin velvoitteita. |
| --- | --- |

—

”Edustajalta” edellytetyn pätevyyden määrittely, jotta ilman huoltajaa olevat alaikäiset voivat hyötyä täysimääräisemmin oikeuksistaan ja noudattaa vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin velvoitteita.

| — | Jäsenvaltiot eivät saa asettaa vastaanotto-olosuhteiden myöntämisen ehdoksi tarpeettoman ja suhteettoman laajan asiakirja-aineiston esittämistä tai muita hallinnollisia vaatimuksia. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltiot eivät saa asettaa vastaanotto-olosuhteiden myöntämisen ehdoksi tarpeettoman ja suhteettoman laajan asiakirja-aineiston esittämistä tai muita hallinnollisia vaatimuksia.

| — | Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kansainvälistä suojelua hakevat saavat tarpeellisen terveydenhuollon, joka käsittää vähintään ensiavun sekä sairauden ja vakavien mielenterveyshäiriöiden kannalta välttämättömän hoidon. Lisäksi jäsenvaltioiden on järjestettävä tarpeellinen lääketieteellinen tai muunlainen tuki, tarvittaessa myös asianmukainen mielenterveyshoito, hakijoille, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kansainvälistä suojelua hakevat saavat tarpeellisen terveydenhuollon, joka käsittää vähintään ensiavun sekä sairauden ja vakavien mielenterveyshäiriöiden kannalta välttämättömän hoidon. Lisäksi jäsenvaltioiden on järjestettävä tarpeellinen lääketieteellinen tai muunlainen tuki, tarvittaessa myös asianmukainen mielenterveyshoito, hakijoille, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita.

| — | Jäsenvaltioiden on alettava jäljittää ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä, tarvittaessa kansainvälisten tai muiden järjestöjen avulla, mahdollisimman nopeasti sen jälkeen, kun kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, ja samaan aikaan suojeltava alaikäisen etuja. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden on alettava jäljittää ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä, tarvittaessa kansainvälisten tai muiden järjestöjen avulla, mahdollisimman nopeasti sen jälkeen, kun kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, ja samaan aikaan suojeltava alaikäisen etuja.

| — | Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan väkivallanteon kohteeksi joutuneet henkilöt saavat tarvittavaa hoitoa, erityisesti asianmukaista lääketieteellistä ja psykologista hoitoa tai huoltoa. Lisäksi niiden, jotka työskentelevät tällaisten henkilöiden kanssa, on ollut saatava ja on edelleen saatava asianmukaista koulutusta ja heidän on noudatettava vaitiolovelvollisuutta koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan väkivallanteon kohteeksi joutuneet henkilöt saavat tarvittavaa hoitoa, erityisesti asianmukaista lääketieteellistä ja psykologista hoitoa tai huoltoa. Lisäksi niiden, jotka työskentelevät tällaisten henkilöiden kanssa, on ollut saatava ja on edelleen saatava asianmukaista koulutusta ja heidän on noudatettava vaitiolovelvollisuutta koskevia sääntöjä.

| — | Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot direktiivin täytäntöönpanosta, jotta komissio voi valvoa sen täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot direktiivin täytäntöönpanosta, jotta komissio voi valvoa sen täytäntöönpanoa.

IV   LOPUKSI

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Kompromissi on vahvistettu Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan (LIBE) puheenjohtajan kirjeessä pysyvien edustajien komitean puheenjohtajalle (13885/12). LIBEn puheenjohtaja ilmoitti tuossa kirjeessä suosittelevansa kyseisen valiokunnan jäsenille ja myöhemmin täysistunnolle, että neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta hyväksyttäisiin tarkistuksitta Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä sen jälkeen, kun kummankin toimielimen lingvistijuristit ovat tarkastaneet tekstin. Vastaanotto-olosuhteita koskevaa direktiiviä muuttamalla Euroopan unioni ottaa käyttöön jälleen yhden keskeisen elementin Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän perustamista varten.

---

(1)  Neuvoston direktiivi 2003/9/EY, turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 31, 6.2.2003, s. 18).

(2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle (EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98).

(4)  Neuvoston direktiivi 2005/85/EY pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 326, 13.12.2005, s. 13).

---

| 25.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 179/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 179/27

---

NEUVOSTON ENSIMMÄISESSÄ KÄSITTELYSSÄ VAHVISTAMA KANTA (EU) N:o 7/2013

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (uudelleenlaadittu)

Hyväksytty neuvostossa 6 päivänä kesäkuuta 2013

2013/C 179 E/02

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan d alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1 päivänä joulukuuta 2005 annettuun neuvoston direktiiviin 2005/85/EY (4) olisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. |
| --- | --- |

(1)

Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1 päivänä joulukuuta 2005 annettuun neuvoston direktiiviin 2005/85/EY (4) olisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

| (2) | Yhteinen turvapaikkapolitiikka ja siihen sisältyvä yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä ovat olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta toteuttaa asteittain vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, joka on avoin unionista olosuhteiden pakosta ja oikeutetusti suojaa hakeville henkilöille. Tässä politiikassa olisi noudatettava jäsenvaltioiden yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta. |
| --- | --- |

(2)

Yhteinen turvapaikkapolitiikka ja siihen sisältyvä yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä ovat olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta toteuttaa asteittain vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, joka on avoin unionista olosuhteiden pakosta ja oikeutetusti suojaa hakeville henkilöille. Tässä politiikassa olisi noudatettava jäsenvaltioiden yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta.

| (3) | Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pitämässään erityiskokouksessa asettaa tavoitteeksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn, pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, vahvistaen näin palauttamiskiellon periaatteen noudattamisen ja varmistaen, ettei ketään palauteta takaisin maahan, jossa häntä vainotaan. |
| --- | --- |

(3)

Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pitämässään erityiskokouksessa asettaa tavoitteeksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn, pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, vahvistaen näin palauttamiskiellon periaatteen noudattamisen ja varmistaen, ettei ketään palauteta takaisin maahan, jossa häntä vainotaan.

| (4) | Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulisi lyhyellä aikavälillä sisältää oikeudenmukaista ja tehokasta turvapaikkamenettelyä jäsenvaltioissa koskevat yhteiset vaatimukset ja pidemmällä aikavälillä unionin säännöt, joista muodostuu yhteinen turvapaikkamenettely unionissa. |
| --- | --- |

(4)

Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulisi lyhyellä aikavälillä sisältää oikeudenmukaista ja tehokasta turvapaikkamenettelyä jäsenvaltioissa koskevat yhteiset vaatimukset ja pidemmällä aikavälillä unionin säännöt, joista muodostuu yhteinen turvapaikkamenettely unionissa.

| (5) | Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäinen vaihe saavutettiin antamalla perussopimusten määräysten mukaiset säädökset, mukaan lukien direktiivi 2005/85/EY, joka oli turvapaikkamenettelyjä koskeva ensimmäinen toimenpide. |
| --- | --- |

(5)

Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäinen vaihe saavutettiin antamalla perussopimusten määräysten mukaiset säädökset, mukaan lukien direktiivi 2005/85/EY, joka oli turvapaikkamenettelyjä koskeva ensimmäinen toimenpide.

| (6) | Marraskuun 4 päivänä 2004 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymässä Haagin ohjelmassa asetetaan tavoitteet, jotka vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on tarkoitus saavuttaa vuosina 2005–2010. Tätä varten Haagin ohjelmassa kehotettiin Euroopan komissiota saattamaan päätökseen ensimmäisen vaiheen säädösten arviointi ja esittämään toisen vaiheen välineitä ja toimenpiteitä koskevat ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Haagin ohjelman mukaisesti tavoite, johon on yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomiseksi pyrittävä, on yhteisen turvapaikkamenettelyn perustaminen ja kaikkialla unionissa pätevän yhdenmukaisen aseman käyttöönotto. |
| --- | --- |

(6)

Marraskuun 4 päivänä 2004 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymässä Haagin ohjelmassa asetetaan tavoitteet, jotka vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on tarkoitus saavuttaa vuosina 2005–2010. Tätä varten Haagin ohjelmassa kehotettiin Euroopan komissiota saattamaan päätökseen ensimmäisen vaiheen säädösten arviointi ja esittämään toisen vaiheen välineitä ja toimenpiteitä koskevat ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Haagin ohjelman mukaisesti tavoite, johon on yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomiseksi pyrittävä, on yhteisen turvapaikkamenettelyn perustaminen ja kaikkialla unionissa pätevän yhdenmukaisen aseman käyttöönotto.

| (7) | Eurooppa-neuvosto totesi 16 päivänä lokakuuta 2008 hyväksytyssä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa, että jäsenvaltioiden välillä oli suuria eroja suojelun myöntämisessä, ja pyysi tekemään uusia aloitteita, kuten ehdotuksen, jonka tarkoituksena on yhteiset takeet sisältävän yhdistetyn turvapaikkamenettelyn perustaminen Haagin ohjelman mukaisen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän viimeistelemiseksi. |
| --- | --- |

(7)

Eurooppa-neuvosto totesi 16 päivänä lokakuuta 2008 hyväksytyssä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa, että jäsenvaltioiden välillä oli suuria eroja suojelun myöntämisessä, ja pyysi tekemään uusia aloitteita, kuten ehdotuksen, jonka tarkoituksena on yhteiset takeet sisältävän yhdistetyn turvapaikkamenettelyn perustaminen Haagin ohjelman mukaisen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän viimeistelemiseksi.

| (8) | Joulukuun 10 ja 11 päivänä 2009 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Tukholman ohjelman, jonka mukaan tavoitteena on edelleen perustaa vuoteen 2012 mennessä yhteinen suojelun ja solidaarisuuden alue, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua saavien yhdenmukaiseen asemaan, joka perustuu korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin sekä oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin. Tukholman ohjelmassa vahvistetaan, että kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville henkilöille on turvattava pääsy oikeudellisesti varmoihin ja tehokkaisiin turvapaikkamenettelyihin. Tukholman ohjelman mukaan henkilöille olisi tarjottava samantasoinen kohtelu menettelytapojen ja aseman määrittämisen osalta riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he jättävät kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa. Tavoitteena on, että samanlaiset tapaukset käsitellään samalla tavalla ja että ne tuottavat samanlaiset lopputulokset. |
| --- | --- |

(8)

Joulukuun 10 ja 11 päivänä 2009 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Tukholman ohjelman, jonka mukaan tavoitteena on edelleen perustaa vuoteen 2012 mennessä yhteinen suojelun ja solidaarisuuden alue, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua saavien yhdenmukaiseen asemaan, joka perustuu korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin sekä oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin. Tukholman ohjelmassa vahvistetaan, että kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville henkilöille on turvattava pääsy oikeudellisesti varmoihin ja tehokkaisiin turvapaikkamenettelyihin. Tukholman ohjelman mukaan henkilöille olisi tarjottava samantasoinen kohtelu menettelytapojen ja aseman määrittämisen osalta riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he jättävät kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa. Tavoitteena on, että samanlaiset tapaukset käsitellään samalla tavalla ja että ne tuottavat samanlaiset lopputulokset.

| (9) | Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) resursseja olisi käytettävä, jotta jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä ja suhteettoman suuria paineita ennen kaikkea niiden sijainnin tai väestötilanteen vuoksi, voidaan asianmukaisesti tukea niiden pannessa täytäntöön yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisessa vaiheessa asetettuja vaatimuksia. |
| --- | --- |

(9)

Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) resursseja olisi käytettävä, jotta jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä ja suhteettoman suuria paineita ennen kaikkea niiden sijainnin tai väestötilanteen vuoksi, voidaan asianmukaisesti tukea niiden pannessa täytäntöön yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisessa vaiheessa asetettuja vaatimuksia.

| (10) | Jäsenvaltioiden olisi pannessaan tämän direktiivin täytäntöön otettava huomioon EASOn kehittämät asiaankuuluvat ohjeet. |
| --- | --- |

(10)

Jäsenvaltioiden olisi pannessaan tämän direktiivin täytäntöön otettava huomioon EASOn kehittämät asiaankuuluvat ohjeet.

| (11) | Jotta voitaisiin varmistaa, että vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13 päivänä joulukuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/95/EU (5) tarkoitettujen hakijoiden tarve kansainväliseen suojeluun arvioidaan kattavasti ja tehokkaasti, kansainvälisen suojelun myöntämis- ja poistamismenettelyjä koskevan unionin säännöstön olisi perustuttava yhdistetyn menettelyn käsitteeseen. |
| --- | --- |

(11)

Jotta voitaisiin varmistaa, että vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13 päivänä joulukuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/95/EU (5) tarkoitettujen hakijoiden tarve kansainväliseen suojeluun arvioidaan kattavasti ja tehokkaasti, kansainvälisen suojelun myöntämis- ja poistamismenettelyjä koskevan unionin säännöstön olisi perustuttava yhdistetyn menettelyn käsitteeseen.

| (12) | Tämän direktiivin päätarkoituksena on kehittää edelleen vaatimuksia kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevia jäsenvaltioiden menettelyjä varten yhteisen turvapaikkamenettelyn luomiseksi unioniin. |
| --- | --- |

(12)

Tämän direktiivin päätarkoituksena on kehittää edelleen vaatimuksia kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevia jäsenvaltioiden menettelyjä varten yhteisen turvapaikkamenettelyn luomiseksi unioniin.

| (13) | Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä sovellettavien sääntöjen keskinäisen lähentämisen pitäisi osaltaan rajoittaa kansainvälistä suojelua hakevien edelleen liikkumista jäsenvaltioiden välillä, jos tällainen liikkuminen johtuu lainsäädännöllisistä eroavuuksista, ja luoda yhtäläiset edellytykset direktiivin 2011/95/EU soveltamiselle jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

(13)

Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä sovellettavien sääntöjen keskinäisen lähentämisen pitäisi osaltaan rajoittaa kansainvälistä suojelua hakevien edelleen liikkumista jäsenvaltioiden välillä, jos tällainen liikkuminen johtuu lainsäädännöllisistä eroavuuksista, ja luoda yhtäläiset edellytykset direktiivin 2011/95/EU soveltamiselle jäsenvaltioissa.

| (14) | Jäsenvaltioiden olisi voitava säätää tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä jäsenvaltiosta kansainvälistä suojelua pyytäville kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, kun pyynnön katsotaan perustuvan siihen, että asianomainen henkilö tarvitsee direktiivin 2011/95/EU mukaisesti kansainvälistä suojelua. |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltioiden olisi voitava säätää tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä jäsenvaltiosta kansainvälistä suojelua pyytäville kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, kun pyynnön katsotaan perustuvan siihen, että asianomainen henkilö tarvitsee direktiivin 2011/95/EU mukaisesti kansainvälistä suojelua.

| (15) | Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden kohtelun osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia ne ovat. |
| --- | --- |

(15)

Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden kohtelun osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia ne ovat.

| (16) | On tärkeää, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ratkaistaan tosiseikkojen perusteella ja että ensimmäisen päätöksen tekevät viranomaiset, joiden henkilöstöllä on asianmukaiset tiedot tai tarpeellinen koulutus kansainvälisen suojelun alalla. |
| --- | --- |

(16)

On tärkeää, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ratkaistaan tosiseikkojen perusteella ja että ensimmäisen päätöksen tekevät viranomaiset, joiden henkilöstöllä on asianmukaiset tiedot tai tarpeellinen koulutus kansainvälisen suojelun alalla.

| (17) | Jotta voitaisiin varmistaa, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset käsitellään ja niitä koskevat päätökset tehdään objektiivisesti ja puolueettomasti, tämän direktiivin mukaisten menettelyjen puitteissa toimivien ammattihenkilöiden on suoritettava tehtävänsä sovellettavat deontologiset periaatteet asianmukaisesti huomioon ottaen. |
| --- | --- |

(17)

Jotta voitaisiin varmistaa, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset käsitellään ja niitä koskevat päätökset tehdään objektiivisesti ja puolueettomasti, tämän direktiivin mukaisten menettelyjen puitteissa toimivien ammattihenkilöiden on suoritettava tehtävänsä sovellettavat deontologiset periaatteet asianmukaisesti huomioon ottaen.

| (18) | On sekä jäsenvaltioiden että kansainvälistä suojelua hakevien edun mukaista, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ratkaistaan mahdollisimman nopeasti, tämän kuitenkaan rajoittamatta asianmukaisen ja perusteellisen tutkinnan suorittamista. |
| --- | --- |

(18)

On sekä jäsenvaltioiden että kansainvälistä suojelua hakevien edun mukaista, että kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ratkaistaan mahdollisimman nopeasti, tämän kuitenkaan rajoittamatta asianmukaisen ja perusteellisen tutkinnan suorittamista.

| (19) | Menettelyn kokonaiskeston lyhentämiseksi tietyissä tapauksissa jäsenvaltioilla olisi oltava kansallisten tarpeiden mukainen mahdollisuus joustaa ja asettaa tietyn hakemuksen tutkinta etusijalle tarkastelemalla sitä ennen muita, aikaisemmin tehtyjä hakemuksia, menettelyyn yleensä sovellettavista aikarajoista, periaatteista ja takeista poikkeamatta. |
| --- | --- |

(19)

Menettelyn kokonaiskeston lyhentämiseksi tietyissä tapauksissa jäsenvaltioilla olisi oltava kansallisten tarpeiden mukainen mahdollisuus joustaa ja asettaa tietyn hakemuksen tutkinta etusijalle tarkastelemalla sitä ennen muita, aikaisemmin tehtyjä hakemuksia, menettelyyn yleensä sovellettavista aikarajoista, periaatteista ja takeista poikkeamatta.

| (20) | Tarkasti määritellyissä olosuhteissa, joissa hakemus on todennäköisesti perusteeton tai joihin liittyy kansallista turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevia vakavia huolenaiheita, jäsenvaltioiden olisi voitava nopeuttaa tutkintamenettelyä erityisesti soveltamalla tiettyihin menettelyn vaiheisiin lyhyempiä mutta kohtuullisia aikarajoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta hakemuksen asianmukaista ja perusteellista tutkintaa ja tämän direktiivin mukaisten perusperiaatteiden ja takeiden tehokasta saatavuutta hakijan kannalta. |
| --- | --- |

(20)

Tarkasti määritellyissä olosuhteissa, joissa hakemus on todennäköisesti perusteeton tai joihin liittyy kansallista turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevia vakavia huolenaiheita, jäsenvaltioiden olisi voitava nopeuttaa tutkintamenettelyä erityisesti soveltamalla tiettyihin menettelyn vaiheisiin lyhyempiä mutta kohtuullisia aikarajoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta hakemuksen asianmukaista ja perusteellista tutkintaa ja tämän direktiivin mukaisten perusperiaatteiden ja takeiden tehokasta saatavuutta hakijan kannalta.

| (21) | Jos hakija voi esittää hyväksyttäviä syitä, asiakirjojen puuttumisen maahantulon yhteydessä tai väärennettyjen asiakirjojen käyttämisen ei itsessään olisi automaattisesti johdettava rajamenettelyn tai nopeutetun menettelyn käyttöön. |
| --- | --- |

(21)

Jos hakija voi esittää hyväksyttäviä syitä, asiakirjojen puuttumisen maahantulon yhteydessä tai väärennettyjen asiakirjojen käyttämisen ei itsessään olisi automaattisesti johdettava rajamenettelyn tai nopeutetun menettelyn käyttöön.

| (22) | Niinikään on sekä jäsenvaltioiden että hakijoiden edun mukaista varmistaa, että kansainvälisen suojelun tarpeet tunnustetaan asianmukaisesti jo ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän vuoksi hakijoille olisi annettava ensimmäisessä käsittelyssä maksutta oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja, ottaen huomioon heidän henkilökohtainen tilanteensa. Näiden tietojen avulla hakijoiden pitäisi muun muassa pystyä paremmin ymmärtämään menettelyä, mikä auttaa heitä noudattamaan sovellettavia velvoitteita. Olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltiot antamaan kyseiset tiedot ainoastaan pätevien lakimiesten palveluina. Jäsenvaltioilla olisi tämän vuoksi oltava mahdollisuus antaa kyseiset tiedot kaikkein tarkoituksenmukaisimmalla tavalla, kuten toimittamalla tiedot valtiosta riippumattomien järjestöjen tai valtion viranomaisten ammattilaisten tai asiaan erikoistuneiden valtion yksiköiden kautta. |
| --- | --- |

(22)

Niinikään on sekä jäsenvaltioiden että hakijoiden edun mukaista varmistaa, että kansainvälisen suojelun tarpeet tunnustetaan asianmukaisesti jo ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän vuoksi hakijoille olisi annettava ensimmäisessä käsittelyssä maksutta oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja, ottaen huomioon heidän henkilökohtainen tilanteensa. Näiden tietojen avulla hakijoiden pitäisi muun muassa pystyä paremmin ymmärtämään menettelyä, mikä auttaa heitä noudattamaan sovellettavia velvoitteita. Olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltiot antamaan kyseiset tiedot ainoastaan pätevien lakimiesten palveluina. Jäsenvaltioilla olisi tämän vuoksi oltava mahdollisuus antaa kyseiset tiedot kaikkein tarkoituksenmukaisimmalla tavalla, kuten toimittamalla tiedot valtiosta riippumattomien järjestöjen tai valtion viranomaisten ammattilaisten tai asiaan erikoistuneiden valtion yksiköiden kautta.

| (23) | Muutoksenhakumenettelyissä hakijoille olisi tietyin edellytyksin järjestettävä maksutta oikeusapua ja oikeudellinen edustus siten, että tätä oikeusapua tarjoavat ja oikeudellisina edustajina toimivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti pätevät henkilöt. Hakijoilla pitäisi lisäksi olla menettelyn kaikissa vaiheissa oikeus omalla kustannuksellaan käyttää neuvonantajana kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksyttyjä tai luvan saaneita oikeudellisia neuvonantajia. |
| --- | --- |

(23)

Muutoksenhakumenettelyissä hakijoille olisi tietyin edellytyksin järjestettävä maksutta oikeusapua ja oikeudellinen edustus siten, että tätä oikeusapua tarjoavat ja oikeudellisina edustajina toimivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti pätevät henkilöt. Hakijoilla pitäisi lisäksi olla menettelyn kaikissa vaiheissa oikeus omalla kustannuksellaan käyttää neuvonantajana kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksyttyjä tai luvan saaneita oikeudellisia neuvonantajia.

| (24) | Yleisen järjestyksen käsitteeseen voi sisältyä muun muassa tuomitseminen vakavasta rikoksesta. |
| --- | --- |

(24)

Yleisen järjestyksen käsitteeseen voi sisältyä muun muassa tuomitseminen vakavasta rikoksesta.

| (25) | Jotta suojelua tarvitsevat henkilöt voidaan tunnustaa asianmukaisesti Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuiksi pakolaisiksi tai henkilöiksi, jotka voivat saada toissijaista suojelua, jokaisella hakijalla olisi oltava tosiasiallinen pääsy menettelyihin sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja olla näihin yhteydessä asianmukaisella tavalla, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelyä koskevat takeet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa vaiheissa. Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyssä hakijalla olisi myös yleensä oltava vähintään seuraavat oikeudet: oikeus jäädä maahan, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä; oikeus käyttää tulkkia asiansa esittämiseen, jos viranomaiset kuulevat häntä; mahdollisuus olla yhteydessä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) edustajaan ja järjestöihin, jotka tarjoavat kansainvälistä suojelua hakeville neuvontaa; oikeus saada päätös asianmukaisesti tiedoksi ja saada tieto päätöksen perusteluina olevista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista; mahdollisuus pyytää neuvoa oikeudelliselta tai muulta neuvonantajalta; oikeus saada tietoja oikeudellisesta asemastaan menettelyn ratkaisevissa vaiheissa kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän; ja, jos päätös on kielteinen, oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa. |
| --- | --- |

(25)

Jotta suojelua tarvitsevat henkilöt voidaan tunnustaa asianmukaisesti Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuiksi pakolaisiksi tai henkilöiksi, jotka voivat saada toissijaista suojelua, jokaisella hakijalla olisi oltava tosiasiallinen pääsy menettelyihin sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja olla näihin yhteydessä asianmukaisella tavalla, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelyä koskevat takeet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa vaiheissa. Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyssä hakijalla olisi myös yleensä oltava vähintään seuraavat oikeudet: oikeus jäädä maahan, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä; oikeus käyttää tulkkia asiansa esittämiseen, jos viranomaiset kuulevat häntä; mahdollisuus olla yhteydessä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) edustajaan ja järjestöihin, jotka tarjoavat kansainvälistä suojelua hakeville neuvontaa; oikeus saada päätös asianmukaisesti tiedoksi ja saada tieto päätöksen perusteluina olevista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista; mahdollisuus pyytää neuvoa oikeudelliselta tai muulta neuvonantajalta; oikeus saada tietoja oikeudellisesta asemastaan menettelyn ratkaisevissa vaiheissa kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän; ja, jos päätös on kielteinen, oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa.

| (26) | Jotta voidaan varmistaa tosiasiallinen pääsy tutkintamenettelyyn, viranomaisten, jotka ovat ensimmäisinä kosketuksissa kansainvälistä suojelua hakeviin henkilöihin, erityisesti maa- tai merirajojen valvontaa tai rajatarkastuksia suorittavien virkamiesten, olisi saatava asiaankuuluvaa tietoa ja tarvittavaa koulutusta siitä, miten tunnistaa ja käsitellä kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, mukaan lukien ottaen asianmukaisesti huomioon EASOn kehittämät asiaankuuluvat ohjeet. Niiden olisi voitava antaa kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, jotka ovat jäsenvaltioiden alueella, myös rajalla, aluevesillä tai kauttakulkualueella, ja jotka hakevat kansainvälistä suojelua, asianmukaiset tiedot siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen voi jättää. Jos kyseiset henkilöt ovat jäsenvaltion aluevesillä, heidät olisi tuotava maihin ja heidän hakemuksensa olisi tutkittava tämän direktiivin mukaisesti. |
| --- | --- |

(26)

Jotta voidaan varmistaa tosiasiallinen pääsy tutkintamenettelyyn, viranomaisten, jotka ovat ensimmäisinä kosketuksissa kansainvälistä suojelua hakeviin henkilöihin, erityisesti maa- tai merirajojen valvontaa tai rajatarkastuksia suorittavien virkamiesten, olisi saatava asiaankuuluvaa tietoa ja tarvittavaa koulutusta siitä, miten tunnistaa ja käsitellä kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, mukaan lukien ottaen asianmukaisesti huomioon EASOn kehittämät asiaankuuluvat ohjeet. Niiden olisi voitava antaa kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, jotka ovat jäsenvaltioiden alueella, myös rajalla, aluevesillä tai kauttakulkualueella, ja jotka hakevat kansainvälistä suojelua, asianmukaiset tiedot siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen voi jättää. Jos kyseiset henkilöt ovat jäsenvaltion aluevesillä, heidät olisi tuotava maihin ja heidän hakemuksensa olisi tutkittava tämän direktiivin mukaisesti.

| (27) | Koska kolmannen maan kansalaiset ja kansalaisuudettomat henkilöt, jotka ovat ilmaisseet haluavansa hakea kansainvälistä suojelua, ovat kansainvälistä suojelua hakevia henkilöitä, heidän olisi noudatettava tämän direktiivin ja kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista ... päivänä ... kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin .../.../EU (6)
   (7) mukaisia velvollisuuksia ja nautittava mainittujen direktiivien mukaisia oikeuksia. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman nopeasti rekisteröitävä tieto siitä, että nämä henkilöt ovat kansainvälistä suojelua hakevia henkilöitä. |
| --- | --- |

(27)

Koska kolmannen maan kansalaiset ja kansalaisuudettomat henkilöt, jotka ovat ilmaisseet haluavansa hakea kansainvälistä suojelua, ovat kansainvälistä suojelua hakevia henkilöitä, heidän olisi noudatettava tämän direktiivin ja kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista ... päivänä ... kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin .../.../EU (6)
   (7) mukaisia velvollisuuksia ja nautittava mainittujen direktiivien mukaisia oikeuksia. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman nopeasti rekisteröitävä tieto siitä, että nämä henkilöt ovat kansainvälistä suojelua hakevia henkilöitä.

| (28) | Mahdollisuudesta hakea kansainvälistä suojelua pitäisi olla saatavilla tietoja, jotta pääsyä tutkintamenettelyyn voidaan helpottaa rajanylityspaikoilla ja säilöönottoyksiköissä. Tulkkausjärjestelyillä olisi varmistettava perustason kommunikointi, jotta toimivaltaiset viranomaiset ymmärtävät, jos henkilöt ilmoittavat haluavansa hakea kansainvälistä suojelua. |
| --- | --- |

(28)

Mahdollisuudesta hakea kansainvälistä suojelua pitäisi olla saatavilla tietoja, jotta pääsyä tutkintamenettelyyn voidaan helpottaa rajanylityspaikoilla ja säilöönottoyksiköissä. Tulkkausjärjestelyillä olisi varmistettava perustason kommunikointi, jotta toimivaltaiset viranomaiset ymmärtävät, jos henkilöt ilmoittavat haluavansa hakea kansainvälistä suojelua.

| (29) | Tietyt hakijat voivat tarvita erityisiä menettelyllisiä takeita muun muassa iän, sukupuolen, seksuaalisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin, vammaisuuden, vakavan sairauden tai mielenterveyden häiriöiden vuoksi taikka kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan seurauksena. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tunnistamaan erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevat hakijat ennen ensimmäisen päätöksen tekemistä. Näitä hakijoita olisi tuettava asianmukaisesti, myös tarjoamalla riittävästi aikaa, jotta voidaan luoda tarvittavat edellytykset sille, että he voivat tosiasiallisesti päästä menettelyihin ja esittää tarvittavat seikat kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa perustelemiseksi. |
| --- | --- |

(29)

Tietyt hakijat voivat tarvita erityisiä menettelyllisiä takeita muun muassa iän, sukupuolen, seksuaalisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin, vammaisuuden, vakavan sairauden tai mielenterveyden häiriöiden vuoksi taikka kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan seurauksena. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tunnistamaan erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevat hakijat ennen ensimmäisen päätöksen tekemistä. Näitä hakijoita olisi tuettava asianmukaisesti, myös tarjoamalla riittävästi aikaa, jotta voidaan luoda tarvittavat edellytykset sille, että he voivat tosiasiallisesti päästä menettelyihin ja esittää tarvittavat seikat kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa perustelemiseksi.

| (30) | Jos hakijaa, joka tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita, ei voida riittävästi tukea nopeutettujen menettelyjen tai rajamenettelyjen puitteissa, näitä menettelyjä ei olisi sovellettava tällaiseen hakijaan. Sellaisten erityisten menettelyllisten takeiden tarpeen, jotka voivat estää nopeutettujen menettelyjen tai rajamenettelyjen soveltamisen, olisi myös tarkoitettava sitä, että hakijalle annetaan lisätakeita tapauksissa, joissa hänen muutoksenhaullaan ei ole automaattista lykkäävää vaikutusta, jotta oikeussuojakeino olisi tehokas hakijan henkilökohtaisessa tilanteessa. |
| --- | --- |

(30)

Jos hakijaa, joka tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita, ei voida riittävästi tukea nopeutettujen menettelyjen tai rajamenettelyjen puitteissa, näitä menettelyjä ei olisi sovellettava tällaiseen hakijaan. Sellaisten erityisten menettelyllisten takeiden tarpeen, jotka voivat estää nopeutettujen menettelyjen tai rajamenettelyjen soveltamisen, olisi myös tarkoitettava sitä, että hakijalle annetaan lisätakeita tapauksissa, joissa hänen muutoksenhaullaan ei ole automaattista lykkäävää vaikutusta, jotta oikeussuojakeino olisi tehokas hakijan henkilökohtaisessa tilanteessa.

| (31) | Kansalliset toimenpiteet, jotka koskevat kidutuksen tai muun vakavan fyysisen tai henkisen väkivallan, myös seksuaalisen väkivallan, oireiden ja merkkien tunnistamista ja dokumentointia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä, voivat perustua muun muassa käsikirjaan kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen tutkimiseksi ja dokumentoimiseksi tehokkaasti (Istanbulin pöytäkirja). |
| --- | --- |

(31)

Kansalliset toimenpiteet, jotka koskevat kidutuksen tai muun vakavan fyysisen tai henkisen väkivallan, myös seksuaalisen väkivallan, oireiden ja merkkien tunnistamista ja dokumentointia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä, voivat perustua muun muassa käsikirjaan kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen tutkimiseksi ja dokumentoimiseksi tehokkaasti (Istanbulin pöytäkirja).

| (32) | Nais- ja mieshakijoiden todellisen tasa-arvon varmistamiseksi tutkintamenettelyjen olisi oltava sukupuolisensitiivisiä. Erityisesti henkilökohtaiset puhuttelut olisi järjestettävä tavalla, joka antaa sekä nais- että mieshakijoille mahdollisuuden puhua kokemuksistaan tapauksissa, joihin liittyy sukupuoleen perustuvaa vainoa. Hakemusten, joiden perusteet liittyvät sukupuoleen, monimutkaisuus olisi otettava asianmukaisesti huomioon menettelyissä, jotka perustuvat turvallisen kolmannen maan käsitteeseen, turvallisen alkuperämaan käsitteeseen tai myöhempien hakemusten käsitteeseen. |
| --- | --- |

(32)

Nais- ja mieshakijoiden todellisen tasa-arvon varmistamiseksi tutkintamenettelyjen olisi oltava sukupuolisensitiivisiä. Erityisesti henkilökohtaiset puhuttelut olisi järjestettävä tavalla, joka antaa sekä nais- että mieshakijoille mahdollisuuden puhua kokemuksistaan tapauksissa, joihin liittyy sukupuoleen perustuvaa vainoa. Hakemusten, joiden perusteet liittyvät sukupuoleen, monimutkaisuus olisi otettava asianmukaisesti huomioon menettelyissä, jotka perustuvat turvallisen kolmannen maan käsitteeseen, turvallisen alkuperämaan käsitteeseen tai myöhempien hakemusten käsitteeseen.

| (33) | Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä soveltaessaan otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, ja vuoden 1989 Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Lapsen etua arvioidessaan jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava asianmukaisesti huomioon alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, mukaan lukien hänen taustansa. |
| --- | --- |

(33)

Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä soveltaessaan otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, ja vuoden 1989 Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Lapsen etua arvioidessaan jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava asianmukaisesti huomioon alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, mukaan lukien hänen taustansa.

| (34) | Kansainvälisen suojelun tarvetta koskevien tutkintamenettelyjen olisi oltava sellaisia, että toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset huolellisesti. |
| --- | --- |

(34)

Kansainvälisen suojelun tarvetta koskevien tutkintamenettelyjen olisi oltava sellaisia, että toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset huolellisesti.

| (35) | Kun jäsenvaltiot hakemuksen käsittelyyn liittyen suorittavat hakijalle henkilöntarkastuksen, tarkastuksen tekijänä olisi oltava samaa sukupuolta oleva henkilö. Tämä ei saisi rajoittaa kansallisen lainsäädännön perusteella turvallisuussyistä suoritettavia tarkastuksia. |
| --- | --- |

(35)

Kun jäsenvaltiot hakemuksen käsittelyyn liittyen suorittavat hakijalle henkilöntarkastuksen, tarkastuksen tekijänä olisi oltava samaa sukupuolta oleva henkilö. Tämä ei saisi rajoittaa kansallisen lainsäädännön perusteella turvallisuussyistä suoritettavia tarkastuksia.

| (36) | Jos hakija tekee myöhemmän hakemuksen esittämättä uusia todisteita tai perusteluja, olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltioita suorittamaan kokonaan uusi tutkinta. Jäsenvaltioiden olisi voitava tällöin res judicata -periaatteen mukaisesti hylätä hakemus tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuessa. |
| --- | --- |

(36)

Jos hakija tekee myöhemmän hakemuksen esittämättä uusia todisteita tai perusteluja, olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltioita suorittamaan kokonaan uusi tutkinta. Jäsenvaltioiden olisi voitava tällöin res judicata -periaatteen mukaisesti hylätä hakemus tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuessa.

| (37) | Kun kyse on muun kuin määrittävän viranomaisen henkilöstön osallistumisesta hakemuksen sisältöä koskeviin riittävän nopeasti suoritettaviin puhutteluihin, käsitettä ”riittävän nopeasti” olisi arvioitava suhteessa 31 artiklassa säädettyihin määräaikoihin. |
| --- | --- |

(37)

Kun kyse on muun kuin määrittävän viranomaisen henkilöstön osallistumisesta hakemuksen sisältöä koskeviin riittävän nopeasti suoritettaviin puhutteluihin, käsitettä ”riittävän nopeasti” olisi arvioitava suhteessa 31 artiklassa säädettyihin määräaikoihin.

| (38) | Monet kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset tehdään jäsenvaltion rajalla tai kauttakulkualueella, ennen kuin hakijan maahantulosta on tehty päätös. Jäsenvaltioiden olisi voitava säätää menettelyistä, joissa tutkitaan edellytykset ottaa hakemus tutkittavaksi ja/tai hakemuksen sisältö ja jotka mahdollistavat sen, että tällaisista hakemuksista tehdään tarkasti määritellyissä olosuhteissa päätös kyseisissä paikoissa. |
| --- | --- |

(38)

Monet kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset tehdään jäsenvaltion rajalla tai kauttakulkualueella, ennen kuin hakijan maahantulosta on tehty päätös. Jäsenvaltioiden olisi voitava säätää menettelyistä, joissa tutkitaan edellytykset ottaa hakemus tutkittavaksi ja/tai hakemuksen sisältö ja jotka mahdollistavat sen, että tällaisista hakemuksista tehdään tarkasti määritellyissä olosuhteissa päätös kyseisissä paikoissa.

| (39) | Määrittäessään sitä, vallitseeko hakijan alkuperämaassa epävakaa tilanne, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ne saavat täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja asiaankuuluvista lähteistä, kuten EASOlta, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, Euroopan neuvostolta ja muilta asiaankuuluvilta kansainvälisiltä järjestöiltä. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että menettelyn päättämisen lykkääminen on täysin sopusoinnussa direktiivin 2011/95/EU ja perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisten jäsenvaltioiden velvollisuuksien kanssa vaikuttamatta tämän direktiivin mukaisten menettelyjen tehokkuuteen ja oikeudenmukaisuuteen. |
| --- | --- |

(39)

Määrittäessään sitä, vallitseeko hakijan alkuperämaassa epävakaa tilanne, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ne saavat täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja asiaankuuluvista lähteistä, kuten EASOlta, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, Euroopan neuvostolta ja muilta asiaankuuluvilta kansainvälisiltä järjestöiltä. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että menettelyn päättämisen lykkääminen on täysin sopusoinnussa direktiivin 2011/95/EU ja perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisten jäsenvaltioiden velvollisuuksien kanssa vaikuttamatta tämän direktiivin mukaisten menettelyjen tehokkuuteen ja oikeudenmukaisuuteen.

| (40) | Hakijan turvallisuus alkuperämaassaan on keskeisimpiä seikkoja arvioitaessa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen perusteiden riittävyyttä. Jos kolmas maa voidaan katsoa turvalliseksi alkuperämaaksi, jäsenvaltioiden olisi voitava määrittää se turvalliseksi ja olettaa sen olevan turvallinen yksittäiselle hakijalle, ellei tämä esitä todisteita tätä vastaan. |
| --- | --- |

(40)

Hakijan turvallisuus alkuperämaassaan on keskeisimpiä seikkoja arvioitaessa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen perusteiden riittävyyttä. Jos kolmas maa voidaan katsoa turvalliseksi alkuperämaaksi, jäsenvaltioiden olisi voitava määrittää se turvalliseksi ja olettaa sen olevan turvallinen yksittäiselle hakijalle, ellei tämä esitä todisteita tätä vastaan.

| (41) | Kun otetaan huomioon yhdenmukaistamisen taso, joka on saavutettu siinä, että kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä pidetään kansainvälistä suojelua saavina henkilöinä, olisi säädettävä yhteisistä perusteista, joita noudatetaan kolmansien maiden määrittämisessä turvallisiksi alkuperämaiksi. |
| --- | --- |

(41)

Kun otetaan huomioon yhdenmukaistamisen taso, joka on saavutettu siinä, että kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä pidetään kansainvälistä suojelua saavina henkilöinä, olisi säädettävä yhteisistä perusteista, joita noudatetaan kolmansien maiden määrittämisessä turvallisiksi alkuperämaiksi.

| (42) | Kolmannen maan määrittäminen turvalliseksi alkuperämaaksi tätä direktiiviä sovellettaessa ei voi antaa ehdottomia turvatakeita kyseisen maan kansalaisille. Määrittämisen perusteena olevassa arvioinnissa voidaan sen luonteen takia ottaa huomioon vain maan yleinen yhteiskunnallinen, oikeudellinen ja poliittinen tilanne ja se, rangaistaanko vainoa, kidutusta tai epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rankaisemista harjoittavia toimijoita käytännössä, kun nämä on todettu syyllisiksi tällaisiin toimiin kyseisessä maassa. Tämän vuoksi on tärkeää, että maan määrittämistä turvalliseksi maaksi ei voida enää pitää merkityksellisenä hakijan kannalta, jos hän on esittänyt päteviä syitä, joiden perusteella maata ei voida katsoa turvalliseksi hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan. |
| --- | --- |

(42)

Kolmannen maan määrittäminen turvalliseksi alkuperämaaksi tätä direktiiviä sovellettaessa ei voi antaa ehdottomia turvatakeita kyseisen maan kansalaisille. Määrittämisen perusteena olevassa arvioinnissa voidaan sen luonteen takia ottaa huomioon vain maan yleinen yhteiskunnallinen, oikeudellinen ja poliittinen tilanne ja se, rangaistaanko vainoa, kidutusta tai epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rankaisemista harjoittavia toimijoita käytännössä, kun nämä on todettu syyllisiksi tällaisiin toimiin kyseisessä maassa. Tämän vuoksi on tärkeää, että maan määrittämistä turvalliseksi maaksi ei voida enää pitää merkityksellisenä hakijan kannalta, jos hän on esittänyt päteviä syitä, joiden perusteella maata ei voida katsoa turvalliseksi hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan.

| (43) | Jäsenvaltioiden olisi tutkittava kaikki hakemukset sisällöllisesti eli arvioitava, voidaanko asianomaista hakijaa pitää henkilönä, joka voi saada kansainvälistä suojelua direktiivin 2011/95/EU mukaisesti, ellei tässä direktiivissä säädetä toisin, erityisesti silloin, kun voidaan kohtuudella olettaa, että toinen valtio suorittaa tutkinnan tai antaa riittävän suojelun. Jäsenvaltioita ei pitäisi etenkään velvoittaa arvioimaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä silloin, kun ensimmäinen turvapaikkamaa on myöntänyt hakijalle pakolaisaseman tai muutoin riittävän suojelun ja hakija otetaan takaisin tähän maahan. |
| --- | --- |

(43)

Jäsenvaltioiden olisi tutkittava kaikki hakemukset sisällöllisesti eli arvioitava, voidaanko asianomaista hakijaa pitää henkilönä, joka voi saada kansainvälistä suojelua direktiivin 2011/95/EU mukaisesti, ellei tässä direktiivissä säädetä toisin, erityisesti silloin, kun voidaan kohtuudella olettaa, että toinen valtio suorittaa tutkinnan tai antaa riittävän suojelun. Jäsenvaltioita ei pitäisi etenkään velvoittaa arvioimaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä silloin, kun ensimmäinen turvapaikkamaa on myöntänyt hakijalle pakolaisaseman tai muutoin riittävän suojelun ja hakija otetaan takaisin tähän maahan.

| (44) | Jäsenvaltioille ei olisi asetettava velvoitetta arvioida kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta sisällöllisesti silloin, kun hakijan voidaan kohtuudella olettaa hakevan suojelua kolmannesta maasta, johon hänellä on kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettu riittävä yhteys, ja on perusteita katsoa, että hakija otetaan kyseiseen maahan tai otetaan takaisin kyseiseen maahan. Jäsenvaltioiden olisi toimittava tämän mukaisesti vain silloin, jos asianomainen hakija olisi turvassa kyseisessä kolmannessa maassa. Jotta vältetään hakijoiden edelleen liikkuminen, olisi laadittava yhteiset periaatteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat katsoa tai määrittää kolmannen maan turvalliseksi. |
| --- | --- |

(44)

Jäsenvaltioille ei olisi asetettava velvoitetta arvioida kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta sisällöllisesti silloin, kun hakijan voidaan kohtuudella olettaa hakevan suojelua kolmannesta maasta, johon hänellä on kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettu riittävä yhteys, ja on perusteita katsoa, että hakija otetaan kyseiseen maahan tai otetaan takaisin kyseiseen maahan. Jäsenvaltioiden olisi toimittava tämän mukaisesti vain silloin, jos asianomainen hakija olisi turvassa kyseisessä kolmannessa maassa. Jotta vältetään hakijoiden edelleen liikkuminen, olisi laadittava yhteiset periaatteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat katsoa tai määrittää kolmannen maan turvalliseksi.

| (45) | Jäsenvaltioiden olisi voitava lisäksi jättää osittain tai kokonaan tutkimatta kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, jotka koskevat hakijoita, jotka saapuvat niiden alueelle sellaisesta Euroopassa sijaitsevasta kolmannesta maasta, joka noudattaa erityisen korkeita vaatimuksia ihmisoikeuksien ja pakolaisten suojelun alalla. |
| --- | --- |

(45)

Jäsenvaltioiden olisi voitava lisäksi jättää osittain tai kokonaan tutkimatta kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, jotka koskevat hakijoita, jotka saapuvat niiden alueelle sellaisesta Euroopassa sijaitsevasta kolmannesta maasta, joka noudattaa erityisen korkeita vaatimuksia ihmisoikeuksien ja pakolaisten suojelun alalla.

| (46) | Kun jäsenvaltiot soveltavat turvallisen maan käsitteitä tapauskohtaisesti tai määrittävät maat turvallisiksi hyväksymällä asiaa koskevia luetteloita, niiden olisi otettava huomioon muun muassa Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta 19 päivänä toukokuuta 2010 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 439/2010 (8) tarkoitetut suuntaviivat ja käsikirjat sekä alkuperämaata koskevat tiedot ja toimet, mukaan lukien EASOn menetelmät alkuperämaita koskevien raporttien laatimiseksi, sekä asiaankuuluvat YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun suuntaviivat. |
| --- | --- |

(46)

Kun jäsenvaltiot soveltavat turvallisen maan käsitteitä tapauskohtaisesti tai määrittävät maat turvallisiksi hyväksymällä asiaa koskevia luetteloita, niiden olisi otettava huomioon muun muassa Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta 19 päivänä toukokuuta 2010 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 439/2010 (8) tarkoitetut suuntaviivat ja käsikirjat sekä alkuperämaata koskevat tiedot ja toimet, mukaan lukien EASOn menetelmät alkuperämaita koskevien raporttien laatimiseksi, sekä asiaankuuluvat YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun suuntaviivat.

| (47) | Jotta voidaan helpottaa turvallisen alkuperämaan, turvallisen kolmannen maan ja eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteiden kansallisesta soveltamisesta käytävää säännöllistä tietojenvaihtoa ja näiden käsitteiden käyttöä jäsenvaltioissa koskevaa komission säännöllistä arviointia sekä valmistautua mahdolliseen laajempaan yhdenmukaistamiseen tulevaisuudessa, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle tai annettava sille säännöllisesti tietoja kolmansista maista, joihin käsitteitä sovelletaan. Komission olisi tiedotettava Euroopan parlamentille säännöllisesti arviointiensa tuloksista. |
| --- | --- |

(47)

Jotta voidaan helpottaa turvallisen alkuperämaan, turvallisen kolmannen maan ja eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteiden kansallisesta soveltamisesta käytävää säännöllistä tietojenvaihtoa ja näiden käsitteiden käyttöä jäsenvaltioissa koskevaa komission säännöllistä arviointia sekä valmistautua mahdolliseen laajempaan yhdenmukaistamiseen tulevaisuudessa, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle tai annettava sille säännöllisesti tietoja kolmansista maista, joihin käsitteitä sovelletaan. Komission olisi tiedotettava Euroopan parlamentille säännöllisesti arviointiensa tuloksista.

| (48) | Turvallisen maan käsitteiden asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ajantasaisen tiedon pohjalta jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti arvioitava uudelleen tilannetta näissä maissa useiden tietolähteiden pohjalta, mukaan lukien erityisesti tiedot muilta jäsenvaltioilta, EASOlta, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, Euroopan neuvostolta ja muilta asiaankuuluvilta kansainvälisiltä järjestöiltä. Jos jäsenvaltioiden tietoon tulee merkittävä ihmisoikeustilanteen muuttuminen niiden turvalliseksi määrittämässä maassa, niiden olisi varmistettava, että tilanne arvioidaan uudelleen mahdollisimman pian, ja tarvittaessa tarkasteltava uudelleen kyseisen maan määrittämistä turvalliseksi. |
| --- | --- |

(48)

Turvallisen maan käsitteiden asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ajantasaisen tiedon pohjalta jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti arvioitava uudelleen tilannetta näissä maissa useiden tietolähteiden pohjalta, mukaan lukien erityisesti tiedot muilta jäsenvaltioilta, EASOlta, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, Euroopan neuvostolta ja muilta asiaankuuluvilta kansainvälisiltä järjestöiltä. Jos jäsenvaltioiden tietoon tulee merkittävä ihmisoikeustilanteen muuttuminen niiden turvalliseksi määrittämässä maassa, niiden olisi varmistettava, että tilanne arvioidaan uudelleen mahdollisimman pian, ja tarvittaessa tarkasteltava uudelleen kyseisen maan määrittämistä turvalliseksi.

| (49) | Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman poistamisen osalta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kansainvälistä suojelua saaville henkilöille ilmoitetaan asianmukaisesti heidän asemansa mahdollisesta uudelleen harkinnasta ja että heillä on tilaisuus esittää vastineensa, ennen kuin viranomaiset voivat tehdä perustellun päätöksen heidän asemansa poistamisesta. |
| --- | --- |

(49)

Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman poistamisen osalta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kansainvälistä suojelua saaville henkilöille ilmoitetaan asianmukaisesti heidän asemansa mahdollisesta uudelleen harkinnasta ja että heillä on tilaisuus esittää vastineensa, ennen kuin viranomaiset voivat tehdä perustellun päätöksen heidän asemansa poistamisesta.

| (50) | Unionin oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista tehtyjen päätösten, hakemuksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty, tehtyjen kielteisten päätösten ja pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman poistamista koskevien päätösten osalta on olemassa tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa. |
| --- | --- |

(50)

Unionin oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista tehtyjen päätösten, hakemuksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty, tehtyjen kielteisten päätösten ja pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman poistamista koskevien päätösten osalta on olemassa tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa.

| (51) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 72 artiklan mukaisesti tämä direktiivi ei vaikuta niihin velvollisuuksiin, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi. |
| --- | --- |

(51)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 72 artiklan mukaisesti tämä direktiivi ei vaikuta niihin velvollisuuksiin, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi.

| (52) | Jäsenvaltioissa tämän direktiivin nojalla suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (9). |
| --- | --- |

(52)

Jäsenvaltioissa tämän direktiivin nojalla suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (9).

| (53) | Tämä direktiivi ei koske jäsenvaltioiden välisiä menettelyjä, joista säädetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta ... päivänä ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o .../... (10)
   (11). |
| --- | --- |

(53)

Tämä direktiivi ei koske jäsenvaltioiden välisiä menettelyjä, joista säädetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta ... päivänä ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o .../... (10)
   (11).

| (54) | Tätä direktiiviä olisi sovellettava niihin hakijoihin, joihin sovelletaan asetusta N:o .../... (12), kyseisen asetuksen säännösten lisäksi ja niiden soveltamista rajoittamatta. |
| --- | --- |

(54)

Tätä direktiiviä olisi sovellettava niihin hakijoihin, joihin sovelletaan asetusta N:o .../... (12), kyseisen asetuksen säännösten lisäksi ja niiden soveltamista rajoittamatta.

| (55) | Tämän direktiivin täytäntöönpanoa olisi arvioitava säännöllisesti. |
| --- | --- |

(55)

Tämän direktiivin täytäntöönpanoa olisi arvioitava säännöllisesti.

| (56) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevien yhteisten menettelyjen perustaminen, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(56)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevien yhteisten menettelyjen perustaminen, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (57) | Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (13) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna. |
| --- | --- |

(57)

Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (13) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

| (58) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. |
| --- | --- |

(58)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

| (59) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. |
| --- | --- |

(59)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

| (60) | Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tällä direktiivillä pyritään erityisesti varmistamaan ihmisarvon täysimääräinen kunnioittaminen ja edistämään perusoikeuskirjan 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 ja 47 artiklan soveltamista, ja direktiivi on pantava täytäntöön niiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(60)

Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tällä direktiivillä pyritään erityisesti varmistamaan ihmisarvon täysimääräinen kunnioittaminen ja edistämään perusoikeuskirjan 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 ja 47 artiklan soveltamista, ja direktiivi on pantava täytäntöön niiden mukaisesti.

| (61) | Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2005/85/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu mainittuun direktiiviin. |
| --- | --- |

(61)

Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2005/85/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu mainittuun direktiiviin.

| (62) | Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava direktiivi 2005/85/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä, |
| --- | --- |

(62)

Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava direktiivi 2005/85/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Tarkoitus

Tämän direktiivin tarkoituksena on perustaa yhteiset menettelyt direktiivin 2011/95/EU mukaista kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista varten.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

| a) | ’Geneven yleissopimuksella’28 päivänä heinäkuuta 1951 tehtyä pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla; |
| --- | --- |

a)

’Geneven yleissopimuksella’28 päivänä heinäkuuta 1951 tehtyä pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla;

| b) | ’kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella’ tai ’hakemuksella’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön esittämää pyyntöä saada suojelua jostakin jäsenvaltiosta, kun hakijan voidaan katsoa hakevan pakolaisasemaa tai toissijaista suojeluasemaa ja kun hakija ei nimenomaisesti pyydä direktiivin 2011/95/EU soveltamisalan ulkopuolelle jäävää muunlaista suojelua, jota voidaan pyytää erikseen; |
| --- | --- |

b)

’kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella’ tai ’hakemuksella’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön esittämää pyyntöä saada suojelua jostakin jäsenvaltiosta, kun hakijan voidaan katsoa hakevan pakolaisasemaa tai toissijaista suojeluasemaa ja kun hakija ei nimenomaisesti pyydä direktiivin 2011/95/EU soveltamisalan ulkopuolelle jäävää muunlaista suojelua, jota voidaan pyytää erikseen;

| c) | ’hakijalla’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, josta ei ole vielä tehty lainvoimaista päätöstä; |
| --- | --- |

c)

’hakijalla’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, josta ei ole vielä tehty lainvoimaista päätöstä;

| d) | ’hakijalla, joka tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita’, hakijaa, jonka mahdollisuus hyödyntää tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet on rajallinen yksilöllisten olosuhteiden vuoksi; |
| --- | --- |

d)

’hakijalla, joka tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita’, hakijaa, jonka mahdollisuus hyödyntää tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet on rajallinen yksilöllisten olosuhteiden vuoksi;

| e) | ’lainvoimaisella päätöksellä’ päätöstä siitä, myönnetäänkö kolmannen maan kansalaiselle tai kansalaisuudettomalle henkilölle direktiivin 2011/95/EU mukainen pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema ja johon ei enää sovelleta tämän direktiivin V luvussa säädettyjä oikeussuojakeinoja riippumatta siitä, vaikuttavatko nämä oikeussuojakeinot siten, että hakijat saavat jäädä asianomaisen jäsenvaltion alueelle odottamaan asiansa ratkaisua; |
| --- | --- |

e)

’lainvoimaisella päätöksellä’ päätöstä siitä, myönnetäänkö kolmannen maan kansalaiselle tai kansalaisuudettomalle henkilölle direktiivin 2011/95/EU mukainen pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema ja johon ei enää sovelleta tämän direktiivin V luvussa säädettyjä oikeussuojakeinoja riippumatta siitä, vaikuttavatko nämä oikeussuojakeinot siten, että hakijat saavat jäädä asianomaisen jäsenvaltion alueelle odottamaan asiansa ratkaisua;

| f) | ’määrittävällä viranomaisella’ jäsenvaltion mitä tahansa lainkäyttöelimiin verrattavaa tai hallinnollista elintä, joka vastaa kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten tutkinnasta ja jolla on toimivalta tehdä niistä ensimmäinen päätös; |
| --- | --- |

f)

’määrittävällä viranomaisella’ jäsenvaltion mitä tahansa lainkäyttöelimiin verrattavaa tai hallinnollista elintä, joka vastaa kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten tutkinnasta ja jolla on toimivalta tehdä niistä ensimmäinen päätös;

| g) | ’pakolaisella’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan d alakohdan edellytykset; |
| --- | --- |

g)

’pakolaisella’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan d alakohdan edellytykset;

| h) | ’henkilöllä, joka voi saada toissijaista suojelua’, kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan f alakohdan edellytykset; |
| --- | --- |

h)

’henkilöllä, joka voi saada toissijaista suojelua’, kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan f alakohdan edellytykset;

| i) | ’kansainvälisellä suojelulla’ pakolaisasemaa ja toissijaista suojeluasemaa, sellaisina kuin ne on määritelty j ja k alakohdassa; |
| --- | --- |

i)

’kansainvälisellä suojelulla’ pakolaisasemaa ja toissijaista suojeluasemaa, sellaisina kuin ne on määritelty j ja k alakohdassa;

| j) | ’pakolaisasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa pakolaiseksi; |
| --- | --- |

j)

’pakolaisasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa pakolaiseksi;

| k) | ’toissijaisella suojeluasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa henkilöksi, joka voi saada toissijaista suojelua; |
| --- | --- |

k)

’toissijaisella suojeluasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa henkilöksi, joka voi saada toissijaista suojelua;

| l) | ’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä; |
| --- | --- |

l)

’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä;

| m) | ’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan l alakohdassa määriteltyä ilman huoltajaa olevaa alaikäistä; |
| --- | --- |

m)

’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan l alakohdassa määriteltyä ilman huoltajaa olevaa alaikäistä;

| n) | ’edustajalla’ henkilöä tai organisaatiota, jonka toimivaltaiset elimet ovat nimittäneet avustamaan ja edustamaan ilman huoltajaa olevaa alaikäistä tässä direktiivissä säädetyissä menettelyissä, jotta lapsen etu voidaan varmistaa ja tehdä tarvittaessa alaikäisen puolesta oikeustoimia. Silloin kun edustajaksi nimitetään organisaatio, sen on nimettävä henkilö, joka vastaa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edustajan tehtävistä tämän direktiivin mukaisesti; |
| --- | --- |

n)

’edustajalla’ henkilöä tai organisaatiota, jonka toimivaltaiset elimet ovat nimittäneet avustamaan ja edustamaan ilman huoltajaa olevaa alaikäistä tässä direktiivissä säädetyissä menettelyissä, jotta lapsen etu voidaan varmistaa ja tehdä tarvittaessa alaikäisen puolesta oikeustoimia. Silloin kun edustajaksi nimitetään organisaatio, sen on nimettävä henkilö, joka vastaa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edustajan tehtävistä tämän direktiivin mukaisesti;

| o) | ’kansainvälisen suojelun poistamisella’ toimivaltaisen viranomaisen päätöstä peruuttaa, lakkauttaa tai jättää uusimatta tietyn henkilön pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema direktiivin 2011/95/EU mukaisesti; |
| --- | --- |

o)

’kansainvälisen suojelun poistamisella’ toimivaltaisen viranomaisen päätöstä peruuttaa, lakkauttaa tai jättää uusimatta tietyn henkilön pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema direktiivin 2011/95/EU mukaisesti;

| p) | ’jäämisellä jäsenvaltioon’ jäämistä sen jäsenvaltion alueelle, myös rajalle tai kauttakulkualueelle, jossa kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty tai jossa sitä tutkitaan; |
| --- | --- |

p)

’jäämisellä jäsenvaltioon’ jäämistä sen jäsenvaltion alueelle, myös rajalle tai kauttakulkualueelle, jossa kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty tai jossa sitä tutkitaan;

| q) | ’myöhemmällä hakemuksella’ kansainvälistä suojelua koskevaa uutta hakemusta, joka tehdään sen jälkeen, kun aiemmasta hakemuksesta on tehty lainvoimainen päätös, mukaan lukien tapaukset, joissa hakija on nimenomaisesti peruuttanut hakemuksensa, ja tapaukset, joissa määrittävä viranomainen on hylännyt hakemuksen, joka on implisiittisesti peruutettu 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

q)

’myöhemmällä hakemuksella’ kansainvälistä suojelua koskevaa uutta hakemusta, joka tehdään sen jälkeen, kun aiemmasta hakemuksesta on tehty lainvoimainen päätös, mukaan lukien tapaukset, joissa hakija on nimenomaisesti peruuttanut hakemuksensa, ja tapaukset, joissa määrittävä viranomainen on hylännyt hakemuksen, joka on implisiittisesti peruutettu 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

3 artikla

Soveltamisala

1.   Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden alueella, myös niiden rajoilla, aluevesillä tai kauttakulkualueilla tehtyihin kansainvälistä suojelua koskeviin hakemuksiin ja kansainvälisen suojelun poistamiseen.

2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta jäsenvaltioiden edustustoille esitettyihin diplomaattista tai alueellista turvapaikkaa koskeviin pyyntöihin.

3.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että ne soveltavat tätä direktiiviä menettelyissä, joilla ratkaistaan mitä tahansa direktiivin 2011/95/EU soveltamisalaan kuulumatonta suojelua koskevat hakemukset.

4 artikla

Vastuuviranomaiset

1.   Jäsenvaltioiden on nimettävä kaikkia menettelyjä varten määrittävä viranomainen, joka on vastuussa hakemusten asianmukaisesta tutkinnasta tämän direktiivin mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällä viranomaisella on käytettävissään asianmukaiset resurssit, mukaan lukien riittävä määrä pätevää henkilöstöä voidakseen hoitaa tehtävänsä tämän direktiivin mukaisesti.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että jokin muu kuin 1 kohdassa tarkoitettu viranomainen on vastuussa

| a) | tapausten käsittelystä asetuksen (EU) N:o .../... (14) mukaisesti; ja |
| --- | --- |

a)

tapausten käsittelystä asetuksen (EU) N:o .../... (14) mukaisesti; ja

| b) | maahantuloluvan myöntämisestä tai epäämisestä noudatettaessa 43 artiklassa säädettyä menettelyä, ellei kyseisessä artiklassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu, ja määrittävän viranomaisen perustellun lausunnon perusteella. |
| --- | --- |

b)

maahantuloluvan myöntämisestä tai epäämisestä noudatettaessa 43 artiklassa säädettyä menettelyä, ellei kyseisessä artiklassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu, ja määrittävän viranomaisen perustellun lausunnon perusteella.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitettu määrittävän viranomaisen henkilöstö on asianmukaisesti koulutettu. Tätä varten jäsenvaltioiden on tarjottava asiaankuuluvaa koulutusta, johon sisältyvät asetuksen (EU) N:o 439/2010 6 artiklan 4 kohdan a–e alakohdassa luetellut aiheet. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon myös Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) järjestämä ja kehittämä asiaankuuluva koulutus. Henkilöillä, jotka puhuttelevat hakijoita tämän direktiivin nojalla, on myös oltava yleistiedot ongelmista, jotka saattavat vaikuttaa kielteisesti hakijan kykyyn tulla kuulluksi, kuten viitteet siitä, että hakijaa on saatettu aiemmin kiduttaa.

4.   Jos viranomainen nimetään 2 kohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisen viranomaisen henkilökunnalla on asianmukaiset tiedot ja taidot tai että se saa tarvittavan koulutuksen täyttääkseen velvoitteensa tätä direktiiviä soveltaessaan.

5.   Kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, jotka tehdään jossakin jäsenvaltiossa raja- tai maahanmuuttotarkastuksia siellä suorittaville toisen jäsenvaltion viranomaisille, tutkitaan siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella hakemus tehdään.

5 artikla

Suotuisammat säännökset

Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä, joita sovelletaan kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä, edellyttäen että säännökset ovat tämän direktiivin mukaisia.

II LUKU

PERUSPERIAATTEET JA TAKEET

6 artikla

Pääsy menettelyyn

1.   Kun henkilö tekee kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen viranomaiselle, joka on kansallisen lainsäädännön mukaan toimivaltainen rekisteröimään tällaiset hakemukset, rekisteröinti tapahtuu kolmen työpäivän kuluessa hakemuksen tekemisestä.

Jos kansainvälistä suojelua koskeva hakemus tehdään muille viranomaisille, jotka todennäköisesti vastaanottavat tällaisia hakemuksia mutta jotka eivät kansallisen lainsäädännön mukaan ole toimivaltaisia rekisteröimään niitä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että rekisteröinti tapahtuu kuuden työpäivän kuluessa hakemuksen tekemisestä.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä muilla viranomaisilla, jotka todennäköisesti vastaanottavat kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia, kuten poliisilla, rajavartijoilla, maahanmuuttoviranomaisilla ja säilöönottoyksiköiden henkilöstöllä, on asiaankuuluvat tiedot ja että niiden henkilöstö saa tehtäviään ja vastuualueitaan vastaavan koulutuksen sekä ohjeet tiedottaa hakijoille, minne ja miten kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset voidaan jättää.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilöllä, joka on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, on tosiasiallinen mahdollisuus jättää se mahdollisimman pian. Jos hakija ei jätä hakemustaan, jäsenvaltiot voivat soveltaa 28 artiklaa.

3.   Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että kansainvälistä suojelua koskeva hakemukset jätetään henkilökohtaisesti ja/tai määrättyyn paikkaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.

4.   Sen estämättä, mitä 3 kohdassa säädetään, kansainvälistä suojelua koskeva hakemus katsotaan jätetyksi, kun asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet hakijan jättämän lomakkeen tai virallisen raportin, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään.

5.   Kun 1 kohdassa säädettyä määräaikaa on käytännössä erittäin vaikea noudattaa sen takia, että suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä tekee samanaikaisesti kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jäsenvaltiot voivat säätää, että kyseistä määräaikaa pidennetään kymmeneen työpäivään.

7 artikla

Hakijasta riippuvaisten henkilöiden tai alaikäisten puolesta tehdyt hakemukset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisella oikeustoimikelpoisella aikuisella on oikeus tehdä kansainvälistä suojelua koskeva hakemus omasta puolestaan.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että hakija voi tehdä hakemuksen hänestä riippuvaisten henkilöiden puolesta. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijasta riippuvainen aikuinen henkilö hyväksyy sen, että hakemus jätetään hänen puolestaan; jos näin ei ole, hänellä on oltava mahdollisuus tehdä hakemus omasta puolestaan.

Hyväksymistä on tiedusteltava hakemusta jätettäessä tai viimeistään hakijasta riippuvaisen aikuisen henkilön henkilökohtaisessa puhuttelussa. Ennen kuin hyväksymistä tiedustellaan, kullekin hakijasta riippuvaisista aikuisista on yksityisesti tiedotettava hänen puolestaan jätettävään hakemukseen liittyvistä menettelyllisistä seurauksista ja hänen oikeudestaan tehdä erillinen kansainvälistä suojelua koskeva hakemus.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alaikäisellä on oikeus tehdä kansainvälistä suojelua koskeva hakemus joko omasta puolestaan, jos hän on oikeustoimikelpoinen menettelyissä asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, tai vanhempiensa tai muiden aikuisten perheenjäsenten välityksellä taikka hänestä asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaan vastuussa olevan aikuisen välityksellä tai edustajan välityksellä.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (15) 10 artiklassa tarkoitetuilla asianmukaisilla elimillä on oikeus jättää kansainvälistä suojelua koskeva hakemus ilman huoltajaa olevan alaikäisen puolesta, jos kyseiset elimet katsovat alaikäisen henkilökohtaisen tilanteen yksilöllisen arvioinnin perusteella, että hän saattaa tarvita suojelua direktiivin 2011/95/EU mukaisesti.

5.   Jäsenvaltiot voivat määritellä kansallisessa lainsäädännössään, milloin

| a) | alaikäinen voi tehdä hakemuksen omasta puolestaan; |
| --- | --- |

a)

alaikäinen voi tehdä hakemuksen omasta puolestaan;

| b) | edustajan on jätettävä ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemus 25 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

edustajan on jätettävä ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemus 25 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;

| c) | kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämisen katsotaan merkitsevän myös kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämistä naimattomien alaikäisten puolesta. |
| --- | --- |

c)

kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämisen katsotaan merkitsevän myös kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämistä naimattomien alaikäisten puolesta.

8 artikla

Tiedottaminen ja neuvonta säilöönottoyksiköissä ja rajanylityspaikoilla

1.   1. Kun on merkkejä siitä, että säilöönottoyksiköissä pidetyt tai ulkorajojen rajanylityspaikoilla, kauttakulkualueet mukaan lukien, olevat kolmannen maan kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt mahdollisesti haluavat tehdä kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jäsenvaltioiden on annettava heille tietoa mahdollisuudesta tehdä näin. Jäsenvaltioiden on järjestettävä näissä säilöönottoyksiköissä ja näillä raja-alueilla tulkkaus siinä määrin, kuin se on tarpeen turvapaikkamenettelyyn pääsyn helpottamiseksi.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että järjestöillä ja henkilöillä, jotka tarjoavat hakijoille neuvontaa, on tehokas pääsy ulkorajojen rajanylityspaikoilla, kauttakulkualueet mukaan lukien, olevien hakijoiden pariin. Jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä tällaisten järjestöjen ja henkilöiden läsnäolosta näillä rajanylityspaikoilla ja erityisesti siitä, että pääsy edellyttää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suostumusta. Tällaista pääsyä voidaan rajoittaa ainoastaan, kun rajoitukset ovat kansallisen lainsäädännön nojalla perustellusti tarpeen asianomaisen rajanylityspaikan turvallisuuden, yleisen järjestyksen tai hallinnoinnin kannalta, edellyttäen, että pääsyä ei rajoiteta merkittävästi tai tehdä mahdottomaksi.

9 artikla

Oikeus jäädä jäsenvaltioon hakemuksen tutkinnan ajaksi

1.   Hakijoiden on annettava jäädä jäsenvaltioon yksinomaan menettelyä varten, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä III luvussa säädettyjen ensimmäiseen päätökseen liittyvien menettelyjen mukaisesti. Tämä oikeus jäädä alueelle ei oikeuta oleskelulupaan.

2.   Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä vain silloin, kun henkilö tekee 41 artiklassa tarkoitetun myöhemmän hakemuksen tai kun ne luovuttavat kyseisen henkilön tapauksen mukaan joko toiseen jäsenvaltioon eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä (16) johtuvien velvoitteiden tai muun syyn nojalla tai kolmanteen valtioon tai johonkin kansainväliseen rikostuomioistuimeen.

3.   Jäsenvaltio voi luovuttaa hakijan kolmanteen valtioon 2 kohdan nojalla ainoastaan, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että luovuttamista koskeva päätös ei johda suoraan tai epäsuoraan palauttamiseen, joka rikkoisi kansainväliseen ja unionin oikeuteen perustuvia kyseisen jäsenvaltion velvoitteita.

10 artikla

Hakemusten tutkintaa koskevat vaatimukset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia ei hylätä tai jätetä tutkimatta pelkästään siksi, ettei niitä ole tehty mahdollisimman pian.

2.   Määrittävän viranomaisen kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia tutkiessaan määritettävä ensin, voidaanko hakijoita pitää pakolaisina, ja jos näin ei ole, määritettävä sen jälkeen, voidaanko hakijoita pitää henkilöinä, jotka voivat saada toissijaista suojelua.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että määrittävän viranomaisen kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista tekemät päätökset perustuvat hakemusten asianmukaiseen tutkintaan. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että

| a) | hakemukset tutkitaan ja ratkaistaan yksilöllisesti, objektiivisesti ja puolueettomasti; |
| --- | --- |

a)

hakemukset tutkitaan ja ratkaistaan yksilöllisesti, objektiivisesti ja puolueettomasti;

| b) | eri lähteistä, kuten EASOlta ja Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetulta (UNHCR) ja asiaankuuluvilta kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä, hankitaan täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja hakijoiden alkuperämaissa ja tarvittaessa myös kauttakulkumaissa vallitsevasta tilanteesta ja että nämä tiedot ovat hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavan henkilöstön saatavilla; |
| --- | --- |

b)

eri lähteistä, kuten EASOlta ja Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetulta (UNHCR) ja asiaankuuluvilta kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä, hankitaan täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja hakijoiden alkuperämaissa ja tarvittaessa myös kauttakulkumaissa vallitsevasta tilanteesta ja että nämä tiedot ovat hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavan henkilöstön saatavilla;

| c) | hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavalla henkilöstöllä on tieto turvapaikka- ja pakolaisoikeuden alalla sovellettavista keskeisistä periaatteista; |
| --- | --- |

c)

hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavalla henkilöstöllä on tieto turvapaikka- ja pakolaisoikeuden alalla sovellettavista keskeisistä periaatteista;

| (d) | hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavalla henkilöstöllä on mahdollisuus pyytää tarvittaessa neuvoa asiantuntijoilta tiettyihin aloihin, kuten lääketieteeseen, kulttuuri- ja uskontoasioihin, lapsiin tai sukupuolikysymyksiin liittyvissä kysymyksissä. |
| --- | --- |

(d)

hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavalla henkilöstöllä on mahdollisuus pyytää tarvittaessa neuvoa asiantuntijoilta tiettyihin aloihin, kuten lääketieteeseen, kulttuuri- ja uskontoasioihin, lapsiin tai sukupuolikysymyksiin liittyvissä kysymyksissä.

4.   Jäljempänä V luvussa tarkoitetuilla viranomaisilla on oltava oikeus määrittävän viranomaisen tai hakijan välityksellä tai muulla tavoin tutustua 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin yleistietoihin, joita ne tarvitsevat tehtäviensä hoitamisessa.

5.   Jäsenvaltioiden on annettava säännöt hakemuksen tutkinnan kannalta olennaisten asiakirjojen kääntämisestä.

11 artikla

Määrittävän viranomaisen päätöksentekoa koskevat vaatimukset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia koskevat päätökset tehdään kirjallisesti.

2.   Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että jos pakolaisasemaa ja/tai toissijaista suojeluasemaa koskeva hakemus hylätään, päätöksessä ilmoitetaan sen perusteluina olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat ja hakijalle annetaan kirjallisesti tieto siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta.

Jäsenvaltioilla ei ole jonkin nimenomaisen päätöksen osalta velvoitetta antaa kirjallisesti tietoa siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta, jos hakijalle on jo aiemmin annettu tällainen tieto joko kirjallisesti tai hänen käytettävissään olevin sähköisin keinoin.

3.   Jäsenvaltiot voivat 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja aina, kun hakemuksen perusteet ovat samat, tehdä yhden päätöksen, joka koskee kaikkia hakijasta riippuvaisia henkilöitä, paitsi jos tämä johtaisi sellaiseen hakijan henkilökohtaista tilannetta koskevien tietojen julkistamiseen, joka voisi vaarantaa hänen etunsa erityisesti tapauksissa, joihin liittyy sukupuoleen, seksuaaliseen suuntautumiseen, sukupuoli-identiteettiin ja/tai ikään perustuvaa vainoa. Näissä tapauksissa asianomaiselle henkilölle annetaan erillinen päätös.

12 artikla

Hakijoille myönnettävät takeet

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien III luvussa säädettyjen menettelyjen osalta, että kaikilla hakijoilla on seuraavat takeet:

| a) | hakijoille on ilmoitettava kielellä, jota he ymmärtävät tai jota heidän voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, noudatettavasta menettelystä sekä heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan menettelyn aikana ja niistä mahdollisista seurauksista, joita heille koituu velvoitteidensa noudattamatta jättämisestä ja kieltäytymisestään yhteistyöstä viranomaisten kanssa. Heille on annettava tietoa aikataulusta, heidän käytettävissään olevista keinoista täyttää velvoite, joka koskee direktiivin 2011/95/EU 4 artiklassa mainittujen seikkojen toimittamista, sekä hakemuksen nimenomaisen tai implisiittisen peruuttamisen seurauksista. Tämä tieto on annettava ajoissa, niin että hakijat voivat käyttää heille tässä direktiivissä taattuja oikeuksia ja noudattaa 13 artiklassa asetettuja velvollisuuksia; |
| --- | --- |

a)

hakijoille on ilmoitettava kielellä, jota he ymmärtävät tai jota heidän voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, noudatettavasta menettelystä sekä heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan menettelyn aikana ja niistä mahdollisista seurauksista, joita heille koituu velvoitteidensa noudattamatta jättämisestä ja kieltäytymisestään yhteistyöstä viranomaisten kanssa. Heille on annettava tietoa aikataulusta, heidän käytettävissään olevista keinoista täyttää velvoite, joka koskee direktiivin 2011/95/EU 4 artiklassa mainittujen seikkojen toimittamista, sekä hakemuksen nimenomaisen tai implisiittisen peruuttamisen seurauksista. Tämä tieto on annettava ajoissa, niin että hakijat voivat käyttää heille tässä direktiivissä taattuja oikeuksia ja noudattaa 13 artiklassa asetettuja velvollisuuksia;

| b) | hakijoiden käyttöön on annettava tulkki, jotta he voivat esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, aina kun tätä on pidettävä välttämättömänä. Jäsenvaltioiden on pidettävä tulkin käyttöön antamista välttämättömänä ainakin silloin, kun hakija aiotaan kutsua 14, 15, 16, 17 ja 34 artiklassa tarkoitettuun puhutteluun ja kun asianmukaista keskusteluyhteyttä ei voida varmistaa ilman sitä. Tässä tapauksessa ja muissa tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset kutsuvat hakijan paikalle, kustannukset maksetaan julkisista varoista; |
| --- | --- |

b)

hakijoiden käyttöön on annettava tulkki, jotta he voivat esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, aina kun tätä on pidettävä välttämättömänä. Jäsenvaltioiden on pidettävä tulkin käyttöön antamista välttämättömänä ainakin silloin, kun hakija aiotaan kutsua 14, 15, 16, 17 ja 34 artiklassa tarkoitettuun puhutteluun ja kun asianmukaista keskusteluyhteyttä ei voida varmistaa ilman sitä. Tässä tapauksessa ja muissa tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset kutsuvat hakijan paikalle, kustannukset maksetaan julkisista varoista;

| c) | hakijoita ei saa estää ottamasta yhteyttä YK:n pakolaisasiain päävaltuutettuun tai muihin järjestöihin, jotka antavat hakijoille kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeudellista neuvontaa tai muuta neuvontaa; |
| --- | --- |

c)

hakijoita ei saa estää ottamasta yhteyttä YK:n pakolaisasiain päävaltuutettuun tai muihin järjestöihin, jotka antavat hakijoille kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeudellista neuvontaa tai muuta neuvontaa;

| d) | hakijoilla ja heidän mahdollisilla 23 artiklan 1 kohdan mukaisilla oikeudellisilla tai muilla neuvonantajilla on oltava mahdollisuus tutustua 10 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin ja 10 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen asiantuntijoiden antamiin tietoihin, jos määrittävä viranomainen on ottanut kyseiset tiedot huomioon tehdessään heidän hakemuksestaan päätöksen; |
| --- | --- |

d)

hakijoilla ja heidän mahdollisilla 23 artiklan 1 kohdan mukaisilla oikeudellisilla tai muilla neuvonantajilla on oltava mahdollisuus tutustua 10 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin ja 10 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen asiantuntijoiden antamiin tietoihin, jos määrittävä viranomainen on ottanut kyseiset tiedot huomioon tehdessään heidän hakemuksestaan päätöksen;

| e) | hakijoille on kohtuullisessa ajassa annettava tieto päätöksestä, jonka määrittävä viranomainen on tehnyt heidän hakemuksestaan. Jos oikeudellinen tai muu neuvonantaja toimii hakijan oikeudellisena edustajana, jäsenvaltiot voivat päättää antaa päätöksen tiedoksi hänelle hakijan sijasta; |
| --- | --- |

e)

hakijoille on kohtuullisessa ajassa annettava tieto päätöksestä, jonka määrittävä viranomainen on tehnyt heidän hakemuksestaan. Jos oikeudellinen tai muu neuvonantaja toimii hakijan oikeudellisena edustajana, jäsenvaltiot voivat päättää antaa päätöksen tiedoksi hänelle hakijan sijasta;

| f) | hakijoille on ilmoitettava määrittävän viranomaisen päätöksen seurauksesta kielellä, jota he ymmärtävät tai jota heidän voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, jos heillä ei ole apunaan tai edustajanaan oikeudellista tai muuta neuvonantajaa. Hakijoille on 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettava myös tieto siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta. |
| --- | --- |

f)

hakijoille on ilmoitettava määrittävän viranomaisen päätöksen seurauksesta kielellä, jota he ymmärtävät tai jota heidän voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, jos heillä ei ole apunaan tai edustajanaan oikeudellista tai muuta neuvonantajaa. Hakijoille on 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettava myös tieto siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla hakijoilla on V luvussa säädetyissä menettelyissä 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa tarkoitettuja takeita vastaavat takeet.

13 artikla

Hakijoiden velvoitteet

1.   Jäsenvaltioiden on velvoitettava hakijat tekemään toimivaltaisten viranomaisten kanssa yhteistyötä henkilöllisyytensä ja muiden direktiivin 2011/95/EU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen seikkojen toteamiseksi. Jäsenvaltiot voivat asettaa hakijoille muita velvoitteita tehdä yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa siltä osin, kuin tällaiset velvoitteet ovat hakemusten käsittelyn kannalta tarpeen.

2.   Jäsenvaltiot voivat erityisesti säätää, että

| a) | hakijoiden on ilmoittauduttava toimivaltaisille viranomaisille tai tultava henkilökohtaisesti paikalle joko viipymättä tai määrättynä ajankohtana; |
| --- | --- |

a)

hakijoiden on ilmoittauduttava toimivaltaisille viranomaisille tai tultava henkilökohtaisesti paikalle joko viipymättä tai määrättynä ajankohtana;

| b) | hakijoiden on luovutettava hallussaan olevat hakemuksen tutkinnan kannalta olennaiset asiakirjat, kuten passi; |
| --- | --- |

b)

hakijoiden on luovutettava hallussaan olevat hakemuksen tutkinnan kannalta olennaiset asiakirjat, kuten passi;

| c) | hakijoiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille senhetkinen asuinpaikkansa tai osoitteensa ja niiden mahdolliset muutokset mahdollisimman pian. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että hakijan on vastaanotettava mahdolliset tiedoksiannot viimeksi ilmoittamassaan asuinpaikassa tai osoitteessa; |
| --- | --- |

c)

hakijoiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille senhetkinen asuinpaikkansa tai osoitteensa ja niiden mahdolliset muutokset mahdollisimman pian. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että hakijan on vastaanotettava mahdolliset tiedoksiannot viimeksi ilmoittamassaan asuinpaikassa tai osoitteessa;

| d) | toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia hakijan ja hänen mukanaan olevat tavarat. Rajoittamatta turvallisuussyistä suoritettavaa tarkastusta, tämän direktiivin nojalla suoritettavan henkilöntarkastuksen tekee samaa sukupuolta oleva henkilö noudattaen täysimääräisesti ihmisarvon ja ruumiillisen ja henkisen koskemattomuuden periaatteita; |
| --- | --- |

d)

toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia hakijan ja hänen mukanaan olevat tavarat. Rajoittamatta turvallisuussyistä suoritettavaa tarkastusta, tämän direktiivin nojalla suoritettavan henkilöntarkastuksen tekee samaa sukupuolta oleva henkilö noudattaen täysimääräisesti ihmisarvon ja ruumiillisen ja henkisen koskemattomuuden periaatteita;

| e) | toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa hakijasta valokuvan; ja |
| --- | --- |

e)

toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa hakijasta valokuvan; ja

| f) | toimivaltaiset viranomaiset voivat tallentaa hakijan suulliset lausunnot edellyttäen, että hänelle on ilmoitettu siitä ennakolta. |
| --- | --- |

f)

toimivaltaiset viranomaiset voivat tallentaa hakijan suulliset lausunnot edellyttäen, että hänelle on ilmoitettu siitä ennakolta.

14 artikla

Henkilökohtainen puhuttelu

1.   Ennen kuin määrittävä viranomainen tekee hakemusta koskevan päätöksen, hakijalle on annettava tilaisuus hänen kansainvälistä suojelua koskevaa hakemustaan koskevaan henkilökohtaiseen puhutteluun, jonka suorittavalla henkilöllä on kansallisen lainsäädännön mukaan toimivalta suorittaa tällaisia puhutteluja. Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevien henkilökohtaisten puhuttelujen on aina oltava määrittävän viranomaisen henkilöstön suorittamia. Tämä alakohta ei rajoita 42 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamista.

Kun suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä tekee samanaikaisesti kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, minkä vuoksi määrittävä viranomainen ei käytännössä pysty suorittamaan kunkin hakemuksen sisältöä koskevia puhutteluja riittävän nopeasti, jäsenvaltiot voivat säätää, että toisen viranomaisen henkilöstö osallistuu tilapäisesti kyseisten puhuttelujen suorittamiseen. Tällöin kyseisen toisen viranomaisen henkilöstölle on annettava etukäteen asianmukainen koulutus, johon sisältyvät asetuksen (EU) N:o 439/2010 6 artiklan 4 kohdan a–e alakohdassa luetellut aiheet. Henkilöillä, jotka suorittavat hakijoiden henkilökohtaisia puhutteluja tämän direktiivin nojalla, on myös oltava yleistiedot ongelmista, jotka saattavat vaikuttaa kielteisesti hakijan kykyyn tulla kuulluksi, kuten merkit siitä, että hakijaa on saatettu aiemmin kiduttaa.

Jos henkilö on jättänyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hänestä riippuvaisten henkilöiden puolesta, kullekin hänestä riippuvaisista aikuisista on annettava tilaisuus henkilökohtaiseen puhutteluun.

Jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössä vahvistaa tapaukset, joissa alaikäiselle on annettava mahdollisuus henkilökohtaiseen puhutteluun.

2.   Hakemuksen sisältöä koskevasta henkilökohtaisesta puhuttelusta voidaan luopua, jos

| a) | määrittävä viranomainen voi tehdä pakolaisasemaa koskevan myönteisen päätöksen käytettävissä olevien todisteiden perusteella; tai |
| --- | --- |

a)

määrittävä viranomainen voi tehdä pakolaisasemaa koskevan myönteisen päätöksen käytettävissä olevien todisteiden perusteella; tai

| b) | määrittävä viranomainen katsoo, että hakija ei kykene osallistumaan henkilökohtaiseen puhutteluun hänestä riippumattomien pysyvien syiden vuoksi. Epäselvissä tapauksissa toimivaltaisen viranomaisen on kuultava lääketieteen ammattilaista sen selvittämiseksi, onko kyse väliaikaisesta vai pysyvästä tilasta. |
| --- | --- |

b)

määrittävä viranomainen katsoo, että hakija ei kykene osallistumaan henkilökohtaiseen puhutteluun hänestä riippumattomien pysyvien syiden vuoksi. Epäselvissä tapauksissa toimivaltaisen viranomaisen on kuultava lääketieteen ammattilaista sen selvittämiseksi, onko kyse väliaikaisesta vai pysyvästä tilasta.

Jos henkilökohtaista puhuttelua ei b alakohdan nojalla suoriteta hakijan tai mahdollisen hänestä riippuvaisen henkilön kanssa, hakijalle tai hakijasta riippuvaiselle henkilölle on pyrittävä mahdollisuuksien mukaan antamaan mahdollisuus toimittaa lisätietoja.

3.   Määrittävä viranomainen voi tehdä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskevan päätöksen, vaikka henkilökohtaisesta puhuttelusta olisi tämän artiklan nojalla luovuttu.

4.   Henkilökohtaisesta puhuttelusta luopuminen 2 kohdan b alakohdan nojalla ei saa vaikuttaa kielteisesti määrittävän viranomaisen päätökseen.

5.   Jäsenvaltiot voivat 28 artiklan 1 kohdasta riippumatta ottaa kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ratkaistessaan huomioon sen, että hakija ei saapunut henkilökohtaiseen puhutteluun, paitsi jos hänellä oli pätevä syy olla saapumatta.

15 artikla

Henkilökohtaista puhuttelua koskevat vaatimukset

1.   Henkilökohtaisessa puhuttelussa ei saa yleensä olla läsnä perheenjäseniä, ellei muiden perheenjäsenten läsnäolo ole määrittävän viranomaisen mukaan välttämätöntä asianmukaisen tutkinnan kannalta.

2.   Henkilökohtainen puhuttelu on suoritettava olosuhteissa, joissa voidaan taata asianmukainen luottamuksellisuus.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisin toimenpitein, että henkilökohtaiset puhuttelut suoritetaan olosuhteissa, joissa hakijat voivat esittää hakemuksensa perusteet kattavasti. Tätä varten jäsenvaltioiden on:

| a) | varmistettava, että puhuttelun suorittaja on pätevä ottamaan huomioon hakemukseen liittyvät henkilökohtaiset ja yleiset olosuhteet, muun muassa hakijan kulttuuritaustan, sukupuolen, seksuaalisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin tai haavoittuvan aseman; |
| --- | --- |

a)

varmistettava, että puhuttelun suorittaja on pätevä ottamaan huomioon hakemukseen liittyvät henkilökohtaiset ja yleiset olosuhteet, muun muassa hakijan kulttuuritaustan, sukupuolen, seksuaalisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin tai haavoittuvan aseman;

| b) | aina kun mahdollista huolehdittava siitä, että hakijan puhuttelun suorittaa samaa sukupuolta oleva henkilö, jos hakija niin pyytää, paitsi jos määrittävällä viranomaisella on syytä uskoa, että tällainen pyyntö perustuu syihin, jotka eivät liity hakijan vaikeuksiin esittää hakemuksensa perusteet kattavasti; |
| --- | --- |

b)

aina kun mahdollista huolehdittava siitä, että hakijan puhuttelun suorittaa samaa sukupuolta oleva henkilö, jos hakija niin pyytää, paitsi jos määrittävällä viranomaisella on syytä uskoa, että tällainen pyyntö perustuu syihin, jotka eivät liity hakijan vaikeuksiin esittää hakemuksensa perusteet kattavasti;

| c) | valittava tulkki, joka pystyy varmistamaan, että hakija ja puhuttelun suorittaja pystyvät keskustelemaan keskenään asianmukaisella tavalla. Keskustelun on tapahduttava hakijan ensisijaisesti valitsemalla kielellä, paitsi jos on jokin toinen kieli, jota hän ymmärtää ja jolla hän pystyy ilmaisemaan itseään selkeästi. Jäsenvaltioiden on aina kun mahdollista järjestettävä samaa sukupuolta oleva tulkki, jos hakija niin pyytää, paitsi jos määrittävällä viranomaisella on syytä uskoa, että tällainen pyyntö perustuu syihin, jotka eivät liity hakijan vaikeuksiin esittää hakemuksensa perusteet kattavasti; |
| --- | --- |

c)

valittava tulkki, joka pystyy varmistamaan, että hakija ja puhuttelun suorittaja pystyvät keskustelemaan keskenään asianmukaisella tavalla. Keskustelun on tapahduttava hakijan ensisijaisesti valitsemalla kielellä, paitsi jos on jokin toinen kieli, jota hän ymmärtää ja jolla hän pystyy ilmaisemaan itseään selkeästi. Jäsenvaltioiden on aina kun mahdollista järjestettävä samaa sukupuolta oleva tulkki, jos hakija niin pyytää, paitsi jos määrittävällä viranomaisella on syytä uskoa, että tällainen pyyntö perustuu syihin, jotka eivät liity hakijan vaikeuksiin esittää hakemuksensa perusteet kattavasti;

| d) | varmistettava, että henkilö, joka suorittaa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevan puhuttelun, ei ole pukeutunut sotilaan eikä lainvalvontaviranomaisen univormuun; |
| --- | --- |

d)

varmistettava, että henkilö, joka suorittaa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevan puhuttelun, ei ole pukeutunut sotilaan eikä lainvalvontaviranomaisen univormuun;

| e) | varmistettava, että alaikäisten puhuttelut suoritetaan lapselle soveltuvalla tavalla. |
| --- | --- |

e)

varmistettava, että alaikäisten puhuttelut suoritetaan lapselle soveltuvalla tavalla.

4.   Jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä, jotka koskevat kolmansien osapuolten läsnäoloa henkilökohtaisessa puhuttelussa.

16 artikla

Henkilökohtaisen puhuttelun sisältö

Määrittävän viranomaisen on kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevaa henkilökohtaista puhuttelua suoritettaessa varmistettava, että hakijalla on riittävät mahdollisuudet esittää mahdollisimman kattavasti direktiivin 2011/95/EU 4 artiklassa tarkoitetut hakemuksen perustelemiseksi tarvittavat seikat. Tähän kuuluu mahdollisuus antaa selitys seikkojen mahdolliselle puuttumiselle ja/tai hakijan lausuntojen epäjohdonmukaisuuksille tai ristiriitaisuuksille.

17 artikla

Henkilökohtaisista puhutteluista laadittavat pöytäkirjat ja tallenteet

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisesta henkilökohtaisesta puhuttelusta laaditaan joko yksityiskohtainen ja tosiasioihin perustuva pöytäkirja, josta käyvät ilmi puhuttelun kaikki sisällölliset seikat, tai sanatarkka selostus.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että henkilökohtaisesta puhuttelusta on tehtävä äänitallenne tai audiovisuaalinen tallenne. Kun tällainen tallenne tehdään, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tallenne tai sen sanatarkka selostus on saatavilla hakijan asiakirjakansion yhteydessä.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalla on mahdollisuus kommentoida pöytäkirjassa tai sanatarkassa selostuksessa esiintyviä käännösvirheitä tai väärinymmärryksiä ja/tai selittää niitä suullisesti ja/tai kirjallisesti joko henkilökohtaisen puhuttelun lopuksi tai asetetussa määräajassa, ennen kuin määrittävä viranomainen tekee päätöksen. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakija on täysin tietoinen pöytäkirjan sisällöstä tai sanatarkan selostuksen sisällöllisistä seikoista, ja käytettävä tarvittaessa tulkkia. Tämän jälkeen jäsenvaltioiden on pyydettävä hakijaa vahvistamaan, että pöytäkirjan tai sanatarkan selostuksen sisältö kuvaa puhuttelua totuudenmukaisesti.

Jos henkilökohtainen puhuttelu on tallennettu 2 kohdan mukaisesti ja tallennetta voidaan käyttää todisteena V luvussa tarkoitetuissa muutoksenhakumenettelyissä, jäsenvaltioiden ei tarvitse pyytää hakijaa vahvistamaan, että pöytäkirjan tai sanatarkan selostuksen sisältö kuvaa puhuttelua totuudenmukaisesti. Jos jäsenvaltiot säätävät sekä henkilökohtaisen puhuttelun sanatarkasta selostuksesta että sen tallentamisesta, niiden ei ole tarpeen antaa hakijan kommentoida sanatarkkaa selostusta ja/tai esittää siihen selvennyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista.

4.   Jos hakija kieltäytyy vahvistamasta, että pöytäkirjan tai sanatarkan selostuksen sisältö kuvaa henkilökohtaista puhuttelua totuudenmukaisesti, hänen kieltäytymisensä syyt on kirjattava hakijan asiakirjakansioon.

Tällainen kieltäytyminen ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä hakemusta koskevaa päätöstä.

5.   Hakijoille ja heidän 23 artiklassa määritellyille oikeudellisille tai muille neuvonantajilleen on annettava mahdollisuus tutustua pöytäkirjaan tai sanatarkkaan selostukseen ja mahdolliseen tallenteeseen, ennen kuin määrittävä viranomainen tekee päätöksen.

Jos jäsenvaltiot säätävät sekä henkilökohtaisen puhuttelun sanatarkasta selostuksesta että sen tallentamisesta, jäsenvaltioiden ei tarvitse antaa mahdollisuutta tutustua tallenteeseen III luvussa tarkoitetuissa ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä. Näissä tapauksissa niiden on kuitenkin annettava mahdollisuus tutustua tallenteeseen V luvussa tarkoitetuissa muutoksenhakumenettelyissä.

Jos hakemus tutkitaan 31 artiklan 8 kohdan mukaisesti, jäsenvaltiot voivat säätää, että mahdollisuus tutustua pöytäkirjaan tai sanatarkkaan selostukseen ja mahdolliseen tallenteeseen annetaan samanaikaisesti päätöksen tekemisen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 3 kohdan soveltamista.

18 artikla

Lääkärintarkastus

1.   Jäsenvaltiot järjestävät hakijalle lääkärintarkastuksen aiempaan vainoon tai vakavaan haittaan viittaavien seikkojen osalta, jos määrittävä viranomainen direktiivin 2011/95/EU 4 artiklan mukaisesti katsoo tämän tarpeelliseksi kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen arvioinnin kannalta ja jos hakija suostuu tähän. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat säätää, että hakija järjestää kyseisen lääkärintarkastuksen.

Pätevät lääketieteen ammattilaiset tekevät ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut lääkärintarkastukset, ja niiden tulokset on toimitettava määrittävälle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti. Jäsenvaltiot voivat nimetä ne lääketieteen ammattilaiset, jotka voivat tehdä tällaisia lääkärintarkastuksia. Hakijan kieltäytyminen lääkärintarkastuksesta ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskevaa päätöstä.

Tämän kohdan mukaisesti tehdyt lääkärintarkastukset kustannetaan julkisin varoin.

2.   Jos 1 kohdan mukaista lääkärintarkastusta ei suoriteta, jäsenvaltioiden on ilmoitettava hakijoille, että he voivat omasta aloitteestaan ja omalla kustannuksellaan järjestää lääkärintarkastuksen aiempaan vainoon tai vakavaan haittaan viittaavien seikkojen osalta.

3.   Määrittävän viranomaisen on arvioitava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen lääkärintarkastusten tulokset hakemuksen muiden seikkojen ohella.

19 artikla

Oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen antaminen maksutta ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä

1.   Jäsenvaltioiden on III luvussa säädetyissä ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä varmistettava, että hakijoille tarjotaan pyynnöstä ja maksutta oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja, mukaan lukien ainakin menettelyä koskevat tiedot hakijan henkilökohtainen tilanne huomioon ottaen. Jos hakemuksen johdosta annettava ensimmäinen päätös on kielteinen, jäsenvaltioiden on 11 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti annettavien tietojen lisäksi annettava hakijalle pyynnöstä tietoja myös sen selkeyttämiseksi, mitkä ovat kyseisen päätöksen perusteet, ja sen selittämiseksi, miten päätökseen voi hakea muutosta.

2.   Oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomaan antamiseen sovelletaan 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

20 artikla

Maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustaja muutoksenhakumenettelyissä

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalle annetaan pyydettäessä maksutonta oikeusapua ja maksuton oikeudellinen edustaja V luvussa säädetyissä muutoksenhakumenettelyissä. Tähän on sisällyttävä ainakin vaadittujen menettelyyn liittyvien asiakirjojen laatiminen ja osallistuminen hakijan puolesta asian käsittelyyn ensimmäisessä oikeusasteessa.

2.   Jäsenvaltiot voivat antaa maksutonta oikeusapua ja/tai maksuttoman oikeudellisen edustajan myös III luvussa säädetyissä ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä. Tällöin ei sovelleta 19 artiklaa.

3.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että maksutonta oikeusapua ja maksutonta oikeudellista edustajaa ei myönnetä, kun tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei hakijan muutoksenhaulla ole konkreettisia edellytyksiä menestyä.

Kun tämän kohdan mukaisen päätöksen olla myöntämättä maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustajaa tekee viranomainen, joka ei ole tuomioistuin, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalla on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa muutoksen hakemiseksi tähän päätökseen.

Jäsenvaltioiden on tätä kohtaa soveltaessaan huolehdittava siitä, että oikeusapua ja oikeudellista edustusta ei mielivaltaisesti rajoiteta ja että hakijan oikeussuojan tosiasiallista toteutumista ei haitata.

4.   Maksuttomaan oikeusapuun ja oikeudelliseen edustajaan sovelletaan 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

21 artikla

Edellytykset, joita sovelletaan oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomaan antamiseen sekä maksuttoman oikeusavun ja oikeudellisen edustajan tarjoamiseen

1.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että 19 artiklassa tarkoitettuja maksuttomia oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja tarjoavat valtiosta riippumattomat järjestöt, valtion viranomaisten ammattilaiset tai erikoistuneiden valtion yksiköiden ammattilaiset.

Edellä 20 artiklassa tarkoitettua maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustusta tarjoavat kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyt tai luvan saaneet henkilöt.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että 19 artiklassa tarkoitetut maksuttomat oikeudelliset ja menettelyä koskevat tiedot sekä 20 artiklassa tarkoitettu maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustaja myönnetään

| a) | ainoastaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai |
| --- | --- |

a)

ainoastaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai

| b) | ainoastaan sellaisen oikeudellisen tai muun neuvonantajan tarjoamana palveluna, joka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita. |
| --- | --- |

b)

ainoastaan sellaisen oikeudellisen tai muun neuvonantajan tarjoamana palveluna, joka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita.

Jäsenvaltiot voivat säätää, että 20 artiklassa tarkoitettu maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustaja myönnetään ainoastaan V luvun mukaisiin muutoksenhakumenettelyihin ensimmäisessä oikeusasteessa eikä kansallisen lainsäädännön mukaiseen myöhempään muutoksenhakuun tai uudelleentarkasteluun, mukaan lukien uudet oikeudenkäynnit tai muutoksenhaun uudelleentarkastelut.

Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että 20 artiklassa tarkoitettua maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustajaa ei myönnetä hakijoille, jotka eivät enää ole jäsenvaltion alueella 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa sovellettaessa.

3.   Jäsenvaltiot voivat vahvistaa yksityiskohtaisia sääntöjä sellaisten pyyntöjen esittämistä ja käsittelyä varten, joissa on kyse 19 artiklan mukaisista maksuttomista oikeudellisista ja menettelyä koskevista tiedoista ja 20 artiklan mukaisesta maksuttomasta oikeusavusta ja oikeudellisesta edustajasta.

4.   Jäsenvaltiot voivat lisäksi:

| a) | asettaa 19 artiklassa tarkoitetulle oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomalle tarjonnalle ja 20 artiklassa tarkoitetulle maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustamiselle rahalliset ja/tai aikarajoitukset, edellyttäen että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja sekä oikeusapua ja oikeudellinen edustaja; |
| --- | --- |

a)

asettaa 19 artiklassa tarkoitetulle oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomalle tarjonnalle ja 20 artiklassa tarkoitetulle maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustamiselle rahalliset ja/tai aikarajoitukset, edellyttäen että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja sekä oikeusapua ja oikeudellinen edustaja;

| b) | säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu. |
| --- | --- |

b)

säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta hakijoiden kohtelu ei saa olla edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu.

5.   Jäsenvaltiot voivat vaatia kaikkien hakijan puolesta suoritettujen kulujen maksamista takaisin kokonaan tai osittain, jos ja kun hakijan taloudellinen tilanne on merkittävästi parantunut tai jos päätös kyseisten kulujen suorittamisesta hakijan puolesta tehtiin hakijan toimittamien väärien tietojen perusteella.

22 artikla

Oikeus oikeusapuun ja oikeudelliseen edustajaan menettelyn kaikissa vaiheissa

1.   Hakijoille on annettava tosiasiallinen mahdollisuus neuvotella omalla kustannuksellaan kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseensa liittyvistä asioista kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyn tai luvan saaneen oikeudellisen tai muun neuvonantajan kanssa menettelyn kaikissa vaiheissa, myös kielteisen päätöksen jälkeen.

2.   Jäsenvaltiot voivat antaa valtiosta riippumattomien järjestöjen tarjota hakijoille oikeusapua ja/tai oikeudellisen edustajan III ja V luvussa säädetyissä menettelyissä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

23 artikla

Oikeusavun ja oikeudellisen edustajan käytön soveltamisala

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyllä tai luvan saaneella oikeudellisella tai muulla neuvonantajalla, joka avustaa tai edustaa hakijaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, on oikeus tutustua niihin hakijan asiakirjakansiossa oleviin tietoihin, joiden perusteella päätös tehdään.

Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä silloin, kun tietojen tai lähteiden paljastaminen vaarantaisi kansallisen turvallisuuden, tiedot toimittaneiden järjestöjen tai henkilön tai henkilöiden turvallisuuden tai sen henkilön tai niiden henkilöiden turvallisuuden, jota tai joita tiedot koskevat, tai kun jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten tutkintaan liittyvät tutkinnalliset seikat tai jäsenvaltioiden kansainväliset suhteet vaarantuisivat. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on:

| a) | annettava V luvussa tarkoitetuille viranomaisille mahdollisuus tutustua tällaisiin tietoihin tai lähteisiin; ja |
| --- | --- |

a)

annettava V luvussa tarkoitetuille viranomaisille mahdollisuus tutustua tällaisiin tietoihin tai lähteisiin; ja

| b) | luotava kansalliseen lainsäädäntöön menettelyt sen takaamiseksi, että hakijan oikeutta puolustukseen kunnioitetaan. |
| --- | --- |

b)

luotava kansalliseen lainsäädäntöön menettelyt sen takaamiseksi, että hakijan oikeutta puolustukseen kunnioitetaan.

Edellä olevan b alakohdan osalta jäsenvaltiot voivat erityisesti antaa oikeudellisen tai muun neuvonantajan, josta on tehty turvallisuusselvitys, tutustua tällaisiin tietoihin tai lähteisiin siltä osin, kuin tiedot ovat hakemuksen tutkinnan tai kansainvälisen suojelun poistamista koskevan päätöksen tekemisen kannalta merkityksellisiä.

2.   Jäsenvaltioiden on direktiivin .../.../EU (17) 10 artiklan 4 kohdan ja 18 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti varmistettava, että oikeudellisella tai muulla neuvonantajalla, joka avustaa tai edustaa hakijaa, on pääsy suljetuille alueille, kuten säilöönottoyksiköihin ja kauttakulkualueille, niin että hän voi neuvotella hakijan kanssa.

3.   Jäsenvaltioiden on annettava hakijan tuoda henkilökohtaiseen puhutteluun kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytty tai luvan saanut oikeudellinen tai muu neuvonantaja.

Jäsenvaltiot voivat määrätä, että oikeudellinen tai muu neuvonantaja voi esittää puheenvuoron vasta henkilökohtaisen puhuttelun lopussa.

4.   Jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä oikeudellisten tai muiden neuvonantajien läsnäolosta kaikissa menettelyyn liittyvissä puhutteluissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan tai 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamista.

Jäsenvaltiot voivat vaatia, että hakija on läsnä henkilökohtaisessa puhuttelussa, vaikka häntä edustaisi kansallisen lainsäädännön mukaisesti oikeudellinen tai muu neuvonantaja, ja että hakija vastaa esitettyihin kysymyksiin henkilökohtaisesti.

Oikeudellisen tai muun neuvonantajan poissaolo ei estä toimivaltaista viranomaista suorittamasta hakijan henkilökohtaista puhuttelua, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamista

24 artikla

Erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevat hakijat

1.   Jäsenvaltioiden on arvioitava kohtuullisen ajan kuluessa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekemisestä, onko hakija erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitseva hakija.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettu arviointi voidaan sisällyttää olemassa oleviin kansallisiin menettelyihin ja/tai direktiivin .../.../EU (18) 22 artiklassa tarkoitettuun arviointiin, eikä sen tarvitse olla muodoltaan hallinnollinen menettely.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun hakijoiden on todettu olevan hakijoita, jotka tarvitsevat erityisiä menettelyllisiä takeita, heille annetaan asianmukaista tukea, jotta he pystyvät hyötymään tämän direktiivin mukaisista oikeuksista ja noudattamaan tämän direktiivin mukaisia velvollisuuksia koko turvapaikkamenettelyn ajan.

Kun tätä asianmukaista tukea ei pystytä antamaan 31 artiklan 8 kohdassa ja 43 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen puitteissa ja erityisesti kun jäsenvaltiot katsovat hakijan tarvitsevan erityisiä menettelyllisiä takeita kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan seurauksena, jäsenvaltiot eivät sovella 31 artiklan 8 kohtaa ja 43 artiklaa tai lopettavat niiden soveltamisen. Kun jäsenvaltiot soveltavat 46 artiklan 6 kohtaa niihin hakijoihin, joihin ei tämän alakohdan nojalla voida soveltaa 31 artiklan 8 kohtaa ja 43 artiklaa, jäsenvaltioiden on annettava vähintään 46 artiklan 7 kohdassa säädetyt takeet.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erityisten menettelyllisten takeiden tarve otetaan tämän direktiivin mukaisesti huomioon myös silloin, jos tällainen tarve tulee ilmeiseksi menettelyn myöhemmässä vaiheessa, aloittamatta välttämättä menettelyä uudelleen alusta.

25 artikla

Ilman huoltajaa oleville alaikäisille myönnettävät takeet

1.   Jäsenvaltioiden on kaikkien tässä direktiivissä säädettyjen menettelyjen osalta sekä rajoittamatta 14, 15, 16 ja 17 artiklan säännösten soveltamista:

| a) | ryhdyttävä mahdollisimman pian toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että edustaja edustaa ja avustaa ilman huoltajaa olevaa alaikäistä, jotta tämä voisi hyötyä tässä direktiivissä säädetyistä oikeuksista ja noudattaa tässä direktiivissä säädettyjä velvollisuuksia. Ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle on välittömästi ilmoitettava edustajan nimittämisestä. Edustajan on hoidettava tehtävänsä lapsen etua koskevaa periaatetta noudattaen ja hänellä on oltava tähän tarvittava asiantuntemus. Edustajaa vaihdetaan vain, jos se on välttämätöntä. Sellaiset järjestöt tai henkilöt, joiden edut ovat tai voivat olla ristiriidassa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edun kanssa, eivät voi toimia edustajina. Edustaja voi olla myös direktiivissä .../.../EU (18) tarkoitettu edustaja; |
| --- | --- |

a)

ryhdyttävä mahdollisimman pian toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että edustaja edustaa ja avustaa ilman huoltajaa olevaa alaikäistä, jotta tämä voisi hyötyä tässä direktiivissä säädetyistä oikeuksista ja noudattaa tässä direktiivissä säädettyjä velvollisuuksia. Ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle on välittömästi ilmoitettava edustajan nimittämisestä. Edustajan on hoidettava tehtävänsä lapsen etua koskevaa periaatetta noudattaen ja hänellä on oltava tähän tarvittava asiantuntemus. Edustajaa vaihdetaan vain, jos se on välttämätöntä. Sellaiset järjestöt tai henkilöt, joiden edut ovat tai voivat olla ristiriidassa ilman huoltajaa olevan alaikäisen edun kanssa, eivät voi toimia edustajina. Edustaja voi olla myös direktiivissä .../.../EU (18) tarkoitettu edustaja;

| b) | varmistettava, että edustajalle annetaan mahdollisuus kertoa ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle henkilökohtaisen puhuttelun merkityksestä ja mahdollisista seurauksista sekä tarvittaessa siitä, miten hän voi valmistautua henkilökohtaiseen puhutteluun. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edustaja ja/tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytty tai luvan saanut oikeudellinen tai muu neuvonantaja on läsnä kyseisessä puhuttelussa ja että hänellä on mahdollisuus esittää kysymyksiä ja huomautuksia puhuttelun suorittajan määrittelemissä rajoissa. |
| --- | --- |

b)

varmistettava, että edustajalle annetaan mahdollisuus kertoa ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle henkilökohtaisen puhuttelun merkityksestä ja mahdollisista seurauksista sekä tarvittaessa siitä, miten hän voi valmistautua henkilökohtaiseen puhutteluun. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edustaja ja/tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytty tai luvan saanut oikeudellinen tai muu neuvonantaja on läsnä kyseisessä puhuttelussa ja että hänellä on mahdollisuus esittää kysymyksiä ja huomautuksia puhuttelun suorittajan määrittelemissä rajoissa.

Jäsenvaltiot voivat vaatia, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen on läsnä henkilökohtaisessa puhuttelussa, vaikka hänen edustajansa olisi läsnä.

2.   Jäsenvaltiot voivat olla nimeämättä edustajaa, jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen todennäköisesti saavuttaa 18 vuoden iän, ennen kuin ensimmäinen päätös tehdään.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:

| a) | jos ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle järjestetään 14, 15, 16, 17 ja 34 artiklan mukaisesti kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskeva henkilökohtainen puhuttelu, kyseisen puhuttelun suorittaa henkilö, jolla on tarvittavat tiedot alaikäisten erityistarpeista; |
| --- | --- |

a)

jos ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle järjestetään 14, 15, 16, 17 ja 34 artiklan mukaisesti kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskeva henkilökohtainen puhuttelu, kyseisen puhuttelun suorittaa henkilö, jolla on tarvittavat tiedot alaikäisten erityistarpeista;

| b) | määrittävän viranomaisen päätöksen ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemuksesta valmistelee virkamies, jolla on tarvittavat tiedot alaikäisten erityistarpeista. |
| --- | --- |

b)

määrittävän viranomaisen päätöksen ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemuksesta valmistelee virkamies, jolla on tarvittavat tiedot alaikäisten erityistarpeista.

4.   Ilman huoltajaa oleville alaikäisille ja heidän edustajilleen on annettava maksutta 19 artiklassa tarkoitettuja oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja myös IV luvussa säädetyissä kansainvälisen suojelun poistamista koskevissa menettelyissä.

5.   Jäsenvaltiot voivat käyttää lääkärintarkastuksia määrittääkseen ilman huoltajaa olevien alaikäisten iän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan yhteydessä, jos jäsenvaltioilla on yleisten lausumien tai muiden merkityksellisten seikkojen perusteella epäilyksiä hakijan iästä. Jos jäsenvaltioilla on tämän jälkeen edelleen epäilyksiä hakijan iästä, niiden on oletettava, että hakija on alaikäinen.

Lääkärintarkastus on tehtävä yksilön ihmisarvoa täysimääräisesti kunnioittaen ja sen on oltava vähiten invasiivinen tutkimus, ja lääkärintarkastuksen tekijän on oltava lääketieteen ammattilainen mahdollisimman luotettavan tuloksen takaamiseksi.

Kun lääkärintarkastuksia käytetään, jäsenvaltioiden on varmistettava, että:

| a) | ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle ilmoitetaan ennen hänen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa tutkintaa kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuullisesti olettaa ymmärtävän, mahdollisuudesta määrittää hänen ikänsä lääkärintarkastuksen avulla. Tällöin on annettava tietoja tutkimusmenetelmästä ja lääkärintarkastuksen mahdollisista seurauksista kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan kannalta sekä niistä seurauksista, joita aiheutuu, jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen kieltäytyy lääkärintarkastuksesta; |
| --- | --- |

a)

ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle ilmoitetaan ennen hänen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa tutkintaa kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuullisesti olettaa ymmärtävän, mahdollisuudesta määrittää hänen ikänsä lääkärintarkastuksen avulla. Tällöin on annettava tietoja tutkimusmenetelmästä ja lääkärintarkastuksen mahdollisista seurauksista kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan kannalta sekä niistä seurauksista, joita aiheutuu, jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen kieltäytyy lääkärintarkastuksesta;

| b) | ilman huoltajaa olevat alaikäiset ja/tai heidän edustajansa suostuvat lääkärintarkastuksen suorittamiseen asianomaisten alaikäisten iän määrittämiseksi; ja |
| --- | --- |

b)

ilman huoltajaa olevat alaikäiset ja/tai heidän edustajansa suostuvat lääkärintarkastuksen suorittamiseen asianomaisten alaikäisten iän määrittämiseksi; ja

| c) | päätös ilman huoltajaa olevan alaikäisen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä ei perustu pelkästään siihen, että alaikäinen ei ole suostunut lääkärintarkastuksen suorittamiseen. |
| --- | --- |

c)

päätös ilman huoltajaa olevan alaikäisen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä ei perustu pelkästään siihen, että alaikäinen ei ole suostunut lääkärintarkastuksen suorittamiseen.

Se, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen on kieltäytynyt lääkärintarkastuksesta, ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä päätöstä kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta.

6.   Jäsenvaltioiden on pannessaan tätä direktiiviä täytäntöön otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu.

Kun jäsenvaltiot turvapaikkamenettelyn aikana toteavat henkilön ilman huoltajaa olevaksi alaikäiseksi, ne voivat

| a) | soveltaa 31 artiklan 8 kohtaa tai jatkaa sen soveltamista ainoastaan, jos






  i) | hakija tulee maasta, joka täyttää tässä direktiivissä tarkoitetun turvallisen alkuperämaan kriteerit; tai |
| --- | --- | --- |

a)

soveltaa 31 artiklan 8 kohtaa tai jatkaa sen soveltamista ainoastaan, jos

i)

hakija tulee maasta, joka täyttää tässä direktiivissä tarkoitetun turvallisen alkuperämaan kriteerit; tai

| ii) | hakija on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan myöhemmän hakemuksen, jolta ei puutu tutkittavaksi ottamisen edellytykset 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti; tai |
| --- | --- |

ii)

hakija on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan myöhemmän hakemuksen, jolta ei puutu tutkittavaksi ottamisen edellytykset 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti; tai

| iii) | hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä; |
| --- | --- |

iii)

hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä;

| b) | soveltaa 43 artiklaa tai jatkaa sen soveltamista direktiivin .../2013/EU (19) 8–11 artiklan mukaisesti ainoastaan, jos






  i) | hakija tulee maasta, joka täyttää tässä direktiivissä tarkoitetun turvallisen alkuperämaan kriteerit; tai |
| --- | --- | --- |

b)

soveltaa 43 artiklaa tai jatkaa sen soveltamista direktiivin .../2013/EU (19) 8–11 artiklan mukaisesti ainoastaan, jos

i)

hakija tulee maasta, joka täyttää tässä direktiivissä tarkoitetun turvallisen alkuperämaan kriteerit; tai

| ii) | hakija on tehnyt myöhemmän hakemuksen; tai |
| --- | --- |

ii)

hakija on tehnyt myöhemmän hakemuksen; tai

| iii) | hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä; tai |
| --- | --- |

iii)

hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä; tai

| iv) | on kohtuullisia syitä katsoa, että maa, joka ei ole jäsenvaltio, on hakijan kannalta 38 artiklan mukainen turvallinen kolmas maa; tai |
| --- | --- |

iv)

on kohtuullisia syitä katsoa, että maa, joka ei ole jäsenvaltio, on hakijan kannalta 38 artiklan mukainen turvallinen kolmas maa; tai

| v) | hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä asiakirjoja; tai |
| --- | --- |

v)

hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä asiakirjoja; tai

| vi) | hakija on vilpillisessä tarkoituksessa tuhonnut tai kadottanut henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä. |
| --- | --- |

vi)

hakija on vilpillisessä tarkoituksessa tuhonnut tai kadottanut henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä.

Jäsenvaltiot voivat soveltaa v ja vi alakohtaa ainoastaan yksittäistapauksissa, joissa on vakavia syitä katsoa, että hakija pyrkii salaamaan merkittäviä seikkoja, jotka todennäköisesti johtaisivat kielteiseen päätökseen, ja sillä edellytyksellä, että hakijalle on annettu täysi mahdollisuus, myös neuvottelemalla edustajansa kanssa ja ilman huoltajaa olevien alaikäisten erityiset menettelylliset tarpeet huomioon ottaen, esittää hyväksyttäviä syitä v ja vi alakohdassa tarkoitetulle toiminnalle;

| c) | katsoa hakemukselta puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset 33 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan hakijan kannalta 38 artiklan mukaiseksi turvalliseksi kolmanneksi maaksi edellyttäen, että tämä on alaikäisen edun mukaista; |
| --- | --- |

c)

katsoa hakemukselta puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset 33 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan hakijan kannalta 38 artiklan mukaiseksi turvalliseksi kolmanneksi maaksi edellyttäen, että tämä on alaikäisen edun mukaista;

| d) | soveltaa 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä, kun alaikäisen edustajalla on kansallisen lainsäädännön mukainen oikeudellinen pätevyys. |
| --- | --- |

d)

soveltaa 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä, kun alaikäisen edustajalla on kansallisen lainsäädännön mukainen oikeudellinen pätevyys.

Sovellettaessa 46 artiklan 6 kohtaa ilman huoltajaa oleviin alaikäisiin jäsenvaltioiden on annettava kaikissa tapauksissa vähintään 46 artiklan 7 kohdassa säädetyt takeet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 41 artiklan soveltamista.

26 artikla

Säilöönotto

1.   Jäsenvaltiot eivät saa ottaa henkilöä säilöön ainoastaan sen vuoksi, että hän on hakija. Säilöönoton perusteiden ja olosuhteiden sekä säilöönotetuille hakijoille tarjolla olevien takeiden on oltava direktiivin .../.../EU (20) mukaisia.

2.   Jos hakija otetaan säilöön, jäsenvaltioiden on varmistettava, että nopea laillisuuden tutkiminen on mahdollista direktiivin .../.../EU (20) ] mukaisesti.

27 artikla

Hakemuksen peruuttamiseen liittyvä menettely

1.   Jos jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä säädetään nimenomaisesta mahdollisuudesta peruuttaa hakemus, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijan nimenomaisesti peruuttaessa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa määrittävä viranomainen tekee päätöksen joko hakemuksen tutkinnan keskeyttämisestä tai hakemuksen hylkäämisestä.

2.   Jäsenvaltiot voivat myös päättää, että määrittävä viranomainen voi päättää keskeyttää hakemuksen tutkinnan ratkaisematta sitä. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että määrittävä viranomainen lisää hakijan asiakirjakansioon tätä koskevan ilmoituksen.

28 artikla

Turvapaikkahakemuksen implisiittiseen peruuttamiseen tai siitä luopumiseen liittyvä menettely

1.   Kun on perusteltu syy katsoa, että hakija on implisiittisesti peruuttanut hakemuksensa tai luopunut siitä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että määrittävä viranomainen tekee päätöksen joko hakemuksen tutkinnan keskeyttämisestä tai, jos määrittävä viranomainen pitää hakemusta perusteettomana tutkittuaan asianmukaisesti sen sisällön direktiivin 2011/95/EU 4 artiklan mukaisesti, hakemuksen hylkäämisestä.

Jäsenvaltiot voivat olettaa, että hakija on implisiittisesti peruuttanut kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa tai luopunut siitä erityisesti silloin, kun voidaan todeta, että:

| a) | hakija ei ole vastannut pyyntöihin toimittaa direktiivin 2011/95/EU 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksensa kannalta olennaisia tietoja tai ei ole saapunut tämän direktiivin 14, 15, 16 ja 17 artiklassa säädettyyn henkilökohtaiseen puhutteluun, paitsi jos hakija osoittaa kohtuullisen ajan kuluessa, että hän ei voinut vastata pyyntöihin tai saapua puhutteluun hänestä riippumattomista syistä; |
| --- | --- |

a)

hakija ei ole vastannut pyyntöihin toimittaa direktiivin 2011/95/EU 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksensa kannalta olennaisia tietoja tai ei ole saapunut tämän direktiivin 14, 15, 16 ja 17 artiklassa säädettyyn henkilökohtaiseen puhutteluun, paitsi jos hakija osoittaa kohtuullisen ajan kuluessa, että hän ei voinut vastata pyyntöihin tai saapua puhutteluun hänestä riippumattomista syistä;

| b) | hakija pakoilee tai on lähtenyt ilman lupaa asuin- tai säilöönottopaikastaan ottamatta yhteyttä toimivaltaiseen viranomaiseen kohtuullisen ajan kuluessa, tai hän ei ole kohtuullisen ajan kuluessa täyttänyt ilmoittautumisvelvollisuuttaan tai muita yhteydenpitoa koskevia velvoitteitaan, paitsi jos hakija osoittaa tämän johtuneen hänestä riippumattomista syistä. |
| --- | --- |

b)

hakija pakoilee tai on lähtenyt ilman lupaa asuin- tai säilöönottopaikastaan ottamatta yhteyttä toimivaltaiseen viranomaiseen kohtuullisen ajan kuluessa, tai hän ei ole kohtuullisen ajan kuluessa täyttänyt ilmoittautumisvelvollisuuttaan tai muita yhteydenpitoa koskevia velvoitteitaan, paitsi jos hakija osoittaa tämän johtuneen hänestä riippumattomista syistä.

Jäsenvaltiot voivat vahvistaa määräaikoja tai ohjeita näiden säännösten täytäntöönpanemiseksi.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalla, joka ilmoittautuu toimivaltaiselle viranomaiselle uudelleen sen jälkeen, kun tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu päätös hakemuksen tutkinnan keskeyttämisestä on tehty, on oikeus pyytää, että hänen tapauksensa tutkinta aloitetaan uudelleen, tai oikeus tehdä uusi hakemus, johon ei sovelleta 40 ja 41 artiklassa tarkoitettua menettelyä.

Jäsenvaltiot voivat säätää vähintään yhdeksän kuukauden pituisesta määräajasta, jonka päätyttyä hakijan tapausta ei voida enää ottaa uudelleen tutkittavaksi tai jonka päätyttyä uusi hakemus voidaan katsoa myöhemmäksi hakemukseksi, johon sovelletaan 40 ja 41 artiklassa säädettyä menettelyä. Jäsenvaltiot voivat säätää, että hakijan tapaus voidaan ottaa uudelleen tutkittavaksi vain yhden kerran.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaista henkilöä ei poisteta maasta palauttamiskiellon periaatteen vastaisesti.

Jäsenvaltiot voivat sallia, että määrittävä viranomainen jatkaa hakemuksen tutkintaa siitä, mihin se oli keskeytetty.

3.   Tätä artiklaa sovelletaan, jollei asetuksesta (EU) N:o .../... (21) muuta johdu.

29 artikla

YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun asema

1.   Jäsenvaltiot antavat YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulle:

| a) | mahdollisuuden käydä hakijoiden luona, myös säilöönotettujen, rajalla olevien ja kauttakulkualueella pidettävien hakijoiden luona; |
| --- | --- |

a)

mahdollisuuden käydä hakijoiden luona, myös säilöönotettujen, rajalla olevien ja kauttakulkualueella pidettävien hakijoiden luona;

| b) | oikeuden saada tietoja yksittäisistä kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista, menettelyn etenemisestä ja tehdyistä päätöksistä edellyttäen, että hakija on antanut tähän suostumuksensa; |
| --- | --- |

b)

oikeuden saada tietoja yksittäisistä kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista, menettelyn etenemisestä ja tehdyistä päätöksistä edellyttäen, että hakija on antanut tähän suostumuksensa;

| c) | mahdollisuuden esittää näkemyksensä yksittäisistä kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista toimivaltaisille viranomaisille missä tahansa menettelyn vaiheessa Geneven yleissopimuksen 35 artiklassa tarkoitettujen valvontavelvollisuuksiensa mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

mahdollisuuden esittää näkemyksensä yksittäisistä kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista toimivaltaisille viranomaisille missä tahansa menettelyn vaiheessa Geneven yleissopimuksen 35 artiklassa tarkoitettujen valvontavelvollisuuksiensa mukaisesti.

2.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös järjestöön, joka työskentelee jäsenvaltion alueella YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun puolesta kyseisen jäsenvaltion kanssa tehdyn sopimuksen perusteella.

30 artikla

Tiedonkeruu yksittäisistä tapauksista

Yksittäisten tapausten tutkimiseksi jäsenvaltiot eivät saa:

| a) | paljastaa sellaiselle osapuolelle tai sellaisille osapuolille, jonka tai joiden epäillään vainoavan hakijaa tai aiheuttavan hänelle vakavaa haittaa, yksittäiseen kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen liittyviä tietoja tai sitä, että hakemus on tehty; |
| --- | --- |

a)

paljastaa sellaiselle osapuolelle tai sellaisille osapuolille, jonka tai joiden epäillään vainoavan hakijaa tai aiheuttavan hänelle vakavaa haittaa, yksittäiseen kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen liittyviä tietoja tai sitä, että hakemus on tehty;

| b) | hankkia tietoja sellaiselta osapuolelta tai sellaisilta osapuolilta, jonka tai joiden epäillään vainoavan hakijaa tai aiheuttavan hänelle vakavaa haittaa, sellaisella tavalla, jonka seurauksena tämä tai nämä saisivat suoraan tietää, että asianomainen hakija on tehnyt hakemuksen, ja joka vaarantaisi hakijan tai hänestä riippuvaisten henkilöiden ruumiillisen koskemattomuuden tai hänen alkuperämaassa vielä asuvien perheenjäsentensä vapauden ja turvallisuuden. |
| --- | --- |

b)

hankkia tietoja sellaiselta osapuolelta tai sellaisilta osapuolilta, jonka tai joiden epäillään vainoavan hakijaa tai aiheuttavan hänelle vakavaa haittaa, sellaisella tavalla, jonka seurauksena tämä tai nämä saisivat suoraan tietää, että asianomainen hakija on tehnyt hakemuksen, ja joka vaarantaisi hakijan tai hänestä riippuvaisten henkilöiden ruumiillisen koskemattomuuden tai hänen alkuperämaassa vielä asuvien perheenjäsentensä vapauden ja turvallisuuden.

III LUKU

ENSIMMÄISEEN PÄÄTÖKSEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

I JAKSO

31 artikla

Tutkintamenettely

1.   Jäsenvaltiot käsittelevät kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset II luvun perusperiaatteiden ja takeiden mukaisessa tutkintamenettelyssä.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tutkintamenettely saadaan päätökseen mahdollisimman pian, tämän kuitenkaan rajoittamatta asianmukaista ja perusteellista tutkintaa.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tutkintamenettely saadaan päätökseen kuuden kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä.

Kun hakemukseen sovelletaan asetuksessa (EU) .../... (22) säädettyä menettelyä, kuuden kuukauden määräaika alkaa sillä hetkellä, kun sen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio määritetään kyseisen asetuksen mukaisesti, hakija on kyseisen jäsenvaltion alueella ja toimivaltainen viranomainen on ottanut hänet vastuulleen.

Jäsenvaltiot voivat jatkaa tässä kohdassa säädettyä kuuden kuukauden määräaikaa enintään yhdeksällä kuukaudella, jos

| a) | asiaan liittyy monimutkaisia tosiseikkoihin ja/tai oikeudellisiin seikkoihin liittyviä kysymyksiä; |
| --- | --- |

a)

asiaan liittyy monimutkaisia tosiseikkoihin ja/tai oikeudellisiin seikkoihin liittyviä kysymyksiä;

| b) | suuri määriä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä hakee kansainvälistä suojelua samanaikaisesti, minkä vuoksi menettelyä on käytännössä erittäin vaikea saada päätökseen kuuden kuukauden määräajassa; |
| --- | --- |

b)

suuri määriä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä hakee kansainvälistä suojelua samanaikaisesti, minkä vuoksi menettelyä on käytännössä erittäin vaikea saada päätökseen kuuden kuukauden määräajassa;

| c) | viivästys johtuu selvästi siitä, ettei hakija ole täyttänyt 13 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan. |
| --- | --- |

c)

viivästys johtuu selvästi siitä, ettei hakija ole täyttänyt 13 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan.

Jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa poikkeuksellisesti ylittää tässä kohdassa säädetyt määräajat enintään kolmella kuukaudella, kun se on tarpeen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen asianmukaisen ja perusteellisen tutkinnan varmistamiseksi.

4.   Jäsenvaltiot voivat lykätä tutkintamenettelyn päättämistä, jos määrittävän viranomaisen ei kohtuudella voida olettaa tekevän päätöstään 3 kohdassa säädetyissä määräajoissa sen vuoksi, että alkuperämaassa vallitsee epävarma tilanne, jonka oletetaan olevan tilapäinen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2011/95/EU 13 ja 18 artiklan soveltamista. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on

| a) | tarkasteltava kyseisen alkuperämaan tilannetta uudelleen vähintään kuuden kuukauden välein; |
| --- | --- |

a)

tarkasteltava kyseisen alkuperämaan tilannetta uudelleen vähintään kuuden kuukauden välein;

| b) | ilmoitettava asianomaisille hakijoille lykkäyksen syyt kohtuullisessa ajassa; |
| --- | --- |

b)

ilmoitettava asianomaisille hakijoille lykkäyksen syyt kohtuullisessa ajassa;

| c) | ilmoitettava komissiolle kohtuullisessa ajassa menettelyjen lykkäämisestä kyseisen alkuperämaan osalta. |
| --- | --- |

c)

ilmoitettava komissiolle kohtuullisessa ajassa menettelyjen lykkäämisestä kyseisen alkuperämaan osalta.

5.   Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa saatettava tutkintamenettely päätökseen 21 kuukauden enimmäismääräajan kuluessa hakemuksen jättämisestä.

6.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että silloin, kun päätöstä ei voida tehdä kuuden kuukauden kuluessa, asianomaiselle hakijalle:

| a) | tiedotetaan käsittelyn viivästymisestä; ja |
| --- | --- |

a)

tiedotetaan käsittelyn viivästymisestä; ja

| b) | annetaan pyynnöstä tietoja viivästymisen syistä ja ajankohdasta, jona hänen hakemustaan koskeva päätös on odotettavissa. |
| --- | --- |

b)

annetaan pyynnöstä tietoja viivästymisen syistä ja ajankohdasta, jona hänen hakemustaan koskeva päätös on odotettavissa.

7.   Jäsenvaltiot voivat asettaa etusijalle kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkinnan II luvun perusperiaatteiden ja takeiden mukaisesti erityisesti silloin,

| a) | kun on todennäköistä, että hakemus on perusteltu; |
| --- | --- |

a)

kun on todennäköistä, että hakemus on perusteltu;

| b) | kun hakija on direktiivin .../.../EU (23) 22 artiklassa tarkoitetussa haavoittuvassa asemassa tai tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita, etenkin kun on kyse ilman huoltajaa olevista alaikäisistä. |
| --- | --- |

b)

kun hakija on direktiivin .../.../EU (23) 22 artiklassa tarkoitetussa haavoittuvassa asemassa tai tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita, etenkin kun on kyse ilman huoltajaa olevista alaikäisistä.

8.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että II luvun perusperiaatteiden ja takeiden mukaista tutkintamenettelyä nopeutetaan ja/tai että se suoritetaan rajalla tai kauttakulkualueella 43 artiklan mukaisesti, jos:

| a) | hakija on hakemusta tehdessään ja asiaa esittäessään tuonut esiin vain seikkoja, joilla ei ole lainkaan merkitystä sen selvittämiseksi, voidaanko häntä pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai |
| --- | --- |

a)

hakija on hakemusta tehdessään ja asiaa esittäessään tuonut esiin vain seikkoja, joilla ei ole lainkaan merkitystä sen selvittämiseksi, voidaanko häntä pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai

| b) | hakija tulee tässä direktiivissä tarkoitetusta turvallisesta alkuperämaasta; tai |
| --- | --- |

b)

hakija tulee tässä direktiivissä tarkoitetusta turvallisesta alkuperämaasta; tai

| c) | hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä tietoja tai asiakirjoja tai jättämällä tahallaan ilmoittamatta olennaisia tietoja tai esittämättä henkilöllisyyttään ja/tai kansalaisuuttaan koskevia asiakirjoja, jotka olisivat saattaneet vaikuttaa päätökseen kielteisesti; tai |
| --- | --- |

c)

hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä tietoja tai asiakirjoja tai jättämällä tahallaan ilmoittamatta olennaisia tietoja tai esittämättä henkilöllisyyttään ja/tai kansalaisuuttaan koskevia asiakirjoja, jotka olisivat saattaneet vaikuttaa päätökseen kielteisesti; tai

| d) | hakijan voidaan olettaa vilpillisessä tarkoituksessa tuhonneen tai kadottaneen henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä; tai |
| --- | --- |

d)

hakijan voidaan olettaa vilpillisessä tarkoituksessa tuhonneen tai kadottaneen henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä; tai

| e) | hakija on esittänyt selvästi epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia, selvästi vääriä tai ilmeisen epätodennäköisiä tietoja, jotka ovat ristiriidassa riittävällä tavalla varmennettujen alkuperämaata koskevien tietojen kanssa, tehden näin väitteensä selvästi epäuskottavaksi sen suhteen, voidaanko häntä pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai |
| --- | --- |

e)

hakija on esittänyt selvästi epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia, selvästi vääriä tai ilmeisen epätodennäköisiä tietoja, jotka ovat ristiriidassa riittävällä tavalla varmennettujen alkuperämaata koskevien tietojen kanssa, tehden näin väitteensä selvästi epäuskottavaksi sen suhteen, voidaanko häntä pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai

| f) | hakija on esittänyt myöhemmän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jolta ei 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti puutu tutkittavaksi ottamisen edellytykset; tai |
| --- | --- |

f)

hakija on esittänyt myöhemmän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jolta ei 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti puutu tutkittavaksi ottamisen edellytykset; tai

| g) | hakija tekee hakemuksen vain viivyttääkseen jo tehdyn tai välittömästi odotettavissa olevan päätöksen täytäntöönpanoa tai estääkseen sen, mikä merkitsisi hänen poistamistaan maasta; tai |
| --- | --- |

g)

hakija tekee hakemuksen vain viivyttääkseen jo tehdyn tai välittömästi odotettavissa olevan päätöksen täytäntöönpanoa tai estääkseen sen, mikä merkitsisi hänen poistamistaan maasta; tai

| h) | hakija on tullut jäsenvaltion alueelle tai jatkanut siellä oleskeluaan laittomasti ja ilman hyvää syytä joko ei ole ilmoittautunut viranomaisille tai ei ole tehnyt kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta mahdollisimman pian maahantuloonsa liittyvät olosuhteet huomioon ottaen; tai |
| --- | --- |

h)

hakija on tullut jäsenvaltion alueelle tai jatkanut siellä oleskeluaan laittomasti ja ilman hyvää syytä joko ei ole ilmoittautunut viranomaisille tai ei ole tehnyt kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta mahdollisimman pian maahantuloonsa liittyvät olosuhteet huomioon ottaen; tai

| i) | hakija kieltäytyy noudattamasta velvoitetta suostua sormenjälkien ottamiseen Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o .../... tehokkaaksi soveltamiseksi sekä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja Europolin esittämistä, Eurodac-tietoihin lainvalvontatarkoituksessa tehtäviä vertailuja koskevista pyynnöistä ... päivänä ...kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) .../... (24)
   (25) mukaisesti; tai |
| --- | --- |

i)

hakija kieltäytyy noudattamasta velvoitetta suostua sormenjälkien ottamiseen Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o .../... tehokkaaksi soveltamiseksi sekä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja Europolin esittämistä, Eurodac-tietoihin lainvalvontatarkoituksessa tehtäviä vertailuja koskevista pyynnöistä ... päivänä ...kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) .../... (24)
   (25) mukaisesti; tai

| j) | hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä. |
| --- | --- |

j)

hakijan voidaan vakavista syistä katsoa olevan vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle taikka hakija on poistettu maasta pakkokeinoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti yleistä turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevista vakavista syistä.

9.   Jäsenvaltioiden on asetettava 8 kohdan mukaisissa ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä päätöksen tekemiselle määräajat. Määräaikojen on oltava kohtuulliset.

Jäsenvaltiot voivat ylittää kyseiset määräajat, jos se on tarpeen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen asianmukaisen ja perusteellisen tutkinnan varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3, 4 ja 5 kohdan soveltamista.

32 artikla

Perusteettomat hakemukset

1.   Jäsenvaltiot voivat katsoa hakemuksen perusteettomaksi vain, jos määrittävä viranomainen on todennut, että hakijalla ei ole edellytyksiä kansainvälisen suojelun saamiseksi direktiivin 2011/95/EU nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 27 artiklan soveltamista.

2.   Perusteettomia hakemuksia koskevissa tapauksissa, joihin pätee jokin 31 artiklan 8 kohdassa mainituista olosuhteista, jäsenvaltiot voivat kansallisen lainsäädännön nojalla katsoa hakemuksen ilmeisen perusteettomaksi.

II JAKSO

33 artikla

Hakemukset, joilta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset

1.   Niiden tapausten lisäksi, joissa hakemusta ei asetuksen (EU) No .../... (26) mukaisesti tutkita, jäsenvaltiot eivät ole velvollisia tutkimaan, voidaanko hakijaa pitää henkilönä, joka voi saada kansainvälistä suojelua direktiivin 2011/95/EU mukaisesti, kun hakemukselta katsotaan puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset tämän artiklan mukaisesti.

2.   Jäsenvaltiot voivat katsoa kansainvälistä suojelua koskevalta hakemukselta puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset ainoastaan, jos:

| a) | toinen jäsenvaltio on myöntänyt kansainvälistä suojelua; |
| --- | --- |

a)

toinen jäsenvaltio on myöntänyt kansainvälistä suojelua;

| b) | jokin muu maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan 35 artiklan mukaisesti hakijan kannalta ensimmäiseksi turvapaikkamaaksi; |
| --- | --- |

b)

jokin muu maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan 35 artiklan mukaisesti hakijan kannalta ensimmäiseksi turvapaikkamaaksi;

| c) | jokin muu maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan 38 artiklan mukaisesti hakijan kannalta turvalliseksi kolmanneksi maaksi; |
| --- | --- |

c)

jokin muu maa, joka ei ole jäsenvaltio, katsotaan 38 artiklan mukaisesti hakijan kannalta turvalliseksi kolmanneksi maaksi;

| d) | hakemus on myöhempi hakemus, johon liittyen ei ole ilmennyt tai johon liittyen hakija ei ole esittänyt uusia tosiseikkoja tai perusteita, jotka liittyvät sen selvittämiseen, voidaanko hakijaa pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai |
| --- | --- |

d)

hakemus on myöhempi hakemus, johon liittyen ei ole ilmennyt tai johon liittyen hakija ei ole esittänyt uusia tosiseikkoja tai perusteita, jotka liittyvät sen selvittämiseen, voidaanko hakijaa pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä; tai

| e) | hakijasta riippuvainen henkilö jättää hakemuksen sen jälkeen, kun hän on 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksynyt sen, että hänen tapauksensa käsitellään osana hänen puolestaan jätettyä hakemusta, eikä hakijasta riippuvaisen henkilön tilanteeseen liity mitään seikkoja, jotka muodostaisivat perusteen erilliselle hakemukselle. |
| --- | --- |

e)

hakijasta riippuvainen henkilö jättää hakemuksen sen jälkeen, kun hän on 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksynyt sen, että hänen tapauksensa käsitellään osana hänen puolestaan jätettyä hakemusta, eikä hakijasta riippuvaisen henkilön tilanteeseen liity mitään seikkoja, jotka muodostaisivat perusteen erilliselle hakemukselle.

34 artikla

Tutkittavaksi ottamista koskevaan puhutteluun sovellettavat erityissäännöt

1.   Jäsenvaltioiden on annettava hakijoiden esittää näkemyksensä 33 artiklassa tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta heidän henkilökohtaiseen tilanteeseensa, ennen kuin määrittävä viranomainen tekee päätöksen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkittavaksi ottamisesta. Tätä varten jäsenvaltioiden on suoritettava henkilökohtainen puhuttelu hakemuksen ottamisesta tutkittavaksi. Jäsenvaltiot saavat poiketa tästä ainoastaan 42 artiklan mukaisesti silloin, kun kyse on myöhemmästä hakemuksesta.

Tämä kohta ei rajoita tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja asetuksen (EU) No .../... (26) 5 artiklan soveltamista.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että muiden viranomaisten kuin määrittävän viranomaisen henkilöstö suorittaa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkittavaksi ottamista koskevan henkilökohtaisen puhuttelun. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällainen henkilöstö saa etukäteen tarvittavan peruskoulutuksen erityisesti kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön, unionin turvapaikkasäädösten ja kuulemistekniikoiden osalta.

III JAKSO

35 artikla

Ensimmäisen turvapaikkamaan käsite

Tietty valtio voidaan katsoa tietyn hakijan kannalta ensimmäiseksi turvapaikkamaaksi, jos:

| a) | hänet on tunnustettu tässä valtiossa pakolaiseksi ja tämän suojelun perusteet ovat hänen osaltaan edelleen voimassa; tai |
| --- | --- |

a)

hänet on tunnustettu tässä valtiossa pakolaiseksi ja tämän suojelun perusteet ovat hänen osaltaan edelleen voimassa; tai

| b) | hän kuuluu tässä valtiossa muuten riittävän suojelun piiriin, palauttamiskiellon periaate mukaan luettuna, |
| --- | --- |

b)

hän kuuluu tässä valtiossa muuten riittävän suojelun piiriin, palauttamiskiellon periaate mukaan luettuna,

edellyttäen, että hänet otetaan takaisin tähän valtioon.

Soveltaessaan ensimmäisen turvapaikkamaan käsitettä hakijan henkilökohtaiseen tilanteeseen jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon 38 artiklan 1 kohdan. Hakijalla on oltava mahdollisuus riitauttaa ensimmäisen turvapaikkamaan käsitteen soveltaminen hänen henkilökohtaiseen tilanteeseensa.

36 artikla

Turvallisen alkuperämaan käsite

1.   Kolmas maa, joka on määritetty turvalliseksi alkuperämaaksi tämän direktiivin mukaisesti, voidaan hakemuksen yksilöllisen tutkinnan jälkeen katsoa turvalliseksi alkuperämaaksi tietylle hakijalle ainoastaan, jos:

| a) | hakija on tämän maan kansalainen; tai |
| --- | --- |

a)

hakija on tämän maan kansalainen; tai

| b) | hakija on kansalaisuudeton henkilö ja tämä maa on hakijan aiempi asuinmaa, |
| --- | --- |

b)

hakija on kansalaisuudeton henkilö ja tämä maa on hakijan aiempi asuinmaa,

ja jos hakija ei ole esittänyt mitään vakavia perusteita sille, että tätä maata ei voitaisi katsoa hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan turvalliseksi alkuperämaaksi, minkä johdosta häntä voitaisiin pitää direktiivin 2011/95/EU mukaisesti kansainvälistä suojelua saavana henkilönä.

2.   Jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä, jotka koskevat turvallisen alkuperämaan käsitteen soveltamista.

37 artikla

Kolmansien maiden kansallinen määrittäminen turvallisiksi alkuperämaiksi

1.   Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa lainsäädäntöä, jonka mukaan jäsenvaltio voi liitteen I mukaisesti määrittää turvalliset alkuperämaat kansallisesti kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten tutkintaa varten.

2.   Jäsenvaltioiden on tarkasteltava tämän artiklan mukaisesti turvallisiksi alkuperämaiksi määritettyjen kolmansien maiden tilannetta säännöllisesti uudelleen.

3.   Tämän artiklan mukaisen arvioinnin siitä, onko maa turvallinen alkuperämaa, on perustuttava useisiin tietolähteisiin ja erityisesti muilta jäsenvaltioilta, EASOlta, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, Euroopan neuvostolta sekä muilta alan keskeisiltä kansainvälisiltä järjestöiltä saatuihin tietoihin.

4.   Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi maat, jotka ne määrittävät turvallisiksi alkuperämaiksi tämän artiklan mukaisesti.

38 artikla

Turvallisen kolmannen maan käsite

1.   Jäsenvaltiot voivat soveltaa turvallisen kolmannen maan käsitettä vain, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että kansainvälistä suojelua hakevaa kohdellaan asianomaisessa kolmannessa maassa seuraavien periaatteiden mukaisesti:

| a) | hakijan henki tai vapaus ei ole uhattuna hänen rotunsa, uskontonsa, kansallisuutensa, tiettyyn yhteiskuntaryhmään kuulumisensa tai poliittisten mielipiteidensä vuoksi; |
| --- | --- |

a)

hakijan henki tai vapaus ei ole uhattuna hänen rotunsa, uskontonsa, kansallisuutensa, tiettyyn yhteiskuntaryhmään kuulumisensa tai poliittisten mielipiteidensä vuoksi;

| b) | direktiivissä 2011/95/EU määritellyn vakavan haitan vaaraa ei ole; |
| --- | --- |

b)

direktiivissä 2011/95/EU määritellyn vakavan haitan vaaraa ei ole;

| c) | noudatetaan Geneven yleissopimuksen mukaista palauttamiskiellon periaatetta; |
| --- | --- |

c)

noudatetaan Geneven yleissopimuksen mukaista palauttamiskiellon periaatetta;

| d) | noudatetaan kieltoa poistaa hakija maasta, jos tällä rikottaisiin kansainvälisen oikeuden mukaista oikeutta suojeluun kidutukselta tai julmalta, epäinhimilliseltä tai halventavalta kohtelulta; ja |
| --- | --- |

d)

noudatetaan kieltoa poistaa hakija maasta, jos tällä rikottaisiin kansainvälisen oikeuden mukaista oikeutta suojeluun kidutukselta tai julmalta, epäinhimilliseltä tai halventavalta kohtelulta; ja

| e) | on olemassa mahdollisuus hakea pakolaisasemaa ja saada pakolaiseksi tunnustettuna Geneven yleissopimuksen mukaista suojelua. |
| --- | --- |

e)

on olemassa mahdollisuus hakea pakolaisasemaa ja saada pakolaiseksi tunnustettuna Geneven yleissopimuksen mukaista suojelua.

2.   Turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltamisessa on noudatettava kansallisessa oikeudessa vahvistettuja sääntöjä, joihin kuuluvat:

| a) | säännöt, joiden mukaan hakijan ja asianomaisen kolmannen maan välillä on oltava yhteys, jonka perusteella hakijan olisi kohtuullista matkustaa tähän maahan; |
| --- | --- |

a)

säännöt, joiden mukaan hakijan ja asianomaisen kolmannen maan välillä on oltava yhteys, jonka perusteella hakijan olisi kohtuullista matkustaa tähän maahan;

| b) | säännöt menettelyistä, joita noudattaen toimivaltaiset viranomaiset voivat vakuuttua siitä, että turvallisen kolmannen maan käsitettä voidaan soveltaa tiettyyn maahan tai tiettyyn hakijaan. Näihin menettelyihin on kuuluttava asianomaisen maan turvallisuuden tapauskohtainen arviointi yksittäisen hakijan kannalta ja/tai maiden määrittäminen kansallisella tasolla yleensä turvallisiksi; |
| --- | --- |

b)

säännöt menettelyistä, joita noudattaen toimivaltaiset viranomaiset voivat vakuuttua siitä, että turvallisen kolmannen maan käsitettä voidaan soveltaa tiettyyn maahan tai tiettyyn hakijaan. Näihin menettelyihin on kuuluttava asianomaisen maan turvallisuuden tapauskohtainen arviointi yksittäisen hakijan kannalta ja/tai maiden määrittäminen kansallisella tasolla yleensä turvallisiksi;

| c) | kansainvälisen oikeuden mukaiset säännöt, joiden nojalla voidaan yksilöllisesti tutkia, onko asianomainen kolmas maa turvallinen tietyn hakijan kannalta ja joiden nojalla hakija voi vähintään kiistää turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltamisen sillä perusteella, että asianomainen kolmas maa ei ole turvallinen hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan. Hakijalla on myös oltava mahdollisuus riitauttaa a alakohdassa tarkoitettu hakijan ja kolmannen maan välinen yhteys. |
| --- | --- |

c)

kansainvälisen oikeuden mukaiset säännöt, joiden nojalla voidaan yksilöllisesti tutkia, onko asianomainen kolmas maa turvallinen tietyn hakijan kannalta ja joiden nojalla hakija voi vähintään kiistää turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltamisen sillä perusteella, että asianomainen kolmas maa ei ole turvallinen hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan. Hakijalla on myös oltava mahdollisuus riitauttaa a alakohdassa tarkoitettu hakijan ja kolmannen maan välinen yhteys.

3.   Pannessaan täytäntöön yksinomaan tähän artiklaan perustuvan päätöksen jäsenvaltioiden on:

| a) | ilmoitettava asiasta hakijalle; ja |
| --- | --- |

a)

ilmoitettava asiasta hakijalle; ja

| b) | annettava hänelle asiakirja, jossa kolmannen maan viranomaisille ilmoitetaan kyseisen maan kielellä, että hakemuksen sisältöä ei ole tutkittu. |
| --- | --- |

b)

annettava hänelle asiakirja, jossa kolmannen maan viranomaisille ilmoitetaan kyseisen maan kielellä, että hakemuksen sisältöä ei ole tutkittu.

4.   Jos kolmas maa ei salli kyseisen hakijan saapua alueelleen, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hän pääsee menettelyyn II luvun perusperiaatteiden ja takeiden mukaisesti.

5.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle säännöllisesti maat, joihin tätä käsitettä sovelletaan tämän artiklan säännösten mukaisesti.

39 artikla

Eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsite

1.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ja hakijan turvallisuutta hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan ei tutkita tai ei tutkita kokonaan II luvun mukaisesti, jos toimivaltainen viranomainen on tosiseikkojen perusteella todennut, että hakija pyrkii laittomasti tulemaan tai on laittomasti tullut kyseisen jäsenvaltion alueelle 2 kohdassa tarkoitetusta turvallisesta kolmannesta maasta.

2.   Kolmatta maata voidaan pitää turvallisena kolmantena maana 1 kohtaa sovellettaessa ainoastaan, jos:

| a) | se on ratifioinut Geneven yleissopimuksen ja noudattaa sen määräyksiä ilman maantieteellisiä rajoituksia; |
| --- | --- |

a)

se on ratifioinut Geneven yleissopimuksen ja noudattaa sen määräyksiä ilman maantieteellisiä rajoituksia;

| b) | se noudattaa lakisääteistä turvapaikkamenettelyä; ja |
| --- | --- |

b)

se noudattaa lakisääteistä turvapaikkamenettelyä; ja

| c) | se on ratifioinut ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja noudattaa sen määräyksiä, tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevat vaatimukset mukaan luettuina. |
| --- | --- |

c)

se on ratifioinut ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja noudattaa sen määräyksiä, tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevat vaatimukset mukaan luettuina.

3.   Hakijalla on oltava mahdollisuus riitauttaa eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltaminen sillä perusteella, että kyseinen kolmas maa ei ole hänen henkilökohtaisen tilanteensa kannalta turvallinen.

4.   Asianomaisten jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä 1 kohdan säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista menettelyistä ja näiden säännösten perusteella tehtyjen päätösten seurauksista palauttamiskiellon periaatteen mukaisesti sekä tämän artiklan soveltamista koskevista poikkeuksista humanitaarisista tai poliittisista syistä tai kansainvälisestä julkisoikeudesta johtuvista syistä.

5.   Pannessaan täytäntöön yksinomaan tähän artiklaan perustuvan päätöksen asianomaisten jäsenvaltioiden on:

| a) | ilmoitettava asiasta hakijalle; ja |
| --- | --- |

a)

ilmoitettava asiasta hakijalle; ja

| b) | annettava hänelle asiakirja, jossa kolmannen maan viranomaisille ilmoitetaan kyseisen maan kielellä, että hakemuksen sisältöä ei ole tutkittu. |
| --- | --- |

b)

annettava hänelle asiakirja, jossa kolmannen maan viranomaisille ilmoitetaan kyseisen maan kielellä, että hakemuksen sisältöä ei ole tutkittu.

6.   Jos turvallinen kolmas maa ei ota takaisin hakijaa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hän pääsee menettelyyn II luvun perusperiaatteiden ja takeiden mukaisesti.

7.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle säännöllisesti maat, joihin tätä käsitettä sovelletaan tämän artiklan mukaisesti.

IV JAKSO

40 artikla

Myöhempi hakemus

1.   Jos jäsenvaltiossa kansainvälistä suojelua hakenut henkilö antaa lisäselvityksiä tai tekee myöhemmän hakemuksen samassa jäsenvaltiossa, tämän jäsenvaltion on tutkittava nämä lisäselvitykset tai myöhemmän hakemuksen aineisto edellisen hakemuksen tutkinnan tai hakemuksen perusteella annettua päätöstä koskevan uudelleentarkastelun tai muutoksenhaun yhteydessä edellyttäen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat tällöin ottaa huomioon kaikki lisäselvityksiin tai myöhempään hakemukseen liittyvät tosiseikat ja harkita niitä.

2.   Jotta voidaan tehdä päätös 33 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ottamisesta tutkittavaksi, kansainvälistä suojelua koskeva myöhempi hakemus tutkitaan ensin alustavasti sen toteamiseksi, onko ilmennyt tai onko hakija esittänyt uusia seikkoja tai perusteita, jotka liittyvät sen selvittämiseen, voidaanko hakijaa pitää direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä.

3.   Jos 2 kohdassa tarkoitetun alustavan tutkinnan tuloksena todetaan, että sellaisia uusia seikkoja tai perusteita on ilmennyt tai että hakija on esittänyt sellaisia uusia seikkoja tai perusteita, jotka lisäävät merkittävästi sen todennäköisyyttä, että hakijaa pidetään direktiivin 2011/95/EU nojalla kansainvälistä suojelua saavana henkilönä, hakemuksen tutkintaa on jatkettava II luvun mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää muita perusteita, joiden nojalla myöhemmän hakemuksen tutkintaa on jatkettava.

4.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että hakemuksen tutkintaa jatketaan vain, jos asianomainen hakija ei hänestä itsestään riippumattomista syistä saanut aiemmassa menettelyssä osoitetuksi tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tilanteita, erityisesti käyttämällä oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin 46 artiklan nojalla.

5.   Jos myöhemmän hakemuksen tutkintaa ei jatketa tämän artiklan nojalla, kyseiseltä hakemukselta on katsottava puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset 33 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti.

6.   Tässä artiklassa tarkoitettua menettelyä voidaan soveltaa myös

| a) | sellaisen hakijasta riippuvaisen henkilön osalta, joka jättää hakemuksen hyväksyttyään 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti aiemmin sen, että hänen tapauksensa käsitellään osana hänen puolestaan jätettyä hakemusta; ja/tai |
| --- | --- |

a)

sellaisen hakijasta riippuvaisen henkilön osalta, joka jättää hakemuksen hyväksyttyään 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti aiemmin sen, että hänen tapauksensa käsitellään osana hänen puolestaan jätettyä hakemusta; ja/tai

| b) | naimattomaan alaikäiseen, joka jättää hakemuksen sen jälkeen, kun hänen puolestaan on jätetty hakemus 7 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

naimattomaan alaikäiseen, joka jättää hakemuksen sen jälkeen, kun hänen puolestaan on jätetty hakemus 7 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti.

Näissä tapauksissa 2 kohdassa tarkoitetussa alustavassa tutkinnassa selvitetään, onko olemassa hakijasta riippuvaisen henkilön tai naimattoman alaikäisen tilanteeseen liittyviä seikkoja, jotka muodostavat perusteen erilliselle hakemukselle.

7.   Jos henkilö, josta tehty siirtopäätös on pantava täytäntöön asetuksen (EU) N:o .../... (27) mukaisesti, antaa lisäselvityksiä tai tekee myöhemmän hakemuksen siirtävässä jäsenvaltiossa, mainitussa asetuksessa määritellyn vastuussa olevan jäsenvaltion on tutkittava kyseiset lisäselvitykset tai myöhemmät hakemukset tämän direktiivin mukaisesti.

41 artikla

Poikkeaminen oikeudesta jäädä alueelle myöhempien hakemusten yhteydessä

1.   Jäsenvaltiot voivat poiketa oikeudesta jäädä alueelle, kun henkilö

| a) | on jättänyt ensimmäisen myöhemmän hakemuksen, jonka tutkintaa ei 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti jatketa, vain viivyttääkseen tai estääkseen sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa, joka merkitsisi hänen poistamistaan välittömästi kyseisestä jäsenvaltiosta; tai |
| --- | --- |

a)

on jättänyt ensimmäisen myöhemmän hakemuksen, jonka tutkintaa ei 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti jatketa, vain viivyttääkseen tai estääkseen sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa, joka merkitsisi hänen poistamistaan välittömästi kyseisestä jäsenvaltiosta; tai

| b) | tekee toisen myöhemmän hakemuksen samassa jäsenvaltiossa sen jälkeen, kun lainvoimainen päätös, jonka mukaan ensimmäiseltä myöhemmältä hakemukselta puuttuvat 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittavaksi ottamisen edellytykset, tai lainvoimainen päätös kyseisen hakemuksen hylkäämisestä perusteettomana on tehty. |
| --- | --- |

b)

tekee toisen myöhemmän hakemuksen samassa jäsenvaltiossa sen jälkeen, kun lainvoimainen päätös, jonka mukaan ensimmäiseltä myöhemmältä hakemukselta puuttuvat 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittavaksi ottamisen edellytykset, tai lainvoimainen päätös kyseisen hakemuksen hylkäämisestä perusteettomana on tehty.

Jäsenvaltiot voivat tehdä tämän poikkeuksen ainoastaan silloin, kun määrittävä viranomainen katsoo, että palauttamispäätös ei johda suoraan tai epäsuoraan palauttamiseen, joka rikkoisi kansainväliseen ja unionin oikeuteen perustuvia kyseisen jäsenvaltion velvoitteita.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat myös

| a) | poiketa nopeutetuissa menettelyissä tavanomaisesti sovellettavista määräajoista kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kun tutkintamenettely on nopeutettu 31 artiklan 8 kohdan g alakohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

poiketa nopeutetuissa menettelyissä tavanomaisesti sovellettavista määräajoista kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kun tutkintamenettely on nopeutettu 31 artiklan 8 kohdan g alakohdan mukaisesti;

| b) | poiketa 33 ja 34 artiklassa säädetyissä hakemuksen tutkittavaksi ottamista koskevissa menettelyissä tavanomaisesti sovellettavista määräajoista kansallisen lainsäädännön mukaisesti; ja/tai |
| --- | --- |

b)

poiketa 33 ja 34 artiklassa säädetyissä hakemuksen tutkittavaksi ottamista koskevissa menettelyissä tavanomaisesti sovellettavista määräajoista kansallisen lainsäädännön mukaisesti; ja/tai

| c) | poiketa 46 artiklan 8 kohdasta. |
| --- | --- |

c)

poiketa 46 artiklan 8 kohdasta.

42 artikla

Menettelysäännöt

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoille, joiden hakemusta tutkitaan alustavasti 40 artiklan mukaisesti, myönnetään 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt takeet.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää kansallisessa lainsäädännössään 40 artiklan mukaista alustavaa tutkintaa koskevista säännöistä. Näissä säännöissä voidaan muun muassa:

| a) | velvoittaa hakija osoittamaan tosiseikat ja esittämään todisteet, jotka muodostavat perusteen uudelle menettelylle; |
| --- | --- |

a)

velvoittaa hakija osoittamaan tosiseikat ja esittämään todisteet, jotka muodostavat perusteen uudelle menettelylle;

| b) | sallia alustavan tutkinnan suorittaminen pelkästään kirjallisen aineiston perusteella ilman henkilökohtaista puhuttelua 40 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta. |
| --- | --- |

b)

sallia alustavan tutkinnan suorittaminen pelkästään kirjallisen aineiston perusteella ilman henkilökohtaista puhuttelua 40 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta.

Nämä säännöt eivät saa estää hakijan pääsyä uuteen menettelyyn eivätkä johtaa tällaisen pääsyn peruuntumiseen tai rajoittaa sitä vakavasti.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalle ilmoitetaan asianmukaisella tavalla alustavan tutkinnan tuloksesta ja, jos hakemuksen tutkintaa ei jatketa, päätöksen perusteluista ja mahdollisuuksista hakea siihen muutosta tai sen uudelleentarkastelua.

V JAKSO

43 artikla

Rajamenettelyt

1.   Jäsenvaltiot voivat säätää II luvussa esitettyjen perusperiaatteiden ja takeiden mukaisesti menettelyistä, joita noudattaen jäsenvaltion rajalla tai kauttakulkualueilla voidaan ratkaista

| a) | kyseisissä paikoissa tehtyjen hakemusten ottaminen tutkittavaksi 33 artiklan nojalla; ja/tai |
| --- | --- |

a)

kyseisissä paikoissa tehtyjen hakemusten ottaminen tutkittavaksi 33 artiklan nojalla; ja/tai

| b) | hakemuksen sisältö 31 artiklan 8 kohdan mukaisessa menettelyssä. |
| --- | --- |

b)

hakemuksen sisältö 31 artiklan 8 kohdan mukaisessa menettelyssä.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetuissa menettelyissä päätökset tehdään kohtuullisessa ajassa. Jos päätöstä ei ole tehty neljän viikon kuluessa, hakijan on annettava tulla kyseisen jäsenvaltion alueelle, jotta hänen hakemuksensa voidaan käsitellä tämän direktiivin muiden säännösten mukaisesti.

3.   Jos maahan saapuu suuria määriä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä, jotka jättävät kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset rajalla tai kauttakulkualueella, minkä vuoksi 1 kohdan säännöksiä on mahdotonta soveltaa käytännössä kyseisissä paikoissa, näitä menettelyjä voidaan soveltaa myös silloin ja niin kauan kuin nämä kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt majoitetaan tavanomaiseen tapaan rajan tai kauttakulkualueen läheisyydessä sijaitseviin tiloihin.

IV LUKU

MENETTELYT KANSAINVÄLISEN SUOJELUN POISTAMISEKSI

44 artikla

Kansainvälisen suojelun poistaminen

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tutkinta kansainvälisen suojelun poistamiseksi tietyltä henkilöltä voidaan aloittaa, kun ilmenee uusia seikkoja tai perusteita, joiden nojalla hänen kansainvälisen suojelunsa oikeellisuutta on syytä harkita uudelleen.

45 artikla

Menettelysäännöt

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun toimivaltainen viranomainen harkitsee kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön kansainvälisen suojelun poistamista direktiivin 2011/95/EU 14 tai 19 artiklan mukaisesti, asianomaisella henkilöllä on seuraavat takeet:

| a) | hänelle ilmoitetaan kirjallisesti siitä, että toimivaltainen viranomainen harkitsee uudelleen hänen edellytyksiään tulla määritellyksi kansainvälistä suojelua saavaksi henkilöksi, sekä syyt tähän uudelleenharkintaan; ja |
| --- | --- |

a)

hänelle ilmoitetaan kirjallisesti siitä, että toimivaltainen viranomainen harkitsee uudelleen hänen edellytyksiään tulla määritellyksi kansainvälistä suojelua saavaksi henkilöksi, sekä syyt tähän uudelleenharkintaan; ja

| b) | hänelle annetaan mahdollisuus esittää 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14, 15, 16 ja 17 artiklan mukaisessa henkilökohtaisessa puhuttelussa tai kirjallisessa lausunnossa perusteet siihen, miksi hänen kansainvälistä suojeluaan ei olisi syytä poistaa. |
| --- | --- |

b)

hänelle annetaan mahdollisuus esittää 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14, 15, 16 ja 17 artiklan mukaisessa henkilökohtaisessa puhuttelussa tai kirjallisessa lausunnossa perusteet siihen, miksi hänen kansainvälistä suojeluaan ei olisi syytä poistaa.

2.   Lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa säädetyn menettelyn yhteydessä:

| a) | toimivaltainen viranomainen voi hankkia eri lähteistä, kuten tarvittaessa EASOlta ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja yleisestä tilanteesta asianomaisten henkilöiden alkuperämaissa; ja |
| --- | --- |

a)

toimivaltainen viranomainen voi hankkia eri lähteistä, kuten tarvittaessa EASOlta ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulta, täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja yleisestä tilanteesta asianomaisten henkilöiden alkuperämaissa; ja

| b) | kerättäessä tietoja yksittäisestä tapauksesta kansainvälisen suojelun uudelleenharkintaa varten niitä ei hankita vainoavalta osapuolelta tai vainoavilta osapuolilta tai vakavan haitan aiheuttajalta tai aiheuttajilta tavalla, jonka seurauksena tämä tai nämä saisivat suoraan tietää, että asianomainen henkilö on kansainvälistä suojelua saava henkilö, jonka asemaa harkitaan uudelleen, eikä myöskään tavalla, jolla vaarannettaisiin asianomaisen henkilön tai hänestä riippuvaisten henkilöiden ruumiillinen koskemattomuus tai hänen alkuperämaassa vielä asuvien perheenjäsentensä vapaus ja turvallisuus. |
| --- | --- |

b)

kerättäessä tietoja yksittäisestä tapauksesta kansainvälisen suojelun uudelleenharkintaa varten niitä ei hankita vainoavalta osapuolelta tai vainoavilta osapuolilta tai vakavan haitan aiheuttajalta tai aiheuttajilta tavalla, jonka seurauksena tämä tai nämä saisivat suoraan tietää, että asianomainen henkilö on kansainvälistä suojelua saava henkilö, jonka asemaa harkitaan uudelleen, eikä myöskään tavalla, jolla vaarannettaisiin asianomaisen henkilön tai hänestä riippuvaisten henkilöiden ruumiillinen koskemattomuus tai hänen alkuperämaassa vielä asuvien perheenjäsentensä vapaus ja turvallisuus.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaisen viranomaisen päätös poistaa tietyn henkilön kansainvälinen suojelu annetaan kirjallisena. Päätöksessä on ilmoitettava sen perusteina olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat, ja tieto siitä, miten päätökseen voi hakea muutosta, on annettava kirjallisesti.

4.   Heti kun toimivaltainen viranomainen on tehnyt päätöksen poistaa kansainvälinen suojelu, myös 20 ja 22 artiklaa sekä 23 artiklan 1 kohtaa ja 29 artiklaa voidaan soveltaa.

5.   Tämän artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat päättää, että kansainvälinen suojelu lakkaa lain nojalla olemasta voimassa, jos kansainvälistä suojelua saava henkilö on yksiselitteisesti luopunut hänen tunnustamisestaan kansainvälistä suojelua saavaksi henkilöksi. Jäsenvaltio voi lisäksi säätää, että kansainvälinen suojelu lakkaa lain nojalla olemasta voimassa, kun kansainvälistä suojelua saavasta henkilöstä on tullut kyseisen jäsenvaltion kansalainen.

V LUKU

MUUTOKSENHAKUMENETTELYT

46 artikla

Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoilla on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa muutoksen hakemiseksi:

| a) | päätökseen, joka koskee heidän tekemäänsä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta, mukaan lukien:






  i) | päätös hakemuksen katsomisesta perusteettomaksi pakolaisaseman ja/tai toissijaisen suojeluaseman suhteen; |
| --- | --- | --- |

a)

päätökseen, joka koskee heidän tekemäänsä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta, mukaan lukien:

i)

päätös hakemuksen katsomisesta perusteettomaksi pakolaisaseman ja/tai toissijaisen suojeluaseman suhteen;

| ii) | päätös hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta 33 artiklan 2 kohdan perusteella; |
| --- | --- |

ii)

päätös hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta 33 artiklan 2 kohdan perusteella;

| iii) | jäsenvaltion rajalla tai sen kauttakulkualueilla 43 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehty päätös; |
| --- | --- |

iii)

jäsenvaltion rajalla tai sen kauttakulkualueilla 43 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehty päätös;

| iv) | päätös jättää tutkinta suorittamatta 39 artiklan nojalla; |
| --- | --- |

iv)

päätös jättää tutkinta suorittamatta 39 artiklan nojalla;

| b) | kieltävään päätökseen hakemuksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty 27 ja 28 artiklan nojalla; |
| --- | --- |

b)

kieltävään päätökseen hakemuksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty 27 ja 28 artiklan nojalla;

| c) | päätökseen kansainvälisen suojelun poistamisesta 45 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

c)

päätökseen kansainvälisen suojelun poistamisesta 45 artiklan nojalla.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilöillä, jotka määrittävä viranomainen on tunnustanut henkilöiksi, jotka voivat saada toissijaista suojelua, on 1 kohdan nojalla oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin muutoksen hakemiseksi päätökseen, jonka mukaan hakemus on perusteeton pakolaisaseman osalta.

Jos jäsenvaltion myöntämä toissijainen suojeluasema tarjoaa samat oikeudet ja edut kuin pakolaisasema unionin ja kansallisen lainsäädännön nojalla, kyseinen jäsenvaltio voi katsoa, että päätökseen, jonka mukaan hakemus on perusteeton pakolaisaseman osalta, ei voi hakea muutosta, koska hakijan edun kannalta ei ole tarpeellista jatkaa menettelyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan c alakohdan soveltamista.

3.   Edellä olevan 1 kohdan noudattamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että tehokkaat oikeussuojakeinot sisältävät sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen ex nunc - tutkimisen kaikilta osin, mukaan lukien tarvittaessa kansainvälisen suojelun tarpeen tutkiminen direktiivin 2011/95/EU mukaisesti, ainakin muutoksenhakumenettelyissä ensimmäisessä oikeusasteessa.

4.   Jäsenvaltioiden on säädettävä kohtuullisista määräajoista ja muista tarpeellisista säännöistä, joita hakijan on noudatettava käyttäessään oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin 1 kohdan nojalla. Määräajat eivät saa tehdä tämän oikeuden käyttöä mahdottomaksi tai liian vaikeaksi.

Jäsenvaltiot voivat säätää myös 43 artiklan nojalla tehtyjen päätösten uudelleentarkastelusta viran puolesta.

5.   Jäsenvaltion on sallittava hakijoiden jäädä alueelleen siihen asti, kun määräaika, jonka kuluessa näiden on käytettävä oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, on päättynyt, ja silloin, kun tällaista oikeutta on käytetty määräajassa, odottamaan muutoksenhaun tulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan soveltamista.

6.   Kun kyseessä on

| a) | päätös katsoa hakemus ilmeisen perusteettomaksi 32 artiklan 2 artiklan mukaisesti tai perusteettomaksi 31 artiklan 8 kohdan mukaisen tutkinnan perusteella, paitsi jos nämä päätökset perustuvat 31 artiklan 8 kohdan h alakohdassa tarkoitettuihin olosuhteisiin; |
| --- | --- |

a)

päätös katsoa hakemus ilmeisen perusteettomaksi 32 artiklan 2 artiklan mukaisesti tai perusteettomaksi 31 artiklan 8 kohdan mukaisen tutkinnan perusteella, paitsi jos nämä päätökset perustuvat 31 artiklan 8 kohdan h alakohdassa tarkoitettuihin olosuhteisiin;

| b) | päätös hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta 33 artiklan 2 kohdan a, b tai d alakohdan perusteella; |
| --- | --- |

b)

päätös hakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta 33 artiklan 2 kohdan a, b tai d alakohdan perusteella;

| c) | päätös kieltäytyä hakijan tapauksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty 28 artiklan mukaisesti; tai |
| --- | --- |

c)

päätös kieltäytyä hakijan tapauksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty 28 artiklan mukaisesti; tai

| d) | päätös olla tutkimatta hakemusta tai olla tutkimatta hakemusta kokonaisuudessaan 39 artiklan mukaisesti, |
| --- | --- |

d)

päätös olla tutkimatta hakemusta tai olla tutkimatta hakemusta kokonaisuudessaan 39 artiklan mukaisesti,

tuomioistuimella on oltava valtuudet ratkaista joko hakijan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, saako hakija jäädä jäsenvaltion alueelle, jos päätöksen seurauksena hakijan oikeus jäädä jäsenvaltioon lakkaa ja kun kansallisessa lainsäädännössä ei ole tällaisissa tapauksissa säädetty oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle odottamaan muutoksenhaun tulosta.

7.   Edellä olevaa 6 kohtaa sovelletaan 43 artiklassa tarkoitettuihin menettelyihin ainoastaan sillä edellytyksellä, että

| a) | hakijalla on käytössään tarvittavat tulkkauspalvelut ja oikeusapu ja vähintään viikko aikaa valmistella pyyntönsä ja esittää tuomioistuimelle perustelut, jotka puoltavat sitä, että hänelle myönnetään oikeus jäädä alueelle odottamaan muutoksenhaun tulosta; ja |
| --- | --- |

a)

hakijalla on käytössään tarvittavat tulkkauspalvelut ja oikeusapu ja vähintään viikko aikaa valmistella pyyntönsä ja esittää tuomioistuimelle perustelut, jotka puoltavat sitä, että hänelle myönnetään oikeus jäädä alueelle odottamaan muutoksenhaun tulosta; ja

| b) | edellä 6 kohdassa tarkoitetun pyynnön tutkinnan puitteissa tuomioistuin tutkii määrittävän viranomaisen kielteisen päätöksen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta. |
| --- | --- |

b)

edellä 6 kohdassa tarkoitetun pyynnön tutkinnan puitteissa tuomioistuin tutkii määrittävän viranomaisen kielteisen päätöksen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta.

Jos a ja b alakohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, sovelletaan 5 kohtaa.

8.   Jäsenvaltioiden on sallittava hakijan jäädä alueelleen odottamaan tulosta 6 ja 7 kohdassa tarkoitetusta menettelystä, jossa ratkaistaan, saako hakija jäädä jäsenvaltion alueelle.

9.   Edellä olevaa 5, 6 ja 7 kohtaa sovelletaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o .../... (28) 26 artiklan soveltamista.

10.   Jäsenvaltiot voivat säätää määräajasta, jonka kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun tuomioistuimen on tutkittava määrittävän viranomaisen päätös.

11.   Jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössä säätää myös edellytyksistä, joiden perusteella voidaan olettaa, että hakija on peruuttanut 1 kohdan mukaiset oikeussuojakeinonsa implisiittisesti tai luopunut niistä, sekä tällöin noudatettavista menettelysäännöistä.

VI LUKU

YLEISET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

47 artikla

Viranomaisten valitusmahdollisuus

Tämä direktiivi ei vaikuta viranomaisten mahdollisuuteen valittaa hallinnollisista ja/tai oikeudellisista päätöksistä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

48 artikla

Salassapitovelvollisuus

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tätä direktiiviä täytäntöön panevia viranomaisia koskee heidän työssään saamiensa tietojen osalta kansallisen lainsäädännön mukainen salassapitovelvollisuus.

49 artikla

Yhteistyö

Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen yhteysviranomainen ja ilmoitettava tämän osoite komissiolle. Komissio toimittaa kyseiset tiedot muille jäsenvaltioille.

Jäsenvaltioiden on yhteistyössä komission kanssa toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia suoraan yhteistyössä ja vaihtaa tietoja keskenään.

Kun jäsenvaltiot turvautuvat 6 artiklan 5 kohdassa, 14 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 31 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin, niiden on ilmoitettava komissiolle heti, kun näiden poikkeustoimenpiteiden soveltamisen syyt ovat lakanneet olemasta, ja vähintään kerran vuodessa. Näihin tietoihin on mahdollisuuksien mukaan sisällytettävä tiedot niiden hakemusten, joihin sovellettiin poikkeuksia, prosenttiosuudesta kyseisenä ajanjaksona käsiteltyjen hakemusten kokonaismäärästä.

50 artikla

Kertomus

Komissio toimittaa viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (29) Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa ja tekee tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamisesta. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki sen kertomuksen laatimiseen tarvittavat tiedot. Kertomuksen esitettyään komissio laatii vähintään viiden vuoden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa.

Ensimmäisessä kertomuksessa komission on myös raportoitava erityisesti 17 artiklan ja henkilökohtaisen puhuttelun raportoinnissa käytettävien eri välineiden soveltamisesta.

51 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava 1–30 artiklan, 31 artiklan 1, 2, 6, 7, 8 ja 9 kohdan, 32–46, 49 ja 50 artiklan sekä liitteen I noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (30). Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

2.   Jäsenvaltioiden on saatettava 31 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (31). Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Niissä on myös mainittava, että voimassa olevissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä olevat viittaukset tällä direktiivillä kumottuun direktiiviin on katsottava viittauksiksi tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininta tehdään.

4.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

52 artikla

Siirtymäsäännökset

Jäsenvaltioiden on sovellettava 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ... päivän ... kuuta ... (30) jälkeen tai aiemmin jätettyihin kansainvälistä suojelua koskeviin hakemuksiin ja mainitun päivän jälkeen tai aiemmin aloitettuihin kansainvälisen suojelun poistamista koskeviin menettelyihin. Ennen ... päivää ...kuuta ... (30) jätettyihin hakemuksiin ja ennen mainittua päivää aloitettuihin pakolaisaseman poistamista koskeviin menettelyihin on sovellettava direktiivin 2005/85/EY nojalla annettuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

Jäsenvaltioiden on sovellettava 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ... päivän ...kuuta ... (31) jälkeen tai aiemmin jätettyihin kansainvälistä suojelua koskeviin hakemuksiin. Ennen mainittua päivää jätettyihin hakemuksiin on sovellettava direktiivin 2005/85/EY mukaisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

53 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 2005/85/EY tämän direktiivin sitomien jäsenvaltioiden osalta ... päivästä ...kuuta ... (32), sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainittu direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

54 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Edellä olevia 47 ja 48 artiklaa sovelletaan ... päivästä ...kuuta ... (32).

55 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 24, 28.1.2012, s. 79.

1

(2)  EUVL C ....

2

(3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 6. huhtikuuta 2011 (EUVL C 296 E, 2.10.2012, s. 184), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 6. kesäkuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty ....

3

(4)  EUVL L 326, 13.12.2005, s. 13.

4

(5)  EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9.

5

(6)  Asiakirja 14654/1/12 REV1 (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

6

(7)  EUVL L ....

7

(8)  EUVL L 132, 29.5.2010, s. 11.

8

(9)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

9

(10)  Asiakirja 15605/1/12 REV 1 (Dublin-asetus).

10

(11)  EUVL L ....

11

(12)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

12

(13)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

13

(14)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

14

(15)  EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98.

15

(16)  Neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä (EYVL L 190, 18.7.2002, s. 1).

16

(17)  Johdanto-osan 27 kappaleessa mainittu direktiivi (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

17

(18)  Johdanto-osan 27 kappaleessa mainittu direktiivi (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

18

(19)  Johdanto-osan 27 kappaleessa mainittu direktiivi (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

19

(20)  Johdanto-osan 27 kappaleessa mainittu direktiivi (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

20

(21)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

21

(22)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

22

(23)  Johdanto-osan 27 kappaleessa mainittu direktiivi (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi).

23

(24)  Asiakirja PE-CONS 17/13 (Eurodac-asetus).

24

(25)  EUVL L ....

25

(26)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

26

(27)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

27

(28)  Johdanto-osan 53 kappaleessa mainittu asetus (Dublin-asetus).

28

(29)  Päivämäärä, joka on neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

29

(30)  Päivämäärä, joka on kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

30

(31)  Päivämäärä, joka on viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

31

(32)  Päivämäärä, joka on kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

32

---

LIITE I

Turvallisten alkuperämaiden määrittäminen 37 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa

Tiettyä maata voidaan pitää turvallisena alkuperämaana, jos oikeudellisen tilanteen, demokraattisen järjestelmän puitteissa tapahtuvan lainsäädännön soveltamisen ja yleisen poliittisen tilanteen perusteella voidaan osoittaa, että maassa ei yleisesti eikä jatkuvasti esiinny vainoa, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2011/95/EU 9 artiklassa, eikä kidutusta tai epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rankaisemista eikä kansainvälisen tai kansallisen aseellisen selkkauksen aiheuttamaa mielivaltaisen väkivallan uhkaa.

Tässä arvioinnissa on otettava huomioon muun muassa se, missä määrin annetaan suojelua vainolta ja huonolta kohtelulta seuraavien seikkojen perusteella:

| a) | maan asiaa koskeva lainsäädäntö ja sen soveltamistapa; |
| --- | --- |

a)

maan asiaa koskeva lainsäädäntö ja sen soveltamistapa;

| b) | ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa ja/tai kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa ja/tai kidutuksen vastaisessa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa määrättyjen oikeuksien ja vapauksien noudattaminen, erityisesti niiden oikeuksien noudattaminen, joista mainitun eurooppalaisen yleissopimuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti ei voida poiketa; |
| --- | --- |

b)

ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa ja/tai kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa ja/tai kidutuksen vastaisessa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa määrättyjen oikeuksien ja vapauksien noudattaminen, erityisesti niiden oikeuksien noudattaminen, joista mainitun eurooppalaisen yleissopimuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti ei voida poiketa;

| c) | Geneven yleissopimuksen mukaisen palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen; |
| --- | --- |

c)

Geneven yleissopimuksen mukaisen palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen;

| d) | tehokas oikeussuojajärjestelmä niiden henkilöiden suojaamiseksi, joiden kyseisiä oikeuksia ja vapauksia on loukattu. |
| --- | --- |

d)

tehokas oikeussuojajärjestelmä niiden henkilöiden suojaamiseksi, joiden kyseisiä oikeuksia ja vapauksia on loukattu.

---

LIITE II

A osa

Kumottu direktiivi

(53 artiklassa tarkoitettu)

| Neuvoston direktiivi 2005/85/EY | (EUVL L 326, 13.12.2005, s. 13) |
| --- | --- |

Neuvoston direktiivi 2005/85/EY

(EUVL L 326, 13.12.2005, s. 13)

B osa

Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä

(51 artiklassa tarkoitettu)

| Direktiivi | Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle |
| --- | --- |
| 2005/85/EY | Ensimmäinen määräaika: 1. joulukuuta 2007
  Toinen määräaika: 1. joulukuuta 2008 |

Direktiivi

Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

2005/85/EY

Ensimmäinen määräaika: 1. joulukuuta 2007

Toinen määräaika: 1. joulukuuta 2008

---

LIITE III

Vastaavuustaulukko

| Direktiivi 2005/85/EY | Tämä direktiivi |
| --- | --- |
| 1 artikla | 1 artikla |
| 2 artiklan a–c alakohta | 2 artiklan a–c alakohta |
| — | 2 artiklan d alakohta |
| 2 artiklan d–f alakohta | 2 artiklan e–g alakohta |
| — | 2 artiklan h ja i alakohta |
| 2 artiklan g alakohta | 2 artiklan j alakohta |
| — | 2 artiklan k ja l alakohta |
| 2 artiklan h–k alakohta | 2 artiklan m–p alakohta |
| — | 2 artiklan q alakohta |
| 3 artiklan 1 ja 2 kohta | 3 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 3 artiklan 3 kohta | — |
| 3 artiklan 4 kohta | 3 artiklan 3 kohta |
| 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta |
| 4 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | — |
| 4 artiklan 2 kohdan a alakohta | 4 artiklan 2 kohdan a alakohta |
| 4 artiklan 2 kohdan b–d alakohta | — |
| 4 artiklan 2 kohdan e alakohta | 4 artiklan 2 kohdan b alakohta |
| 4 artiklan 2 kohdan f alakohta | — |
| — | 4 artiklan 3 kohta |
| 4 artiklan 3 kohta | 4 artiklan 4 kohta |
| — | 4 artiklan 5 kohta |
| 5 artikla | 5 artikla |
| 6 artiklan 1 kohta | 6 artiklan 1 kohta |
| — | 6 artiklan 2–4 kohta |
| 6 artiklan 2 ja 3 kohta | 7 artiklan 1 ja 2 kohta |
| — | 7 artiklan 3 kohta |
| — | 7 artiklan 4 kohta |
| 6 artiklan 4 kohta | 7 artiklan 5 kohta |
| 6 artiklan 5 kohta | — |
| – | 8 artikla |
| 7 artiklan 1 ja 2 kohta | 9 artiklan 1 ja 2 kohta |
| — | 9 artiklan 3 kohta |
| 8 artiklan 1 kohta | 10 artiklan 1 kohta |
| — | 10 artiklan 2 kohta |
| 8 artiklan 2 kohdan a–c alakohta | 10 artiklan 3 kohdan a–c alakohta |
| — | 10 artiklan 3 kohdan d alakohta |
| 8 artiklan 3 ja 4 kohta | 10 artiklan 4 ja 5 kohta |
| 9 artiklan 1 kohta | 11 artiklan 1 kohta |
| 9 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | 11 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta |
| 9 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | — |
| 9 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta | 11 artiklan 2 kohdan toinen alakohta |
| 9 artiklan 3 kohta | 11 artiklan 3 kohta |
| 10 artiklan 1 kohdan a–c alakohta | 12 artiklan 1 kohdan a–c alakohta |
| — | 12 artiklan 1 kohdan d alakohta |
| 10 artiklan 1 kohdan d ja e alakohta | 12 artiklan 1 kohdan e ja f alakohta |
| 10 artiklan 2 kohta | 12 artiklan 2 kohta |
| 11 artikla | 13 artikla |
| 12 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 14 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta |
| 12 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | — |
| — | 14 artiklan 1 kohdan toinen ja kolmas alakohta |
| 12 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta | 14 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta |
| 12 artiklan 2 kohdan a alakohta | 14 artiklan 2 kohdan a alakohta |
| 12 artiklan 2 kohdan b alakohta | — |
| 12 artiklan 2 kohdan c alakohta | — |
| 12 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | 14 artiklan 2 kohdan b alakohta |
| 12 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | 14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta |
| 12 artiklan 4–6 kohta | 14 artiklan 3–5 kohta |
| 13 artiklan 1 ja 2 kohta | 15 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 13 artiklan 3 kohdan a alakohta | 15 artiklan 3 kohdan a alakohta |
| — | 15 artiklan 3 kohdan b alakohta |
| 13 artiklan 3 kohdan b alakohta | 15 artiklan 3 kohdan c alakohta |
| — | 15 artiklan 3 kohdan d alakohta |
| — | 15 artiklan 3 kohdan e alakohta |
| 13 artiklan 4 kohta | 15 artiklan 4 kohta |
| 13 artiklan 5 kohta | — |
| — | 16 artikla |
| 14 artikla | — |
| — | 17 artikla |
| — | 18 artikla |
| — | 19 artikla |
| 15 artiklan 1 kohta | 22 artiklan 1 kohta |
| 15 artiklan 2 kohta | 20 artiklan 1 kohta |
| — | 20 artiklan 2–4 kohta |
| — | 21 artiklan 1 kohta |
| 15 artiklan 3 kohdan a alakohta | — |
| 15 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta | 21 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta |
| 15 artiklan 3 kohdan d alakohta | — |
| 15 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | — |
| 15 artiklan 4–6 kohta | 21 artiklan 3–5 kohta |
| — | 22 artiklan 2 kohta |
| 16 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 23 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta |
| 16 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke | 23 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan johdantokappale |
| — | 23 artiklan 1 kohdan a alakohta |
| 16 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toinen virke | 23 artiklan 1 kohdan b alakohta |
| 16 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke | 23 artiklan 2 kohta |
| 16 artiklan 2 kohdan toinen virke | — |
| — | 23 artiklan 3 kohta |
| 16 artiklan 3 kohta | 23 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta |
| 16 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta | — |
| 16 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta | 23 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta |
| — | 24 artikla |
| 17 artiklan 1 kohta | 25 artiklan 1 kohta |
| 17 artiklan 2 kohdan a alakohta | 25 artiklan 2 kohta |
| 17 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta | — |
| 17 artiklan 3 kohta | — |
| 17 artiklan 4 kohta | 25 artiklan 3 kohta |
| — | 25 artiklan 4 kohta |
| 17 artiklan 5 kohta | 25 artiklan 5 kohta |
| — | 25 artiklan 6 kohta |
| 17 artiklan 6 kohta | 25 artiklan 7 kohta |
| 18 artikla | 26 artikla |
| 19 artikla | 27 artikla |
| 20 artiklan 1 ja 2 kohta | 28 artiklan 1 ja 2 kohta |
| — | 28 artiklan 3 kohta |
| 21 artikla | 29 artikla |
| 22 artikla | 30 artikla |
| 23 artiklan 1 kohta | 31 artiklan 1 kohta |
| 23 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | 31 artiklan 2 kohta |
| — | 31 artiklan 3 kohta |
| — | 31 artiklan 4 ja 5 kohta |
| 23 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | 31 artiklan 6 kohta |
| 23 artiklan 3 kohta | — |
| — | 31 artiklan 7 kohta |
| 23 artiklan 4 kohdan a alakohta | 31 artiklan 8kohdan a alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan b alakohta | — |
| 23 artiklan 4 kohdan c alakohdan i alakohta | 31 artiklan 8 kohdan b alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan c alakohdan ii alakohta | — |
| 23 artiklan 4 kohdan d alakohta | 31 artiklan 8 kohdan c alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan e alakohta | — |
| 23 artiklan 4 kohdan f alakohta | 31 artiklan 8 kohdan d alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan g alakohta | 31 artiklan 8 kohdan e alakohta |
| — | 31 artiklan 8 kohdan f alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan h ja i alakohta | — |
| 23 artiklan 4 kohdan j alakohta | 31 artiklan 8 kohdan g alakohta |
| — | 31 artiklan 8 kohdan h ja i alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan k ja l alakohta | — |
| 23 artiklan 4 kohdan m alakohta | 31 artiklan 8 kohdan j alakohta |
| 23 artiklan 4 kohdan n ja o alakohta | — |
| — | 31 artiklan 9 kohta |
| 24 artikla | — |
| 25 artikla | 33 artikla |
| 25 artiklan 1 kohta | 33 artiklan 1 kohta |
| 25 artiklan 2 kohdan a–c alakohta | 33 artiklan 2 kohdan a–c alakohta |
| 25 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta | — |
| 25 artiklan 2 kohdan f ja g alakohta | 33 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta |
| — | 34 artikla |
| 26 artikla | 35 artikla |
| 27 artiklan 1 kohdan a alakohta | 38 artiklan 1 kohdan a alakohta |
| — | 38 artiklan 1 kohdan b alakohta |
| 27 artiklan 1 kohdan b–d alakohta | 38 artiklan 1 kohdan c–e alakohta |
| 27 artiklan 2–5 kohta | 38 artiklan 2–5 kohta |
| 28 artikla | 32 artikla |
| 29 artikla | — |
| 30 artiklan 1 kohta | 37 artiklan 1 kohta |
| 30 artiklan 2–4 kohta | — |
| — | 37 artiklan 2 kohta |
| 30 artiklan 5 ja 6 kohta | 37 artiklan 3 ja 4 kohta |
| 31 artiklan 1 kohta | 36 artiklan 1 kohta |
| 31 artiklan 2 kohta | — |
| 31 artiklan 3 kohta | 36 artiklan 2 kohta |
| 32 artiklan 1 kohta | 40 artiklan 1 kohta |
| 32 artiklan 2 kohta | — |
| 32 artiklan 3 kohta | 40 artiklan 2 kohta |
| 32 artiklan 4 kohta | 40 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke |
| 32 artiklan 5 kohta | 40 artiklan 3 kohdan toinen virke |
| 32 artiklan 6 kohta | 40 artiklan 4 kohta |
| — | 40 artiklan 5 kohta |
| 32 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta | 40 artiklan 6 kohdan a alakohta |
| — | 40 artiklan 6 kohdan b alakohta |
| 32 artiklan 7 kohdan toinen alakohta | 40 artiklan 6 kohdan toinen alakohta |
| — | 40 artiklan 7 kohta |
| — | 41 artikla |
| 33 artikla | — |
| 34 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta | 42 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta |
| 34 artiklan 2 kohdan b alakohta | — |
| 34 artiklan 2 kohdan c alakohta | 42 artiklan 2 kohdan b alakohta |
| 34 artiklan 3 kohdan a alakohta | 42 artiklan 3 kohta |
| 34 artiklan 3 kohdan b alakohta | — |
| 35 artiklan 1 kohta | 43 artiklan 1 kohdan a alakohta |
| — | 43 artiklan 1 kohdan b alakohta |
| 35 artiklan 2 kohta ja 3 kohdan a–f alakohta | — |
| 35 artiklan 4 kohta | 43 artiklan 2 kohta |
| 35 artiklan 5 kohta | 43 artiklan 3 kohta |
| 36 artiklan 1 kohta – 2 kohdan c alakohta | 39 artiklan 1 kohta – 2 kohdan c alakohta |
| 36 artiklan 2 kohdan d alakohta | — |
| 36 artiklan 3 kohta | — |
| — | 39 artiklan 3 kohta |
| 36 artiklan 4–6 kohta | 39 artiklan 4–6 kohta |
| — | 39 artiklan 7 kohta |
| 36 artiklan 7 kohta | — |
| 37 artikla | 44 artikla |
| 38 artikla | 45 artikla |
| — | 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohta |
| 39 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohta | 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohta |
| 39 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohta | — |
| 39 artiklan 1 kohdan b alakohta | 46 artiklan 1 kohdan b alakohta |
| 39 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta | — |
| 39 artiklan 1 kohdan e alakohta | 46 artiklan 1 kohdan c alakohta |
| — | 46 artiklan 2 ja 3 kohta |
| 39 artiklan 2 kohta | 46 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta |
| — | 46 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta |
| 39 artiklan 3 kohta | — |
| — | 46 artiklan 5–9 kohta |
| 39 artiklan 4 kohta | 46 artiklan 10 kohta |
| 39 artiklan 5 kohta | — |
| 39 artiklan 6 kohta | 41 artiklan 11 kohta |
| 40 artikla | 47 artikla |
| 41 artikla | 48 artikla |
| — | 49 artikla |
| 42 artikla | 50 artikla |
| 43 artiklan ensimmäinen alakohta | 51 artiklan 1 kohta |
| — | 51 artiklan 2 kohta |
| 43 artiklan toinen ja kolmas alakohta | 51 artiklan 3 ja 4 kohta |
| 44 artikla | 52 artiklan ensimmäinen alakohta |
| — | 52 artiklan toinen alakohta |
| — | 53 artikla |
| 45 artikla | 54 artikla |
| 46 artikla | 55 artikla |
| Liite I | — |
| Liite II | Liite I |
| Liite III | — |
| — | Liite II |
| — | Liite III |

Direktiivi 2005/85/EY

Tämä direktiivi

1 artikla

1 artikla

2 artiklan a–c alakohta

2 artiklan a–c alakohta

—

2 artiklan d alakohta

2 artiklan d–f alakohta

2 artiklan e–g alakohta

—

2 artiklan h ja i alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan j alakohta

—

2 artiklan k ja l alakohta

2 artiklan h–k alakohta

2 artiklan m–p alakohta

—

2 artiklan q alakohta

3 artiklan 1 ja 2 kohta

3 artiklan 1 ja 2 kohta

3 artiklan 3 kohta

—

3 artiklan 4 kohta

3 artiklan 3 kohta

4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

4 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

—

4 artiklan 2 kohdan a alakohta

4 artiklan 2 kohdan a alakohta

4 artiklan 2 kohdan b–d alakohta

—

4 artiklan 2 kohdan e alakohta

4 artiklan 2 kohdan b alakohta

4 artiklan 2 kohdan f alakohta

—

—

4 artiklan 3 kohta

4 artiklan 3 kohta

4 artiklan 4 kohta

—

4 artiklan 5 kohta

5 artikla

5 artikla

6 artiklan 1 kohta

6 artiklan 1 kohta

—

6 artiklan 2–4 kohta

6 artiklan 2 ja 3 kohta

7 artiklan 1 ja 2 kohta

—

7 artiklan 3 kohta

—

7 artiklan 4 kohta

6 artiklan 4 kohta

7 artiklan 5 kohta

6 artiklan 5 kohta

—

–

8 artikla

7 artiklan 1 ja 2 kohta

9 artiklan 1 ja 2 kohta

—

9 artiklan 3 kohta

8 artiklan 1 kohta

10 artiklan 1 kohta

—

10 artiklan 2 kohta

8 artiklan 2 kohdan a–c alakohta

10 artiklan 3 kohdan a–c alakohta

—

10 artiklan 3 kohdan d alakohta

8 artiklan 3 ja 4 kohta

10 artiklan 4 ja 5 kohta

9 artiklan 1 kohta

11 artiklan 1 kohta

9 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta

11 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta

9 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

—

9 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta

11 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

9 artiklan 3 kohta

11 artiklan 3 kohta

10 artiklan 1 kohdan a–c alakohta

12 artiklan 1 kohdan a–c alakohta

—

12 artiklan 1 kohdan d alakohta

10 artiklan 1 kohdan d ja e alakohta

12 artiklan 1 kohdan e ja f alakohta

10 artiklan 2 kohta

12 artiklan 2 kohta

11 artikla

13 artikla

12 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

14 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

12 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

—

—

14 artiklan 1 kohdan toinen ja kolmas alakohta

12 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta

14 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta

12 artiklan 2 kohdan a alakohta

14 artiklan 2 kohdan a alakohta

12 artiklan 2 kohdan b alakohta

—

12 artiklan 2 kohdan c alakohta

—

12 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta

14 artiklan 2 kohdan b alakohta

12 artiklan 3 kohdan toinen alakohta

14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

12 artiklan 4–6 kohta

14 artiklan 3–5 kohta

13 artiklan 1 ja 2 kohta

15 artiklan 1 ja 2 kohta

13 artiklan 3 kohdan a alakohta

15 artiklan 3 kohdan a alakohta

—

15 artiklan 3 kohdan b alakohta

13 artiklan 3 kohdan b alakohta

15 artiklan 3 kohdan c alakohta

—

15 artiklan 3 kohdan d alakohta

—

15 artiklan 3 kohdan e alakohta

13 artiklan 4 kohta

15 artiklan 4 kohta

13 artiklan 5 kohta

—

—

16 artikla

14 artikla

—

—

17 artikla

—

18 artikla

—

19 artikla

15 artiklan 1 kohta

22 artiklan 1 kohta

15 artiklan 2 kohta

20 artiklan 1 kohta

—

20 artiklan 2–4 kohta

—

21 artiklan 1 kohta

15 artiklan 3 kohdan a alakohta

—

15 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta

21 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta

15 artiklan 3 kohdan d alakohta

—

15 artiklan 3 kohdan toinen alakohta

—

15 artiklan 4–6 kohta

21 artiklan 3–5 kohta

—

22 artiklan 2 kohta

16 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

23 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

16 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke

23 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

—

23 artiklan 1 kohdan a alakohta

16 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toinen virke

23 artiklan 1 kohdan b alakohta

16 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke

23 artiklan 2 kohta

16 artiklan 2 kohdan toinen virke

—

—

23 artiklan 3 kohta

16 artiklan 3 kohta

23 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta

16 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta

—

16 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta

23 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta

—

24 artikla

17 artiklan 1 kohta

25 artiklan 1 kohta

17 artiklan 2 kohdan a alakohta

25 artiklan 2 kohta

17 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta

—

17 artiklan 3 kohta

—

17 artiklan 4 kohta

25 artiklan 3 kohta

—

25 artiklan 4 kohta

17 artiklan 5 kohta

25 artiklan 5 kohta

—

25 artiklan 6 kohta

17 artiklan 6 kohta

25 artiklan 7 kohta

18 artikla

26 artikla

19 artikla

27 artikla

20 artiklan 1 ja 2 kohta

28 artiklan 1 ja 2 kohta

—

28 artiklan 3 kohta

21 artikla

29 artikla

22 artikla

30 artikla

23 artiklan 1 kohta

31 artiklan 1 kohta

23 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta

31 artiklan 2 kohta

—

31 artiklan 3 kohta

—

31 artiklan 4 ja 5 kohta

23 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

31 artiklan 6 kohta

23 artiklan 3 kohta

—

—

31 artiklan 7 kohta

23 artiklan 4 kohdan a alakohta

31 artiklan 8kohdan a alakohta

23 artiklan 4 kohdan b alakohta

—

23 artiklan 4 kohdan c alakohdan i alakohta

31 artiklan 8 kohdan b alakohta

23 artiklan 4 kohdan c alakohdan ii alakohta

—

23 artiklan 4 kohdan d alakohta

31 artiklan 8 kohdan c alakohta

23 artiklan 4 kohdan e alakohta

—

23 artiklan 4 kohdan f alakohta

31 artiklan 8 kohdan d alakohta

23 artiklan 4 kohdan g alakohta

31 artiklan 8 kohdan e alakohta

—

31 artiklan 8 kohdan f alakohta

23 artiklan 4 kohdan h ja i alakohta

—

23 artiklan 4 kohdan j alakohta

31 artiklan 8 kohdan g alakohta

—

31 artiklan 8 kohdan h ja i alakohta

23 artiklan 4 kohdan k ja l alakohta

—

23 artiklan 4 kohdan m alakohta

31 artiklan 8 kohdan j alakohta

23 artiklan 4 kohdan n ja o alakohta

—

—

31 artiklan 9 kohta

24 artikla

—

25 artikla

33 artikla

25 artiklan 1 kohta

33 artiklan 1 kohta

25 artiklan 2 kohdan a–c alakohta

33 artiklan 2 kohdan a–c alakohta

25 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta

—

25 artiklan 2 kohdan f ja g alakohta

33 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta

—

34 artikla

26 artikla

35 artikla

27 artiklan 1 kohdan a alakohta

38 artiklan 1 kohdan a alakohta

—

38 artiklan 1 kohdan b alakohta

27 artiklan 1 kohdan b–d alakohta

38 artiklan 1 kohdan c–e alakohta

27 artiklan 2–5 kohta

38 artiklan 2–5 kohta

28 artikla

32 artikla

29 artikla

—

30 artiklan 1 kohta

37 artiklan 1 kohta

30 artiklan 2–4 kohta

—

—

37 artiklan 2 kohta

30 artiklan 5 ja 6 kohta

37 artiklan 3 ja 4 kohta

31 artiklan 1 kohta

36 artiklan 1 kohta

31 artiklan 2 kohta

—

31 artiklan 3 kohta

36 artiklan 2 kohta

32 artiklan 1 kohta

40 artiklan 1 kohta

32 artiklan 2 kohta

—

32 artiklan 3 kohta

40 artiklan 2 kohta

32 artiklan 4 kohta

40 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke

32 artiklan 5 kohta

40 artiklan 3 kohdan toinen virke

32 artiklan 6 kohta

40 artiklan 4 kohta

—

40 artiklan 5 kohta

32 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta

40 artiklan 6 kohdan a alakohta

—

40 artiklan 6 kohdan b alakohta

32 artiklan 7 kohdan toinen alakohta

40 artiklan 6 kohdan toinen alakohta

—

40 artiklan 7 kohta

—

41 artikla

33 artikla

—

34 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta

42 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta

34 artiklan 2 kohdan b alakohta

—

34 artiklan 2 kohdan c alakohta

42 artiklan 2 kohdan b alakohta

34 artiklan 3 kohdan a alakohta

42 artiklan 3 kohta

34 artiklan 3 kohdan b alakohta

—

35 artiklan 1 kohta

43 artiklan 1 kohdan a alakohta

—

43 artiklan 1 kohdan b alakohta

35 artiklan 2 kohta ja 3 kohdan a–f alakohta

—

35 artiklan 4 kohta

43 artiklan 2 kohta

35 artiklan 5 kohta

43 artiklan 3 kohta

36 artiklan 1 kohta – 2 kohdan c alakohta

39 artiklan 1 kohta – 2 kohdan c alakohta

36 artiklan 2 kohdan d alakohta

—

36 artiklan 3 kohta

—

—

39 artiklan 3 kohta

36 artiklan 4–6 kohta

39 artiklan 4–6 kohta

—

39 artiklan 7 kohta

36 artiklan 7 kohta

—

37 artikla

44 artikla

38 artikla

45 artikla

—

46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohta

39 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohta

46 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohta

39 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohta

—

39 artiklan 1 kohdan b alakohta

46 artiklan 1 kohdan b alakohta

39 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta

—

39 artiklan 1 kohdan e alakohta

46 artiklan 1 kohdan c alakohta

—

46 artiklan 2 ja 3 kohta

39 artiklan 2 kohta

46 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta

—

46 artiklan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta

39 artiklan 3 kohta

—

—

46 artiklan 5–9 kohta

39 artiklan 4 kohta

46 artiklan 10 kohta

39 artiklan 5 kohta

—

39 artiklan 6 kohta

41 artiklan 11 kohta

40 artikla

47 artikla

41 artikla

48 artikla

—

49 artikla

42 artikla

50 artikla

43 artiklan ensimmäinen alakohta

51 artiklan 1 kohta

—

51 artiklan 2 kohta

43 artiklan toinen ja kolmas alakohta

51 artiklan 3 ja 4 kohta

44 artikla

52 artiklan ensimmäinen alakohta

—

52 artiklan toinen alakohta

—

53 artikla

45 artikla

54 artikla

46 artikla

55 artikla

Liite I

—

Liite II

Liite I

Liite III

—

—

Liite II

—

Liite III

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I.   JOHDANTO

Uudelleenlaadittu turvapaikkamenettelyjä koskeva direktiivi on osa turvapaikkakysymyksiä koskevien lainsäädäntöehdotusten sarjaa, jossa esitetään yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisen vaiheen välineet.

Neuvosto sai 7. kesäkuuta 2011 komissiolta muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kansainvälisen suojeluaseman myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (uudelleenlaadittu) (11207/11). Komissio muutti 23. lokakuuta 2009 antamaansa alkuperäistä ehdotusta (12959/09) ottaen huomioon Euroopan parlamentin 6. huhtikuuta 2011 hyväksymän ensimmäisen käsittelyn kannan (8526/11) ja neuvostossa ilmaistut näkemykset.

Viivästysten välttämiseksi Euroopan parlamentti vahvisti neuvottelukantansa tarkastellen muutettua ehdotusta alkuperäistä ehdotusta koskevan ensimmäisen käsittelyn kantansa pohjalta.

26. ja 27. lokakuuta 2011 pidetyssä täysistunnossaan Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 28. huhtikuuta 2010 antamansa lausunnon (1) huomioon ottaen, ettei se anna uutta lausuntoa muutetusta ehdotuksesta vaan viittaa alkuperäistä ehdotusta koskevaan kantaansa. Alueiden komitea päätti 16. marraskuuta olla antamatta lausuntoa muutetusta ehdotuksesta (18836/11).

Neuvosto vahvisti 13. ja 14. toukokuuta 2013 pidetyssä istunnossaan muutetusta ehdotuksesta saavutetun poliittisen yhteisymmärryksen (7695/13 + COR 1).

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu uudelleenlaaditun turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin antamiseen. Tanska ei osallistu direktiivin antamiseen, direktiivi ei sido sitä eikä direktiiviä sovelleta siihen Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti.

II.   EHDOTUKSEN TAVOITTEET

Direktiivissä 2005/85/EY säädetään niitä menettelyjä koskevista vähimmäisvaatimuksista, joita jäsenvaltiot soveltavat kansainvälisen suojelun myöntämisessä tai poistamisessa, tavoitteena sen varmistaminen, että hakemukset käsitellään samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa.

Turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin uudelleenlaadinnan tavoitteena on vahvistaa yhteiset vaatimukset kansallisia turvapaikka-järjestelmiä varten Euroopan unionin tasolla. Näiden vaatimusten on taattava korkeatasoinen suoja kansainvälistä suojelua hakeville. Niiden on myös annettava jäsenvaltioille paremmat mahdollisuudet soveltaa turvapaikka-menettelyjä, jotka ovat kustannustehokkaita ja pystyvät käsittelemään mahdolliset vilpilliset hakemukset ja ottavat samalla huomioon kansallisten oikeusjärjestelmien väliset erot. Erityistä huomiota kiinnitetään palvelujen, neuvonnan ja asiantuntemuksen painottamiseen jo menettelyn alkuvaiheessa tavoitteena tehokas ja laadukas käsittelyprosessi, joka johtaa vankkoihin ensimmäisen asteen päätöksiin. Uudelleenlaadinnassa kunnioitetaan lopuksi täysin perusoikeuksia Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kehittyvä oikeuskäytäntö huomioon ottaen sekä varmistetaan johdonmukaisuus muiden turvapaikka-asioita koskevien välineiden kanssa.

III.   NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ERITTELY

A.   
  Yleiset huomautukset

Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat käyneet neuvotteluja komission muutetun ehdotuksen pohjalta päästääkseen yhteisymmärrykseen siinä vaiheessa, kun neuvosto vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa. Neuvoston kannan tekstissä otetaan täysin huomioon näiden kahden lainsäätäjän välillä aikaansaatu kompromissi.

B.   
  Keskeiset kysymykset

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan kompromissitekstissä mukautetaan direktiiviä 2005/85/EY (2) seuraavien keskeisten kysymysten osalta:

Koulutus

Turvapaikkamenettelyn laadun parantamiseksi neuvoston kannassa vahvistetaan koulutusvaatimukset suojeluaseman määrittävien viranomaisten henkilöstölle, joka vastaa jäsenvaltioissa kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten asianmukaisesta käsittelystä, sekä muiden viranomaisten henkilöstölle, joka saattaa olla kosketuksessa kansainvälistä suojelua hakevien kanssa.

Suojeluaseman määrittävän viranomaisen henkilöstön on oltava asianmukaisesti koulutettu. Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava koulutusta, joka sisältää Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamista koskevassa asetuksessa luetellut aiheet, lukuun ottamatta vastaanotto-olosuhteisiin liittyviä. Lisäksi henkilöillä, jotka kuulevat hakijoita, on oltava yleistiedot ongelmista, jotka saattavat vaikuttaa kielteisesti hakijan kykyyn tulla kuulluksi, kuten merkit mahdollisesta aiemmasta kidutuksesta.

Samoja koulutusvaatimuksia sovelletaan toisen viranomaisen henkilöstöön, joka osallistuu kyseisten kuulemisten suorittamiseen, kun suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä pyytää samanaikaisesti kansainvälistä suojelua.

Kun muun viranomaisen kuin suojeluaseman määrittävän viranomaisen henkilöstö suorittaa tutkittavaksi ottamista koskevia kuulemisia, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämä henkilöstö saa etukäteen asianmukaisen peruskoulutuksen erityisesti kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön, EU:n turvapaikkasäännösten ja kuulemistekniikoiden osalta.

Lopuksi myös muiden viranomaisten henkilöstö, joka todennäköisesti vastaanottaa kansainvälistä suojelua koskevia pyyntöjä, kuten rajavartijat, maahanmuuttoviranomaiset ja säilöönottoyksiköiden henkilöstö, saavat tehtäviään ja vastuualueitaan vastaavan koulutuksen.

Pääsy turvapaikkamenettelyyn

Neuvoston kannassa asetetaan vaatimukset, joilla pyritään varmistamaan helppo ja nopea pääsy turvapaikkamenettelyyn ottaen samalla huomioon kansallisten järjestelmien erityispiirteet. Siinä selvennetään täysin, että henkilöt, jotka ovat ilmaisseet haluavansa hakea kansainvälistä suojelua, ovat direktiivissä tarkoitettuja hakijoita. Sen varmistamiseksi, että nämä henkilöt täyttävät tosiasiallisesti velvollisuutensa ja voivat hyödyntää asianomaisia oikeuksia, heidän hakemuksensa olisi rekisteröitävä mahdollisimman pian ja erityisten määräaikojen kuluessa: jos hakemus jätetään suojeluaseman määrittävälle viranomaiselle, rekisteröinti tapahtuu kolmen työpäivän kuluessa hakemuksen jättämisestä; jos kyseessä ovat muut toimivaltaiset viranomaiset, kuten rajavartijat, määräaika on kuusi työpäivää. Kyseistä määräaikaa voidaan pidentää kymmeneen työpäivään, kun on olemassa samanaikaisesti suuri määrä hakijoita.

Tehokkaan menettelyyn pääsyn kannalta on myös tärkeää, että jäsenvaltioilla on velvoite tarjota säilöönottoyksiköissä pidetyille tai rajanylityspaikoilla oleville kolmannen maan kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille tietoja mahdollisuudesta pyytää kansainvälistä suojelua, kun on merkkejä siitä, että kyseiset henkilöt haluavat tehdä niin. Jäsenvaltioiden on lisäksi järjestettävä säilöönottoyksiköissä ja raja-alueilla tulkkaus, jos se on tarpeen kansainvälistä suojelua koskevaan menettelyyn pääsyn helpottamiseksi.

Käsittely

Neuvoston kannan mukaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittely on saatava päätökseen 6 kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä. Jos asiaan liittyy monimutkaisia kysymyksiä, suuri määrä hakijoita tai hakijan yhteistyöhaluttomuudesta johtuva viivästys, jäsenvaltiot voivat pidentää tätä määräaikaa enintään yhdeksällä kuukaudella. Jäsenvaltiot voivat lopuksi poikkeuksellisesti asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ylittää määräajat enintään kolmella kuukaudella, kun se on tarpeen hakemuksen asianmukaisen ja perusteellisen tarkastelun varmistamiseksi.

Jäsenvaltiot voivat lykätä menettelyn päättämistä, jos suojeluaseman määrittävän viranomaisen ei kohtuudella voida olettaa tekevän päätöstään näissä määräajoissa siksi, että hakijan alkuperämaassa vallitsee epävakaa tilanne, jonka oletetaan olevan tilapäinen. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden on tarkasteltava kyseisen maan tilannetta uudelleen vähintään kuuden kuukauden välein ja ilmoitettava kohtuullisessa ajassa asianomaisille hakijoille lykkäyksen syyt ja komissiolle menettelyjen lykkäämisestä. Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa saatettava menettely päätökseen 21 kuukauden enimmäismääräajassa hakemuksen jättämisestä.

Neuvoston kannassa myös erotellaan etusijamenettely ja nopeutettu menettely. Jälkimmäinen tarkoittaa lyhyempiä menettelyn määräaikoja verrattuna tavanomaisen menettelyyn, kun taas etusijamenettely tarkoittaa yksinkertaisesti, että hakemus tutkitaan ennen muita hakemuksia. Jäsenvaltioiden on asetettava nopeutetuille menettelyille kohtuulliset määräajat, mutta ne voivat ylittää kyseiset määräajat, kun se on tarpeen hakemuksen asianmukaisen ja perusteellisen tarkastelun varmistamiseksi.

Koska tarkoituksena on vahvistaa yhdenmukaisemmat turvapaikkamenettelyt, nopeutettuja tarkastelumenettelyjä ja rajamenettelyjä voidaan soveltaa vain erityisistä syistä, ja niissä on tarkoitus käsitellä vain hakemuksia, jotka ovat todennäköisesti perusteettomia tai joihin liittyy kansallista turvallisuutta tai yleistä järjestystä koskevia vakavia huolenaiheita.

Poikkeustoimenpiteistä ilmoittaminen

Jos jäsenvaltio hakijoiden samanaikaisen suuren määrän vuoksi poikkeaa hakemuksen rekisteröintiä tai hakemuksen käsittelyn päättämistä koskevista määräajoista tai sallii muiden viranomaisten kuin suojeluaseman määrittävän viranomaisen suorittaa hakemusta koskevia kuulemisia, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle. Komissiolle on ilmoitettava heti, kun näiden poikkeustoimenpiteiden soveltamisen syyt ovat lakanneet olemasta, ja vähintään kerran vuodessa.

Kuulemisista laadittavat pöytäkirjat ja tallenteet

Neuvoston kantaan sisältyy laaja joukko sääntöjä, jotka koskevat kuulemisista laadittavia pöytäkirjoja ja tallenteita. Komission kertomukseen tämän direktiivin uudelleenlaadinnan soveltamisesta jäsenvaltioissa tulee sisältymään selostus erityisesti näiden sääntöjen soveltamisesta ja henkilökohtaiseen kuulemiseen käytettävistä välineistä.

Neuvoston kannan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että laaditaan yksityiskohtainen ja tosiasioihin perustuva pöytäkirja, josta käyvät ilmi kaikki keskeiset seikat, tai transkripti. Lisäksi ne voivat säätää äänitallenteesta tai audiovisuaalisesta tallenteesta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että hakija on täysin tietoinen pöytäkirjan sisällöstä tai transkriptin keskeisistä seikoista.

Neuvoston kannassa selitetään, millä edellytyksin hakijalla on mahdollisuus kommentoida ja/tai selventää pöytäkirjaa tai transkriptiä ja vahvistaa, että pöytäkirjan tai transkriptin sisältö kuvaa kuulemista totuudenmukaisesti.

Lopuksi neuvoston kannassa esitetään säännöt, joiden mukaisesti hakijalle ja hänen oikeudelliselle tai muulle neuvonantajalleen on annettava mahdollisuus tutustua pöytäkirjaan, transkriptiin tai tallenteeseen.

Oikeudellisten tietojen antaminen sekä oikeusapu ja oikeudellinen edustaja

Neuvoston kannan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoille tarjotaan pyynnöstä ja maksutta tietyin edellytyksin oikeudellisia ja menettelyjä koskevia tietoja. Tähän on sisällytettävä vähintään tiedottaminen menettelystä hakijalle hänen tilanteensa huomioon ottaen. Kielteisen ensimmäisen päätöksen yhteydessä jäsenvaltioiden on myös pyynnöstä annettava hakijalle tietoja selventääkseen kyseisen päätöksen perusteita ja selittääkseen, miten päätökseen voi hakea muutosta. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää, että oikeudellisten ja menettelyjä koskevien tietojen tarjoajina ovat valtiosta riippumattomat järjestöt tai valtion viranomaisten ammattilaiset tai erikoistuneet valtion yksiköt.

Lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalle annetaan tietyin edellytyksin ja täysin yhdenmukaisesti muiden turvapaikkasäädösten kanssa pyydettäessä maksutonta oikeusapua ja oikeudellinen edustaja muutoksenhakumenettelyissä. Tähän on sisällytettävä ainakin vaadittujen menettelyyn liittyvien asiakirjojen laatiminen ja osallistuminen hakijan puolesta asian käsittelyyn ensimmäisessä oikeusasteessa. Näistä muutoksenhakumenettelyyn liittyvistä pakottavista säännöistä huolimatta jäsenvaltiot voivat päättää antaa maksutonta oikeusapua ja/tai maksuttoman oikeudellisen edustajan myös ensimmäisen oikeusasteen menettelyissä.

Erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevat hakijat

Neuvoston kannan tavoitteena on antaa erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitseville hakijoille mahdollisuus hyödyntää tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia ja noudattaa siinä säädettyjä velvoitteita koko turvapaikkamenettelyn ajan. Tätä varten jäsenvaltioiden on arvioitava kohtuullisen ajan kuluttua hakemuksesta, tarvitseeko hakija erityisiä menettelyllisiä takeita. Tarpeettomien hallinnollisten rasitteiden välttämiseksi on määritelty, että tällainen arviointi voidaan sisällyttää nykyisiin kansallisiin menettelyihin ja/tai erityisiä menettelyllisiä takeita koskevaan arviointiin ja että tällaista arviointia ei tarvitse suorittaa hallinnollisena menettelynä.

Jos hakijoiden on todettu tarvitsevan erityisiä menettelyllisiä takeita, heille on annettava riittävää tukea. Lisäksi jos riittävää tukea ei voida antaa nopeutettujen menettelyjen tai rajamenettelyjen puitteissa erityisesti tapauksissa, joissa jäsenvaltiot katsovat, että hakija tarvitsee erityisiä menettelyllisiä takeita kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan vuoksi, jäsenvaltiot eivät saa soveltaa näitä menettelyjä tai niiden on lopetettava niiden soveltaminen.

Jos jäsenvaltiot havaitsevat luonteeltaan sellaisia erityisiä menettelyllisiä tarpeita, jotka voisivat estää nopeutettujen menettelyjen ja rajamenettelyjen soveltamisen, hakijalle on annettava myös lisätakeet, jos muutoksenhaulla ei ole automaattisesti lykkäävää vaikutusta. Nämä takeet ovat samat kuin henkilöillä, joihin sovelletaan rajamenettelyjä.

Alaikäiset

Neuvoston kantaan sisältyy erityisiä takeita alaikäisille ja ilman huoltajaa oleville alaikäisille kuitenkin niin, että mahdollista väärinkäyttöä vältetään. Siinä selvennetään edellytykset, joita sovelletaan alaikäisiin, jotka haluavat tehdä hakemuksen omasta puolestaan. Lisäksi siinä todetaan, että alaikäisten haastattelut on tehtävä lapsille sopivalla tavalla.

Ilman huoltajaa olevien alaikäisten osalta neuvoston kannassa vahvistetaan joukko edustajaan liittyviä takeita. Jäsenvaltioiden edellytetään myös antavan ilman huoltajaa oleville alaikäisille maksutta oikeudellisia ja menettelyyn liittyviä tietoja kansainvälisen suojeluaseman poistamista koskevista menettelyistä. Siten ilman huoltajaa olevat alaikäiset ja heidän edustajansa saavat jonkinlaista oikeudellista tukea direktiivin kaikissa menettelyissä (ensimmäisen oikeusaste, muutoksenhaku ja poistaminen).

Jos jäsenvaltiot toteavat turvapaikkamenettelyn aikana henkilön olevan ilman huoltajaa oleva alaikäinen, ne voivat ainoastaan tietyissä olosuhteissa käyttää tiettyjä menettelyjä kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelemiseksi:

| — | jäsenvaltiot voivat soveltaa nopeutettuja menettelyjä tai jatkaa niiden soveltamista ainoastaan, jos hakija tulee turvallisesta alkuperämaasta, jos hän on tehnyt myöhemmin hakemuksen, jota ei voida ottaa käsiteltäväksi, tai kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä. |
| --- | --- |

—

jäsenvaltiot voivat soveltaa nopeutettuja menettelyjä tai jatkaa niiden soveltamista ainoastaan, jos hakija tulee turvallisesta alkuperämaasta, jos hän on tehnyt myöhemmin hakemuksen, jota ei voida ottaa käsiteltäväksi, tai kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä.

| — | jäsenvaltiot voivat soveltaa rajamenettelyjä tai jatkaa niiden soveltamista samojen kolmen edellytyksen mukaisesti, jotka mahdollistavat nopeutettujen menettelyjen käyttämisenkin. Lisäksi jäsenvaltiot voivat soveltaa rajamenettelyjä kolmessa muussa tilanteessa:






  — | tapauksissa, joissa on perusteltua syytä katsoa, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija tulee turvallisesta kolmannesta maasta; |
| --- | --- | --- |

—

jäsenvaltiot voivat soveltaa rajamenettelyjä tai jatkaa niiden soveltamista samojen kolmen edellytyksen mukaisesti, jotka mahdollistavat nopeutettujen menettelyjen käyttämisenkin. Lisäksi jäsenvaltiot voivat soveltaa rajamenettelyjä kolmessa muussa tilanteessa:

—

tapauksissa, joissa on perusteltua syytä katsoa, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija tulee turvallisesta kolmannesta maasta;

| — | jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä asiakirjoja; |
| --- | --- |

—

jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija on johtanut viranomaisia harhaan esittämällä vääriä asiakirjoja;

| — | jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija on vilpillisessä tarkoituksessa tuhonnut tai kadottanut henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä. |
| --- | --- |

—

jos ilman huoltajaa oleva alaikäinen hakija on vilpillisessä tarkoituksessa tuhonnut tai kadottanut henkilö- tai matkustusasiakirjan, josta olisi ollut apua hänen henkilöllisyytensä tai kansalaisuutensa selvittämisessä.

Jäsenvaltiot voivat vedota kahteen viimeiseen tilanteeseen ainoastaan erityistapauksissa, joissa on vakavia perusteita katsoa, että hakija yrittää salata tekijöitä, joilla on asiassa merkitystä ja jotka todennäköisesti johtaisivat kielteiseen päätökseen, edellyttäen, että hakijalle, ottaen huomioon ilman huoltajaa olevien alaikäisten erityiset menettelylliset tarpeet, on annettu täysi mahdollisuus osoittaa asianmukaiset perustelut toiminnalleen ja myös neuvotella edustajansa kanssa.

Koska rajamenettelyihin aina kuuluu säilöönotto jossakin muodossa, niitä ei voida käyttää järjestelmällisesti missään kuudesta tilanteesta. Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä voidaan vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin noudattamiseksi ottaa säilöön vain lapsen etu huomioon ottaen poikkeuksellisissa olosuhteissa.

| — | Jäsenvaltiot voivat todeta, että ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi tapauksissa, joissa hän tulee turvallisesta kolmannesta maasta, joka on muu kuin jäsenvaltio, ainoastaan jos se on alaikäisen edun mukaista. Muiden sovellettavien perusteiden osalta jäsenvaltiot voivat normaalien sääntöjen mukaisesti todeta, että ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltiot voivat todeta, että ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi tapauksissa, joissa hän tulee turvallisesta kolmannesta maasta, joka on muu kuin jäsenvaltio, ainoastaan jos se on alaikäisen edun mukaista. Muiden sovellettavien perusteiden osalta jäsenvaltiot voivat normaalien sääntöjen mukaisesti todeta, että ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi.

| — | Jäsenvaltiot voivat päättää olla myöntämättä ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle hakijalle maksutonta oikeusapua ja edustusta, jos tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen katsoo, että muutoksenhaulla ei ole konkreettisia edellytyksiä menestyä, kuitenkin vain jos alaikäisen edustajalla on oikeudellinen pätevyys. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltiot voivat päättää olla myöntämättä ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle hakijalle maksutonta oikeusapua ja edustusta, jos tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen katsoo, että muutoksenhaulla ei ole konkreettisia edellytyksiä menestyä, kuitenkin vain jos alaikäisen edustajalla on oikeudellinen pätevyys.

Jäsenvaltioiden on myönnettävä ilman huoltajaa oleville alaikäisille vähintään samat lisätakeet kuin henkilöille, joihin sovelletaan rajamenettelyjä, tapauksissa, joissa heidän kielteistä päätöstä koskeva muutoksenhakunsa ei ole automaattisesti lykkäävä.

Sukupuolisensitiiviset turvapaikkamenettelyt

Neuvoston kannassa otetaan huomioon, että turvapaikkamenettelyjen on oltava sukupuolisensitiivisiä. Tältä pohjalta jäsenvaltioiden on, aina kun se on mahdollista, varmistettava, että haastattelija ja tulkki ovat samaa sukupuolta kuin hakija, jos tämä sitä pyytää. Jäsenvaltioiden ei kuitenkaan tarvitse hankkia samaa sukupuolta olevaa haastattelijaa tai tulkkia, jos suojapaikan määrittävällä viranomaisella on aihetta uskoa, että pyynnön perusteena olevat seikat eivät liity siihen, että hakijan olisi vaikea esittää hakemuksensa perusteet kattavasti.

Lisäksi samaa sukupuolta olevan henkilön on suoritettava tämän direktiivin mukaisesti tehtävä hakijan tutkinta kunnioittaen kaikilta osin ihmisarvon periaatetta sekä ruumiillista ja henkistä koskemattomuutta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvallisuussyistä suoritettavaa tutkintaa.

Myöhemmät hakemukset

Neuvoston kannassa selvennetään myöhempiä hakemuksia koskevia menettelysääntöjä. Toisin kuin monissa menettelyä koskevissa järjestelyissä, joita sovelletaan kyseessä oleviin direktiivin 2005/85/EY nojalla mahdollisiin hakemuksiin, neuvoston kannan mukaan myöhempiä hakemuksia ei voida ottaa tutkittavaksi, jos alustavassa tutkinnassa ei ilmene tai hakija ei esitä mitään uusia seikkoja tai perusteita, jotka lisäävät merkittävästi hakijan kansainvälisen suojelun tarvetta koskevia edellytyksiä.

Myöhemmän hakemuksen tehneet hakijat, joiden ainoana tarkoituksena on viivyttää poistamista kyseisen jäsenvaltion alueelta, rasittavat aiheettomasti kansallisia turvapaikkajärjestelmiä. Tästä syystä myöhemmistä hakemuksista tarvitaan tehokkaita sääntöjä. Näiden sääntöjen perusteella jäsenvaltioiden on voitava tehdä ero niiden henkilöiden välillä, jotka tekevät myöhemmän hakemuksen, koska suojelun tarve on syntynyt paikan päällä heidän aiemman hakemuksensa tekemisen jälkeen tai muista perustelluista syistä, ja niiden henkilöiden välillä, jotka tekevät myöhemmän hakemuksen vain viivyttääkseen poistamista valtion alueelta. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että jäsenvaltioita sitoo aina palauttamiskiellon periaate, joka tarkoittaa, että henkilöä ei saa lähettää takaisin maahan, jossa hän voisi olla vaarassa.

Tätä taustaa vasten jäsenvaltiot saavat kahdessa tapauksessa tehdä poikkeuksen normaalisti sovellettavasta oikeudesta jäädä niiden alueelle. Ensimmäinen on tapaus, jossa henkilö on tehnyt ensimmäisen myöhemmän hakemuksen, jota ei voida ottaa tutkittavaksi, koska se katsotaan tehdyksi vain sellaisen päätöksen täytäntöönpanon viivyttämiseksi tai estämiseksi, joka johtaisi hakijan poistamiseen välittömästi kyseisestä jäsenvaltiosta. Toinen on tapaus, jossa henkilö tekee toisen kansainvälistä suojelua koskevan pyynnön samassa jäsenvaltiossa sellaisen lopullisen päätöksen johdosta, jonka mukaan ensimmäistä myöhempää hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi tai jossa kyseinen hakemus hylätään perusteettomana.

Hakemuksen implisiittinen peruuttaminen/hakemuksesta luopuminen

Neuvoston kannan mukaan jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin olettaa, että hakija on implisiittisesti peruuttanut kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa tai luopunut siitä. Jäsenvaltiot voivat tehdä tällaisen oletuksen erityisesti kahdessa tapauksessa. Ensimmäinen on tapaus, jossa voidaan todeta, että hakija ei ole vastannut pyyntöihin toimittaa tapauksensa kannalta olennaisia tietoja tai ei ole saapunut henkilökohtaiseen puhutteluun, paitsi jos hakija osoittaa kohtuullisen ajan kuluessa, että hän ei voinut vastata pyyntöihin tai saapua puhutteluun hänestä riippumattomista syistä. Toinen on tapaus, jossa hakija pakoilee tai on lähtenyt ilman lupaa asuin- tai säilöönottopaikastaan ottamatta yhteyttä toimivaltaiseen viranomaiseen kohtuullisen ajan kuluessa, tai hän ei ole kohtuullisen ajan kuluessa täyttänyt ilmoittautumisvelvollisuuttaan tai muita yhteydenpitoa koskevia velvoitteitaan, ellei hän osoita kohtuullisen ajan kuluessa, että tämä johtui hänestä riippumattomista syistä.

Ottaen tämän huomioon neuvoston kantaan sisältyy joukko sääntöjä sellaisen hakemuksen uudelleen tutkittavaksi ottamisesta, joka on peruutettu implisiittisesti tai josta on luovuttu. Jos henkilö ilmoittautuu uudelleen viranomaisille vähintään yhdeksän kuukauden kuluessa, jäsenvaltiot eivät saa pitää uudelleen tutkittavaksi otettua hakemusta tai uutta hakemusta myöhempänä hakemuksena. Jos henkilö kuitenkin ilmoittautuu uudelleen viranomaisille myöhemmin kuin yhdeksän kuukauden kuluttua, jäsenvaltiot saavat soveltaa myöhempiä hakemuksia koskevia sääntöjä. Tämä merkitsee sitä, että hakemukselta voitaisiin katsoa puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset, jos asiaan liittyviä uusia seikkoja ei ole ilmennyt tai esitetty tutkinnan keskeyttämistä koskevan päätöksen jälkeen. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää, että hakemus, jonka tutkinta on keskeytetty, voidaan ottaa uudelleen tutkittavaksi ainoastaan kerran.

Tehokkaat oikeussuojakeinot

Neuvoston kantaan sisältyy joukko sääntöjä oikeudesta jäädä alueelle sellaisen muutoksenhaun vireilläoloajaksi, jonka tarkoituksena on taata täysin oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Samalla todetaan, että tarvitaan toimivia ja tehokkaita turvapaikkajärjestelmiä, jotka pystyvät estämään väärinkäytön. Tätä taustaa vasten jäsenvaltion on pääsääntöisesti sallittava hakijoiden jäädä alueelleen siihen asti, kun määräaika, jonka kuluessa näiden on käytettävä oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, on päättynyt, tai silloin kun tätä oikeutta on käytetty määräajassa, odottamaan muutoksenhaun tulosta.

Joissakin tapauksissa jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että tällaista automaattista lykkäävää vaikutusta ei sovelleta. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltion on säädettävä, että tuomioistuin voi joko hakijan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan määrätä, saako hakija jäädä jäsenvaltion alueelle vai ei. Nämä tapaukset kattavat päätökset, joissa:

| — | hakemus katsotaan ilmeisen perusteettomaksi tai perusteettomaksi sen jälkeen kun se on tutkittu nopeutetussa menettelyssä, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näiden päätösten perustana on se, että hakija on tullut jäsenvaltion alueelle tai jatkanut siellä oleskeluaan laittomasti ja on ilman hyvää syytä jättänyt ilmoittautumatta viranomaisille ja/tai tekemättä turvapaikkahakemusta mahdollisimman pian maahantuloonsa liittyvät olosuhteet huomioon ottaen; |
| --- | --- |

—

hakemus katsotaan ilmeisen perusteettomaksi tai perusteettomaksi sen jälkeen kun se on tutkittu nopeutetussa menettelyssä, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näiden päätösten perustana on se, että hakija on tullut jäsenvaltion alueelle tai jatkanut siellä oleskeluaan laittomasti ja on ilman hyvää syytä jättänyt ilmoittautumatta viranomaisille ja/tai tekemättä turvapaikkahakemusta mahdollisimman pian maahantuloonsa liittyvät olosuhteet huomioon ottaen;

| — | hakemukselta katsotaan puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska toinen jäsenvaltio on myöntänyt kansainvälisen suojelun, tai maan, joka on muu kuin jäsenvaltio, katsotaan olevan hakijan ensimmäinen turvapaikkamaa tai hakemus on myöhempi hakemus, johon liittyen ei ole ilmennyt tai johon liittyen hakija ei ole esittänyt uusia seikkoja tai perusteita, jotka liittyvät sen tutkimiseen, onko hakija kansainvälisen suojelun tarpeessa; |
| --- | --- |

—

hakemukselta katsotaan puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska toinen jäsenvaltio on myöntänyt kansainvälisen suojelun, tai maan, joka on muu kuin jäsenvaltio, katsotaan olevan hakijan ensimmäinen turvapaikkamaa tai hakemus on myöhempi hakemus, johon liittyen ei ole ilmennyt tai johon liittyen hakija ei ole esittänyt uusia seikkoja tai perusteita, jotka liittyvät sen tutkimiseen, onko hakija kansainvälisen suojelun tarpeessa;

| — | hylätään hakijan tapauksen, jonka tutkinta on keskeytetty, uudelleen tutkittavaksi ottaminen; |
| --- | --- |

—

hylätään hakijan tapauksen, jonka tutkinta on keskeytetty, uudelleen tutkittavaksi ottaminen;

| — | hakemusta ei tutkita lainkaan tai tutkitaan vain osaksi, koska sovelletaan eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitettä. |
| --- | --- |

—

hakemusta ei tutkita lainkaan tai tutkitaan vain osaksi, koska sovelletaan eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitettä.

Rajamenettelyissä voidaan soveltaa ei-automaattista lykkäävää vaikutusta vain edellyttäen, että hakijalla on käytössään tarvittava tulkkaus, oikeusapu ja vähintään viikon aika, jotta hän voi laatia pyynnön ja toimittaa tuomioistuimelle perusteet, jotka puoltavat oikeuden jäädä jäsenvaltion alueelle odottamaan muutoksenhaun tulosta myöntämistä hänelle. Toinen edellytys on, että tuomioistuin tutkii alueelle jäämistä koskevan pyynnön tutkinnan yhteydessä määrittävän viranomaisen kielteisen päätöksen tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

Jos ei-automaattista lykkäävää vaikutusta sovelletaan, hakija saa jäädä alueelle odottamaan tulosta menettelystä, jossa päätetään, saako hakija jäädä alueelle vai ei. Lisäksi kaikissa tapauksissa sovelletaan palauttamiskiellon periaatetta.

Turvalliset kolmannet maat

Neuvoston kannan mukaan jäsenvaltiot saavat soveltaa turvallisen alkuperämaan, turvallisen kolmannen maan ja eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteitä tunnustaen samalla, että yhdenmukaistamista mahdollisesti tarvitaan edelleen tulevaisuudessa. Näin ollen jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon muun muassa Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston ja Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun laatimat suuntaviivat ja käsikirjat ja tarkasteltava säännöllisesti tilannetta kyseisissä kolmansissa maissa. Lisäksi korostetaan asiaankuuluvista tietolähteistä olevien tietojen vaihdon merkitystä ja sitä, että turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltamista jäsenvaltioissa on tärkeää tarkastella säännöllisesti jäsenvaltioiden kanssa parlamenttia kuullen.

Neuvoston kannassa selvennetään näiden käsitteiden soveltamisen edellytyksiä toteamalla, että jäsenvaltioiden on annettava hakijoille mahdollisuus riitauttaa eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteen soveltaminen sillä perusteella, että maa ei ole heidän tapauksessaan turvallinen.

Muita tärkeitä kysymyksiä

Muita neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan sisältyviä tärkeitä kysymyksiä, joista neuvosto ja Euroopan parlamentti pääsivät kompromissiratkaisuun, ovat:

Rikoksen johdosta tapahtuva luovuttaminen

Jäsenvaltio voi tehdä poikkeuksen kansainvälisen suojelun hakijan oikeudesta jäädä alueelle siihen asti, kunnes ensimmäinen oikeusaste on tehnyt hänen hakemuksestaan päätöksen, kun ne luovuttavat kyseisen henkilön tapauksen mukaan joko toiseen jäsenvaltioon eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä johtuvien velvoitteiden tai muun syyn nojalla tai kolmanteen valtioon tai johonkin kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Jäsenvaltio voi luovuttaa hakijan kolmanteen valtioon ainoastaan, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että luovuttamista koskeva päätös ei johda suoraan tai epäsuoraan palauttamiseen (refoulement), joka rikkoisi jäsenvaltion kansainvälisiä velvoitteita.

Suojeluaseman määrittävä viranomainen ja muut toimivaltaiset viranomaiset

Jäsenvaltiot voivat säätää, että jokin muu kuin suojeluaseman määrittävä viranomainen on vastuussa tapausten käsittelystä Dublin-asetuksen perusteella tai maahantulon myöntämisestä tai epäämisestä noudatettaessa rajamenettelyä, ellei siinä säädetyistä edellytyksistä muuta johdu, ja määrittävän viranomaisen perustellun lausunnon perusteella.

Lääkärintutkimus

Neuvoston kanta sisältää säännöt lääkärintutkimuksista sen varmistamiseksi, että aiemmasta vainosta tai vakavasta haitasta mahdollisesti aiheutuvat oireet sisällytetään kansainvälistä suojelua koskevan pyynnön arviointiin. Nämä säännöt sisältävät muun muassa säännökset edellytyksistä, joiden täyttyessä lääkärintutkimus on maksettava julkisista varoista ja milloin se on hakijan maksettava.

Kansalliseen turvallisuuteen liittyvät seikat

Kansalliseen turvallisuuteen liittyvissä tapauksissa ja ottaen huomioon oikeuskeinojen tasapuolisuuden periaatteen jäsenvaltioiden on muutoksenhauissa annettava pääsy sellaisiin muutoksenhakutuomioistuinten käytössä oleviin tietoihin tai lähteisiin, joiden edellytetään kansalliseen turvallisuuteen liittyvistä syistä olevan luottamuksellisia, ja säädettävä kansallisessa lainsäädännössä menettelyistä, joilla taataan hakijan oikeus puolustukseen.

| IV. | PÄÄTELMÄ |
| --- | --- |

IV.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu täysin huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Kompromissi on vahvistettu Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan (LIBE) puheenjohtajan kirjeessä pysyvien edustajien komitean puheenjohtajalle (8223/13). LIBEn puheenjohtaja ilmoitti tuossa kirjeessä suosittelevansa kyseisen valiokunnan jäsenille ja myöhemmin täysistunnolle, että neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta hyväksyttäisiin tarkistuksitta Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä sen jälkeen, kun kummankin toimielimen lingvistijuristit ovat tarkastaneet tekstin. Turvapaikkamenettelydirektiivin muuttamisella Euroopan unioni edistää Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän perustamista.

---

(1)  ETSK:n lausunto ”Vähimmäisvaatimukset kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä (uudelleenlaatiminen)”, EUVL C 18, 19.1.2011, s. 85.

(2)  Neuvoston direktiivi 2005/85/EY pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 326, 1.12.2005, s. 13).

---