# Euroopan unionin C 170/2013

| | ISSN 1977-1053
  doi:10.3000/19771053.C_2013.170.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 170 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 56. vuosikerta15. kesäkuu 2013 |

ISSN 1977-1053

doi:10.3000/19771053.C_2013.170.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 170

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

56. vuosikerta15. kesäkuu 2013

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | SUOSITUKSET |
| | Euroopan järjestelmäriskikomitea |
| 2013/C 170/01 | Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EJRK/2013/1) | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

SUOSITUKSET

Euroopan järjestelmäriskikomitea

2013/C 170/01

Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EJRK/2013/1)

1

| | II   Tiedonannot |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 170/02 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV) (
  1
  ) | 20 |
| 2013/C 170/03 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings) (
  1
  ) | 20 |
| 2013/C 170/04 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne) (
  1
  ) | 21 |

II   Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

2013/C 170/02

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV) (
  1
  )

1

20

2013/C 170/03

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings) (
  1
  )

1

20

2013/C 170/04

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne) (
  1
  )

1

21

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 170/05 | Euron kurssi | 22 |
| 2013/C 170/06 | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2013, vuodeksi 2013 myönnettävästä rahoituksesta Euroopan unionin toiminnalle eläinlääkintäalalla siltä osin kuin on kyse tiedotuspolitiikasta, kansainvälisten organisaatioiden tukemisesta ja elintarvikkeiden, rehujen ja kasvien terveyttä koskevan lainsäädännön soveltamisen varmistamiseksi tarvittavista useista toimenpiteistä | 23 |
| 2013/C 170/07 | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2013, Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi -ohjelman puitteissa elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskevan vuoden 2013 työohjelman rahoittamisesta | 38 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2013/C 170/05

Euron kurssi

22

2013/C 170/06

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2013, vuodeksi 2013 myönnettävästä rahoituksesta Euroopan unionin toiminnalle eläinlääkintäalalla siltä osin kuin on kyse tiedotuspolitiikasta, kansainvälisten organisaatioiden tukemisesta ja elintarvikkeiden, rehujen ja kasvien terveyttä koskevan lainsäädännön soveltamisen varmistamiseksi tarvittavista useista toimenpiteistä

23

2013/C 170/07

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2013, Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi -ohjelman puitteissa elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskevan vuoden 2013 työohjelman rahoittamisesta

38

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 170/08 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 43 |
| 2013/C 170/09 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 44 |
| 2013/C 170/10 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd) (
  1
  ) | 45 |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 170/11 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen | 46 |
| 2013/C 170/12 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen | 51 |

V   Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2013/C 170/08

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

43

2013/C 170/09

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

44

2013/C 170/10

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd) (
  1
  )

1

45

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2013/C 170/11

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

46

2013/C 170/12

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

51

| | Oikaisuja |
| --- | --- |
| 2013/C 170/13 | Oikaisu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tiedelautakuntien jäsenyyttä koskevaan kiinnostuksenilmaisupyyntöön – Viite: EFSA/E/2013/001 (EUVL C 107, 13.4.2013) | 55 |

Oikaisuja

2013/C 170/13

Oikaisu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tiedelautakuntien jäsenyyttä koskevaan kiinnostuksenilmaisupyyntöön – Viite: EFSA/E/2013/001 (EUVL C 107, 13.4.2013)

55

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

SUOSITUKSET

Euroopan järjestelmäriskikomitea

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/1

---

EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,

annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013,

makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä

(EJRK/2013/1)

2013/C 170/01

EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka

ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan b, d ja f alakohdan sekä 16, 17 ja 18 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (2) ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan e alakohdan sekä 18, 19 ja 20 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Finanssijärjestelmän harjoittaman kestävää talouskasvua tukevan luototustoiminnan edellytyksenä on rahoitusvakaus. Finanssikriisi on tuonut selkeästi esiin tarpeen valvoa makrotason vakautta finanssijärjestelmään kohdistuvien järjestelmäriskien ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi. Tämän suositus on välttämätön lisätoimenpide makrovakausvalvonnan toteuttamiseksi. |
| --- | --- |

(1)

Finanssijärjestelmän harjoittaman kestävää talouskasvua tukevan luototustoiminnan edellytyksenä on rahoitusvakaus. Finanssikriisi on tuonut selkeästi esiin tarpeen valvoa makrotason vakautta finanssijärjestelmään kohdistuvien järjestelmäriskien ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi. Tämän suositus on välttämätön lisätoimenpide makrovakausvalvonnan toteuttamiseksi.

| (2) | Unioni kykenee selviytymään järjestelmäriskeistä vain, jos mikrovakausvalvonnan ohella laaditaan vankat puitteet makrovakauspolitiikalle. Tämä suositus, jossa käsitellään yksityiskohtaisemmin makrovakauspolitiikan välitavoitteita ja välineitä, on jatkoa kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista 22 päivänä joulukuuta 2011 annetulle Euroopan järjestelmäriskikomitean suositukselle EJRK/2011/3 (3). |
| --- | --- |

(2)

Unioni kykenee selviytymään järjestelmäriskeistä vain, jos mikrovakausvalvonnan ohella laaditaan vankat puitteet makrovakauspolitiikalle. Tämä suositus, jossa käsitellään yksityiskohtaisemmin makrovakauspolitiikan välitavoitteita ja välineitä, on jatkoa kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista 22 päivänä joulukuuta 2011 annetulle Euroopan järjestelmäriskikomitean suositukselle EJRK/2011/3 (3).

| (3) | Suosituksessa EJRK/2011/3 edellytetään, että jäsenvaltio nimeävät makrovakauspolitiikasta vastaavan viranomaisen. Myös luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksia koskevassa uudessa säädöskehyksessä (jäljempänä ’CRD IV/CRR’) edellytetään, että jäsenvaltiot määräävät erillisen viranomaisen toteuttamaan toimenpiteitä, joilla ehkäistään tai vähennetään järjestelmäriskejä tai kansallista rahoitusvakautta uhkaavia makrotason riskejä. (4) |
| --- | --- |

(3)

Suosituksessa EJRK/2011/3 edellytetään, että jäsenvaltio nimeävät makrovakauspolitiikasta vastaavan viranomaisen. Myös luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksia koskevassa uudessa säädöskehyksessä (jäljempänä ’CRD IV/CRR’) edellytetään, että jäsenvaltiot määräävät erillisen viranomaisen toteuttamaan toimenpiteitä, joilla ehkäistään tai vähennetään järjestelmäriskejä tai kansallista rahoitusvakautta uhkaavia makrotason riskejä. (4)

| (4) | Makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena osallistua koko finanssijärjestelmän vakauden turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla. Suosituksessa EJRK/2011/3 mainitaan välitavoitteiden määrittely perimmäisen tavoitteen operatiivisten spesifikaatioiden muodossa. Välitavoitteilla vahvistetaan makrovakauspolitiikan toimivuutta, avoimuutta ja tilivelvollisuutta, ja ne tarjoavat taloudellisen pohjan makrovakausvalvonnan välinevalinnoille. |
| --- | --- |

(4)

Makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena osallistua koko finanssijärjestelmän vakauden turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla. Suosituksessa EJRK/2011/3 mainitaan välitavoitteiden määrittely perimmäisen tavoitteen operatiivisten spesifikaatioiden muodossa. Välitavoitteilla vahvistetaan makrovakauspolitiikan toimivuutta, avoimuutta ja tilivelvollisuutta, ja ne tarjoavat taloudellisen pohjan makrovakausvalvonnan välinevalinnoille.

| (5) | Jotta unionin makrovakauspolitiikka olisi tehokasta, on myös luotava makrovakausvälineistö, jota makrovakausviranomaiset voivat käyttää tehokkaasti erilaisten indikaattorien perusteella ja asiantuntija-arvioiden rinnalla. Tarvittavien makrovakausvälineiden, eli kutakin makrovakauspolitiikan välitavoitetta varten luotavan yhden tai useamman välineen, olisi oltava makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai näillä olisi oltava valtuudet antaa välineistä suosituksia. Välineitä, joilla makrovakauspolitiikan viritystä on tiukennettu, voidaan purkaa, jos se katsotaan tarpeelliseksi rahoitussyklin vakaannuttamiseksi. Makrovakausvälineitä voidaan käyttää joko laajoissa tai kohdennetuissa riskikategorioissa, joista viimeksi mainittuihin kuuluvat yksittäisiä valuuttoja koskevat riskipositiot. |
| --- | --- |

(5)

Jotta unionin makrovakauspolitiikka olisi tehokasta, on myös luotava makrovakausvälineistö, jota makrovakausviranomaiset voivat käyttää tehokkaasti erilaisten indikaattorien perusteella ja asiantuntija-arvioiden rinnalla. Tarvittavien makrovakausvälineiden, eli kutakin makrovakauspolitiikan välitavoitetta varten luotavan yhden tai useamman välineen, olisi oltava makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai näillä olisi oltava valtuudet antaa välineistä suosituksia. Välineitä, joilla makrovakauspolitiikan viritystä on tiukennettu, voidaan purkaa, jos se katsotaan tarpeelliseksi rahoitussyklin vakaannuttamiseksi. Makrovakausvälineitä voidaan käyttää joko laajoissa tai kohdennetuissa riskikategorioissa, joista viimeksi mainittuihin kuuluvat yksittäisiä valuuttoja koskevat riskipositiot.

| (6) | Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) lähetti neuvostolle, Euroopan komissiolle ja Euroopan parlamentille 29 päivänä maaliskuuta 2012 kirjeen, jossa se toi esiin näkemyksensä makrovakausviranomaisten valmiuksista käyttää CRD IV/CRR:ssä määriteltyjä makrovakausvälineitä. EJRK korosti erityisesti, että sekä unionin että jäsenvaltioiden makrovakausviranomaiset tarvitsevat varaa harkita, tiukentavatko ne tilapäisesti ensimmäiseen pilariin kuuluvia vaatimuksia ja asettavatko ne uusia tiedonantovaatimuksia. Tällaiset vaatimukset voivat koskea esimerkiksi pääomavaatimusten kokonaismäärää, maksuvalmiusvaatimuksia, suurten asiakasriskien ja velkarahoituksen rajoituksia sekä tiettyjä sektoreita koskevia erityisiä pääomavaatimuksia tai pankin taseen ongelmallisia osia. |
| --- | --- |

(6)

Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) lähetti neuvostolle, Euroopan komissiolle ja Euroopan parlamentille 29 päivänä maaliskuuta 2012 kirjeen, jossa se toi esiin näkemyksensä makrovakausviranomaisten valmiuksista käyttää CRD IV/CRR:ssä määriteltyjä makrovakausvälineitä. EJRK korosti erityisesti, että sekä unionin että jäsenvaltioiden makrovakausviranomaiset tarvitsevat varaa harkita, tiukentavatko ne tilapäisesti ensimmäiseen pilariin kuuluvia vaatimuksia ja asettavatko ne uusia tiedonantovaatimuksia. Tällaiset vaatimukset voivat koskea esimerkiksi pääomavaatimusten kokonaismäärää, maksuvalmiusvaatimuksia, suurten asiakasriskien ja velkarahoituksen rajoituksia sekä tiettyjä sektoreita koskevia erityisiä pääomavaatimuksia tai pankin taseen ongelmallisia osia.

| (7) | Vaikka CRD IV/CRR keskittyy lähinnä mikrovakausnäkökulmiin, se sisältää myös tiettyjä makrovakausvälineitä, joita makrovakausviranomaisten olisi sovellettava tietyin edellytyksin. Tämä suositus sisältää ohjeellisen luettelon makrovakausvälineistä, jotka jäsenvaltiot voivat antaa makrovakausviranomaisten käyttöön välitavoitteiden saavuttamiseksi; ohjeellinen luettelo sisältää mm. CRD IV/CRR:n mukaiset makrovakausvälineet ja luettelo ei estä jäsenvaltioita käyttämästä muita välineitä. |
| --- | --- |

(7)

Vaikka CRD IV/CRR keskittyy lähinnä mikrovakausnäkökulmiin, se sisältää myös tiettyjä makrovakausvälineitä, joita makrovakausviranomaisten olisi sovellettava tietyin edellytyksin. Tämä suositus sisältää ohjeellisen luettelon makrovakausvälineistä, jotka jäsenvaltiot voivat antaa makrovakausviranomaisten käyttöön välitavoitteiden saavuttamiseksi; ohjeellinen luettelo sisältää mm. CRD IV/CRR:n mukaiset makrovakausvälineet ja luettelo ei estä jäsenvaltioita käyttämästä muita välineitä.

| (8) | Lisäksi makrovakausviranomaisten olisi makrovakauspolitiikan päätöksenteon, viestinnän ja vastuun edistämiseksi kehitettävä makrovakausvälineiden käyttöä koskeva yleinen strategia. |
| --- | --- |

(8)

Lisäksi makrovakausviranomaisten olisi makrovakauspolitiikan päätöksenteon, viestinnän ja vastuun edistämiseksi kehitettävä makrovakausvälineiden käyttöä koskeva yleinen strategia.

| (9) | Tehokas makrovakauspolitiikka edellyttää myös, että jäsenvaltiot koordinoivat keskenään makrovakausvälineiden soveltamista kansallisella tasolla. Vaikka makrovakauspolitiikalla tulee pääsääntöisesti olemaan merkittäviä myönteisiä rajatylittäviä vaikutuksia, voi joskus kuitenkin syntyä myös haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia. Makrovakausviranomaisten olisi arvioitava tällaisten myönteisten ja kielteisten vaikutusten merkittävyys, mm. sisämarkkinoiden suojaamisen kannalta. EJRK tarkastelee makrovakauspolitiikan mahdollisia rajat ylittäviä vaikutuksia ja edistää asianmukaista koordinointimenetelmää, jonka avulla näihin vaikutuksiin voidaan puuttua; tämä ei kuitenkaan vaikuta unionin lainsäädännön asiaa koskevien säännösten soveltamiseen. |
| --- | --- |

(9)

Tehokas makrovakauspolitiikka edellyttää myös, että jäsenvaltiot koordinoivat keskenään makrovakausvälineiden soveltamista kansallisella tasolla. Vaikka makrovakauspolitiikalla tulee pääsääntöisesti olemaan merkittäviä myönteisiä rajatylittäviä vaikutuksia, voi joskus kuitenkin syntyä myös haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia. Makrovakausviranomaisten olisi arvioitava tällaisten myönteisten ja kielteisten vaikutusten merkittävyys, mm. sisämarkkinoiden suojaamisen kannalta. EJRK tarkastelee makrovakauspolitiikan mahdollisia rajat ylittäviä vaikutuksia ja edistää asianmukaista koordinointimenetelmää, jonka avulla näihin vaikutuksiin voidaan puuttua; tämä ei kuitenkaan vaikuta unionin lainsäädännön asiaa koskevien säännösten soveltamiseen.

| (10) | Kun viranomaisten kokemus eri makrovakausvälineiden tehokkuudesta kasvaa, välitavoitteita ja/tai makrovakausvälineitä saatetaan tarkistaa, ottaen huomioon myös finanssimarkkinoiden vakautta uhkaavat mahdolliset uudet riskit. Tämä edellyttää välitavoitteiden ja makrovakausvälineiden riittävyyden säännöllistä arviointia. |
| --- | --- |

(10)

Kun viranomaisten kokemus eri makrovakausvälineiden tehokkuudesta kasvaa, välitavoitteita ja/tai makrovakausvälineitä saatetaan tarkistaa, ottaen huomioon myös finanssimarkkinoiden vakautta uhkaavat mahdolliset uudet riskit. Tämä edellyttää välitavoitteiden ja makrovakausvälineiden riittävyyden säännöllistä arviointia.

| (11) | Makrovakautta koskevat nykyiset ja ehdotetut säännökset unionin lainsäädännössä ovat kirjavia ja monimutkaisia, ja niitä olisi hyvä yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tulevaisuudessa. Unionin toimielimet voisivat myös harkita makrovakausvälineiden sisällyttämistä muihin rahoitussektoreihin kuin pankkeihin vaikuttavaan lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

(11)

Makrovakautta koskevat nykyiset ja ehdotetut säännökset unionin lainsäädännössä ovat kirjavia ja monimutkaisia, ja niitä olisi hyvä yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tulevaisuudessa. Unionin toimielimet voisivat myös harkita makrovakausvälineiden sisällyttämistä muihin rahoitussektoreihin kuin pankkeihin vaikuttavaan lainsäädäntöön.

| (12) | Jotta makrovakausvälineitä käytettäisiin yhdenmukaisella tavalla ja jotta makrovakausvalvonta toteutuisi koko unionissa, EJRK saattaa tulevaisuudessa harkita makrovakausvälineiden käyttöä koskevien suositusten antamista makrovakausviranomaisille. |
| --- | --- |

(12)

Jotta makrovakausvälineitä käytettäisiin yhdenmukaisella tavalla ja jotta makrovakausvalvonta toteutuisi koko unionissa, EJRK saattaa tulevaisuudessa harkita makrovakausvälineiden käyttöä koskevien suositusten antamista makrovakausviranomaisille.

| (13) | Poliittiset päätöksentekijät Euroopassa ja muualla arvioivat lisääntyvää määrää ehdotettuja välineitä, joiden tarkoituksena on estää tai vähentää järjestelmäriskejä, sekä lainsäädäntöhankkeita finanssijärjestelmän riskien rajaamiseksi. EJRK analysoi jatkosakin muiden ajankohtaisten makrovakauspolitiikan välineiden tehokkuutta ja vaikuttavuutta. |
| --- | --- |

(13)

Poliittiset päätöksentekijät Euroopassa ja muualla arvioivat lisääntyvää määrää ehdotettuja välineitä, joiden tarkoituksena on estää tai vähentää järjestelmäriskejä, sekä lainsäädäntöhankkeita finanssijärjestelmän riskien rajaamiseksi. EJRK analysoi jatkosakin muiden ajankohtaisten makrovakauspolitiikan välineiden tehokkuutta ja vaikuttavuutta.

| (14) | Ehdotuksessa neuvoston asetukseksi yhteisen valvontamekanismin perustamisesta, (5) sellaisena kuin neuvosto on sen hyväksynyt 12 päivänä joulukuuta 2012, EKP:lle annetaan oikeus tarvittaessa soveltaa pääomapuskureita koskevia korkeampia vaatimuksia, kuin mitä osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset toimivaltaiset tai kansalliset nimetyt viranomaiset soveltavat, sekä soveltaa tiukempia toimenpiteitä, joilla pyritään puuttumaan systeemisiin tai makrovakauteen kohdistuviin riskeihin noudattaen CRD IV/CRR:ssa olevia menettelyjä tapauksissa, joista säädetään nimenomaisesti asiaankuuluvassa unionin lainsäädännössä. EJRK aikoo toimia yhteistyössä EKP:n ja yhteisen valvontamekanismin muodostavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa sekä Euroopan valvontaviranomaisten ja muiden EJRK:n jäsenten kanssa yhdenmukaisen makrovakauspolitiikan muodostamiseksi unionissa. |
| --- | --- |

(14)

Ehdotuksessa neuvoston asetukseksi yhteisen valvontamekanismin perustamisesta, (5) sellaisena kuin neuvosto on sen hyväksynyt 12 päivänä joulukuuta 2012, EKP:lle annetaan oikeus tarvittaessa soveltaa pääomapuskureita koskevia korkeampia vaatimuksia, kuin mitä osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset toimivaltaiset tai kansalliset nimetyt viranomaiset soveltavat, sekä soveltaa tiukempia toimenpiteitä, joilla pyritään puuttumaan systeemisiin tai makrovakauteen kohdistuviin riskeihin noudattaen CRD IV/CRR:ssa olevia menettelyjä tapauksissa, joista säädetään nimenomaisesti asiaankuuluvassa unionin lainsäädännössä. EJRK aikoo toimia yhteistyössä EKP:n ja yhteisen valvontamekanismin muodostavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa sekä Euroopan valvontaviranomaisten ja muiden EJRK:n jäsenten kanssa yhdenmukaisen makrovakauspolitiikan muodostamiseksi unionissa.

| (15) | Tämä suositus ei vaikuta kansallisten keskuspankkien toimivaltaan rahapolitiikan alalla eikä niiden rooliin maksu- ja selvitysjärjestelmien yleisvalvojina unionissa. |
| --- | --- |

(15)

Tämä suositus ei vaikuta kansallisten keskuspankkien toimivaltaan rahapolitiikan alalla eikä niiden rooliin maksu- ja selvitysjärjestelmien yleisvalvojina unionissa.

| (16) | EJRK:n suositukset julkaistaan sen jälkeen, kun Euroopan unionin neuvostolle on ilmoitettu hallintoneuvoston aikeesta julkaista lausunto sekä annettu mahdollisuus toimia, |
| --- | --- |

(16)

EJRK:n suositukset julkaistaan sen jälkeen, kun Euroopan unionin neuvostolle on ilmoitettu hallintoneuvoston aikeesta julkaista lausunto sekä annettu mahdollisuus toimia,

ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

1   JAKSO

SUOSITUKSET

Suositus A –   Välitavoitteiden määrittäminen

Makrovakausviranomaisten suositetaan

| 1) | määrittelevän ja toteuttavan koko kansallista finanssijärjestelmäänsä koskevat makrovakauspolitiikan välitavoitteet. Välitavoitteiden tulisi toimia makrovakauspolitiikan perimmäisen tarkoituksen operatiivisina spesifikaatioina; makrovakauspolitiikan perimmäinen tarkoitus on osallistua koko finanssijärjestelmän turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla. Tämä voi merkitä mm. sellaisten välineiden purkamista, joilla makrovakauspolitiikan viritystä on aikaisemmin tiukennettu; |
| --- | --- |

1)

määrittelevän ja toteuttavan koko kansallista finanssijärjestelmäänsä koskevat makrovakauspolitiikan välitavoitteet. Välitavoitteiden tulisi toimia makrovakauspolitiikan perimmäisen tarkoituksen operatiivisina spesifikaatioina; makrovakauspolitiikan perimmäinen tarkoitus on osallistua koko finanssijärjestelmän turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla. Tämä voi merkitä mm. sellaisten välineiden purkamista, joilla makrovakauspolitiikan viritystä on aikaisemmin tiukennettu;

| 2) | näihin välitavoitteisiin olisi sisällyttävä:






  a) | tavoite: hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä, |
| --- | --- | --- |

2)

näihin välitavoitteisiin olisi sisällyttävä:

a)

tavoite: hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä,

| b) | tavoite: vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä, |
| --- | --- |

b)

tavoite: vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä,

| c) | tavoite: vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä, |
| --- | --- |

c)

tavoite: vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä,

| d) | tavoite: vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä, |
| --- | --- |

d)

tavoite: vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä,

| e) | tavoite: vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä; |
| --- | --- |

e)

tavoite: vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä;

| 3) | arvioivan tarvetta vahvistaa uusia välitavoitteita; arviointi olisi tehtävä sellaisten markkinoilla olevien ongelmien sekä maan ja/tai unionin finanssijärjestelmän rakenteellisten erityisominaisuuksien perusteella, jotka saattavat aiheuttaa järjestelmäriskejä. |
| --- | --- |

3)

arvioivan tarvetta vahvistaa uusia välitavoitteita; arviointi olisi tehtävä sellaisten markkinoilla olevien ongelmien sekä maan ja/tai unionin finanssijärjestelmän rakenteellisten erityisominaisuuksien perusteella, jotka saattavat aiheuttaa järjestelmäriskejä.

Suositus B –   Makrovakausvälineiden valinta

Jäsenvaltioiden suositetaan

| 1) | arvioivan, yhdessä makrovakausviranomaisten kanssa, ovatko makrovakausvälineet, jotka tällä hetkellä ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia, vaikuttavia ja tehokkaita suhteessa suosituksessa EJRK/2011/3 vahvistettuun makrovakauspolitiikan perimmäisen tarkoituksen sekä suosituksen A mukaisesti määritettyjen välitavoitteiden saavuttamiseen. Arvioinnissa olisi otettava huomioon, että kutakin makrovakauspolitiikan välitavoitetta varten makrovakausviranomaisilla tulisi olla käytettävissään vähintään yksi väline, joka on sen suorassa kontrollissa tai josta sillä on valtuus antaa suosituksia; kuitenkin saatetaan tarvita useampia välineitä; |
| --- | --- |

1)

arvioivan, yhdessä makrovakausviranomaisten kanssa, ovatko makrovakausvälineet, jotka tällä hetkellä ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia, vaikuttavia ja tehokkaita suhteessa suosituksessa EJRK/2011/3 vahvistettuun makrovakauspolitiikan perimmäisen tarkoituksen sekä suosituksen A mukaisesti määritettyjen välitavoitteiden saavuttamiseen. Arvioinnissa olisi otettava huomioon, että kutakin makrovakauspolitiikan välitavoitetta varten makrovakausviranomaisilla tulisi olla käytettävissään vähintään yksi väline, joka on sen suorassa kontrollissa tai josta sillä on valtuus antaa suosituksia; kuitenkin saatetaan tarvita useampia välineitä;

| 2) | jos arvioinnin perusteella on syytä olettaa, että makrovakausviranomaisen käytettävissä olevat välineet eivät ole riittäviä, harkitsevan yhdessä kansallisten makrovakausviranomaisten kanssa sellaisten uusien makrovakausvälineiden käyttöönottoa, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia. Tätä tarkoitusta varten taulukossa 1 ehdotetaan ohjeellista luetteloa välineistä:

  Taulukko 1


  Ohjeellinen luettelo makrovakausvälineistä

  1.   tavoite: hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä

  Vastasykliset pääomapuskurit
  Sektorikohtaiset pääomavaatimukset (myös finanssijärjestelmän sisäisille toimille)
  Vähimmäisomavaraisuusasteen asettaminen makrovakauden näkökulmasta
  Luototusasteen yläraja
  Yläraja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin
  2.   tavoite: vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja omaisuuserien realisointivaikeuksia toimimattomilla markkinoilla

  Maksuvalmiusvaatimusten asettaminen makrovakauden näkökulmasta
  Rahoituslähteiden käytön säätely makrovakauden näkökulmasta (esim. pysyvän varainhankinnan vaatimus)
  Painottamattomat makrovakausrajat vähemmän pysyväisluontoiselle varainhankinnalle (esim. laina- ja talletuskannan suhdeluku)
  Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset
  3.   tavoite: vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä

  Suurille riskeille altistumisen rajoitukset
  Pakollinen keskusvastapuoliselvitys
  4.   tavoite: vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä

  Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville luottolaitoksille
  5.   tavoite: vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä

  Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset keskusvastapuoliselvityksessä
  Laajemmat tiedonantovaatimukset
  Rakenteelliset järjestelmäriskipuskurit |
| --- | --- |

2)

jos arvioinnin perusteella on syytä olettaa, että makrovakausviranomaisen käytettävissä olevat välineet eivät ole riittäviä, harkitsevan yhdessä kansallisten makrovakausviranomaisten kanssa sellaisten uusien makrovakausvälineiden käyttöönottoa, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia. Tätä tarkoitusta varten taulukossa 1 ehdotetaan ohjeellista luetteloa välineistä:

Taulukko 1

Ohjeellinen luettelo makrovakausvälineistä

1.   tavoite: hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä

Vastasykliset pääomapuskurit

Sektorikohtaiset pääomavaatimukset (myös finanssijärjestelmän sisäisille toimille)

Vähimmäisomavaraisuusasteen asettaminen makrovakauden näkökulmasta

Luototusasteen yläraja

Yläraja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin

2.   tavoite: vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja omaisuuserien realisointivaikeuksia toimimattomilla markkinoilla

Maksuvalmiusvaatimusten asettaminen makrovakauden näkökulmasta

Rahoituslähteiden käytön säätely makrovakauden näkökulmasta (esim. pysyvän varainhankinnan vaatimus)

Painottamattomat makrovakausrajat vähemmän pysyväisluontoiselle varainhankinnalle (esim. laina- ja talletuskannan suhdeluku)

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset

3.   tavoite: vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä

Suurille riskeille altistumisen rajoitukset

Pakollinen keskusvastapuoliselvitys

4.   tavoite: vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä

Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville luottolaitoksille

5.   tavoite: vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset keskusvastapuoliselvityksessä

Laajemmat tiedonantovaatimukset

Rakenteelliset järjestelmäriskipuskurit

| 3) | edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti valitsevan mahdollisia uusia makrovakausvälineitä ottaen huomioon






  a) | niiden vaikuttavuus ja tehokkuus kunkin välitavoitteen savuttamiseksi kyseisessä maassa, suosituksen A mukaisesti, |
| --- | --- | --- |

3)

edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti valitsevan mahdollisia uusia makrovakausvälineitä ottaen huomioon

a)

niiden vaikuttavuus ja tehokkuus kunkin välitavoitteen savuttamiseksi kyseisessä maassa, suosituksen A mukaisesti,

| b) | niiden kyky puuttua rakenteellisiin järjestelmäriskeihin ja suhdanteisiin liittyviin järjestelmäriskeihin kyseisessä maassa; |
| --- | --- |

b)

niiden kyky puuttua rakenteellisiin järjestelmäriskeihin ja suhdanteisiin liittyviin järjestelmäriskeihin kyseisessä maassa;

| 4) | varmistavan, että makrovakausviranomaiset osallistuvat makrovakausvälineiden valitsemisen lisäksi myös






  a) | pankkien ja muiden rahoituslaitosten elvytys- ja kriisinratkaisujärjestelyjen ja |
| --- | --- | --- |

4)

varmistavan, että makrovakausviranomaiset osallistuvat makrovakausvälineiden valitsemisen lisäksi myös

a)

pankkien ja muiden rahoituslaitosten elvytys- ja kriisinratkaisujärjestelyjen ja

| b) | talletussuojajärjestelmien suunnitteluun sekä myötävaikuttavat näiden soveltamiseen kansallisella tasolla; |
| --- | --- |

b)

talletussuojajärjestelmien suunnitteluun sekä myötävaikuttavat näiden soveltamiseen kansallisella tasolla;

| 5) | vahvistavan oikeudelliset säännökset, joiden mukaan tämän suosituksen mukaisesti valitut makrovakausvälineet ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai niillä on valtuus antaa niistä suosituksia. |
| --- | --- |

5)

vahvistavan oikeudelliset säännökset, joiden mukaan tämän suosituksen mukaisesti valitut makrovakausvälineet ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai niillä on valtuus antaa niistä suosituksia.

Suositus C –   Strategia

Kansallisten valvontaviranomaisten suositetaan

| 1) | määrittelevän strategia, joka






  a) | sitoo makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen välitavoitteisiin sekä niihin makrovakausvälineisiin, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia, |
| --- | --- | --- |

1)

määrittelevän strategia, joka

a)

sitoo makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen välitavoitteisiin sekä niihin makrovakausvälineisiin, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia,

| b) | vahvistaa vankat puitteen niiden makrovakausvakausvälineiden soveltamiseksi, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia ja joiden tavoitteena on makrovakauspolitiikan välitavoitteiden ja perimmäisen tavoitteen saavuttaminen. Välineistöön olisi kuuluttava asianmukaiset indikaattorit, joiden avulla seurataan järjestelmäriskien ilmenemistä ja jotka ohjaavat ajan mittaan muuttuvien makrovakausvälineiden soveltamista, niiden käytöstä luopumista ja kalibrointia, sekä asianmukaiset koordinointimekanismit kansallisen tason viranomaisten kanssa toteutettavaa yhteistyötä varten, |
| --- | --- |

b)

vahvistaa vankat puitteen niiden makrovakausvakausvälineiden soveltamiseksi, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia ja joiden tavoitteena on makrovakauspolitiikan välitavoitteiden ja perimmäisen tavoitteen saavuttaminen. Välineistöön olisi kuuluttava asianmukaiset indikaattorit, joiden avulla seurataan järjestelmäriskien ilmenemistä ja jotka ohjaavat ajan mittaan muuttuvien makrovakausvälineiden soveltamista, niiden käytöstä luopumista ja kalibrointia, sekä asianmukaiset koordinointimekanismit kansallisen tason viranomaisten kanssa toteutettavaa yhteistyötä varten,

| c) | edistää makrovakauspolitiikan avoimuutta ja vastuullisuutta; |
| --- | --- |

c)

edistää makrovakauspolitiikan avoimuutta ja vastuullisuutta;

| 2) | suorittavan makrovakauspolitiikan vahvistamiseksi makrovakausvälineiden soveltamisen käytännön kokemuksen perusteella tarkempia analyyseja, mm. seuraavista asioista:






  a) | välineet, joista ei ole säädetty unionin lainsäädännössä, esimerkiksi rajojen asettaminen luototusasteelle tai lainan suhteelle tuloihin, ja välineet joiden tarkoituksena on vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä, |
| --- | --- | --- |

2)

suorittavan makrovakauspolitiikan vahvistamiseksi makrovakausvälineiden soveltamisen käytännön kokemuksen perusteella tarkempia analyyseja, mm. seuraavista asioista:

a)

välineet, joista ei ole säädetty unionin lainsäädännössä, esimerkiksi rajojen asettaminen luototusasteelle tai lainan suhteelle tuloihin, ja välineet joiden tarkoituksena on vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä,

| b) | välineiden välittymismekanismi sekä sellaisten indikaattoreiden tunnistaminen, jotka voivat ohjata välineiden soveltamista, käytöstä luopumista ja kalibrointia koskevaa päätöksentekoa; |
| --- | --- |

b)

välineiden välittymismekanismi sekä sellaisten indikaattoreiden tunnistaminen, jotka voivat ohjata välineiden soveltamista, käytöstä luopumista ja kalibrointia koskevaa päätöksentekoa;

| 3) | antavan EJRK:lle tiedoksi etukäteen aikomukset soveltaa kansallisella tasolla makrovakausvälineitä, jos välineiden soveltamisella odotetaan olevan merkittäviä rajatylittäviä vaikutuksia, jotka kohdistuvat muihin jäsenvaltioihin tai sisämarkkinoihin. |
| --- | --- |

3)

antavan EJRK:lle tiedoksi etukäteen aikomukset soveltaa kansallisella tasolla makrovakausvälineitä, jos välineiden soveltamisella odotetaan olevan merkittäviä rajatylittäviä vaikutuksia, jotka kohdistuvat muihin jäsenvaltioihin tai sisämarkkinoihin.

Suositus D –   Välitavoitteiden ja välineiden säännöllinen arvioiminen

Makrovakausviranomaisten suositetaan

| 1) | arvioivan säännöllisesti suosituksen A mukaisesti vahvistettujen välitavoitteiden asianmukaisuutta, ottaen huomioon käytännön kokemus makrovakauspolitiikan soveltamisesta, finanssijärjestelmän rakenteellinen kehitys, sekä uusien järjestelmäriskityyppien ilmeneminen; |
| --- | --- |

1)

arvioivan säännöllisesti suosituksen A mukaisesti vahvistettujen välitavoitteiden asianmukaisuutta, ottaen huomioon käytännön kokemus makrovakauspolitiikan soveltamisesta, finanssijärjestelmän rakenteellinen kehitys, sekä uusien järjestelmäriskityyppien ilmeneminen;

| 2) | arvioivan säännöllisesti suosituksen B mukaisesti valittujen makrovakausvälineiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta suhteessa makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen ja välitavoitteiden saavuttamiseen; |
| --- | --- |

2)

arvioivan säännöllisesti suosituksen B mukaisesti valittujen makrovakausvälineiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta suhteessa makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen ja välitavoitteiden saavuttamiseen;

| 3) | muuttavan välitavoitteita tarvittaessa, jos 1 kohdan mukainen arviointi antaa siihen aihetta ja erityisesti jos ilmenee uusia riskejä finanssimarkkinoiden vakaudelle, joita ei voi poistaa olemassa olevan järjestelmän avulla; |
| --- | --- |

3)

muuttavan välitavoitteita tarvittaessa, jos 1 kohdan mukainen arviointi antaa siihen aihetta ja erityisesti jos ilmenee uusia riskejä finanssimarkkinoiden vakaudelle, joita ei voi poistaa olemassa olevan järjestelmän avulla;

| 4) | informoivan jäsenvaltion asianomaista viranomaista tapauksissa, joissa on tarpeen ottaa käyttöön uusia makrovakausvälineitä, jotta asianmukainen lainsäädäntö tulee vahvistetuksi; |
| --- | --- |

4)

informoivan jäsenvaltion asianomaista viranomaista tapauksissa, joissa on tarpeen ottaa käyttöön uusia makrovakausvälineitä, jotta asianmukainen lainsäädäntö tulee vahvistetuksi;

| 5) | raportoivan EJRK:lle kaikista välitavoitteiden ja sellaisten makrovakausvälineiden muutoksista sekä muutosten taustalla olevasta analyysista, jotka ovat niiden suorassa kontrollissa tai joista niillä on valta antaa suosituksia. |
| --- | --- |

5)

raportoivan EJRK:lle kaikista välitavoitteiden ja sellaisten makrovakausvälineiden muutoksista sekä muutosten taustalla olevasta analyysista, jotka ovat niiden suorassa kontrollissa tai joista niillä on valta antaa suosituksia.

Suositus E –   Sisämarkkinat ja unionin lainsäädäntö

Komission suositetaan unionin lainsäädännön tulevien tarkistusten yhteydessä

| 1) | ottavan huomioon tarve vahvistaa yhdenmukainen makrovakausvälineistö, joka vaikuttaa koko finanssijärjestelmään, kaikki rahoituksen välittäjät, markkinat, tuotteet ja markkinainfrastruktuurit mukaan luettuina; |
| --- | --- |

1)

ottavan huomioon tarve vahvistaa yhdenmukainen makrovakausvälineistö, joka vaikuttaa koko finanssijärjestelmään, kaikki rahoituksen välittäjät, markkinat, tuotteet ja markkinainfrastruktuurit mukaan luettuina;

| 2) | varmistavan, että vahvistetut mekanismit mahdollistavat tehokkaan yhteistyön unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden välillä ja vahvistavat makrovakausviranomaisille riittävän joustavuuden aktivoida nämä makrovakausvälineet aina tarvittaessa, kuitenkin siten että sisämarkkinat säilyvät. |
| --- | --- |

2)

varmistavan, että vahvistetut mekanismit mahdollistavat tehokkaan yhteistyön unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden välillä ja vahvistavat makrovakausviranomaisille riittävän joustavuuden aktivoida nämä makrovakausvälineet aina tarvittaessa, kuitenkin siten että sisämarkkinat säilyvät.

2   JAKSO

SOVELTAMINEN

1.   Tulkinta

| 1. | Tässä suosituksessa tarkoitetaan:






  a) | ’finanssijärjestelmällä’ asetuksessa (EU) N:o 1092/2010 määriteltyä finanssijärjestelmää, |
| --- | --- | --- |

1.

Tässä suosituksessa tarkoitetaan:

a)

’finanssijärjestelmällä’ asetuksessa (EU) N:o 1092/2010 määriteltyä finanssijärjestelmää,

| b) | ’makrovakausviranomaisella’ makrovakausviranomaisia, joilla on suosituksen EJRK/2011/3 mukaiset tavoitteet, järjestelyt, toimivalta, tilivelvollisuus ja muut ominaisuudet, |
| --- | --- |

b)

’makrovakausviranomaisella’ makrovakausviranomaisia, joilla on suosituksen EJRK/2011/3 mukaiset tavoitteet, järjestelyt, toimivalta, tilivelvollisuus ja muut ominaisuudet,

| c) | ’suoralla kontrollilla’ todellista ja tehokasta kykyä määrätä makrovakausvälineiden käytöstä ja näiden välineiden käytön muutoksista rahoituslaitoksissa, jotka kuuluvat kyseisen makrovakausviranomaisen toimivaltaan, tapauksissa, joissa tämä on tarpeen välitavoitteen tai makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi, |
| --- | --- |

c)

’suoralla kontrollilla’ todellista ja tehokasta kykyä määrätä makrovakausvälineiden käytöstä ja näiden välineiden käytön muutoksista rahoituslaitoksissa, jotka kuuluvat kyseisen makrovakausviranomaisen toimivaltaan, tapauksissa, joissa tämä on tarpeen välitavoitteen tai makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi,

| d) | ’valtuudella antaa suosituksia’ kykyä ohjata makrovakausvälineiden käyttöä suosituksin tapauksissa, joissa tämä on tarpeen välitavoitteen tai makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi, |
| --- | --- |

d)

’valtuudella antaa suosituksia’ kykyä ohjata makrovakausvälineiden käyttöä suosituksin tapauksissa, joissa tämä on tarpeen välitavoitteen tai makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi,

| e) | ’rakenteellisilla järjestelmäriskeillä’ riskin jakautumista finanssijärjestelmässä, |
| --- | --- |

e)

’rakenteellisilla järjestelmäriskeillä’ riskin jakautumista finanssijärjestelmässä,

| f) | ’suhdanteisiin liittyvillä järjestelmäriskeillä’ järjestelmäriskin muuttumista ajan mittaan, koska rahoituslaitoksilla on taipumus ottaa liiallisia riskejä noususuhdanteessa ja liioitella riskien karttamista laskusuhdanteissa, |
| --- | --- |

f)

’suhdanteisiin liittyvillä järjestelmäriskeillä’ järjestelmäriskin muuttumista ajan mittaan, koska rahoituslaitoksilla on taipumus ottaa liiallisia riskejä noususuhdanteessa ja liioitella riskien karttamista laskusuhdanteissa,

| g) | ’välineen vaikuttavuudella’ missä määrin väline kykenee puuttumaan markkinaongelmiin ja saavuttaa makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen ja välitavoitteet, |
| --- | --- |

g)

’välineen vaikuttavuudella’ missä määrin väline kykenee puuttumaan markkinaongelmiin ja saavuttaa makrovakauspolitiikan perimmäisen tavoitteen ja välitavoitteet,

| h) | ’välineen tehokkuudella’ välineen potentiaalia saavuttaa makrovakauspolitiikan perimmäinen tavoite ja välitavoitteet mahdollisimman pienin kustannuksin. |
| --- | --- |

h)

’välineen tehokkuudella’ välineen potentiaalia saavuttaa makrovakauspolitiikan perimmäinen tavoite ja välitavoitteet mahdollisimman pienin kustannuksin.

| 2. | Liite on tämän suosituksen erottamaton osa. Jos suosituksen varsinainen teksti ja liite ovat ristiriidassa keskenään, sovelletaan ensisijaisesti suosituksen varsinaista tekstiä. |
| --- | --- |

2.

Liite on tämän suosituksen erottamaton osa. Jos suosituksen varsinainen teksti ja liite ovat ristiriidassa keskenään, sovelletaan ensisijaisesti suosituksen varsinaista tekstiä.

2.   Soveltamiskriteerit

| 1. | Tätä suositusta sovellettaessa noudatetaan seuraavia kriteerejä:






  a) | sääntelyerojen hyväksikäyttöä olisi vältettävä; |
| --- | --- | --- |

1.

Tätä suositusta sovellettaessa noudatetaan seuraavia kriteerejä:

a)

sääntelyerojen hyväksikäyttöä olisi vältettävä;

| b) | suhteellisuusperiaate olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon, huomioimalla että finanssilaitosten merkittävyys järjestelmäriskin kannalta vaihtelee sekä huomioimalla kunkin suosituksen tavoite ja sisältö. |
| --- | --- |

b)

suhteellisuusperiaate olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon, huomioimalla että finanssilaitosten merkittävyys järjestelmäriskin kannalta vaihtelee sekä huomioimalla kunkin suosituksen tavoite ja sisältö.

| 2. | Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, tai perustelevan asianmukaisesti, miksi toimiin ei ole ryhdytty. Raportteihin olisi sisällytettävä vähintään






  a) | tiedot toimenpiteiden sisällöstä ja ajoituksesta, |
| --- | --- | --- |

2.

Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, tai perustelevan asianmukaisesti, miksi toimiin ei ole ryhdytty. Raportteihin olisi sisällytettävä vähintään

a)

tiedot toimenpiteiden sisällöstä ja ajoituksesta,

| b) | arvio toimenpiteiden toimivuudesta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden, |
| --- | --- |

b)

arvio toimenpiteiden toimivuudesta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden,

| c) | yksityiskohtaiset perustelut toimimatta jättämiselle taikka tästä suosituksesta poikkeamiselle, mahdolliset viivästymiset mukaan luettuina. |
| --- | --- |

c)

yksityiskohtaiset perustelut toimimatta jättämiselle taikka tästä suosituksesta poikkeamiselle, mahdolliset viivästymiset mukaan luettuina.

| 3. | Tämän suosituksen liitteessä on lisätietoja kunkin välitavoitteen ominaisuuksista ja erityispiirteistä sekä makrovakausvälineiden ohjeellinen luettelo välitavoitteiden saavuttamiseksi. Liite voi auttaa suosituksen kohteita makrovakausvälineiden valitsemisessa sekä välineiden soveltamista koskevan strategian laatimisessa. |
| --- | --- |

3.

Tämän suosituksen liitteessä on lisätietoja kunkin välitavoitteen ominaisuuksista ja erityispiirteistä sekä makrovakausvälineiden ohjeellinen luettelo välitavoitteiden saavuttamiseksi. Liite voi auttaa suosituksen kohteita makrovakausvälineiden valitsemisessa sekä välineiden soveltamista koskevan strategian laatimisessa.

3.   Seurannan aikarajat

| 1. | Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan toimista joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti, miksi toimiin ei ole ryhdytty jäljempänä olevien kohtien mukaisesti.






  a) | suositukset A ja B – suositusten kohteita pyydetään toimittamaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 EJRK:lle, EPV:lle ja neuvostolle raportti, jossa kuvaillan ne toimenpiteet, joihin on ryhdytty suositusten A ja B noudattamiseksi. Jäsenvaltiot voivat raportoida suositukseen B liittyvät toimenpiteet makrovakausviranomaisten välityksellä. |
| --- | --- | --- |

1.

Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan toimista joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti, miksi toimiin ei ole ryhdytty jäljempänä olevien kohtien mukaisesti.

a)

suositukset A ja B – suositusten kohteita pyydetään toimittamaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 EJRK:lle, EPV:lle ja neuvostolle raportti, jossa kuvaillan ne toimenpiteet, joihin on ryhdytty suositusten A ja B noudattamiseksi. Jäsenvaltiot voivat raportoida suositukseen B liittyvät toimenpiteet makrovakausviranomaisten välityksellä.

| b) | Suositus C – makrovakausviranomaisia pyydetään toimittamaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 EJRK:lle, EPV:lle ja neuvostolle raportti, jossa kuvaillan ne toimenpiteet, joihin on ryhdytty suosituksessa C olevan 1 kohdan noudattamiseksi. Suosituksessa C oleviin 2 ja 3 kohtiin ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Tiedot, jotka makrovakausviranomaiset antavat suosituksen C olevan 3 kohdan mukaisesti olisi toimitettava kohtuullisessa ajassa; |
| --- | --- |

b)

Suositus C – makrovakausviranomaisia pyydetään toimittamaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 EJRK:lle, EPV:lle ja neuvostolle raportti, jossa kuvaillan ne toimenpiteet, joihin on ryhdytty suosituksessa C olevan 1 kohdan noudattamiseksi. Suosituksessa C oleviin 2 ja 3 kohtiin ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Tiedot, jotka makrovakausviranomaiset antavat suosituksen C olevan 3 kohdan mukaisesti olisi toimitettava kohtuullisessa ajassa;

| c) | suositus D – suositukseen D ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Jos välitavoitteet tai välineet, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia, muuttuvat, makrovakausviranomaisia pyydetään toimittamaan hyvissä ajoin raportti näistä toimenpiteistä EJRK:lle suosituksessa D olevan 5 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

suositus D – suositukseen D ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Jos välitavoitteet tai välineet, jotka ovat makrovakausviranomaisten suorassa kontrollissa tai joista niillä on valtuus antaa suosituksia, muuttuvat, makrovakausviranomaisia pyydetään toimittamaan hyvissä ajoin raportti näistä toimenpiteistä EJRK:lle suosituksessa D olevan 5 kohdan mukaisesti.

| d) | Suositus E – suositukseen E ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Komissio toimittaa kahden vuoden välein EJRK:lle raportin siitä, miten makrovakauspolitiikka on otettu huomioon rahoituslainsäädännön valmistelussa. Ensimmäinen raportti olisi toimitettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014. |
| --- | --- |

d)

Suositus E – suositukseen E ei liity erityistä raportointimääräaikaa. Komissio toimittaa kahden vuoden välein EJRK:lle raportin siitä, miten makrovakauspolitiikka on otettu huomioon rahoituslainsäädännön valmistelussa. Ensimmäinen raportti olisi toimitettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.

| 2. | Hallintoneuvosto voi pidentää edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja määräaikoja, jos yhden tai useamman suosituksen noudattamiseksi tarvitaan lakialoitteita. |
| --- | --- |

2.

Hallintoneuvosto voi pidentää edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja määräaikoja, jos yhden tai useamman suosituksen noudattamiseksi tarvitaan lakialoitteita.

4.   Seuranta ja arviointi

| 1. | EJRK:n sihteeristö






  a) | tukee suosituksen kohteita mm. edistämällä koordinoitua raportointia, tarjoamalla asianmukaisia asiakirjamalleja sekä tarvittaessa täsmentämällä seurannan käytännön järjestelyjä ja aikarajoja; |
| --- | --- | --- |

1.

EJRK:n sihteeristö

a)

tukee suosituksen kohteita mm. edistämällä koordinoitua raportointia, tarjoamalla asianmukaisia asiakirjamalleja sekä tarvittaessa täsmentämällä seurannan käytännön järjestelyjä ja aikarajoja;

| b) | verifioi tämän suosituksen kohteiden toteuttaman seurannan ja pyynnöstä avustaa niitä seurannassa sekä raportoi seurannasta hallintoneuvostolle ohjauskomitean välityksellä. |
| --- | --- |

b)

verifioi tämän suosituksen kohteiden toteuttaman seurannan ja pyynnöstä avustaa niitä seurannassa sekä raportoi seurannasta hallintoneuvostolle ohjauskomitean välityksellä.

| 2. | Hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimat toimenpiteet ja perustelut sekä tarvittaessa päättää, ovatko tämän suosituksen kohteet jättäneet noudattamatta näitä suosituksia perustelematta asianmukaisesti, miksi ne eivät ole ryhtyneet toimiin. |
| --- | --- |

2.

Hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimat toimenpiteet ja perustelut sekä tarvittaessa päättää, ovatko tämän suosituksen kohteet jättäneet noudattamatta näitä suosituksia perustelematta asianmukaisesti, miksi ne eivät ole ryhtyneet toimiin.

3   JAKSO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

1.   EJRK:n ohjeet makrovakausvälineiden soveltamisesta

EJRK voi asetuksen (EU) N:o 1092/2010 16 artiklassa tarkoitetuin suosituksin antaa ohjeita makrovakausviranomaisille siitä, miten makrovakausvälineitä voidaan käyttää ja panna täytäntöön paremmin. Näihin saattaa sisältyä indikaattorit, jotka ovat avuksi makrovakausvälineiden soveltamisessa.

2.   Makrovakausvälineistön tulevat uudistukset

EJRK saattaa tulevaisuudessa harkita tässä suosituksessa olevan ohjeellisen makrovakausvälineistön laajentamista asetuksen (EU) N:o 1092/2010 16 artiklassa tarkoitetuin suosituksin.

Tehty Frankfurt am Mainissa 4 päivänä huhtikuuta 2013.

EJRK:n puheenjohtaja

Mario DRAGHI

---

(1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

1

(2)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

2

(3)  EUVL C 41, 14.2.2012, s. 1.

3

(4)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta ja finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta (KOM(2011) 453 lopullinen), ja ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista (KOM(2011) 452 lopullinen).

4

(5)  Ehdotus neuvoston asetukseksi luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille.

5

---

LIITE SUOSITUKSEEN MAKROVAKAUSPOLITIIKAN VÄLITAVOITTEISTA JA VÄLINEISTÄ

1.   Johdanto

Useimmissa unionin jäsenvaltioissa on perustettu tai perustetaan parhaillaan makrovakausvalvonnasta vastaavia viranomaisia. Käytännön makrovakauspolitiikka edellyttää lisäksi, että makrovakausvalvontaa varten valitaan välineet, joiden avulla voidaan tehokkaasti ehkäistä tai minimoida järjestelmäriskejä koko finanssijärjestelmässä. Tässä liitteessä käsitellään välineiden valintaa.

Kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista annetussa EJRK:n suosituksessa todetaan, että välitavoitteita voidaan määritellä ”perimmäisen tavoitteen operatiivisten spesifikaatioiden muodossa” (1). Välitavoitteilla vahvistetaan makrovakauspolitiikan toimivuutta, avoimuutta ja tilivelvollisuutta, ja ne tarjoavat taloudellisen pohjan makrovakausvalvonnan välinevalinnoille. Liitteessä käytetään siis valinnan pohjana ennalta asetettuja yleisiä välitavoitteita ja selvitetään yksityiskohtaisesti, miten ohjeellisesti ehdotetut välineet edistäisivät välitavoitteiden saavuttamista ja millaisten indikaattorien tuella voitaisiin arvioida tarvetta ottaa ne käyttöön tai luopua niiden käytöstä. Liitteessä on tietoja myös yksittäisten välineiden oikeusperustasta, ja osalle välineistä saadaan ilmeisesti pian yhteinen oikeusperusta unionin lainsäädäntöön.

Valintaa tehdessään makrovakaudesta vastaavien viranomaisten tulisi ottaa lähtökohdaksi oman maansa rahoitusvakautta uhkaavat riskit. Riskeissä on maakohtaisia eroja, sillä unionin alueella on monenlaisia finanssijärjestelmiä ja -syklejä. Eri jäsenvaltioille voidaan siis valita eri välineitä etenkin makrovakauspolitiikan alkuvaiheessa. Unionin finanssimarkkinat ovat kuitenkin yhdentyneet merkittävästi, mikä lisää koordinoinnin tarvetta. Koordinoitu makrovakauspolitiikka vaikuttaa tehokkaammin, sillä sen avulla vähennetään sääntelyeroja ja mahdollisuuksia siirtää toimintaa suosiollisemmille alueille. Vain koordinoidulla makrovakauspolitiikalla voidaan suojata sisämarkkinoiden toimintaa ja huolehtia siitä, että rahoituslaitokset ottavat huomioon toimiensa mahdolliset myönteiset ja kielteiset vaikutukset toisten jäsenvaltioiden finanssijärjestelmiin ja talouksiin. Makrovakausvälineistön voidaan odottaa yhdenmukaistuvan unionissa vähitellen, mutta välineitä käytettäessä on otettava huomioon maiden erilaiset rahoitussyklit ja riskit.

Liitteessä on kolme osaa ja kaksi lisäystä:

| — | Osassa 2 käydään läpi makrovakauspolitiikan välitavoitteita ja niiden taustalla olevia makrovakauspolitiikan kannalta tärkeitä ongelmia markkinoilla. |
| --- | --- |

—

Osassa 2 käydään läpi makrovakauspolitiikan välitavoitteita ja niiden taustalla olevia makrovakauspolitiikan kannalta tärkeitä ongelmia markkinoilla.

| — | Osassa 3 kaavaillaan valintakriteerejä makrovakauspolitiikan välineistölle ja esitellään ohjeellisesti kutakin välitavoitetta varten tarkoitukseen soveltuvia makrovakausvälineitä. |
| --- | --- |

—

Osassa 3 kaavaillaan valintakriteerejä makrovakauspolitiikan välineistölle ja esitellään ohjeellisesti kutakin välitavoitetta varten tarkoitukseen soveltuvia makrovakausvälineitä.

| — | Lisäyksessä 1 analysoidaan makrovakausvälineitä yksitellen, ja lisäyksessä 2 tarkastellaan vakuutusalaan liittyviä makrovakauskysymyksiä. |
| --- | --- |

—

Lisäyksessä 1 analysoidaan makrovakausvälineitä yksitellen, ja lisäyksessä 2 tarkastellaan vakuutusalaan liittyviä makrovakauskysymyksiä.

2.   Välitavoitteet

Kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista annetussa EJRK:n suosituksessa kehotetaan jäsenvaltioita täsmentämään, ”että makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena on turvata koko finanssijärjestelmän vakaus, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla”.

Alan tutkimuksissa järjestelmäriskejä tarkastellaan sekä rakenteellisina että suhdanteisiin liittyvinä ilmiöinä. Rakenteellisuus korostuu tarkasteltaessa riskin jakautumista finanssijärjestelmässä. Suhdanteet vaikuttavat järjestelmäriskeihin siksi, että pankeilla on taipumus ottaa liiallisia riskejä noususuhdanteessa ja liioitella riskien karttamista laskusuhdanteessa. Molemmat näkökulmat on hyvä ottaa huomioon selvitettäessä järjestelmäriskiin vaikuttavia tekijöitä ja keinoja, joilla niihin voidaan puuttua. Näkökulmat ovat kuitenkin niin vahvasti yhteydessä toisiinsa, että niitä on vaikea tarkastella erillään.

Kun välitavoitteet valitaan tutkimuskirjallisuudessa käsiteltyjen markkinaongelmien perusteella, myös makrovakausvälineet niiden saavuttamiseksi saatetaan voida luokitella täsmällisemmin. Näin saadaan taloudellinen pohja välineiden kalibroinnille ja käytölle sekä edistetään makrovakausvalvonnasta vastaavien viranomaisten tilivelvollisuutta. Käytännössä makrovakausvälineillä on jo usein välitavoitetta vastaava tarkoitus. Esimerkiksi vastasyklisten pääomapuskurien tarkoituksena on vähentää liiallisesta luotonannon kasvusta aiheutuvia järjestelmäriskejä. Välitavoitteiden kartoittamiseksi tässä liitteessä käydään läpi alan tutkimuksissa mainittuja makrovakauspolitiikan kannalta merkittäviä ongelmia markkinoilla sekä niihin liittyviä välitavoitteita (ks. taulukko 1) (2).

Ensimmäisenä välitavoitteena on hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoitusta. Luotonannon liiallisen kasvun on todettu olevan keskeinen finanssikriisien kehittymiseen vaikuttava tekijä, ja liiallinen velkarahoitus pahentaa tilannetta finanssijärjestelmässä. Velkarahoituksen merkitys näkyy hyvin siinä, miten eri tavoin osakemarkkinoiden IT-kuplan puhkeaminen ja velkarahoitukseen perustuneiden subprime-lainamarkkinoiden romahdus vaikuttivat. On suuri ero, tarkastellaanko velkarahoituksen käyttöä finanssijärjestelmän sisällä vai toimissa rahoituslaitosten ja reaalitalouden lainanottajien välillä (jolloin järjestelmän sisäiset vaateet on jätetty pois). Makrovakauspolitiikalla voidaan puuttua liialliseen riskinottoon noususuhdanteessa esimerkiksi tiukentamalla pääoma- ja vakuusvaatimuksia. Noususuhdanteen aikana kootuilla puskureilla voitaisiin laskusuhdanteessa kattaa tappioita sekä vähentää velkarahoitteisten positioiden purkamisen tarvetta ja talletuspaon riskiä. Luotonanto reaalitaloudelle ei tyrehtyisi, ja talouskasvu voisi jatkua.

Taulukko 1

Makrovakauspolitiikan välitavoitteet ja taustalla olevat ongelmat markkinoilla

| Välitavoite | Markkinoiden ongelmat, joihin halutaan puuttua |
| --- | --- |
| Hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä | Luottolaman ulkoisvaikutukset: Lainojen myöntämisehdot tiukentuvat äkillisesti, mikä heikentää ei-rahoitussektorin mahdollisuuksia saada luottoa.
  Sisäsyntyinen riskinotto: Kannustimet johtavat noususuhdanteessa liialliseen riskinottoon, jolloin pankkien luotonantoehdot löyhenevät. Syynä voivat olla pankkien pyrkimys korostaa asiantuntemustaan, paineet tehdä tulosta markkinoilla tai laitosten keskinäinen strateginen vuorovaikutus.
  Riskiharha: Riskit aliarvioidaan kollektiivisesti, sillä rahoituskriisit ovat harvinaisia ja unohtuvat yleensä pian.
  Talletuspako: Tukku- tai vähittäisrahoitus pakenee pankeista todellisen tai kuvitellun maksukyvyttömyyden uhatessa.
  Sidosvaikutukset: Jonkin laitoksen tai markkinoiden sisäiseen kehitykseen liittyvän epävarmuuden vaikutukset leviävät laajemmalle. |
| Vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä | Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset: Liiallinen maturiteettiepätasapaino taseen saamisten ja velkojen välillä voi johtaa omaisuuserien pakkomyyntiin. Seurauksena voi olla kierre, jossa omaisuuserien hintojen lasku johtaa uusiin myynteihin ja velkarahoitteisten positioiden purkamiseen, mikä heijastuu muihin samankaltaisia omaisuuseriä hallussaan pitäviin laitoksiin.
  Talletuspako
  Markkinoiden epälikvidiys: Yleisen luottamuskadon tai erittäin pessimististen odotusten seurauksena pankkien väliset markkinat tai pääomamarkkinat lakkaavat toimimasta. |
| Vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä | Sidosvaikutukset
  Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset: Tässä yhteydessä riskien jakautuminen finanssimarkkinoilla johtaa siihen, että omaisuuseriä joudutaan myymään alihintaan. |
| Vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä | Moraalikato ja se, että osa laitoksista on ”liian suuria kaatumaan”: Kun yksittäistä laitosta pidetään järjestelmän kannalta merkittävänä, se voi langeta liialliseen riskinottoon odottaen, että se kuitenkin pelastetaan. |
| Vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä | Sidosvaikutukset
  Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset
  Riskiharha
  Epätäydelliset sopimukset: Eräät palkitsemisjärjestelmät tarjoavat kannustimia riskialttiiseen toimintaan. |

Välitavoite

Markkinoiden ongelmat, joihin halutaan puuttua

Hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä

Luottolaman ulkoisvaikutukset: Lainojen myöntämisehdot tiukentuvat äkillisesti, mikä heikentää ei-rahoitussektorin mahdollisuuksia saada luottoa.

Sisäsyntyinen riskinotto: Kannustimet johtavat noususuhdanteessa liialliseen riskinottoon, jolloin pankkien luotonantoehdot löyhenevät. Syynä voivat olla pankkien pyrkimys korostaa asiantuntemustaan, paineet tehdä tulosta markkinoilla tai laitosten keskinäinen strateginen vuorovaikutus.

Riskiharha: Riskit aliarvioidaan kollektiivisesti, sillä rahoituskriisit ovat harvinaisia ja unohtuvat yleensä pian.

Talletuspako: Tukku- tai vähittäisrahoitus pakenee pankeista todellisen tai kuvitellun maksukyvyttömyyden uhatessa.

Sidosvaikutukset: Jonkin laitoksen tai markkinoiden sisäiseen kehitykseen liittyvän epävarmuuden vaikutukset leviävät laajemmalle.

Vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä

Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset: Liiallinen maturiteettiepätasapaino taseen saamisten ja velkojen välillä voi johtaa omaisuuserien pakkomyyntiin. Seurauksena voi olla kierre, jossa omaisuuserien hintojen lasku johtaa uusiin myynteihin ja velkarahoitteisten positioiden purkamiseen, mikä heijastuu muihin samankaltaisia omaisuuseriä hallussaan pitäviin laitoksiin.

Talletuspako

Markkinoiden epälikvidiys: Yleisen luottamuskadon tai erittäin pessimististen odotusten seurauksena pankkien väliset markkinat tai pääomamarkkinat lakkaavat toimimasta.

Vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä

Sidosvaikutukset

Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset: Tässä yhteydessä riskien jakautuminen finanssimarkkinoilla johtaa siihen, että omaisuuseriä joudutaan myymään alihintaan.

Vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä

Moraalikato ja se, että osa laitoksista on ”liian suuria kaatumaan”: Kun yksittäistä laitosta pidetään järjestelmän kannalta merkittävänä, se voi langeta liialliseen riskinottoon odottaen, että se kuitenkin pelastetaan.

Vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä

Sidosvaikutukset

Pakkomyyntien ulkoisvaikutukset

Riskiharha

Epätäydelliset sopimukset: Eräät palkitsemisjärjestelmät tarjoavat kannustimia riskialttiiseen toimintaan.

Toisena välitavoitteena on vähentää liiallista maturiteettiepätasapainoa. Maturiteettiepätasapaino syntyy, kun pitkäaikaisia saamisia rahoitetaan lyhytaikaisella velalla. Kokemus on osoittanut, että turvautuminen lyhytaikaiseen rahoitukseen seurailee luottosykliä. Se kasvattaa rahoitusvakautta uhkaavia riskejä, sillä omaisuuserien realisointivaikeudet ja pakkomyynnit lisääntyvät ja häiriöt leviävät. Välitavoitteessa oleellisimpia teemoja ovat markkinoiden likvidiys eli omaisuuserien realisointimahdollisuudet, turvautuminen lyhytaikaiseen rahoitukseen ja tiedonsaannin epätasaisuus, joka voi johtaa siihen, että rahoitusvaikeudet alkavat näkyä varallisuushinnoissa. Makrovakauspolitiikalla voidaan puuttua maturiteettiepätasapainoon edellyttämällä, että pankit hankkivat epälikvidejä omaisuuseriä vain vakaan rahoituksen turvin ja pitävät hallussaan erittäin likvidejä omaisuuseriä, joilla turvataan lyhyen aikavälin uudelleenrahoitustarpeet. Näin pyritään suojaamaan pankkeja yhtäältä omaisuuserien realisointivaikeuksilta, jotka voivat johtaa pakkomyynteihin, ja toisaalta riskiltä, että tallettajat ja muut rahoituslaitokset vetäisivät varojaan pois.

Kolmantena välitavoitteena on vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä. Riskien suuruus otetaan kuitenkin huomioon. Suoria riskikeskittymiä syntyy laitosten altistuessa suurille riskeille finanssimarkkinoiden ulkopuolella (asuntomarkkinoilla tai valtionvelkamarkkinoilla), ja niitä voi aiheutua myös eri rahoitussektorien ja/tai rahoitusalan toimijoiden keskinäisistä riskeistä. Lisäksi rahoituslaitosten keskinäisistä kytköksistä ja yhteisten riskien vaikutuksen leviämisestä voi seurata epäsuoraa altistumista järjestelmän sisällä. Suuria riskejä voidaan rajoittaa, jos asetetaan katto tiettyihin rahoitussektoreihin ja vastapuoliin (tai vastapuoliryhmiin) liittyville riskeille, esimerkiksi hintavaihtelurajoja tai keskusvastapuolia käyttämällä. Näin voidaan hillitä mahdollisia ketjureaktioita (kuten häiriöiden leviämistä ja pakkomyyntejä) odottamattomissa maksukyvyttömyystapauksissa tai rahoituslaitosten altistuessa yhteisille riskeille.

Neljäntenä välitavoitteena on vähentää moraalikatoa ja väärien kannustimien vaikutusta järjestelmässä. Järjestelmäriskin kannalta merkittävien laitosten häiriönsietokykyä vahvistettaessa on löydettävä sopiva tasapaino, jotta valtion tukien mahdollisuutta ei väärinkäytetä. Toiminnan lakkauttamista ja kriisinratkaisua varten on oltava uskottavat järjestelyt moraalikadon välttämiseksi. Lisäksi voitaisiin vaatia johdon palkkioiden sääntelyä ja edellyttää markkinaosapuolilta riskinottoa osin omaan lukuunsa.

Viidentenä välitavoitteena on vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien häiriönsietokykyä. Ensisijaisina keinoina ovat ulkoisvaikutusten ehkäiseminen finanssijärjestelmäinfrastruktuurin sisällä (3) ja järjestelmän rakenteesta johtuvien moraalikatovaikutusten purkaminen. Huomiota voidaan kiinnittää esimerkiksi lainsäädäntöön, luottoluokituslaitoksiin, talletussuojajärjestelmiin ja markkinakäytäntöihin.

3.   Makrovakausvälineet

Kun makrovakauspolitiikan välitavoitteet ovat selvillä, valitaan välineet, joilla niihin pyritään. Välineistöä rakennettaessa valintaperusteena tulisi olla välineen vaikuttavuus ja tehokkuus suhteessa välitavoitteiden ja perimmäisen tavoitteen saavuttamiseen.

Välineen vaikuttavuudella tarkastellaan missä määrin välineellä voidaan vaikuttaa markkinoiden ongelmiin ja saavuttaa makrovakauspolitiikan välitavoitteet ja perimmäinen tavoite. Jokaista välitavoitetta varten olisi oltava käytettävissä ainakin yksi sen saavuttamiseen tehokkaasti vaikuttava väline (Tinbergenin säännön mukaan keinoja on oltava yhtä paljon kuin tavoitteita, jotta tavoitteiden saavuttamiseen on realistiset mahdollisuudet). Käytännössä voi olla perusteltua valita useita toisiaan tukevia välineitä etenkin, jos siten voidaan vähentää sääntelyerojen hyväksikäyttöä ja epävarmuutta välittymismekanismin toiminnasta.

Sääntelyerojen hyväksikäyttöä ehkäistään parhaiten koordinoimalla toimia: Osa välineistöstä saattaa vaikuttaa tehokkaasti jo yksittäisessä maassa käytettynä (esimerkiksi rajojen asettaminen luototusasteelle tai lainan suhteelle tuloihin), mutta osa vaatii toimiakseen, että ne otetaan käyttöön koko unionin alueella, ellei laajemminkin. Esimerkiksi vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimusten ja pakollisen keskusvastapuoliselvityksen on oltava käytössä kaikkialla unionissa, ennen kuin niiden vaikutus voi olla tehokas. Sellaisetkin välineet, jotka toimivat yksittäisissä maissa, tehoavat usein paremmin, jos unionin alueen valvojat käyttävät niitä koordinoidusti. Koordinoinnilla voidaan paitsi tehostaa välineistön vaikutusta myös huolehtia siitä, että muiden maiden finanssijärjestelmiä uhkaavat haittavaikutukset otetaan huomioon eivätkä ne pääse vaarantamaan sisämarkkinoiden toimintaa.

Välineen tehokkuudella tarkoitetaan sitä, että tavoitteet saavutetaan mahdollisimman pienin kustannuksin. Erityisen tärkeää on ottaa huomioon häiriönsietokyvyn parantamisen talouskasvua jarruttava vaikutus. Tarkoituksena on löytää välineet, joiden avulla voidaan sekä tukea kestävää kasvua että pitää järjestelmäriskit pieninä mutta jotka eivät häiritse muiden politiikan välineiden toimintaa.

Taulukossa 2 on lueteltu ohjeellisia makrovakausvälineitä kunkin välitavoitteen saavuttamista varten (4). Jäsenvaltiot voivat valita välineitä myös taulukon ulkopuolelta voidakseen puuttua rahoitusvakauttaan uhkaaviin maakohtaisiin riskeihin parhaalla mahdollisella tavalla. Taulukon tavoitteita ja välineitä on syytä arvioida uudelleen tietyin väliajoin, jotta ne pysyvät ajan tasalla, kun makrovakauspolitiikka kehittyy ja uusia järjestelmäriskejä ilmenee.

Taulukko 2

Välitavoitteet ja ohjeelliset makrovakausvälineet

1.   tavoite: hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä

| — | Vastasykliset pääomapuskurit |
| --- | --- |

—

Vastasykliset pääomapuskurit

| — | Sektorikohtaiset pääomavaatimukset (myös finanssijärjestelmän sisäisille toimille) |
| --- | --- |

—

Sektorikohtaiset pääomavaatimukset (myös finanssijärjestelmän sisäisille toimille)

| — | Vähimmäisomavaraisuusasteen asettaminen makrovakauden näkökulmasta |
| --- | --- |

—

Vähimmäisomavaraisuusasteen asettaminen makrovakauden näkökulmasta

| — | Luototusasteen yläraja |
| --- | --- |

—

Luototusasteen yläraja

| — | Yläraja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin |
| --- | --- |

—

Yläraja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin

2.   tavoite: vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä

| — | Maksuvalmiusvaatimusten asettaminen makrovakauden näkökulmasta |
| --- | --- |

—

Maksuvalmiusvaatimusten asettaminen makrovakauden näkökulmasta

| — | Rahoituslähteiden käytön säätely makrovakauden näkökulmasta (esim. pysyvän varainhankinnan vaatimus) |
| --- | --- |

—

Rahoituslähteiden käytön säätely makrovakauden näkökulmasta (esim. pysyvän varainhankinnan vaatimus)

| — | Painottamattomat makrovakausrajat vähemmän pysyväisluontoiselle varainhankinnalle (esim. laina- ja talletuskannan suhdeluku) |
| --- | --- |

—

Painottamattomat makrovakausrajat vähemmän pysyväisluontoiselle varainhankinnalle (esim. laina- ja talletuskannan suhdeluku)

| — | Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset |
| --- | --- |

—

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset

3.   tavoite: vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä

| — | Suurille riskeille altistumisen rajoitukset |
| --- | --- |

—

Suurille riskeille altistumisen rajoitukset

| — | Pakollinen keskusvastapuoliselvitys |
| --- | --- |

—

Pakollinen keskusvastapuoliselvitys

4.   tavoite: vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä

| — | Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville luottolaitoksille |
| --- | --- |

—

Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville luottolaitoksille

5.   tavoite: vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä

| — | Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset keskusvastapuoliselvityksessä |
| --- | --- |

—

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset keskusvastapuoliselvityksessä

| — | Laajemmat tiedonantovaatimukset |
| --- | --- |

—

Laajemmat tiedonantovaatimukset

| — | Rakenteelliset järjestelmäriskipuskurit |
| --- | --- |

—

Rakenteelliset järjestelmäriskipuskurit

Makrovakausvälineitä on toistaiseksi käytetty niin pienessä mittakaavassa, että on vaikeaa analysoida kunnolla määrällisesti niiden tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Eri maissa saaduista kokemuksista on vain vähän tietoa. Esimerkiksi pääomavaatimusten, riskirajoitusten sekä luototusasteelle (ja velanhoitokulujen ja tulojen suhteelle) asetettavien rajojen käytöstä on kuitenkin saatavilla enemmän tietoa kuin esimerkiksi vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimuksista tai pakollisesta keskusvastapuoliselvityksestä. Lisäyksessä 1 on analysoitu välineiden vaikutuksen välittymistä käytännössä. Eri välineillä on erilaiset vaikutuskanavat ja käyttöalueet, joten ne saattavat myös täydentää toisiaan. Pääomavaatimukset vaikuttavat varallisuushintoihin, ja luototusasteelle tai velanhoitokulujen ja tulojen suhteelle asetettavat rajoitukset säätelevät rahoituspalveluja määrällisesti, joten niitä voitaisiin käyttää yhdessä liiallisen luotonannon kasvun hillitsemiseen. Samaten riskirajoituksia ja pakollista keskusvastapuoliselvitystä voitaisiin käyttää rinnakkain, sillä molemmilla pyritään pitämään eri tyyppisten liiketoimien vastapuoliriskit kurissa. Taulukon 2 välineistön lisäksi makrovakausvalvonnasta vastaavilla viranomaisilla tulisi olla mahdollisuus vaikuttaa elvytys- ja kriisinratkaisusuunnitelmien sekä talletussuojajärjestelmien laadintaan ja toteutukseen, sillä niillä on suuri merkitys finanssijärjestelmän toiminnan vakauden kannalta. Vaikka osa taulukon 2 välineistä on alun perin tarkoitettu käytettäväksi pankkisektorilla, ne soveltuvat myös muiden sektorien valvontaan. Lisäyksessä 2 tarkastellaan mahdollista makrovakauspolitiikkaa vakuutusalalla.

Välineillä tulee olla asianmukainen oikeusperusta. Kun pankkeja ja suuria sijoituspalveluyrityksiä koskevat vakavaraisuusdirektiivi (CRD IV) ja -asetus (CRR) tulevat voimaan, taulukon 2 välineistöä voidaan odotettavasti kalibroida aiempaa tiukemmin tietyin edellytyksin. EJRK on toivonut mahdollisuutta tiukempaan kalibrointiin kirjelmässään makrovakauspolitiikan periaatteista pankkisektoria koskevassa unionin lainsäädännössä (5). Jos välineillä on asianmukainen oikeusperusta (6), ne voidaan ottaa käyttöön kansallisella tasolla, vaikkei niitä vielä tunnettaisi unionin lainsäädännössä (7). Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan voi luoda kansallisia sääntöjä täysin vapaasti silloinkaan, kun unionin lainsäädännössä ei ole täsmällisiä sääntöjä, sillä tietyt unionin lainsäädännön periaatteet on otettava huomioon. Esimerkiksi pääoman vapaata liikkuvuutta ei saa enää rajoittaa.

Lisäys 1

EJRK:n analyysi makrovakausvälineistä

Tähän lisäykseen on koottu yhteenveto EJRK:n analysoimista makrovakausvälineistä. Välineet on lajiteltu niiden palveleman välitavoitteen mukaan. Kustakin välineestä kerrotaan, miten se on määritelty, miten sen on tarkoitus toimia (eli mitä sen välittymismekanismista tiedetään), minkä tyyppisten indikaattorien perusteella asiantuntijat voisivat päättää välineen käyttöönotosta tai siitä luopumisesta, ja miten se ja muut välineet täydentävät toisiaan. Käsitteellisessä analyysissa on edetty varsin pitkälle, mutta useimmista välineistä on saatu unionin alueella verraten vähän käyttökokemusta, vaikka esimerkiksi luototusastetta ja velanhoitokulujen ja tulojen suhdetta on pyritty rajoittamaan jo aikaisemmin. On siis tärkeää analysoida vielä tarkemmin välineistön mahdollisia vaikutuksia, niiden tukena käytettäviä indikaattoreita ja sitä, miten välineet toimivat yhdessä.

1.   Tavoitteena hillitä liiallista luotonannon kasvua ja velkarahoituksen käyttöä

Vastasykliset pääomapuskurit

Vastasyklisillä pääomapuskureilla varaudutaan mahdollisiin tuleviin riskeihin, eli ne ovat pääoman säilyttävän puskurin lisänä. Lisäpääomavaatimuksia voidaan kasvattaa ja pienentää vastasyklisesti esimerkiksi kokonaisluotonannon kehityksen vaikuttaessa järjestelmäriskiin. Vastasyklisillä pääomapuskureilla suojataan pankkijärjestelmää mahdollisilta tappioilta, kun liiallinen luotonannon kasvu voimistaa koko järjestelmää uhkaavia riskejä. Tällä välineellä vaikutetaan suoraan pankkien häiriönsietokykyyn: kun koko järjestelmää uhkaavat riskit alkavat kasvaa, myös puskureita ryhdytään kasvattamaan, ja kun riskit taas väistyvät, puskurit voidaan ottaa muuhun käyttöön.

Lisäksi vastasykliset puskurit voivat epäsuorasti hillitä kokonaisluotonannon kasvua luottosyklin nousuvaiheessa joko vähentämällä luottojen tarjontaa tai nostamalla niiden kustannuksia. Luotontarjonta supistuu, jos pankit kasvattavat pääomasuhdettaan vähentämällä riskipainotettuja saamisia. Luotonottoon liittyvät kustannukset nousevat, jos pankit siirtävät kasvaneet pääomakustannukset asiakkaidensa maksettaviksi korottamalla lainakorkoja. Molemmat vaikutuskanavat voivat osaltaan hillitä luottokannan kasvua, mikä puolestaan auttaa estämään järjestelmäriskien kasautumista. Vastaavasti puskurien vapauttaminen muuhun käyttöön voi pienentää riskiä, että lakisääteiset pääomavaatimukset heikentäisivät luotontarjontaa luottosyklin laskuvaiheessa. Epäsuorasta vaikutuksesta on vähemmän varmuutta kuin suorasta, joten sitä on vielä tutkittava. Mahdollista luotonannon kasvua hillitsevää vaikutusta luottosyklin kääntyessä nousuun tulisi pitää myönteisenä sivuvaikutuksena eikä vastasyklisten pääomapuskurien varsinaisena tavoitteena.

Vastasyklisiä pääomapuskureita koskevien vaatimusten asettaminen voi perustua esimerkiksi luottokannan ja BKT:n suhteen poikkeamaan pitkän aikavälin trendikehityksestään ja muihin vastaaviin indikaattoreihin. Empiirisessä tarkastelussa on toistaiseksi keskitytty luottokannan ja BKT:n suhteen poikkeamaan. Jos suhdeluku on pitkän aikavälin keskiarvoaan suurempi, luotonannon kasvua voidaan pitää liiallisena. Kansainvälisen järjestelypankin useissa maissa tekemien tutkimusten perusteella luotonannon ja BKT:n suhteen poikkeama on ennakoinut hyvin aiempien rahoituskriisien puhkeamista. Yksittäisissä jäsenvaltioissa suhdeluku ei kuitenkaan aina ole toiminut luotettavana merkkinä siitä, missä vaiheessa puskureita olisi aktivoitava tai vapautettava. EJRK:n asiantuntijaryhmä analysoi mahdollisia muita unionin jäsenvaltioihin soveltuvia indikaattoreita useissa maissa ja pyrkii laatimaan opastusta puskureita koskevien vaatimusta asettamisen tueksi.

Vastasykliset puskurit ovat mukana vakavaraisuusdirektiiviehdotuksessa, joten ne on sisällytettävä kansalliseen lainsäädäntöön. Ehdotuksen mukaan makrovakaudesta vastaavat viranomaiset voivat asettaa puskureita koskevat vaatimukset joustavasti yhteisten periaatteiden ja indikaattoreita koskevan opastuksen (8) pohjalta.

Sektorikohtaiset pääomavaatimukset (myös finanssijärjestelmän sisäisille toimille)

Vastasyklisten puskurien kaltaiset yleiset pääomavaatimukset eivät välttämättä ole tehokkain väline yksittäisten sektorien ylilyöntien hillitsemiseksi. Sektorikohtaiset vaatimukset (9) ovat paremmin kohdallaan tilanteessa, jossa mikrovakausvaatimukset eivät riitä ehkäisemään järjestelmäriskiä. Sektorikohtaiset pääomavaatimukset voidaan laskea a) tiettyä sektoria tai omaisuuseräluokkaa koskevien mikrovakausvaatimusten pohjalta sopivaa kerrointa käyttäen tai b) asettamalla riskipainotetuille saamisille sektori- tai omaisuuseräluokkakohtaisia lisäpääomavaatimuksia. Lisäksi voidaan asettaa vähimmäisriskipainoja.

Välittymismekanismi toimii hyvin samankaltaisesti kuin vastasyklisillä pääomapuskureilla, kahdella erolla. Ensinnäkin pääomavaatimusten kiristäminen jollakin yksittäisellä sektorilla muuttaa suhteellisia hintoja ja luotonanto kyseiselle sektorille vaimenee kustannusmarginaalin kasvaessa. Toiseksi pankit saattavat pääomansa kasvattamisen sijaan pyrkiä vähentämään saamisiaan sellaisilta sektoreilta, joita pidetään erityisen riskialttiina.

Tämä väline tulisi ottaa käyttöön, jos järjestelmän vakautta uhkaavia riskejä alkaa kehittyä yksittäisellä sektorilla tai tiettyjen omaisuuserien markkinoilla. Yhtenä riskien kasaantumisesta kertovana indikaattorina voisivat toimia tiedot sektorikohtaisesta luotonannosta ja sen BKT-suhteen poikkeamasta. Tukena voidaan käyttää myös esimerkiksi asuntolainakannan tai kiinteistöjen hintojen kehitystä, joka sekin voi varoittaa riskien kasautumisesta.

Ehdotukseen vakavaraisuusasetukseksi sisältyy mahdollisuus sopeuttaa asunto- ja liikekiinteistölainoihin sekä finanssijärjestelmän sisäisiin saamisiin liittyviä pääomavaatimuksia makrovakauden tai järjestelmäriskien vuoksi. Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely.

Vähimmäisomavaraisuusasteen asettaminen makrovakauden näkökulmasta

Omavaraisuusaste on pankin oman pääoman suhde sen (ei riskipainotettuihin) kokonaisvaroihin. Makrovakauden näkökulmasta vähimmäisomavaraisuusaste voisi olla lisävaatimuksena kaikilla pankeilla, ja vaatimusta voitaisiin muuttaa ajan mittaan. Etenkin jos makrovakaudellisia riskipainotettuja pääomavaatimuksia muutetaan ajan mittaan, myös vähimmäisomavaraisuusastetta voitaisiin muuttaa, jotta sen suojaava vaikutus säilyy. Vähimmäisomavaraisuusaste on suhteellisen yksinkertainen ja selkeä makrovakausväline.

Vähimmäisomavaraisuusasteella on samankaltainen välittymismekanismi kuin riskipainotetuilla pääomavaatimuksilla. Kun vähimmäisomavaraisuusasteen vaatimukset ovat riskipainotettuja pääomavaatimuksia tiukemmat, pankit voivat pyrkiä täyttämään niitä esimerkiksi kasvattamalla pääomaansa, jättämällä voittoja jakamatta tai karsimalla saamisiaan (10). Tällöin luottojen hinta todennäköisesti nousee, ja luottokanta saattaa supistua (11).

Omavaraisuusastetta pidetään joissakin yhteyksissä järjestelmäriski-indikaattorina. Eräässä Baselin pankkivalvontakomitean tutkimuksessa todettiin, että finanssikriisissä julkisen sektorin tukea tarvinneet pankit erottuivat muista omavaraisuusasteensa vuoksi. (12) Omavaraisuusastetta koskevien päätösten pohjaksi voitaisiin tarkastella muitakin indikaattoreita, jotka saattavat olla tärkeitä myös vastasyklisten pääomapuskurien kannalta.

Kun makrovakauden näkökulmasta asetettava vähimmäisomavaraisuusaste on määritelty tarkasti ja siitä on tarkkailukauden jälkeen tullut sitova väline tulevan vakavaraisuusasetuksen mukaisesti, vaatimusten tiukentaminen voi olla mahdollista. Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely. Kunnes välineen käyttö on yhdenmukaistettu unionin tasolla, sen käytöstä voidaan päättää kansallisesti.

Ylärajat luototusasteelle ja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin

Luototusasteella tarkoitetaan lainan ja sen kohteena ja vakuutena olevan esim. asuinkiinteistön arvon suhdetta. Velanhoitokulut suhteutetaan käytettävissä oleviin tuloihin. Kun aiempien välineiden kohdalla vaatimukset ovat kohdistuneet itse luottolaitokseen, nyt tarkastellaan sopimusta asiakkaan ja luottolaitoksen välillä.

Makrovakauden näkökulmasta näiden suhdelukujen rajoittamisella pyritään hillitsemään luottosykliä ja parantamaan rahoituslaitosten häiriönsietokykyä. Luottosyklin voimakkuutta hillitsevä vaikutus perustuu siihen, että luototusasteelle asetettavien tiukat vaatimusten tiukentaminen vähentää rahoitussektorin suhdanteita vahvistavaa vaikutusta (”financial accelerator”). Kun tulot kasvavat äkillisesti ja asuntojen hinnat sen seurauksena nousevat, uutta lainaa otetaan periaatteessa vähemmän niissä maissa, joissa luototusaste on pienempi (13). Pienempi luototusaste voi parantaa pankkijärjestelmän häiriönsietokykyä myös siksi, että tappio-osuus jää maksukyvyttömyystilanteessa pienemmäksi. Alempi velanhoitokulujen suhde tuloihin puolestaan pienentää maksukyvyttömyyden todennäköisyyttä. Luototusasteelle ja velanhoitokulujen ja tulojen suhteelle asetettavien ylärajojen katsotaan täydentävän toisiaan. Tulokehitys on vakaampaa kuin asuntojen hintakehitys, joten ylärajan asettaminen velanhoitokulujen suhteelle tuloihin voi vaikuttaa rajoittavammin asuntojen hintojen noustessa. Vaikka käytännössä molemmille suhdeluvuille on yleensä asetettu kiinteä raja-arvo, niiden voidaan myös antaa muuttua ajan mittaan. Odotukset voivat kuitenkin tällöin vaikeuttaa vakaustavoitteiden saavuttamista. Jos kotitaloudet odottavat raja-arvojen tiukentuvan, ne voivat kiirehtiä hankkimaan lainaa, kun luototusaste ja velanhoitokulujen suhde tuloihin vielä saavat olla korkeammat.

Sekä luototusastetta että velanhoitokulujen ja tulojen suhdetta on rajoitettu useissa unionin maissa, mutta käytäntöjä ei ole yhdenmukaistettu unionin alueella. Näille välineille ei myöskään ole yhdenmukaisia määritelmiä, eikä niitä koskevaa ohjeistusta ole olemassa unionin tasolla. EJRK:n voi olla hyödyllistä analysoida välineitä tarkemmin voidakseen tarjota opastusta makrovakaudesta vastaaville viranomaisille.

Näin välineet täydentävät toisiaan

Vastasykliset pääomapuskurit, sektorikohtaiset pääomavaatimukset ja vähimmäisomavaraisuusaste täydentävät toisiaan, sillä niillä on erilainen kattavuus ja toisilla puututaan suhdanteita seuraileviin ja toisilla rakenteellisiin järjestelmäriskeihin. Myös riskiherkkyydessä on eroja. Joskus ajatellaan, että jos asuntomarkkinoilla rajoitetaan luototusastetta sekä velanhoitokulujen ja tulojen suhdetta, sektorikohtaisia pääomavaatimuksia ei enää tarvita. Näiden välineiden voidaan kuitenkin katsoa täydentävän pääomavaatimuksia monestakin syystä. Pääomavaatimuksilla vaikutetaan pääasiassa luottojen tarjontaan, kun taas luototusasteella ja velanhoitokulujen suhteella tuloihin on merkitystä kysyntäpuolella eli pankin laina-asiakkaiden keskuudessa. Luototusasteelle ja velanhoitokulujen suhteelle tuloihin on hyvä asettaa rajoituksia myös siltä varalta, että esimerkiksi asuntomarkkinoiden sektorikohtaiset pääomavaatimukset eivät riitä hillitsemään riskejä. Lisäksi pääomavaatimusten tehoa voi heikentää se, että jäsenvaltioiden on koordinoitava toimintansa, kun taas luototusastetta ja velanhoitokulujen suhdetta tuloihin voidaan rajoittaa helpommin, sillä niissä kohteena ei ole itse luottolaitos vaan sen sopimukset asiakkaidensa kanssa. Niiden kohdalla ei siis ole vastaavaa huolta sääntelyerojen hyväksikäytöstä ja liiketoiminnan siirtymisestä toisiin maihin tai varjopankkisektorille (14).

2.   Tavoitteena vähentää ja ehkäistä liiallista maturiteettiepätasapainoa ja markkinoiden epälikvidiyttä

Maksuvalmiusvaatimusten asettaminen ja rahoituslähteiden käytön säätely makrovakauden näkökulmasta (esim. pysyvän varainhankinnan vaatimus)

Baselin pankkivalvontakomitean määrittelemän maksuvalmiusvaatimuksen (Liquidity Coverage Ratio, LCR) mukaan pankkien laadukkaiden likvidien omaisuuserien tulee riittää kattamaan seuraavien 30 päivän aikana erääntyvät maksut. Tällöin pankki voi selviytyä lyhytaikaisesta häiriöstä ilman maksuvalmiusvaikeuksia. Pysyvän varainhankinnan vaatimuksessa (Net Stable Funding Ratio) edellytetään, että pankeilla on epälikvideille omaisuuserilleen ainakin osittain vakaa pitkäaikaisrahoitus, mutta Baselin pankkivaltuuskomitea ei vielä ole sopinut täsmällisestä määritelmästä. Makrovakauspolitiikan näkökulmasta molempien lakisääteisten vaatimusten ohella voitaisiin asettaa vielä lisävaatimuksia tai muokata vaatimuksia mahdollisesti vain osalle pankeista (esimerkiksi järjestelmäriskin kannalta merkittäville pankeille) koko pankkisektorin sijasta.

Näillä välineillä pyritään vähentämään liiallista maturiteettiepätasapainoa ja rahoitusriskejä (15). Lisäksi ne saattavat parantaa järjestelmän kykyä selviytyä liialliseen luotonantoon ja velkarahoituksen käyttöön liittyvistä riskeistä (16). Pankit voivat täyttää maksuvalmiusvaatimukset hankkimalla pitempiaikaista rahoitusta ja/tai likvidejä omaisuuseriä. Jotta vaatimukset eivät vaikuttaisi suhdanteita vahvistavasti, pankeilla tulisi olla mahdollisuus ottaa keräämiään puskureita käyttöön likviditeettihäiriötilanteessa.

Tarvetta tiukentaa vaatimuksia voitaisiin arvioida esimerkiksi pankkien tasetietojen, talouden indikaattorien tai vaikkapa omaa pääomaa tai luottoriskinvaihtosopimuksia koskevan markkinatiedon pohjalta. Tarvetta keventää vaatimuksia voitaisiin arvioida tarkastelemalla voimakkaita muutoksia pankkienvälisten markkinoiden volyymissä ja koroissa, EKP:n maksuvalmiusjärjestelmän käytössä, vakuuksien käytössä ja saatavuudessa tai talletuspakoon viittaavissa tiedoissa (jos esimerkiksi tilivaroja nostetaan ja maksuja suoritetaan kiireellisesti) (17). Osa indikaattoreista saattaa olla osittain samoja kuin ajan mittaan muuttuvien pääomavaatimusten kohdalla.

Maksuvalmiusvaatimus ja pysyvän varainhankinnan vaatimus otettaneen vakavaraisuusasetukseen tarkasti määriteltyinä ja sitovina vaatimuksina vasta tarkkailukauden jälkeen. Ennen välineiden yhdenmukaistamista unionin tasolla jäsenvaltioilla odotetaan olevan mahdollisuus ottaa omissa maksuvalmius- tai pääomavaatimuksissaan huomioon useita eri tekijöitä kuten koko järjestelmää uhkaavat likviditeettiriskit. Lakiehdotuksessa kaavaillaan myös mahdollisuutta sopeuttaa maksuvalmiusvälineitä makrovakaustarpeisiin. Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely.

Painottamattomat makrovakausrajat vähemmän pysyväisluontoiselle varainhankinnalle (esim. laina- ja talletuskannan suhdeluku)

Joissakin maissa vähemmän pysyväisluontoiselle rahoitukselle on käytössä jokin painottamaton maksuvalmiusraja, esimerkiksi laina- ja talletuskannan suhdeluku. Näin pyritään hillitsemään liiallista turvautumista vähemmän pysyväisluonteisiin rahoituslähteisiin. Asiakastalletuksia pidetään yleisesti pysyväisluonteisena rahoituslähteenä, minkä vuoksi laina- ja talletuskannan suhdetta (tai siitä johdettua lukua) voidaan käyttää rajoittamaan rakenteellista riippuvuutta vähemmän pysyväisluontoisesta markkinarahoituksesta. Sen vaikutus kuitenkin vaihtelee pankkien liiketoimintamallista riippuen. Lisäksi on kiinnitettävä huomiota markkinarahoituksen maturiteettirakenteeseen. Vastaavia mittareita ovat myös vakaan rahoituksen osuus ja tukkurahoituksen osuus kokonaisveloista.

Laina- ja talletuskannan suhde voidaan saada vastaamaan vaatimuksia joko vähentämällä luotonantoa tai hankkimalla lisää talletuksia. Tuoreimmassa kriisissä on havaittu, että joissakin tapauksissa talletusten osuus suhteessa lainoihin kasvaa laskusuhdanteessa, kun talletuskanta pysyy ennallaan tai jopa kasvaa (jos varoja siirretään muunlaisista säästämismuodoista) ja lainojen kysyntä supistuu talouskehityksen heiketessä. Laina- ja talletuskannan suhde saattaa siis seurailla suhdannekehitystä, jolloin sitä koskevat rajoitukset toimisivat nousukaudella kasvua rajoittavana välineenä ja mahdollistaisivat kasvun laskuvaiheessa. Sääntelyerojen hyväksikäytön mahdollisuus voi olla olemassa, jos lainoja ja talletuksia ei määritellä asianmukaisesti. Pankit saattaisivat luoda uusia rahoitusrakenteita velkapaperien avulla välttääkseen rahoituksen lukemisen lainaksi.

Laina- ja talletuskannan suhdetta koskevilla rajoituksilla voidaan tarvittaessa puuttua liialliseen velkarahoituksen käyttöön tai liialliseen luotonantoon (joka voidaan havaita joko luottokannan suhteesta BKT:hen tai suhteen kehityksestä) sekä vahvistaa pankkien rakenteellista maksuvalmiusasemaa.

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset

Aliarvostuksen ja alkumarginaalien avulla määritetään, kuinka paljon vakuuksia vakuudellisissa rahoitustoimissa ja johdannaissopimuksissa edellytetään. Yleisesti ottaen vakuudellisessa rahoitustoimessa edellytettävien vakuuksien määrä riippuu vakuudeksi saatujen omaisuuserien aliarvostuksesta. Johdannaissopimuksissa ratkaisevat alkumarginaali, jonka avulla markkinaosapuoli suojautuu mahdollisilta muutoksilta sopimuksen arvossa, jos vastapuoli osoittautuu maksukyvyttömäksi, sekä vakuusvaatimuksen täyttämiseksi toimitettujen omaisuuserien aliarvostus. Valvontaviranomaisten edellyttämillä aliarvostuksilla ja marginaaleilla voidaan hillitä finanssimarkkinoiden ylikuumenemista ja ehkäistä vakuudellisen rahoituksen supistumista laskusuhdanteessa. Näin voidaan vähentää markkinoiden likvidiyden suhdannevaihtelua ja estää mahdollista ylimääräisen likviditeetin hallussapitoa tai pakkomyyntiä. Samalla voidaan myös rajoittaa liiallista luotonannon ja velkarahoituksen käytön kasvua.

Kun otetaan koko suhdannekierron kattava näkökulma (eli tarkastellaan riittävän kauas taaksepäin ulottuvia tilastoja, joissa näkyy sekä häiriötiloja että vakaan markkinatilanteen kausia) marginaalit ja aliarvostukset eivät riipu vain hetkellisistä markkinaoloista. Käyttöön voidaan ottaa myös vastasyklisiä lisävaatimuksia, joilla säädellään vakuudellista rahoitusta tarpeen mukaan ja varmistetaan, että riskien hinnoittelu on realistista eikä ylilyöntien vaaraa tule. Vaatimusten tiukentaminen voi kuitenkin etenkin suhdannehuipulla vaarantaa markkinoiden vakauden, sillä se aiheuttaa häiriön rahoituksensaannissa. Varallisuushinnat saattavat laskea, mikä kasvattaisi aliarvostuksia ja marginaaleja ja saattaisi johtaa noidankehään (18).

Tämänhetkisessä lainsäädännössä makrovakaudesta vastaaville viranomaisille ei ole määritetty tehtäviä tällä saralla. OTC-johdannaisia koskevia valtuuksia saatetaan harkita Euroopan markkinainfrastruktuuria koskevan ns. EMIR-asetuksen ensimmäisen uudelleentarkastelun yhteydessä. Marginaalit ja aliarvostukset kohdistuvat välineinä markkinatoimiin, joten niiden yhteydessä voi esiintyä sääntelyerojen hyväksikäyttöä ja niitä olisi hyvä soveltaa kaikkialla yhdenmukaisesti.

Näin välineet täydentävät toisiaan

Maksuvalmiusvaatimuksen, pysyvän varainhankinnan vaatimuksen ja laina- ja talletuskannan suhdetta koskevan vaatimuksen voidaan odottaa täydentävän toisiaan suurten maturiteetti-, kattavuus- ja riskiherkkyyserojen vuoksi. Maksuvalmiusvälineet voivat tukea myös vastasyklisten pääomapuskurien kaltaisia vakavaraisuusvälineitä vähentämällä velkarahoituksen käyttöä ja parantamalla häiriönsietokykyä. Marginaali- ja aliarvostusvaatimukset täydentävät lisäksi pankkikohtaisia toimia (kuten laina- ja talletuskannan suhdetta koskevia vaatimuksia ja pysyvän varainhankinnan vaatimusta), sillä niiden avulla saatetaan voida vaikuttaa markkinoiden kokonaislikviditeettiin ja rahoituksen pysyvyyteen.

3.   Tavoitteena vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä

Suurille riskeille altistumisen rajoitukset

Vakavaraisuusdirektiivissä asiakasriskiä pidetään suurena, jos luottolaitoksen vastuu ”yhden asiakkaan tai keskinäisessä sidossuhteessa olevien asiakkaiden osalta” on arvoltaan ”vähintään 10 prosenttia sen omista varoista”. Luottolaitosten ja sijoitusyritysten yksittäiseen asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvä asiakasriski ei saa olla yli 25 % omista varoista. Vakavaraisuusdirektiivissä jäsenvaltioille kaavaillaan harkinnanvaraa tietyntyyppisten riskialttiiden vastuiden kohdalla (esim. saamiset järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä sektoreilta), joten mahdollisuus makrovakauspoliittisiin toimiin voi olla olemassa. Suurten asiakasriskien rajoittaminen voi vähentää riskien keskittymistä, vastapuoliriskiä ja riskien mahdollista leviämistä (myös varjopankkisektorille) (19). Rajoituksilla myös vähennetään rahoituslaitosten altistumista yleisille tai sektorikohtaisille häiriöille.

Suurten asiakasriskien rajoittaminen edistää riskien tasaista jakautumista järjestelmässä, sillä näin estetään liiallinen altistuminen yksittäisiin vastapuoliin tai sektoreihin (esim. muihin rahoituslaitoksiin tai kiinteistöalaan) liittyville riskeille (20). Niiden ansiosta pankkienväliset markkinat ovat syvemmät ja rahoituslaitosten ja muiden toimijoiden rahoitusmahdollisuudet monipuolisemmat. Asiakasriskien rajoittaminen pienentää lisäksi yksittäisen vastapuolen maksukyvyttömyydestä aiheutuvia mahdollisia ongelmia. Useimpien muiden makrovakausvälineiden tapaan sekin saattaa vahvistaa suhdanteita, jos noususuhdanteessa pääoman kasvu nostaa riskirajoja ja laskusuhdanteessa pääoman supistuminen tekee rajoituksista tiukempia. Lisäksi rajoitukset voivat jarruttaa kasvua tai estää luottolaitoksia hyödyntämästä asiantuntemustaan tietyillä sektoreilla.

Vakavaraisuusdirektiivissä vaaditaan luottolaitoksia ilmoittamaan vastuut, jotka ylittävät 10 % niiden omasta pääomasta. Näiden tietojen perusteella makrovakauspoliittisten rajoitusten tarve voidaan määrittää verkostoanalyysillä. Ilmoituskynnystä voidaan madaltaa tarvittaessa, jotta mukaan saadaan myös järjestelmäriskin kannalta merkittävät kansainväliset toimijat, joilla on hyvin suuri pääoma. Vakavaraisuusasetukseen ehdotetaan myös mahdollisuutta tiukentaa riskirajoja kansallisella tasolla makrovakauspoliittisista syistä. Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely.

Pakollinen keskusvastapuoliselvitys

Viranomaiset voivat edellyttää rahoituslaitoksilta, että tietyt kaupat selvitetään keskusvastapuolten välityksellä. Kun kahdenväliset vastuut korvataan rakenteella, jossa kullakin toimijalla on positio vain keskusvastapuoleen nähden, vastapuoliriskin jakautumista voidaan tasoittaa ja riskienhallinta ja maksukyvyttömyystapausten käsittely keskittää yhteen paikkaan. Näin voidaan estää ongelmien leviäminen ja ylläpitää vakautta pankkienvälisillä markkinoilla.

Tähänkin liittyy kuitenkin liiketoimikustannuksia ja sääntelyerojen hyväksikäytön mahdollisuus. Luottolaitokset voivat siirtyä käyttämään sopimuksia, jotka eivät ole keskusvastapuoliselvityksen piirissä. Keskusvastapuolten merkitys järjestelmäriskin kannalta kasvaa, sillä vastapuoliriskit keskittyvät niille. Niiden valta markkinoilla voi kasvaa kohtuuttomasti, ja samalla kasvaisivat myös moraalikadon riski ja järjestelmäriskit (maksukyvyttömyystapausten yhteydessä) (21). Keskusvastapuolten riskienhallintaa ja riskiensietokykyä ei myöskään ole vielä juuri koeteltu, ja niiltä vaaditaan enemmän, jos selvitettävien sopimusten määrä kasvaa huomattavasti. Keskusvastapuolten toimintaa on siis säädeltävä tiukasti, ja niille on laadittava tarkoituksenmukaiset elvytys- ja kriisinratkaisusuunnitelmat. On myös harkittava tarkoin, mitkä sopimukset on selvitettävä keskusvastapuolten välityksellä.

Keskusvastapuoliselvitystä edellyttävien sopimusten valintakriteereiksi voidaan ottaa standardimuotoisuus, likvidiys, monimutkaisuus ja riskialttius, ja lisäksi on syytä kiinnittää huomiota mahdollisuuksiin vähentää järjestelmäriskejä ja edistää sopimusten yhdenmukaistamista kansainvälisesti.

Pakollista keskusvastapuoliselvitystä standardimuotoisille OTC-johdannaisille valmistellaan eri puolilla maailmaa, ja unionissa se otetaan käyttöön EMIR-asetuksella. Käyttöönoton vaikutuksia on kuitenkin tutkittava tarkemmin, ennen kuin pakollinen keskusvastapuoliselvitys voidaan ottaa osaksi makrovakauspolitiikan välineistöä. Vaatimuksen tulisi myös olla käytössä kaikkialla unionissa tai jopa koko maailmassa, jotta se olisi todella tehokas.

Näin välineet täydentävät toisiaan

Edellä mainitut toimet täydentävät toisiaan, sillä niillä vähennetään erilaisiin liiketoimiin liittyvien vastapuoliriskien vaikutuksia koko rahoitusjärjestelmän kannalta. Suurten asiakasriskien rajoittaminen vähentää yksittäiseen sektoriin tai vastapuoleen liittyvää riskien keskittymistä, ja pakollinen keskusvastapuoliselvitys vähentää vastapuolten maksukyvyttömyydestä aiheutuvien ongelmien leviämistä keskittämällä riskin yhteen paikkaan, jossa se on hallittavissa. Suurten asiakasriskien rajoittaminen voi vahvistaa rahoitusjärjestelmän rakennetta yhdessä sektorikohtaisten pääomavaatimusten tai luototusasterajoitusten ja rakenteellisten puskurien kanssa. Keskusvastapuoliselvityksen tueksi keskusvastapuolille pitäisi asettaa vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset, joiden avulla ne selviytyvät vastapuoliriskeistä paremmin. Vaatimusten tulisi olla samankaltaiset kuin keskusvastapuolten ulkopuolella selvitettävissä sopimuksissa.

4.   Tavoitteena vähentää väärien kannustimien vaikutusta ja moraalikatoa järjestelmässä

Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville luottolaitoksille

Järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä luottolaitoksilta voitaisiin edellyttää suurempia pääomapuskureita. Lisäpääoman tarkoituksena olisi parantaa näiden laitosten tappionsietokykyä. Näin pienennettäisiin sekä häiriöiden todennäköisyyttä että niiden mahdollista vaikutusta. Pääomapuskureita voitaisiin vaatia ensin järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä pankeilta ja myöhemmin myös muilta järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä laitoksilta.

Puskurit voivat poistaa implisiittisistä valtiontakauksista järjestelmäriskin kannalta merkittäville rahoituslaitoksille koituvaa etua. Pienillä ja keskisuurilla (ei siis järjestelmäriskin kannalta merkittävillä) pankeilla on samat mahdollisuudet markkinoilla, ja järjestelmäriskin kannalta merkittävien luottolaitosten häiriönsietokyky paranee. Haittavaikutuksena voi olla toiminnan siirtyminen varjopankkisektorille ja järjestelmäriskin kannalta merkittävien laitosten statuksen näkyvyys, joka voi aktivoida implisiittisen rahoitustuen ja vääristää kilpailua. Makrotalouden arviointiryhmän mielestä ylimääräisen pääomapuskurin vaatiminen järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä luottolaitoksilta on kuitenkin niin hyödyllistä, että sen taloudelliset kustannukset (BKT:n tilapäinen supistuminen) ovat hyväksyttävissä.

Pankin (tai muun laitoksen) merkitys järjestelmäriskin kannalta todetaan sen kokoon, sidoksiin, korvattavuuteen ja rakenteen monimutkaisuuteen liittyvien indikaattorien pohjalta. Pankkeja koskevat vaatimukset suunnitellaan otettavan käyttöön yhtä aikaa Basel III -säännöstöön lisättävien pääoman säilyttävän puskurin ja vastasyklisten pääomapuskurien kanssa. Lisäpuskurien edellyttäminen järjestelmäriskin kannalta merkittäviltä laitoksilta kirjattaneen unionin lainsäädäntöön tulevassa vakavaraisuusdirektiivissä.

Elvytys- ja kriisinratkaisujärjestelyt

Viranomaiset tarvitsevat välineitä, joiden avulla finanssikriiseiltä voidaan välttyä tai ainakin niiden vaikutuksia vähentää. Ehkäisy ja vaikutusten vähentäminen edellyttävät valmiita elvytyssuunnitelmia (jotka pankit laativat itse) ja kriisinratkaisusuunnitelmia (jotka viranomaiset laativat). Viranomaisilla tulee olla valtuudet puuttua tilanteeseen jo varhaisessa vaiheessa, jotta ne voivat pyrkiä estämään pankin ajautumisen konkurssiin, jos sen omat elvytystoimet osoittautuvat riittämättömiksi. Jos pankin ja viranomaisten toimet jäävät tuloksettomiksi, viranomaiset voivat ottaa pankin hoitoonsa kriisinratkaisuvaltuuksiensa nojalla. Järjestelyt on kirjattu ehdotukseen pankkien elvytystä ja kriisinratkaisua koskevaksi direktiiviksi, ja niillä pyritään vähentämään pankkien rahoitusvaikeuksien ja konkurssien vaikutuksia koko järjestelmän kannalta. Pankin toimintojen jatkuvuus varmistetaan, konkurssin vaikutusta estetään leviämästä ja veronmaksajille koituvat tappiot pyritään pitämään mahdollisimman pieninä ohjaamalla ne sijoittajille (velkojen alaskirjauksella tai jättämällä velat hallintomenettelyn alaisiksi ja siirtämällä kriittiset toiminnot siltapankkiin tai ulkopuoliselle ostajalle). Makrovakauden näkökulmasta tällä direktiivillä vähennetään riskien keskittymisen vaikutuksia järjestelmän kannalta, parannetaan sidosten ymmärtämistä ja vähennetään kriisien ulkoisvaikutusten merkitystä.

Tärkeitä vaikutuskanavia on kaksi. Ensinnäkin vähennetään paitsi moraalikadon vaaraa järjestelmäriskin kannalta merkittävissä pankeissa myös niiden nauttimaa implisiittistä tukea, sillä näin varmistetaan, että pankkien velkojat kärsivät niiden konkurssista aiheutuvat tappiot eikä niitä siirretä ulkopuolisille kuten valtiolle. Toiseksi tehokkaalla kriisinratkaisulla vähennetään yksittäisen pankin konkurssin aiheuttamien ongelmien suoraa tai epäsuoraa leviämistä järjestelmässä. Sen avulla voidaan myös kohentaa yleistä luottamusta rahoituslaitoksiin. Implisiittisten valtiontakuiden poistumisen voidaan odottaa nostavan pankkien rahoituskustannuksia ja laskevan valtioiden rahoituskustannuksia suunnilleen vastaavasti. Pankkien rahoituskustannukset olisivat kuitenkin vielä korkeammat, jos ainoana vaihtoehtona valtion pelastustoimille olisi sekava ja mahdollisesti pitkittyvä ja kallis konkurssimenettely. Kaiken kaikkiaan tehokkaiden kriisinratkaisujärjestelyjen pitäisi siis parantaa reaalitalouden luotonsaantia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

Pankkikonkurssien hoidon tehokkuutta voi heikentää kriisinratkaisuvaltuuksien ja -välineiden puute tai riittämätön uskottavuus niiden käytössä. Myös tilapäisrahoitusta on oltava riittävästi kriisinratkaisutoimien tueksi. Nämä näkökohdat tulisi siis ottaa huomioon jo kriisinratkaisujärjestelyjä laadittaessa, eikä järjestelyihin saisi jäädä tällaisia puutteita.

Näin välineet täydentävät toisiaan

Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville laitoksille ja kriisinratkaisujärjestelmät täydentävät toisiaan vähentämällä implisiittisiä pelastustukia, kilpailun vääristymistä ja maksukyvyttömyystapausten vaikutusta järjestelmän kannalta. Lisäpääomavaatimus vaikuttaa ennen maksukyvyttömyystilannetta, ja kriisinratkaisu sen jälkeen (22). Lisäpääomavaatimukset järjestelmäriskin kannalta merkittäville laitoksille ovat osa laajempia pääomavaatimuksia, joihin kuuluvat myös pääoman säilyttävä puskuri, vastasykliset pääomapuskurit ja rakenteelliset puskurit.

5.   Tavoitteena vahvistaa rahoitusinfrastruktuurien kykyä selviytyä häiriöistä

Talletussuojajärjestelmät

Pankin ajautuessa konkurssiin talletussuojajärjestelmä toimii sen tiliasiakkaiden turvaverkkona ja korvaa talletetut varat tiettyyn summaan saakka. Talletussuojajärjestelmä siis parantaa rahoitusinfrastruktuurien häiriönsietokykyä vähentämällä talletuspaon mahdollisuutta ja vahvistamalla luottamusta finanssijärjestelmään. Se ylläpitää myös maksujärjestelmien vakautta, sillä talletukset ovat maksujärjestelmien kannalta keskeisen tärkeitä.

Kun pankkitalletuksilla on takuu, tallettajilla ei ole voimakkaita kannustimia vetää rahojaan pois pankista sen joutuessa vaikeuksiin. Näin vältytään talletuspaoilta, joilla on vaikutuksia koko järjestelmän kannalta. Talletussuojajärjestelmän kaltainen turvaverkko myös tehostaa finanssijärjestelmän toimintaa vahvistamalla luottamusta. Talletussuojajärjestelmän teho riippuu sen uskottavuudesta, joka edellyttää asianmukaisia rahoitusjärjestelyjä. Jos talletussuojarahastoon kerätään varoja etukäteen pankkiriskin pohjalta, se toimii vastasyklisesti, jolloin sillä voi olla suoria makrovakausvaikutuksia (23).

Jos talletussuojajärjestelmän kattavuus on erittäin laaja, rajaton tai huonosti määritelty tai sitä ei rahoiteta riskiperusteisilla maksuilla, seurauksena saattaa olla haitallisia kannustinvaikutuksia. Tallettajat lakkaavat seuraamasta pankkien toimintaa, ja moraalikadon vaara uhkaa. Rahastoimattomat talletussuojajärjestelmät saattavat edellyttää pankeilta maksuja laskusuhdanteen aikana, mikä vahvistaa suhdannetta. Lisäksi kansainvälisen koordinoinnin puuttuminen voi luoda kilpailuasetelman eri talletussuojajärjestelmien välille. On siis tärkeää, että unionissa jatketaan pyrkimyksiä talletussuojajärjestelmien rakenteen yhdenmukaistamiseksi. Komission esittämä talletussuojajärjestelmiä koskeva direktiiviehdotus (uudelleenlaadinta) tarjoaa siihen hyvän tilaisuuden. Makrovakaudesta vastaavien viranomaisten olisi seurattava tarkasti talletussuojajärjestelmien suunnittelua ja toteutusta ja käytettävä sananvaltaansa etenkin päätettäessä niiden kattavuudesta ja rahoitusjärjestelyistä.

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimukset keskusvastapuoliselvityksessä

Vähimmäismarginaali- ja aliarvostusvaatimuksilla on merkitystä järjestelmän kannalta paitsi kahdenvälisissä sopimuksissa myös keskusvastapuoliselvityksessä. Asianmukaisia aliarvostuksia ja alkumarginaaleja asettaessaan keskusvastapuolen tulisi ottaa huomioon markkinoiden likvidiys, suhdanteita vahvistavat vaikutukset ja järjestelmäriskit. Historiallisen volatiliteetin laskemisessa käytettävä ajanjakso tulisi valita niin, että suuremmilta suhdannetta vahvistavilta vaikutuksilta vältyttäisiin. Näin vältyttäisiin myös häiritseviltä muutoksilta marginaaleissa ja luotaisiin avoin ja ennakoitavissa oleva menettely, jonka mukaan vaatimukset muuttuvat. Keskusvastapuolten tulisi myös huolehtia siitä, etteivät ne luota liiaksi kaupallisten luottoluokituslaitosten luokituksiin marginaaleja ja aliarvostuksia laskiessaan. Nämä edellytykset on kirjattu myös EMIR-asetuksen tueksi laadittuihin teknisiin standardeihin luonnosvaiheessa.

Täyttääkseen nämä edellytykset keskusvastapuolten on toimittava joustavasti ja vastuullisesti ja huolehdittava siitä, etteivät ne järjestelmän vakautta varjellessaan vaaranna omaa vakavaraisuuttaan. Keskusvastapuolten merkitys järjestelmäriskin kannalta kasvaa todennäköisesti finanssijärjestelmässä edelleen, jolloin myös keskusvastapuolia koskevan lainsäädännön merkitys kasvaa. Niiden merkitys mikrovakauden kannalta on jo otettu huomioon EMIR-asetuksessa. Vaikkei EMIR-asetuksessa vielä säädetä makrovakausviranomaisten tehtävistä keskusvastapuolia koskevia marginaalivaatimuksia asetettaessa, makrovakausnäkökulmaa voidaan tarkastella uudestaan ensimmäisissä uudelleenarvioinneissa.

Laajemmat tiedonantovaatimukset

Makrovakaudesta vastaavat viranomaiset voisivat laatia rakenteellisia tai suhdanteisiin liittyviä järjestelmäriskejä kartoittavia tiedonantovaatimuksia mikrovakaudellisten tiedonantovaatimusten lisäksi. Avoimuuden myötä markkinavoimat pystyvät tarkkailemaan yksittäisten laitosten toimintaa, jolloin riskien hinnoittelu finanssijärjestelmässä paranee. Tiedonantovaatimuksilla voidaan myös hillitä häiriöiden voimistumista finanssijärjestelmässä, sillä tieto vähentää epävarmuutta riskien suuruudesta ja jakautumisesta sekä sidoksista järjestelmän sisällä.

Kun tarjolla on selkeää tietoa, tietoisuutta riskeistä voidaan parantaa ja markkinakuri voi vahvistua. Tällöin luottamus kohenee, finanssimarkkinoiden vakaus säilyy, eikä tarvitse pelätä samanlaista romahdusta kuin pankkienvälisillä markkinoilla Lehman Brothers -investointipankin konkurssin jälkeen. Makro- ja mikrovakaudelliset tiedonantovaatimukset eivät tosin välttämättä ole täysin samat. Kokonaistiedonsaannin parantuessa yksittäisten pankkien vaikeudet voivat tulla esiin ja johtaa niiden konkurssiin ilman, että konkursseilla olisi vaikutusta koko järjestelmän kannalta. Yleisesti ottaen saatavilla olevien empiiristen tietojen perusteella laajemmilla tiedonantovaatimuksilla on myönteinen vaikutus (24). Vakavaraisuusasetukseen ehdotetaan mahdollisuutta laajentaa tiedonantovaatimuksia kansallisella tasolla makrovakauspoliittisista syistä. Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely.

Rakenteelliset järjestelmäriskipuskurit

Tulevassa vakavaraisuusdirektiivissä mainitaan odotettavasti järjestelmäriskipuskurit rakenteellisten riskien ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi (jäljempänä ’rakenteelliset puskurit’). Ensin on kuitenkin läpäistävä unionin tason menettely. Rakenteellisten puskurien avulla voidaan vahvistaa pankkijärjestelmän tai sen osien kykyä selviytyä häiriöistä, jotka johtuvat rakenteellisista järjestelmäriskeistä. Tällaisia riskejä voi syntyä lainsäädännön tai kirjanpitostandardien muuttuessa, reaalitalouden suhdannevaihtelun vaikutuksen levitessä, finanssijärjestelmän koon ollessa huomattava BKT:hen suhteutettuna tai rahoitusalan innovaatioiden tehdessä toiminnasta aiempaa monimuotoisempaa.

Rakenteellisilla puskureilla kasvatetaan tappionsietokapasiteettia, mikä parantaa kykyä selviytyä häiriöistä. Odotettua heikompaan kehitykseen liittyviä riskejä siirretään osakkeenomistajille ja maksuvalmiutta kohennetaan, jolloin rakenteellisten riskien toteutuminen muuttuu epätodennäköisemmäksi. Rakenteellisten puskurien mahdollisena haittavaikutuksena eri maiden toimijat eivät enää välttämättä ole täysin samassa asemassa. Pankkien vapaaehtoinen pääoman hallussapito saattaa vähentyä, ja osa toiminnasta saattaa siirtyä varjopankkisektorille. Suuret rakenteelliset puskurit kuitenkin rajoittavat mahdollisuuksia tehdä sijoituksia velkarahalla ja ottaa riskejä.

On vaikeaa löytää indikaattoreita, jotka ohjaisivat rakenteellisten puskurien käyttöä, mutta jo mainitut rakenteelliset heikkoudet voivat antaa viitteitä tarpeista. Kun kokemusta rakenteellisten puskurien käytöstä saadaan enemmän, niiden kykyä vaikuttaa rakenteellisiin riskeihin tulisi analysoida.

Näin välineet täydentävät toisiaan

Toimilla pyritään parantamaan rahoitusinfrastruktuurin yleistä häiriönsietokykyä, joten ne toimivat yhdessä monien muiden välineiden kanssa. Esimerkiksi talletussuojajärjestelmällä voidaan täydentää maksuvalmiusvälineiden vaikutusta ja auttaa varmistamaan vakaa talletusrahoituspohja. Konkurssien vaikutusta vähentävällä talletussuojalla voidaan myös tukea rakenteellisia puskureita (ja muita pääomavaatimuksia). Keskusvastapuolten välityksellä ja niiden ulkopuolella selvitettäville sopimuksille tulisi saada yhtenevät aliarvostus- ja marginaalivaatimukset, jotta toimijoilla olisi samat mahdollisuudet. Näillä vaatimuksilla myös vähennetään liiallista velkarahoituksen käyttöä, mikä tukee omavaraisuusastevaatimuksia. Tiedonantovaatimuksilla vähennetään tiedonsaannin epätasaisuutta, joten niillä voidaan kohentaa markkinoiden luottamusta ja likvidiyttä.

Rakenteelliset puskurit toimivat yhdessä muiden pääomavaatimusten kuten vastasyklisten pääomapuskurien kanssa. Nämä vaatimukset on koordinoitava, jotta kokonaispääomavaatimukset saadaan oikean suuruisiksi.

Lisäys 2

Makrovakauspolitiikan välitavoitteet vakuutusalalla

Vakuutusalalla makrovakauspolitiikkaa vasta kehitetään, monestakin syystä.

| — | Vakuutusyhtiöt ovat selvinneet kriisistä yleisesti ottaen säikähdyksellä. |
| --- | --- |

—

Vakuutusyhtiöt ovat selvinneet kriisistä yleisesti ottaen säikähdyksellä.

| — | Perinteiseen vakuutustoimintaan ei juurikaan liity järjestelmäriskiä, sillä sijoitusstrategiat ovat pääasiassa velkalähtöisiä, korvattavuus on hyvä ja vakuutusalalla laajamittaisen asiakaspaon todennäköisyys on pieni. |
| --- | --- |

—

Perinteiseen vakuutustoimintaan ei juurikaan liity järjestelmäriskiä, sillä sijoitusstrategiat ovat pääasiassa velkalähtöisiä, korvattavuus on hyvä ja vakuutusalalla laajamittaisen asiakaspaon todennäköisyys on pieni.

| — | Vakuutusvalvontaa varten ei vielä ole kansainvälisiä standardeja. Solvenssi II -hankkeen myötä unioniin saadaan yhteiset standardit. |
| --- | --- |

—

Vakuutusvalvontaa varten ei vielä ole kansainvälisiä standardeja. Solvenssi II -hankkeen myötä unioniin saadaan yhteiset standardit.

Osa vakuutusyhtiöistä on kuitenkin laajentanut toimintaansa alueille, joilla järjestelmäriskejä voi syntyä tai ne voivat voimistua. Perinteisestä poikkeava vakuutustoiminta ja vakuutusalaan kuulumattomat toimet voivat johtaa altistumiseen rahoitusalan ja talouden suhdanteille. Tällaisia riskejä liittyy esimerkiksi luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön muuten kuin suojaustarkoituksissa (25).

Perinteisen vakuutustoiminnan ulkopuolisella toiminnalla voi kuitenkin olla laajempia vaikutuksia finanssijärjestelmän ja talouden kannalta. Esimerkkinä voidaan mainita takuut, joilla parannettiin monimutkaisten rakenteellisten tuotteiden luokituksia kriisin alla. Sidoksia finanssijärjestelmään syntyy myös esimerkiksi arvopaperilainaustoiminnasta ja rahoitus- ja vakuutusryhmittymien rakenteista (esimerkiksi pankkien ja vakuutusyhtiöiden yhdistäessä toimintaansa). Myös kansainvälinen vakuutusvalvojien järjestö IAIS (International Association of Insurance Supervisors) pitää tällaista toimintaa koko järjestelmän kannalta merkittävänä ja kokoaa sen perusteella listansa järjestelmäriskin kannalta merkittävistä vakuutusyhtiöistä.

IAIS pitää perinteisen vakuutustoiminnan ulkopuolisen toiminnan saamista valvonnan piiriin haasteellisena. Tarkkojen määritelmien puutteessa eri valvojat saattavat luokitella samat toiminnot (esimerkiksi omaisuudenhoidon) eri tavoin. Tarvitaan siis sisältökeskeistä analyysia, jotta voidaan määrittää kuhunkin tuotteeseen ja palveluun liittyvät riskit.

Rakenteellisten riskien lisäksi vakuutusalalla on suhdanneluontoisia järjestelmäriskejä, sillä vakuutusyhtiöillä on merkittävät sijoitukset, joihin sisältyy myös riskialttiita omaisuuseriä. Unionin alueella vakuutusalan taseiden arvostuksessa aletaan käyttää markkinaehtoista lähestymistapaa Solvenssi II -hankkeen myötä. Varat arvostetaan markkinahintaan, kun taas velat diskontataan riskittömällä korolla. Pitkäaikaistuotteita myyvillä vakuutusyhtiöillä seurauksena on taseen ja pääoman epävakautta, mikä voi pahentaa suhdanteiden vaikutusta vakuutussektorilla ja koko finanssijärjestelmässä. Noususuhdanteessa riskialttiiden omaisuuserien hintakehitys voi kasvattaa markkinaehtoista pääomaa suhteessa lakisääteisiin pääomavaatimuksiin ja laskusuhdanteessa vastaavasti supistaa sitä. Noususuhdanteessa vakuutusyhtiöillä olisi näin varaa ottaa liiallisia riskejä, ja laskusuhdanteessa niillä olisi paineita karsia riskialttiita omaisuuseriä. Solvenssi II -hankkeessa tähän on varauduttu vastasyklisillä mekanismeilla esimerkiksi osakeriskien kohdalla. Elpymisjaksoa voidaan pidentää, ja riskittömän korkokäyrän pohjalta voidaan ekstrapoloida kiinteä termiinikorko. Lisäksi keskustellaan vastasyklisestä preemiosta ja ”matching adjustment” -mukautuksesta, joiden avulla pääoman heilahtelu voitaisiin ottaa huomioon. Mekanismit on suunniteltava huolella niin, ettei niillä ole odottamattomia vaikutuksia vakuutusyhtiöiden ja koko järjestelmän kannalta. Niiden on tärkeää olla selkeät ja synnyttää noususuhdanteessa puskureita, jotka saadaan laskusuhdanteessa käyttöön.

Yleisesti ottaen suhdanteisiin liittyvät järjestelmäriskit uhkaavat pääasiassa perinteisen vakuutustoiminnan ulkopuolista toimintaa. Tällaisen toiminnan välityksellä riskit myös todennäköisimmin leviävät finanssijärjestelmässä, ja siksi tämän asiakirjan välitavoitteita ja välineistöä voidaan soveltaa. Jos ajatellaan, että tällaisen toiminnan perusteella toimijat voidaan luokitella järjestelmäriskin kannalta merkittäviksi, niihin soveltuu ainakin tavoite vähentää väärien kannustimien vaikutusta järjestelmässä moraalikadon ehkäisemiseksi. Tätä on kuitenkin esiintynyt vakuutusalalla harvemmin kuin pankeissa. Rakenteelliset järjestelmäriskit liittyvät myös vakuutusalan ja rahoitussektorin toimijoiden sidoksiin ja riskien mahdolliseen leviämiseen, jolloin sovellettavaksi tule tavoite vähentää suorien ja epäsuorien riskien keskittymistä. Suhdanteisiin liittyvät järjestelmäriskit liittyvät usein sisäsyntyiseen riskinottoon ja pakkomyynteihin.

---

(1)  EJRK/2011/03, http://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/2011/ESRB_2011_3.fi.pdf

(2)  Alan tutkimusta on niin paljon, ettei sitä ole mahdollista esitellä tarkemmin tässä liitteessä. Ks. esim. M. Brunnermeier, A. Crockett, C. Goodhart, A. Persaud ja H. Shin (2009), ”The Fundamental Principles of Financial Regulation”, Geneva Report on the World Economy 11, ICBM, Geneve, ja CEPR, Lontoo; G. Gorton ja P. He (2008), ”Bank Credit Cycles”, Review of Economic Studies 75(4), s. 1181–1214, Blackwell Publishing; Bank of England (2009), ”The Role of Macro-prudential Policy”, A Discussion Paper; Bank of England (2011), ”Instruments of macroprudential policy”, A Discussion Paper; M. Hellwig (1995), ”Systemic aspects of risk management in banking and finance”, Schweizerische Zeitschrift für Volkswirtschaft und Statistik, 131, s. 723–737; V. V. Acharya (2009), ”A Theory of Systemic Risk and Design of Prudential Bank Regulation”, Journal of Financial Stability, 5(3), s. 224–255; S. Hanson, A. Kashyap ja J. Stein (2011), ”A Macro-prudential Approach to Financial Regulation”, Journal of Economic Perspectives 25, s. 3–28; D. Longworth (2011), ”A Survey of Macro-prudential Policy Issues”, Mimeo, Carleton University.

(3)  Keskuspankkien yleisvalvontaroolia pidetään yleisesti tärkeänä rahoitusvakauden varmistamisen kannalta. Järjestelmän rakenteista riippumatta makrovakausvalvonnasta vastaavan viranomaisen tulisi työskennellä tiiviisti yhteistyössä infrastruktuurin yleisvalvonnasta vastaavan viranomaisen kanssa tämän välitavoitteen saavuttamiseksi.

(4)  Välineet on valittu niiden tehokkuuden perusteella useiden mahdollisten välineiden joukosta EJRK:n työryhmässä (Instruments Working Group) tehdyn kyselytutkimuksen ja ylhäältä ohjatun puuteanalyysin pohjalta.

(5)  Ks. EJRK:n lehdistötiedote ”Principles for macro-prudential policies in EU legislation on the banking sector”, 2.4.2012, http://www.esrb.europa.eu/news/pr/2012/html/pr120402.en.html

(6)  EJRK on käynyt läpi unionin lainsäädännön ulkopuolelle jäänyttä välineistöä ja todennut, että 16 jäsenvaltion valvontavälineistöön kuuluu luototusasteen rajoituksia, mutta vain seitsemän maata voi käyttää niitä makrovakauden edistämiseen. Velanhoitokulujen ja tulojen suhteelle tunnetaan rajoituksia 12 maan valvontavälineistössä, mutta ne saadaan makrovakauskäyttöön vain kahdessa maassa. Kolmella maalla on valvontavälineistössään painottamattomat makrovakausrajat pysyväisluonteiselle varainhankinnalle (unweighted liquidity ratio). Pankkien elvytystä ja kriisinratkaisua varten on järjestelyjä 11 jäsenmaan valvontavälineistössä, ja kahdeksassa maassa nämä järjestelyt voidaan ottaa käyttöön myös makrovakauden edistämiseksi. Kuudessa jäsenvaltiossa valmistellaan tällaisten järjestelyjen käyttöönottoa. Niistä neljässä järjestelyt voidaan odotettavasti ottaa käyttöön myös makrovakauden edistämiseksi.

(7)  Unionin lainsäädännössä on kaavailtu enemmänkin välineitä, kuten lyhyeksimyynnin kieltoa.

(8)  Harkintavaltaa rajoittavat EJRK:n opastus, makrotalouden muuttujille asetettavat viitearvot sekä tiedotus- ja avoimuusvaatimukset.

(9)  Sektorikohtaisissa pääomavaatimuksissa on riskipainot, ja tietyille sektoreille tai omaisuuseräluokille kalibroidaan sisäisten luottoluokitusten menetelmät.

(10)  Ks. myös riskipainotettujen pääomavaatimusten välittymismekanismia koskeva kohta.

(11)  Vaatimusten keventämisellä pitäisi olla päinvastainen vaikutus. Jos markkinoilla on paineita, pankeilla voi kuitenkin olla vaikeuksia saada aikaan vastaavia muutoksia omavaraisuusasteessaan (tai riskipainotetussa pääomassaan), mikä mahdollisesti heikentää näiden välineiden tehoa laskusuhdanteessa.

(12)  Ks. BCBS (2010), ”Calibrating regulatory minimum capital requirements and capital buffers: a top-down approach”. Myös useissa muissa tutkimuksissa on havaittu omavaraisuusasteen toimivan järjestelmäriski-indikaattorina – ks. esim. Barrell, Davis ja Liadze (2010), ”Calibrating Macro-prudential Policy”; Kato, Kobayashi ja Sita (2010), ”Calibrating the level of capital: the way we see it”; Adrian ja Shin (2010), ”Liquidity and Leverage”; sekä Papanikolaou ja Wolff (2010), ”Leverage and risk in US commercial banking in the light of the current financial crisis”.

(13)  H. Almeida, M. Campello ja C. Liu (2006), ”The financial accelerator: evidence from international housing markets”, Review of Finance 10, s. 1-32.

(14)  Luototusasteen rajoituksia voidaan yrittää ohittaa vakuudettomien lainojen avulla. Jos pankit voivat arvioida lainan kohteena ja vakuutena olevan asuinkiinteistön arvon itse (jos esimerkiksi osalla lainasta on tarkoitus perusparantaa rakennusta), niille saattaa syntyä kannustimia arvioida kiinteistön arvo todellista suuremmaksi, jotta luototusaste asettuu kohdalleen.

(15)  Likviditeettiperusteisten makrovakausvälineiden tehosta on toistaiseksi vain vähän kokemusta. Joissakin tutkimuksissa maksuvalmiusvaatimusta ja pysyvän varainhankinnan vaatimusta on käytetty vastasyklisesti, ja siitä on ollut apua likviditeettihäiriön yhteydessä. Ks. esim. Giordana ja Schumacher, ”The impact of the Basel III liquidity regulations on the bank lending channel: A Luxembourg case study”, Working Paper No 61, kesäkuu 2011; Bloor, Craigie ja Munro, ”The macroeconomic effects of a stable funding requirement”, Reserve Bank of New Zealand Discussion Paper Series DP 2012/05, elokuu 2012; tai Van den End ja Kruidhof, ”Modelling the liquidity ratio as a macro-prudential instrument”, DNB Working Paper No 342, huhtikuu 2012.

(16)  Ks. kansainvälisen rahoitusjärjestelmän komitean (Committee on the Global Financial System) neljännen työryhmän (Working group on the Selection and Application of Macro-prudential instruments (SAM)) väliraportti ”Transmission Mechanisms of Macro-prudential Instruments”, maaliskuu 2012.

(17)  Ks. Heijmans ja Heuver, ”Is this bank ill? The diagnosis of doctor Target 2”, DNB Working Paper No 316, elokuu 2011.

(18)  Ks. esim. M. Brunnermeier ja L. Pedersen (2009), ”Market Liquidity and Funding Liquidity,” Review of Financial Studies, Society for Financial Studies, vol. 22(6), s. 2201-2238, sekä G. Gorton ja A. Metrick (2012), ”Securitized banking and the run on repo,” Journal of Financial Economics, Elsevier, vol. 104(3), s. 425-451.

(19)  Empiiristä tutkimusta on vähän, mutta tähänastisten kokemusten perusteella riskien keskittyminen tietyillä sektoreilla (usein kiinteistöalalla) aiheuttaa epävakautta rahoitusjärjestelmässä.

(20)  Valtionvelkaan liittyviä riskejä ei tällä hetkellä lasketa mukaan suuria asiakasriskejä rajoitettaessa.

(21)  Haittavaikutuksia on käsitelty laajemmin esimerkiksi teoksissa C. Pirrong (2011), ”The economics of central clearing: theory and practice”, International Swaps and Derivatives Association Discussion Paper No. 1 sekä M. Singh (2011), ”Making OTC Derivatives Safe – A Fresh Look”, IMF Working Paper 11/66.

(22)  Ks. esim. Claessens, Herring ja Schoenmaker, ”A Safer World Financial System: Improving the Resolution of Systemic Institutions”, Geneva Reports on the World Economy, CEPR, Lontoo (2010), sekä Claessens et al., ”Crisis Management and Resolution: Early Lessons from the Financial Crisis”, IMF Staff Discussion Note 11/05, 9.3.2011.

(23)  Ks. esim. Acharya, Santos ja Yorulmazer: ”Systemic Risk and Deposit Insurance Premiums”, FRBNY Economic Policy Review, elokuu 2010.

(24)  Ks. B. Hirtle (2007) ”Public disclosure, risk, and performance at bank holding companies”, Staff Report no. 293, Federal Reserve Bank of New York; M. A. Goldstein, E. S. Hotchkiss ja E. R. Sirri (2007) ”Transparency and liquidity: A controlled experiment on corporate bonds”, The Review of Financial Studies 20(2), s. 235–273; C. A. Botosan (1997) ”Disclosure Level and the Cost of Equity Capital”, The Accounting Review, Vol. 72, No 3, s. 323–349.

(25)  Ks. International Association of Insurance Supervisors (IAIS), 2011, ”Insurance and Financial Stability”.

---

II Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/20

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/02

Komissio päätti 3 päivänä kesäkuuta 2013 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavilla vain englannin kielellä, ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla:

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6915. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6915. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta.

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/20

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/03

Komissio päätti 6 päivänä kesäkuuta 2013 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavilla vain englannin kielellä, ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla:

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6909. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6909. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta.

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/21

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/04

Komissio päätti 13 päivänä toukokuuta 2013 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavilla vain ranskan kielellä, ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla:

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6889. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm) asiakirjanumerolla 32013M6889. EUR-Lex on Euroopan yhteisön oikeuden online-tietokanta.

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/22

---

Euron kurssi (1)

14. kesäkuuta 2013

2013/C 170/05

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,3303 |
| JPY | Japanin jeniä | 126,37 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4582 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,85150 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 8,6096 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,2322 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 7,6405 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 25,718 |
| HUF | Unkarin forinttia | 291,41 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7017 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,2347 |
| RON | Romanian leuta | 4,4588 |
| TRY | Turkin liiraa | 2,4674 |
| AUD | Australian dollaria | 1,3841 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,3524 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 10,3258 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,6469 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,6638 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 498,62 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 13,2051 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,1558 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,4718 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 13 139,52 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,1445 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 56,895 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 42,2453 |
| THB | Thaimaan bahtia | 40,681 |
| BRL | Brasilian realia | 2,8302 |
| MXN | Meksikon pesoa | 16,8411 |
| INR | Intian rupiaa | 76,5390 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,3303

JPY

Japanin jeniä

126,37

DKK

Tanskan kruunua

7,4582

GBP

Englannin puntaa

0,85150

SEK

Ruotsin kruunua

8,6096

CHF

Sveitsin frangia

1,2322

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

7,6405

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

25,718

HUF

Unkarin forinttia

291,41

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7017

PLN

Puolan zlotya

4,2347

RON

Romanian leuta

4,4588

TRY

Turkin liiraa

2,4674

AUD

Australian dollaria

1,3841

CAD

Kanadan dollaria

1,3524

HKD

Hongkongin dollaria

10,3258

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,6469

SGD

Singaporen dollaria

1,6638

KRW

Etelä-Korean wonia

1 498,62

ZAR

Etelä-Afrikan randia

13,2051

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,1558

HRK

Kroatian kunaa

7,4718

IDR

Indonesian rupiaa

13 139,52

MYR

Malesian ringgitiä

4,1445

PHP

Filippiinien pesoa

56,895

RUB

Venäjän ruplaa

42,2453

THB

Thaimaan bahtia

40,681

BRL

Brasilian realia

2,8302

MXN

Meksikon pesoa

16,8411

INR

Intian rupiaa

76,5390

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/23

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 14 päivänä kesäkuuta 2013,

vuodeksi 2013 myönnettävästä rahoituksesta Euroopan unionin toiminnalle eläinlääkintäalalla siltä osin kuin on kyse tiedotuspolitiikasta, kansainvälisten organisaatioiden tukemisesta ja elintarvikkeiden, rehujen ja kasvien terveyttä koskevan lainsäädännön soveltamisen varmistamiseksi tarvittavista useista toimenpiteistä

2013/C 170/06

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (1), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 84 artiklan,

ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (2) ja erityisesti sen 16, 19, 20, 21, 23 ja 27 artiklan,

ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (3) ja erityisesti sen 76 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (4) ja erityisesti sen 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Varainhoitoasetuksen 84 artiklan ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (5), jäljempänä ’soveltamissäännöt’, 94 artiklassa säädetään, että ennen kuin Euroopan unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset. |
| --- | --- |

(1)

Varainhoitoasetuksen 84 artiklan ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (5), jäljempänä ’soveltamissäännöt’, 94 artiklassa säädetään, että ennen kuin Euroopan unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset.

| (2) | Soveltamissäännöissä määritetään, miten tarkkaan rahoituspäätöksen kehys on ilmoitettava. |
| --- | --- |

(2)

Soveltamissäännöissä määritetään, miten tarkkaan rahoituspäätöksen kehys on ilmoitettava.

| (3) | Varainhoitoasetuksen 128 artiklan mukaisesti avustusten on perustuttava vuotuiseen työohjelmaan. |
| --- | --- |

(3)

Varainhoitoasetuksen 128 artiklan mukaisesti avustusten on perustuttava vuotuiseen työohjelmaan.

| (4) | On tarpeen laatia työohjelma, joka koskee tiedotuspolitiikkaan, kansainvälisten organisaatioiden tukemiseen ja eläinlääkinnällisten menettelyjen tietokoneistamiseen liittyvää Euroopan unionin toimintaa eläinlääkintäalalla. |
| --- | --- |

(4)

On tarpeen laatia työohjelma, joka koskee tiedotuspolitiikkaan, kansainvälisten organisaatioiden tukemiseen ja eläinlääkinnällisten menettelyjen tietokoneistamiseen liittyvää Euroopan unionin toimintaa eläinlääkintäalalla.

| (5) | Koska liitteissä esitetty työohjelma muodostaa riittävän yksityiskohtaisen kehyksen soveltamissääntöjen 94 artiklan mukaisesti, tämä päätös on työohjelmassa esitettyjä avustus- ja hankintamenoja koskeva rahoituspäätös. |
| --- | --- |

(5)

Koska liitteissä esitetty työohjelma muodostaa riittävän yksityiskohtaisen kehyksen soveltamissääntöjen 94 artiklan mukaisesti, tämä päätös on työohjelmassa esitettyjä avustus- ja hankintamenoja koskeva rahoituspäätös.

| (6) | Päätöksen 2009/470/EY 22 artiklan mukaisesti unioni voi toteuttaa tai auttaa jäsenvaltioita tai kansainvälisiä järjestöjä toteuttamaan teknisiä tai tieteellisiä toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen eläinlääkintäalan EU-lainsäädännön ja eläinlääkäreiden koulutuksen kehittämiseksi. |
| --- | --- |

(6)

Päätöksen 2009/470/EY 22 artiklan mukaisesti unioni voi toteuttaa tai auttaa jäsenvaltioita tai kansainvälisiä järjestöjä toteuttamaan teknisiä tai tieteellisiä toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen eläinlääkintäalan EU-lainsäädännön ja eläinlääkäreiden koulutuksen kehittämiseksi.

| (7) | Valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä on saanut Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6) 53 d artiklan mukaisesti näytön siitä, että kansainväliset organisaatiot Maailman eläintautijärjestö OIE ja Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO, joille on tarkoitus antaa tehtäväksi unionin talousarvion toteuttaminen yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin kautta, soveltavat kirjanpidossa, tilintarkastuksessa, sisäisessä valvonnassa ja julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä standardeja, jotka antavat samat takeet kuin kansainvälisesti tunnustetut standardit. |
| --- | --- |

(7)

Valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä on saanut Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6) 53 d artiklan mukaisesti näytön siitä, että kansainväliset organisaatiot Maailman eläintautijärjestö OIE ja Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO, joille on tarkoitus antaa tehtäväksi unionin talousarvion toteuttaminen yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin kautta, soveltavat kirjanpidossa, tilintarkastuksessa, sisäisessä valvonnassa ja julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä standardeja, jotka antavat samat takeet kuin kansainvälisesti tunnustetut standardit.

| (8) | Lisäksi on toteutettu EU:n ja OIE:n yhteinen projekti, jonka aiheena oli ensisijaisten eläintautien, myös ihmisiin tarttuvien tautien, luettelointia ja luokitusta käsittelevä tutkimus. Projektissa kehitettiin väline tautien luokitusta ja priorisointia varten. Nyt tarvitaan rahoitusta, jotta voidaan kerätä tietoja ja mukauttaa välinettä myös vesieläimiin sovellettavaksi, kuten uudessa eläinten terveyttä koskevassa EU:n lainsäädännössä säädetty tautien luettelointi edellyttää. |
| --- | --- |

(8)

Lisäksi on toteutettu EU:n ja OIE:n yhteinen projekti, jonka aiheena oli ensisijaisten eläintautien, myös ihmisiin tarttuvien tautien, luettelointia ja luokitusta käsittelevä tutkimus. Projektissa kehitettiin väline tautien luokitusta ja priorisointia varten. Nyt tarvitaan rahoitusta, jotta voidaan kerätä tietoja ja mukauttaa välinettä myös vesieläimiin sovellettavaksi, kuten uudessa eläinten terveyttä koskevassa EU:n lainsäädännössä säädetty tautien luettelointi edellyttää.

| (9) | Euroopan unioni ja Yhdistyneet kansakunnat tekivät 29 päivänä marraskuuta 2003 taloudellisen ja hallinnollisen puitesopimuksen, joka mahdollisti Euroopan yhteisöjen komission ja Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön välisen sopimuksen, joka allekirjoitettiin 17 päivänä heinäkuuta 2003. |
| --- | --- |

(9)

Euroopan unioni ja Yhdistyneet kansakunnat tekivät 29 päivänä marraskuuta 2003 taloudellisen ja hallinnollisen puitesopimuksen, joka mahdollisti Euroopan yhteisöjen komission ja Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön välisen sopimuksen, joka allekirjoitettiin 17 päivänä heinäkuuta 2003.

| (10) | Yhteisön rahoitusosuudesta rahastoon 911100MTF/INT/003/EEC suu- ja sorkkataudin torjunnan edistämiseksi yhteisön ulkopuolella 22 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 2009/492/EY (7) mukaisesti Euroopan komissio teki 1 päivänä syyskuuta 2009 täytäntöönpanosopimuksen MTF/INT/003/EEC ”EC Funded Activities (2009–2013) carried out by the Food and Agricultural Organisation (FAO) European Commission for the Control of Foot-and-Mouth Disease (EUFMD)” (Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan (EUFMD) suorittamat EY:n rahoittamat toimet (2009–2013)). Sopimuksen voimassaoloaika oli 48 kuukautta. Koska jäsenvaltioiden naapureina olevissa kolmansissa maissa esiintyy edelleen suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksia ja joissakin tapauksissa vakavia epidemioita, joista aiheutuu todennäköinen uhka jäsenvaltioiden taudille alttiin karjan terveystilanteelle, on aiheellista uusia täytäntöönpanosopimus ja vahvistaa unionin rahoitus rahastoon 911100MTF/INT/003/EEC. |
| --- | --- |

(10)

Yhteisön rahoitusosuudesta rahastoon 911100MTF/INT/003/EEC suu- ja sorkkataudin torjunnan edistämiseksi yhteisön ulkopuolella 22 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 2009/492/EY (7) mukaisesti Euroopan komissio teki 1 päivänä syyskuuta 2009 täytäntöönpanosopimuksen MTF/INT/003/EEC ”EC Funded Activities (2009–2013) carried out by the Food and Agricultural Organisation (FAO) European Commission for the Control of Foot-and-Mouth Disease (EUFMD)” (Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan (EUFMD) suorittamat EY:n rahoittamat toimet (2009–2013)). Sopimuksen voimassaoloaika oli 48 kuukautta. Koska jäsenvaltioiden naapureina olevissa kolmansissa maissa esiintyy edelleen suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksia ja joissakin tapauksissa vakavia epidemioita, joista aiheutuu todennäköinen uhka jäsenvaltioiden taudille alttiin karjan terveystilanteelle, on aiheellista uusia täytäntöönpanosopimus ja vahvistaa unionin rahoitus rahastoon 911100MTF/INT/003/EEC.

| (11) | On aiheellista asettaa unionin rahoituksen enimmäismääräksi 4 000 000 euroa 24 kuukauden ajaksi. Rahaston vuoden 2013 talousarvion olisi muodostuttava rahastolla 31 päivänä elokuuta 2013 olleista varoista sekä unionin osuudesta, ja sen olisi oltava kahta miljoonaa euroa vastaava määrä Yhdysvaltain dollareina. Myöhemmin varoja olisi täydennettävä vuotuisilla siirroilla tai noudattaen maksuaikataulua, joka määritetään uudessa täytäntöönpanosopimuksessa, joka tehdään Yhdistyneiden kansakuntien ohjelmiin suunnattuun unioniin rahoitukseen sovellettavan taloudellisen ja hallinnollisen puitesopimuksen perusteella. |
| --- | --- |

(11)

On aiheellista asettaa unionin rahoituksen enimmäismääräksi 4 000 000 euroa 24 kuukauden ajaksi. Rahaston vuoden 2013 talousarvion olisi muodostuttava rahastolla 31 päivänä elokuuta 2013 olleista varoista sekä unionin osuudesta, ja sen olisi oltava kahta miljoonaa euroa vastaava määrä Yhdysvaltain dollareina. Myöhemmin varoja olisi täydennettävä vuotuisilla siirroilla tai noudattaen maksuaikataulua, joka määritetään uudessa täytäntöönpanosopimuksessa, joka tehdään Yhdistyneiden kansakuntien ohjelmiin suunnattuun unioniin rahoitukseen sovellettavan taloudellisen ja hallinnollisen puitesopimuksen perusteella.

| (12) | Päätöksen 2009/470/EY 19 artiklan a alakohdan i alakohdan mukaan unioni myöntää rahoitusta kaikkien sellaisten tietojen keräämiseen ja säilyttämiseen, jotka liittyvät eläinten terveyttä, eläinten hyvinvointia ja eläinperäisten elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaan unionin lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

(12)

Päätöksen 2009/470/EY 19 artiklan a alakohdan i alakohdan mukaan unioni myöntää rahoitusta kaikkien sellaisten tietojen keräämiseen ja säilyttämiseen, jotka liittyvät eläinten terveyttä, eläinten hyvinvointia ja eläinperäisten elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaan unionin lainsäädäntöön.

| (13) | Rahoitustukea tarvitaan, jotta voidaan asettaa saataville eläinlääkintälainsäädännön interaktiivinen tietokanta, jonka ansiosta jäsenvaltiot saavat vuosittain käyttöönsä tärkeitä eläinlääkintätietoja. |
| --- | --- |

(13)

Rahoitustukea tarvitaan, jotta voidaan asettaa saataville eläinlääkintälainsäädännön interaktiivinen tietokanta, jonka ansiosta jäsenvaltiot saavat vuosittain käyttöönsä tärkeitä eläinlääkintätietoja.

| (14) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (8) 13 artiklassa edellytetään, että unioni ja jäsenvaltiot ottavat eläinten hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon laatiessaan ja pannessaan täytäntöön tiettyjä unionin politiikkoja. Kuten eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevasta Euroopan unionin strategiasta vuosille 2012–2015 annetussa komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle (9) todetaan, on aiheellista rahoittaa tämän strategian täytäntöönpanoon tähtääviä aloitteita. |
| --- | --- |

(14)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (8) 13 artiklassa edellytetään, että unioni ja jäsenvaltiot ottavat eläinten hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon laatiessaan ja pannessaan täytäntöön tiettyjä unionin politiikkoja. Kuten eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevasta Euroopan unionin strategiasta vuosille 2012–2015 annetussa komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle (9) todetaan, on aiheellista rahoittaa tämän strategian täytäntöönpanoon tähtääviä aloitteita.

| (15) | Aiempina vuosina on otettu käyttöön viestintätoimia, joilla edistetään eläinten terveyteen liittyvien kysymysten ja eläinten terveyttä koskevan strategian periaatteiden tuntemusta sidosryhmien, organisaatioiden ja koko yhteiskunnan keskuudessa. On aiheellista jatkaa näitä viestintätoimia ja horisontaalisia toimia vuonna 2013. |
| --- | --- |

(15)

Aiempina vuosina on otettu käyttöön viestintätoimia, joilla edistetään eläinten terveyteen liittyvien kysymysten ja eläinten terveyttä koskevan strategian periaatteiden tuntemusta sidosryhmien, organisaatioiden ja koko yhteiskunnan keskuudessa. On aiheellista jatkaa näitä viestintätoimia ja horisontaalisia toimia vuonna 2013.

| (16) | Päätöksen 2009/470/EY 27 artiklassa säädetään unionin osallistumisesta kansallisten hävittämis- ja seurantaohjelmien täytäntöönpanon rahoitukseen. Edellä mainitun artiklan mukaisesti komissio arvioi jäsenvaltioiden esittämät ohjelmat. Vuodeksi 2014 esitetyt ohjelmat arvioidaan ennakolta käyttäen ulkopuolisia asiantuntijoita. |
| --- | --- |

(16)

Päätöksen 2009/470/EY 27 artiklassa säädetään unionin osallistumisesta kansallisten hävittämis- ja seurantaohjelmien täytäntöönpanon rahoitukseen. Edellä mainitun artiklan mukaisesti komissio arvioi jäsenvaltioiden esittämät ohjelmat. Vuodeksi 2014 esitetyt ohjelmat arvioidaan ennakolta käyttäen ulkopuolisia asiantuntijoita.

| (17) | Ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelun vuoksi on välttämätöntä torjua laittomien ja väärennettyjen kasvinsuojelutuotteiden kauppaa. Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 76 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle voi aiheutua kustannuksia toimista, joilla pyritään saavuttamaan asetuksen tavoitteet. |
| --- | --- |

(17)

Ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelun vuoksi on välttämätöntä torjua laittomien ja väärennettyjen kasvinsuojelutuotteiden kauppaa. Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 76 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle voi aiheutua kustannuksia toimista, joilla pyritään saavuttamaan asetuksen tavoitteet.

| (18) | Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistetaan säännöt sellaista virallista valvontaa varten, jolla todetaan, noudatetaanko sääntöjä, joilla pyritään estämään, poistamaan tai vähentämään hyväksyttäville tasoille ihmisiin ja eläimiin joko suoraan tai ympäristön kautta kohdistuvia riskejä ja takaamaan oikeudenmukaiset käytännöt rehujen ja elintarvikkeiden kaupassa sekä suojelemaan kuluttajien etuja, myös niitä, jotka koskevat rehujen ja elintarvikkeiden merkitsemistä ja muuta kuluttajille annettavaa tietoa. |
| --- | --- |

(18)

Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistetaan säännöt sellaista virallista valvontaa varten, jolla todetaan, noudatetaanko sääntöjä, joilla pyritään estämään, poistamaan tai vähentämään hyväksyttäville tasoille ihmisiin ja eläimiin joko suoraan tai ympäristön kautta kohdistuvia riskejä ja takaamaan oikeudenmukaiset käytännöt rehujen ja elintarvikkeiden kaupassa sekä suojelemaan kuluttajien etuja, myös niitä, jotka koskevat rehujen ja elintarvikkeiden merkitsemistä ja muuta kuluttajille annettavaa tietoa.

| (19) | Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti varat, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen soveltamisen varmistamiseksi tarvittavien muiden toimenpiteiden rahoittamiseen, vahvistetaan vuosittain talousarviomenettelyn yhteydessä. Mainitussa 66 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sisältyvät erityisesti selvitysten teettäminen, tietojen julkaisu sekä kokousten ja konferenssien järjestäminen. |
| --- | --- |

(19)

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti varat, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen soveltamisen varmistamiseksi tarvittavien muiden toimenpiteiden rahoittamiseen, vahvistetaan vuosittain talousarviomenettelyn yhteydessä. Mainitussa 66 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sisältyvät erityisesti selvitysten teettäminen, tietojen julkaisu sekä kokousten ja konferenssien järjestäminen.

| (20) | Euroopan standardointikomitean vahvistaman osoitusmenetelmän EN 1785:2003 validiteetti kyseenalaistettiin eräässä selvityksessä. Selvitys olisi uusittava, jotta menetelmän validiteetti voidaan todentaa. |
| --- | --- |

(20)

Euroopan standardointikomitean vahvistaman osoitusmenetelmän EN 1785:2003 validiteetti kyseenalaistettiin eräässä selvityksessä. Selvitys olisi uusittava, jotta menetelmän validiteetti voidaan todentaa.

| (21) | Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD on järjestö, jonka asiantuntemus poliittisille päätöksentekijöille suunnattujen taloudellisten analyysien ja suositusten alalla on tunnustettu maailmanlaajuisesti. Soveltamissääntöjen 134 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti hankintasopimus voidaan teknisistä syistä tehdä vain OECD:n kanssa. |
| --- | --- |

(21)

Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD on järjestö, jonka asiantuntemus poliittisille päätöksentekijöille suunnattujen taloudellisten analyysien ja suositusten alalla on tunnustettu maailmanlaajuisesti. Soveltamissääntöjen 134 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti hankintasopimus voidaan teknisistä syistä tehdä vain OECD:n kanssa.

| (22) | Euroopan lääkevirasto (EMEA) ja Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskus (ECDC) arvioivat vuonna 2009 julkaisemassaan yhteisessä teknisessä raportissa ”The bacterial challenge: time to react”, että ihmisten mikrobilääkeresistenssi aiheuttaa vuosittain 1,5 miljardin euron kustannukset. Jotta mikrobilääkeresistenssin vaikutukset voidaan osoittaa paremmin, EMEAn ja ECDC:n arvion jatkotoimena olisi suoritettava asianmukainen taloudellinen analyysi, jota on määrä käyttää toimintaehdotusten tukena ja joka olisi annettava OECD:n kaltaisen tunnustetun kumppanin tehtäväksi. |
| --- | --- |

(22)

Euroopan lääkevirasto (EMEA) ja Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskus (ECDC) arvioivat vuonna 2009 julkaisemassaan yhteisessä teknisessä raportissa ”The bacterial challenge: time to react”, että ihmisten mikrobilääkeresistenssi aiheuttaa vuosittain 1,5 miljardin euron kustannukset. Jotta mikrobilääkeresistenssin vaikutukset voidaan osoittaa paremmin, EMEAn ja ECDC:n arvion jatkotoimena olisi suoritettava asianmukainen taloudellinen analyysi, jota on määrä käyttää toimintaehdotusten tukena ja joka olisi annettava OECD:n kaltaisen tunnustetun kumppanin tehtäväksi.

| (23) | Elintarvike- ja rehuvalvontaa koskeva tiedotus ei aina liity johonkin tiettyyn aiheeseen. Tämän vuoksi on aiheellista osoittaa resursseja horisontaaliseen tiedotukseen. |
| --- | --- |

(23)

Elintarvike- ja rehuvalvontaa koskeva tiedotus ei aina liity johonkin tiettyyn aiheeseen. Tämän vuoksi on aiheellista osoittaa resursseja horisontaaliseen tiedotukseen.

| (24) | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston apu on merkittävä pyrittäessä säilyttämään korkealaatuinen elintarviketurvallisuusjärjestelmä EU:ssa ja EU:hun vientiä harjoittavissa kolmansissa maissa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on EU:n elintarviketurvallisuusjärjestelmän keskeinen tekijä, ja on tärkeää, että tarkastustehtäviin liittyvää tietoa levitetään. |
| --- | --- |

(24)

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston apu on merkittävä pyrittäessä säilyttämään korkealaatuinen elintarviketurvallisuusjärjestelmä EU:ssa ja EU:hun vientiä harjoittavissa kolmansissa maissa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on EU:n elintarviketurvallisuusjärjestelmän keskeinen tekijä, ja on tärkeää, että tarkastustehtäviin liittyvää tietoa levitetään.

| (25) | Komissio teetti vuonna 2012 selvityksen, jossa tarkasteltiin GMO-vapautta osoittavia nykyisiä merkintäjärjestelmiä EU:ssa ja pyrittiin kartoittamaan ja arvioimaan, mitä osatekijöitä olisi otettava huomioon, jos EU:ssa kehitetään yhdenmukaistettu lähestymistapa tällaisiin merkintöihin. Selvityksen tuloksia käsitellään jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa vuonna 2013. Jos selvityksen tulokset ja niiden jatkokäsittely antavat aihetta, pidemmälle vietyä alan yhdenmukaistamista saatetaan joutua harkitsemaan. Komission olisi näin ollen tehtävä kattava vaikutustenarviointi useista yhdenmukaistamismalleista, ja tämä vaatisi talouteen, yhteiskuntaan, kauppaan, kuluttajiin ja ympäristöön kohdistuvien vaikutusten perusteellista analysointia. Käyttöön olisi asetettava riittävästi varoja, jotta tätä vaikutustenarviointia varten voidaan kerätä tietoja ja arvioida eri vaihtoehtoja. |
| --- | --- |

(25)

Komissio teetti vuonna 2012 selvityksen, jossa tarkasteltiin GMO-vapautta osoittavia nykyisiä merkintäjärjestelmiä EU:ssa ja pyrittiin kartoittamaan ja arvioimaan, mitä osatekijöitä olisi otettava huomioon, jos EU:ssa kehitetään yhdenmukaistettu lähestymistapa tällaisiin merkintöihin. Selvityksen tuloksia käsitellään jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa vuonna 2013. Jos selvityksen tulokset ja niiden jatkokäsittely antavat aihetta, pidemmälle vietyä alan yhdenmukaistamista saatetaan joutua harkitsemaan. Komission olisi näin ollen tehtävä kattava vaikutustenarviointi useista yhdenmukaistamismalleista, ja tämä vaatisi talouteen, yhteiskuntaan, kauppaan, kuluttajiin ja ympäristöön kohdistuvien vaikutusten perusteellista analysointia. Käyttöön olisi asetettava riittävästi varoja, jotta tätä vaikutustenarviointia varten voidaan kerätä tietoja ja arvioida eri vaihtoehtoja.

| (26) | Elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1333/2008 (10) ja elintarvikkeissa käytettävistä aromeista ja tietyistä ainesosista, joilla on aromaattisia ominaisuuksia, 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1334/2008 (11) säädetään, että on otettava käyttöön yhteiset menetelmät, joilla jäsenvaltiot keräävät tietoja elintarvikelisäaineiden ja aromien kulutuksesta ja käytöstä EU:ssa. Yhteisiä menetelmiä tarvitaan sen varmistamiseksi, että näiden aineiden käyttö on EU:ssa kuluttajien kannalta turvallista. Seurannassa olisi ennen kaikkea kiinnitettävä huomiota lisäaineiden käytön tavanomaisiin ja enimmäismääriin sekä luontaisissa aromeissa tai tietyissä elintarvikkeiden ainesosissa esiintyviin epäsuotaviin aineisiin. Tämän ansiosta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) voi tehdä luotettavia altistumisarviointeja, ja komissio voi toteuttaa tehokkaita ja oikeasuhtaisia riskinhallintatoimenpiteitä. |
| --- | --- |

(26)

Elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1333/2008 (10) ja elintarvikkeissa käytettävistä aromeista ja tietyistä ainesosista, joilla on aromaattisia ominaisuuksia, 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1334/2008 (11) säädetään, että on otettava käyttöön yhteiset menetelmät, joilla jäsenvaltiot keräävät tietoja elintarvikelisäaineiden ja aromien kulutuksesta ja käytöstä EU:ssa. Yhteisiä menetelmiä tarvitaan sen varmistamiseksi, että näiden aineiden käyttö on EU:ssa kuluttajien kannalta turvallista. Seurannassa olisi ennen kaikkea kiinnitettävä huomiota lisäaineiden käytön tavanomaisiin ja enimmäismääriin sekä luontaisissa aromeissa tai tietyissä elintarvikkeiden ainesosissa esiintyviin epäsuotaviin aineisiin. Tämän ansiosta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) voi tehdä luotettavia altistumisarviointeja, ja komissio voi toteuttaa tehokkaita ja oikeasuhtaisia riskinhallintatoimenpiteitä.

| (27) | EU:n vertailulaboratorioiden (EURL) olisi esitettävä vuoden 2014 työohjelma tämän vuoden syyskuun loppuun mennessä. Komissio arvioi nämä ohjelmat. Vuodeksi 2014 esitetyt ohjelmat arvioidaan ennakolta käyttäen ulkopuolisia asiantuntijoita. |
| --- | --- |

(27)

EU:n vertailulaboratorioiden (EURL) olisi esitettävä vuoden 2014 työohjelma tämän vuoden syyskuun loppuun mennessä. Komissio arvioi nämä ohjelmat. Vuodeksi 2014 esitetyt ohjelmat arvioidaan ennakolta käyttäen ulkopuolisia asiantuntijoita.

| (28) | Rehun virallisessa valvonnassa käytettävistä näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tutkittaessa sellaisen muuntogeenisen aineksen esiintymistä, jota koskeva lupamenettely on kesken tai jonka lupa ei ole enää voimassa, annetun komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 (12) soveltamisala kattaa ainoastaan rehussa esiintyvän ei-luvallisen muuntogeenisen aineksen. Asetukseen sisällytetyn uudelleentarkastelulausekkeen mukaan komissio valvoo asetuksen soveltamista ja sen vaikutuksia sisämarkkinoihin sekä rehu- ja kotieläinalojen sekä muiden alojen toimijoihin ja tekee tarvittaessa ehdotuksia toimenpiteen uudelleentarkastelua varten. Sidosryhmien alun perin toimittamat tiedot sekä mahdolliset uudet tiedot olisi koottava ja analysoitava, ja niitä olisi käytettävä perustana ja apuna, kun komissio tekee vaikutustenarvioinnin, jossa nykytilannetta verrataan tilanteeseen, jossa elintarvikkeet otettaisiin mukaan soveltamisalaan. Tätä selvitystä varten olisi asetettava käyttöön riittävästi varoja. |
| --- | --- |

(28)

Rehun virallisessa valvonnassa käytettävistä näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tutkittaessa sellaisen muuntogeenisen aineksen esiintymistä, jota koskeva lupamenettely on kesken tai jonka lupa ei ole enää voimassa, annetun komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 (12) soveltamisala kattaa ainoastaan rehussa esiintyvän ei-luvallisen muuntogeenisen aineksen. Asetukseen sisällytetyn uudelleentarkastelulausekkeen mukaan komissio valvoo asetuksen soveltamista ja sen vaikutuksia sisämarkkinoihin sekä rehu- ja kotieläinalojen sekä muiden alojen toimijoihin ja tekee tarvittaessa ehdotuksia toimenpiteen uudelleentarkastelua varten. Sidosryhmien alun perin toimittamat tiedot sekä mahdolliset uudet tiedot olisi koottava ja analysoitava, ja niitä olisi käytettävä perustana ja apuna, kun komissio tekee vaikutustenarvioinnin, jossa nykytilannetta verrataan tilanteeseen, jossa elintarvikkeet otettaisiin mukaan soveltamisalaan. Tätä selvitystä varten olisi asetettava käyttöön riittävästi varoja.

| (29) | Tämä rahoituspäätös voi lisäksi varainhoitoasetuksen 92 artiklan ja soveltamissääntöjen 111 artiklan perusteella kattaa myöhästyneistä maksuista aiheutuvan koron maksamisen. |
| --- | --- |

(29)

Tämä rahoituspäätös voi lisäksi varainhoitoasetuksen 92 artiklan ja soveltamissääntöjen 111 artiklan perusteella kattaa myöhästyneistä maksuista aiheutuvan koron maksamisen.

| (30) | Tämän päätöksen soveltamiseksi on aiheellista määritellä termi ’olennainen muutos’ soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(30)

Tämän päätöksen soveltamiseksi on aiheellista määritellä termi ’olennainen muutos’ soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

| (31) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(31)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

I   OSASTO

Työohjelma neuvoston päätöksen 2009/470/EY täytäntöönpanemiseksi

1 artikla

Hyväksytään liitteessä I esitetty vuotuinen työohjelma päätöksen 2009/470/EY 16, 19, 20, 21, 23 ja 27 artiklan täytäntöönpanoa varten.

2 artikla

Ohjelman täytäntöönpanoon tämän osaston mukaisesti myönnettävän rahoituksen enimmäismäärä on 6 764 700 euroa, ja se rahoitetaan vuodeksi 2013 vahvistetun Euroopan unionin yleisen talousarvion budjettikohdasta 17 04 02 01.

3 artikla

Liitteessä I olevassa I.2.1 ja I.2.2 kohdassa mainittuihin toimiin liittyvien tehtävien talousarvion toteuttaminen voidaan antaa tehtäväksi Maailman eläintautijärjestölle (OIE) ja Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestölle (FAO), jotka soveltavat kirjanpidossa, tilintarkastuksessa, sisäisessä valvonnassa ja julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä standardeja, jotka antavat samat takeet kuin kansainvälisesti tunnustetut standardit.

II   OSASTO

Työohjelma kasvinsuojelulainsäädännön täytäntöönpanemiseksi

4 artikla

Hyväksytään liitteessä II esitetty vuotuinen työohjelma asetuksen (EY) N:o 1107/2009 täytäntöönpanoa varten.

5 artikla

Ohjelman täytäntöönpanoon tämän osaston mukaisesti myönnettävän rahoituksen enimmäismäärä on 100 000 euroa, ja se rahoitetaan vuodeksi 2013 vahvistetun Euroopan unionin yleisen talousarvion budjettikohdasta 17 04 04 01.

III   OSASTO

Työohjelma asetuksen (EY) N:o 882/2004 täytäntöönpanemiseksi

6 artikla

Hyväksytään liitteessä III esitetty vuotuinen työohjelma asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan täytäntöönpanoa varten.

7 artikla

Ohjelman täytäntöönpanoon tämän osaston mukaisesti myönnettävän rahoituksen enimmäismäärä on 888 582 euroa, ja se rahoitetaan vuodeksi 2013 vahvistetun Euroopan unionin yleisen talousarvion budjettikohdasta 17 04 07 01.

IV   OSASTO

Yleiset säännökset

8 artikla

Edellä I, II ja III osastossa mainittu työohjelma muodostaa varainhoitoasetuksen 84 artiklassa tarkoitetun rahoituspäätöksen.

9 artikla

1.   Tulojen ja menojen hyväksyjä voi tehdä päätöksen jokaiseen osastoon muutoksia, joita ei pidetä olennaisina soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla, noudattaen moitteettoman varainhoidon ja suhteellisuuden periaatteita.

2.   Kunkin työohjelman kattamiin toimiin osoitettujen määrärahojen kumulatiivisia muutoksia, jotka ovat enintään 10 prosenttia tämän päätöksen 2, 5 ja 7 artiklassa tarkoitetusta enimmäisrahoitusosuudesta, ei pidetä soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla olennaisina edellyttäen, että ne eivät huomattavasti vaikuta työohjelmien luonteeseen ja tavoitteisiin.

10 artikla

Edellä 2, 5 ja 7 artiklassa tarkoitetuista määrärahoista voidaan kattaa myös myöhästyneistä maksuista aiheutuneita korkokustannuksia.

11 artikla

Tämä päätös on osoitettu valtuutetuille tulojen ja menojen hyväksyjille.

Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 2013.

Komission puolesta

Tonio BORG

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

1

(2)  EUVL L 155, 18.6.2009, s. 30.

2

(3)  EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1.

3

(4)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1; oikaisu EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1.

4

(5)  EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1.

5

(6)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

6

(7)  EUVL L 164, 26.6.2009, s. 64.

7

(8)  EUVL C 83, 30.3.2010, s. 47.

8

(9)  COM(2012) 6 final.

9

(10)  EUVL L 354, 31.12.2008, s. 16.

10

(11)  EUVL L 354, 31.12.2008, s. 34.

11

(12)  EUVL L 166, 25.6.2011, s. 9.

12

---

LIITE I

Tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehty neuvoston päätös 2009/470/EY ja erityisesti sen 16, 19, 20, 21, 23 ja 27 artikla – Työohjelma vuodeksi 2013

I.1   JOHDANTO

Ohjelmaan sisältyy vuonna 2013 seitsemän pääaihetta. Toukokuun 25 päivänä 2009 tehdyn päätöksen 2009/470/EY tavoitteiden mukaisesti talousarvio jakautuu seuraavasti ja tärkeimmät toimet ovat:

| a) | menot (toteutetaan yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin kautta) (I.2 kohta):






  i) | enintään 540 000 euroa OIE:lle (I.2.1 kohta) seuraavien tapahtumien järjestämiseen:






  — | maailmanlaajuinen bioturvallisuutta käsittelevä konferenssi; |
| --- | --- | --- | --- |

a)

menot (toteutetaan yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin kautta) (I.2 kohta):

i)

enintään 540 000 euroa OIE:lle (I.2.1 kohta) seuraavien tapahtumien järjestämiseen:

—

maailmanlaajuinen bioturvallisuutta käsittelevä konferenssi;

| — | alueelliset seminaarit, joiden aiheina ovat luonnonvaraiset eläimet, eläintautien ilmoittaminen ja kotieläintuotannon turvallisuusnäkökohdat, ja |
| --- | --- |

—

alueelliset seminaarit, joiden aiheina ovat luonnonvaraiset eläimet, eläintautien ilmoittaminen ja kotieläintuotannon turvallisuusnäkökohdat, ja

| — | alueelliset kokoukset/konferenssit, joiden aiheina ovat eläinten hyvinvointi, asteittain etenevä suu- ja sorkkatautitilanteen hallintaohjelma sekä Välimeren alueen eläinterveysverkoston pysyvä sekakomitea ja vesieläinten terveys; |
| --- | --- |

—

alueelliset kokoukset/konferenssit, joiden aiheina ovat eläinten hyvinvointi, asteittain etenevä suu- ja sorkkatautitilanteen hallintaohjelma sekä Välimeren alueen eläinterveysverkoston pysyvä sekakomitea ja vesieläinten terveys;

| ii) | enintään 4 000 000 euroa FAO:lle (I.2.2 kohta) suu- ja sorkkataudin torjunnan edistämiseen unionin ulkopuolella; |
| --- | --- |

ii)

enintään 4 000 000 euroa FAO:lle (I.2.2 kohta) suu- ja sorkkataudin torjunnan edistämiseen unionin ulkopuolella;

| b) | hankinnat (toteutetaan suoran keskitetyn hallinnoinnin kautta) (I.3 kohta):






  i) | tarjouspyyntö, joka koskee rahoitusosuutta, jonka avulla avataan jäsenvaltioiden viranomaisille pääsy eläinlääkintälainsäädännön tietokantaan: 150 000 euroa (I.3.1 kohta). |
| --- | --- | --- |

b)

hankinnat (toteutetaan suoran keskitetyn hallinnoinnin kautta) (I.3 kohta):

i)

tarjouspyyntö, joka koskee rahoitusosuutta, jonka avulla avataan jäsenvaltioiden viranomaisille pääsy eläinlääkintälainsäädännön tietokantaan: 150 000 euroa (I.3.1 kohta).

| ii) | eläinten terveyteen liittyvän horisontaalisen tiedotuksen tukeminen: 112 700 euroa (I.3.2 kohta): |
| --- | --- |

ii)

eläinten terveyteen liittyvän horisontaalisen tiedotuksen tukeminen: 112 700 euroa (I.3.2 kohta):

| iii) | tapahtumat nykyisen eläinten hyvinvointia koskevan politiikan ja olemassa olevien viestintävälineiden ylläpidon tueksi: 782 000 euroa (I.3.3 kohta); |
| --- | --- |

iii)

tapahtumat nykyisen eläinten hyvinvointia koskevan politiikan ja olemassa olevien viestintävälineiden ylläpidon tueksi: 782 000 euroa (I.3.3 kohta);

| iv) | julkaisut ja tiedon levittäminen eläinten terveyteen liittyvien kysymysten, eläinten terveyttä koskevan strategian periaatteiden sekä eläinten hyvinvoinnin tuomiseksi esiin: 1 030 000 euroa (I.3.4 kohta); |
| --- | --- |

iv)

julkaisut ja tiedon levittäminen eläinten terveyteen liittyvien kysymysten, eläinten terveyttä koskevan strategian periaatteiden sekä eläinten hyvinvoinnin tuomiseksi esiin: 1 030 000 euroa (I.3.4 kohta);

| v) | ulkopuolisilla teetettävä hävittämis- ja seurantaohjelmien ennakkoarviointi vuoden 2013 osalta: 150 000 euroa (I.3.5 kohta). |
| --- | --- |

v)

ulkopuolisilla teetettävä hävittämis- ja seurantaohjelmien ennakkoarviointi vuoden 2013 osalta: 150 000 euroa (I.3.5 kohta).

I.2   YHTEISTYÖSSÄ HALLINNOITAVA TOIMI

I.2.1   MAAILMAN ELÄINTAUTIJÄRJESTÖ (OIE)

Maailmanlaajuinen bioturvallisuutta käsittelevä konferenssi, alueelliset seminaarit luonnonvaraisia eläimiä, eläintautien ilmoittamista ja eläinperäisten elintarvikkeiden tuotannon turvallisuusnäkökohtia käsitteleville OIE:n eurooppalaisille yhteyspisteille; Animal Welfare Platform for Europe -ohjausryhmän alueelliset kokoukset; asteittain etenevän suu- ja sorkkatautitilanteen hallintaohjelman toteuttamista Keski-Aasiassa käsittelevä alueellinen konferenssi; Välimeren alueen eläinterveysverkoston (REMESA) pysyvän sekakomitean alueelliset kokoukset; tautien luokitus- ja priorisointivälineen mukauttaminen tutkimuksen ”Listing and categorisation of priority animal diseases, including those transmissible to humans” (ensisijaisten eläintautien, myös ihmisiin tarttuvien tautien, luettelointi ja luokitus) puitteissa, jotta välinettä voitaisiin käyttää myös vesieläinten tauteihin.

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 23 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi avustussopimus vuosiksi 2013–2014

HANKKEET TOTEUTTAVA ORGANISAATIO

Maailman eläintautijärjestö OIE on eläinten terveyden parantamisesta maailmanlaajuisesti vastaava hallitustenvälinen organisaatio. Lisäksi OIE antaa eläinten terveyttä koskevia standardeja, joita sovelletaan elävien eläinten ja niistä saatujen tuotteiden kansainväliseen kauppaan. Maailman kauppajärjestö on tunnustanut OIE:n standardit kansainvälisiksi terveysalan viitesäännöiksi.

Jotta voidaan

| — | parantaa eläinten terveystilannetta maailmanlaajuisesti ja siten vähentää eläintautien riskiä EU:ssa, |
| --- | --- |

—

parantaa eläinten terveystilannetta maailmanlaajuisesti ja siten vähentää eläintautien riskiä EU:ssa,

| — | tehdä tunnetuksi eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevaa unionin politiikkaa ja standardeja, ja |
| --- | --- |

—

tehdä tunnetuksi eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevaa unionin politiikkaa ja standardeja, ja

| — | helpottaa näin EU:n vientiä, |
| --- | --- |

—

helpottaa näin EU:n vientiä,

on tärkeää, että EU ja kaikki muut OIE:n jäsenmaat suhtautuvat eläinten terveyteen ja hyvinvointiin samalla tavalla ja että EU tukee aktiivisesti OIE:n järjestämiä konferensseja ja koulutustilaisuuksia.

Komissio ja OIE allekirjoittivat 7. kesäkuuta 2010 pitkäaikaisen puitesopimuksen, jossa määrätään niiden välisen yhteistyön hallinnollisista ja rahoitusjärjestelyistä (liitteenä). Sen mukaan ”Euroopan unionin kansainvälisen organisaation kanssa tekemää avustussopimusta” (”vakiomuotoinen avustussopimus, Standard Contribution Agreement – SCA”) sovelletaan maailmanlaajuisiin, alueellisiin tai kansallisiin ohjelmiin ja toimiin, joita OIE hallinnoi ja jotka Euroopan unioni rahoittaa tai yhteisrahoittaa.

Aiemmin suoritetussa OIE:n perusteellisessa ja täydellisessä ”neljän pilarin” arvioinnissa todettiin, että OIE soveltaa kirjanpidossaan, tilintarkastuksissaan, valvonnassaan ja julkisia hankintoja koskevissa menettelyissään standardeja, jota antavat samat takeet kuin kansainvälisesti tunnustetut standardit.

ASETETUT TAVOITTEET JA ENNAKOIDUT TULOKSET

Eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kansanterveyteen liittyvää eläinlääkintää koskevasta unionin politiikasta ja standardeista tiedottaminen OIE:n järjestämissä konferensseissa ja koulutustilaisuuksissa kaikille OIE:n jäsenille. Eläinten terveyden, hyvinvoinnin ja kansanterveyteen liittyvän eläinlääkinnän näkyvyyden parantaminen maailmanlaajuisesti, riskin vähentäminen EU:ssa ja EU:n viennin helpottaminen.

Tutkimuksen ”Listing and categorisation of priority animal diseases, including those transmissible to humans” (ensisijaisten eläintautien, myös ihmisiin tarttuvien tautien, luettelointi ja luokitus) valmiiksi saaminen ja tutkimuksen puitteissa kehitetyn tautien luokitus- ja priorisointivälineen mukauttaminen, jotta sitä voitaisiin käyttää myös vesieläinten tauteihin. Tutkimuksen valmiiksi saaminen on tärkeää uudessa eläinten terveyttä koskevassa EU:n lainsäädännössä säädetyn luetteloinnin kannalta. Se parantaa EU:n toimien priorisointia ja resurssien käyttöä.

TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMEN KUVAUS JA TAVOITTEET

Katsaus tämän kohdan puitteissa rahoitettavista toimista esitetään jäljempänä.

TOTEUTTAMINEN

Yhteinen hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU AVUSTUSSOPIMUKSEN TEKEMISEKSI

Vuoden 2013 kolmas neljännes

AVUSTUKSEN ENIMMÄISMÄÄRÄ JA -OSUUS

540 000 euroa

Yhteenveto toimista, jotka OIE järjestää vuosina 2013–2014:

| — | yksi maailmanlaajuinen bioturvallisuutta käsittelevä konferenssi (100 000 euroa), |
| --- | --- |

—

yksi maailmanlaajuinen bioturvallisuutta käsittelevä konferenssi (100 000 euroa),

| — | kuusi alueellista konferenssia/seminaaria (360 000 euroa), ja |
| --- | --- |

—

kuusi alueellista konferenssia/seminaaria (360 000 euroa), ja

| — | yksi tautien luokitusta koskeva tutkimus (80 000 euroa). |
| --- | --- |

—

yksi tautien luokitusta koskeva tutkimus (80 000 euroa).

I.2.2   RAHOITUSOSUUS YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN ELINTARVIKE- JA MAATALOUSJÄRJESTÖN (FAO) SUU- JA SORKKATAUDIN VASTAISEN EUROOPAN TOIMIKUNNAN RAHASTOON 911100MTF/INT/003/EEC

Tavoitteena on edistää suu- ja sorkkataudin torjuntaa unionin ulkopuolella. Suu- ja sorkkataudin vastainen Euroopan toimikunta on vahvistanut strategisen suunnitelman vuosiksi 2013–2017. Suunnitelma sisältää neljä pilaria.

Ensimmäisen pilarin tavoitteena on parantaa suu- ja sorkkatautiin liittyviä kriisinhallintavalmiuksia jäsenmaissa mukaan luettuna suu- ja sorkkatautiin liittyvän kriisinhallinnan eurooppalaisten asiantuntijoiden ydinryhmän muodostaminen. Tavoitteeseen pyritään ajantasaisen koulutuksen avulla, tukemalla valmiussuunnittelua, kehittämällä päätöksentekoa tukevia välineitä taudintorjunnasta vastaaville päälliköille sekä laatimalla ohjelma, jossa kehitetään varhaisvaroitus- ja taudinhallintajärjestelmä Balkanin alueelle.

Toisen pilarin tavoitteena on vähentää EU:n naapuruston suu- ja sorkkatautitilanteen jäsenmaille aiheuttamia riskejä. Keinona on asteittain etenevä suu- ja sorkkatautitilanteen hallintaohjelma lähialueilla, lähinnä Turkkiin ja Israeliin mutta myös Pohjois-Afrikan maihin rajoittuvilla alueilla.

Kolmannen pilarin tavoitteena on edistää suu- ja sorkkatautitilanteen asteittain etenevää taudinhallintaa koskevaa maailmanlaajuista strategiaa antamalla asiantuntija-apua FAO:n ja OIE:n sopimiin toimiin.

Neljänteen pilariin kuuluu kriisivalmiusmekanismi EU:n naapurustossa esiintyvien suu- ja sorkkatautikriisien varalta. Mekanismi voisi käsittää hätärokotteiden toimittamisen sellaisille alueille, joista aiheutuu riski jäsenmaille.

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 16 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

AVUSTUKSEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi avustussopimus vuosiksi 2013–2015. Sopimus toteutetaan seuraavasti:

| 1) | Rahaston 911100MTF/INT/003/EEC varat 31. elokuuta 2013. |
| --- | --- |

1)

Rahaston 911100MTF/INT/003/EEC varat 31. elokuuta 2013.

| 2) | Unionin rahoitusosuudeksi rahastoon vahvistetaan 24 kuukauden ajaksi 1 päivästä syyskuuta 2013 alkaen enintään 4 000 000 euroa. |
| --- | --- |

2)

Unionin rahoitusosuudeksi rahastoon vahvistetaan 24 kuukauden ajaksi 1 päivästä syyskuuta 2013 alkaen enintään 4 000 000 euroa.

| 3) | Edellä 2 kohdassa tarkoitetun määrän ensimmäinen erä vuodeksi 2013 koostuu






  a) | 1 kohdassa tarkoitetuista varoista, |
| --- | --- | --- |

3)

Edellä 2 kohdassa tarkoitetun määrän ensimmäinen erä vuodeksi 2013 koostuu

a)

1 kohdassa tarkoitetuista varoista,

| b) | unionin rahoitusosuudesta, joka on tarpeen rahaston varojen määrän kasvattamiseksi 2 000 000 euroa vastaavaksi määräksi Yhdysvaltain dollareina. |
| --- | --- |

b)

unionin rahoitusosuudesta, joka on tarpeen rahaston varojen määrän kasvattamiseksi 2 000 000 euroa vastaavaksi määräksi Yhdysvaltain dollareina.

| 4) | Rahastolle 1. syyskuuta 2013 ja 31. elokuuta 2015 välisenä aikana aiheutuvat menot katetaan vuotuisilla unionin rahoitusosuuksilla, jotka maksetaan vuosina 2014 ja 2015. Kyseisten rahoitusosuuksien maksaminen edellyttää kuitenkin, että tarvittavat varat ovat käytettävissä unionin talousarviossa. |
| --- | --- |

4)

Rahastolle 1. syyskuuta 2013 ja 31. elokuuta 2015 välisenä aikana aiheutuvat menot katetaan vuotuisilla unionin rahoitusosuuksilla, jotka maksetaan vuosina 2014 ja 2015. Kyseisten rahoitusosuuksien maksaminen edellyttää kuitenkin, että tarvittavat varat ovat käytettävissä unionin talousarviossa.

| 5) | Edellä 4 kohdassa säädetyt unionin vuotuiset rahoitusosuudet perustuvat suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan (EUFMD) laatimaan rahoitusselvitykseen, joka esitetään joko toimeenpanevan komitean vuosikokoukselle tai joka toinen vuosi pidettävälle EUFMD:n yleiskokoukselle. Rahoitusselvitykseen liitetään yksityiskohtainen aineisto, joka vastaa FAO:n sääntöjä sekä FAO:n toimiin osoitettavaa unionin rahoitusta käsittelevää taloudellista ja hallinnollista puitesopimusta. |
| --- | --- |

5)

Edellä 4 kohdassa säädetyt unionin vuotuiset rahoitusosuudet perustuvat suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan (EUFMD) laatimaan rahoitusselvitykseen, joka esitetään joko toimeenpanevan komitean vuosikokoukselle tai joka toinen vuosi pidettävälle EUFMD:n yleiskokoukselle. Rahoitusselvitykseen liitetään yksityiskohtainen aineisto, joka vastaa FAO:n sääntöjä sekä FAO:n toimiin osoitettavaa unionin rahoitusta käsittelevää taloudellista ja hallinnollista puitesopimusta.

| 6) | Komissio ja FAO tekevät täytäntöönpanosopimuksen rahaston käytöstä ja toiminnasta 24 kuukauden ajaksi 1 päivästä syyskuuta 2013 alkaen. |
| --- | --- |

6)

Komissio ja FAO tekevät täytäntöönpanosopimuksen rahaston käytöstä ja toiminnasta 24 kuukauden ajaksi 1 päivästä syyskuuta 2013 alkaen.

| 7) | Euroopan komissio ja EUFMD hoitavat rahastoa yhdessä 6 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosopimuksen mukaisesti. |
| --- | --- |

7)

Euroopan komissio ja EUFMD hoitavat rahastoa yhdessä 6 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosopimuksen mukaisesti.

AVUSTUKSEN ENIMMÄISMÄÄRÄ JA -OSUUS

4 000 000 euroa

I.3   JULKISET HANKINNAT

Hankintasopimuksia varten on varattu määrärahoja yhteensä 2 224 700 euroa vuodeksi 2013.

I.3.1   ELÄINLÄÄKINTÄLAINSÄÄDÄNNÖN INTERAKTIIVISEN TIETOKANNAN ASETTAMINEN JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN KÄYTTÖÖN

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 20 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi palveluhankintasopimus

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Eläinlääkintälainsäädäntö sisältää lukuisia osatekijöitä, jotka kannattaa asettaa jäsenvaltioiden viranomaisten interaktiiviseen käyttöön. Tällainen tietokanta olisi päivitettävä 24 tunnin sisällä siitä, kun uutta lainsäädäntöä on julkaistu, ja sen olisi sisällettävä asiaa koskevan lainsäädännön konsolidoidut versiot. Tietokannassa olisi myös oltava helppokäyttöisiä tiivistelmiä sellaisista asiaan liittyvistä tiedoista, jotka ovat tärkeitä jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisten päivittäisen työn kannalta.

Suunnitellun rahoituksen avulla eläinlääkintälainsäädäntö ja siihen liittyvät tiedot voidaan asettaa jäsenvaltioiden viranomaisten käyttöön interaktiivisella ja helppokäyttöisellä tavalla vuosiksi 2014 ja 2015.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 kolmas neljännes

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

150 000 euroa

I.3.2   ELÄINTEN TERVEYTEEN LIITTYVÄN TIEDOTUKSEN HORISONTAALINEN TUKEMINEN

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 20 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Arviolta kymmenen puitesopimuksiin perustuvaa erityissopimusta

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Eläinten terveyteen liittyvän tiedotuksen horisontaalinen tukeminen

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuosi 2013

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

112 700 euroa

I.3.3   TAPAHTUMAT NYKYISEN ELÄINTEN HYVINVOINTIA KOSKEVAN POLITIIKAN JA OLEMASSA OLEVIEN VIESTINTÄVÄLINEIDEN YLLÄPIDON TUEKSI

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 20 ja 23 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Kuusi puitesopimuksiin perustuvaa erityissopimusta

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

| a) | Eläinten hyvinvointia käsittelevien julkaisujen tuottaminen (30 000 euroa) |
| --- | --- |

a)

Eläinten hyvinvointia käsittelevien julkaisujen tuottaminen (30 000 euroa)

| b) | Lapsille suunnattu eläinten hyvinvointia käsittelevä opetus (162 000 euroa) |
| --- | --- |

b)

Lapsille suunnattu eläinten hyvinvointia käsittelevä opetus (162 000 euroa)

| c) | Kahden eläinlääkäreille suunnatun alueellisen työpajan järjestäminen (120 000 euroa) |
| --- | --- |

c)

Kahden eläinlääkäreille suunnatun alueellisen työpajan järjestäminen (120 000 euroa)

| d) | Selvitys, jonka pohjalta laaditaan raportti eläinten hyvinvointiin liittyvien toimien vaikutuksista eurooppalaisten kotieläintuottajien kilpailukykyyn globaaleilla markkinoilla (100 000 euroa) |
| --- | --- |

d)

Selvitys, jonka pohjalta laaditaan raportti eläinten hyvinvointiin liittyvien toimien vaikutuksista eurooppalaisten kotieläintuottajien kilpailukykyyn globaaleilla markkinoilla (100 000 euroa)

| e) | Koirien ja kissojen hyvinvointia käsittelevä selvitys (mukaan luettuna kauppaa koskeva työpaja) (200 000 euroa) |
| --- | --- |

e)

Koirien ja kissojen hyvinvointia käsittelevä selvitys (mukaan luettuna kauppaa koskeva työpaja) (200 000 euroa)

| f) | Koulutuksen järjestäminen broilereita koskevaa tiedonkeruuta varten (170 000 euroa). |
| --- | --- |

f)

Koulutuksen järjestäminen broilereita koskevaa tiedonkeruuta varten (170 000 euroa).

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 toinen ja kolmas neljännes

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

782 000 euroa

I.3.4   JULKAISUT JA TIEDON LEVITTÄMINEN ELÄINTEN TERVEYTEEN LIITTYVIEN KYSYMYSTEN JA ELÄINTEN TERVEYTTÄ KOSKEVAN STRATEGIAN PERIAATTEIDEN EDISTÄMISEKSI

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 20 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Vähintään kymmenen puitesopimukseen perustuvan erityisen palveluhankintasopimuksen tekeminen.

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

| a) | vuonna 2013 Brysselissä järjestettävä eläinlääkintäalan konferenssi, jonka aiheena on uusi eläinten terveyttä koskeva lainsäädäntö ja jonka tavoitteena on tehdä nykyaikainen, joustava ja yksinkertaistettu sääntelykehys tunnetuksi (100 000 euroa) |
| --- | --- |

a)

vuonna 2013 Brysselissä järjestettävä eläinlääkintäalan konferenssi, jonka aiheena on uusi eläinten terveyttä koskeva lainsäädäntö ja jonka tavoitteena on tehdä nykyaikainen, joustava ja yksinkertaistettu sääntelykehys tunnetuksi (100 000 euroa)

| b) | eläinlääkintäalan opiskelijoille tarkoitettu seminaari, jossa tuodaan esiin maatilalta ruokapöytään -periaatetta (75 000 euroa) |
| --- | --- |

b)

eläinlääkintäalan opiskelijoille tarkoitettu seminaari, jossa tuodaan esiin maatilalta ruokapöytään -periaatetta (75 000 euroa)

| c) | osallistuminen kansainvälisiin tapahtumiin, joissa tiedotetaan elintarvikkeiden turvallisuuteen sovellettavasta integroidusta lähestymistavasta eli maatilalta ruokapöytään -periaatteesta: kaksi suurta messutapahtumaa (300 000 euroa) ja kolme pientä messutapahtumaa (300 000 euroa). Messutapahtumiin osallistumalla pyritään saavuttamaan noin kaksi miljoonaa kansalaista. Tavoitteena on tiedottaa EU:n toiminnan lisäarvosta ja hyödystä kansalaisten arjessa. |
| --- | --- |

c)

osallistuminen kansainvälisiin tapahtumiin, joissa tiedotetaan elintarvikkeiden turvallisuuteen sovellettavasta integroidusta lähestymistavasta eli maatilalta ruokapöytään -periaatteesta: kaksi suurta messutapahtumaa (300 000 euroa) ja kolme pientä messutapahtumaa (300 000 euroa). Messutapahtumiin osallistumalla pyritään saavuttamaan noin kaksi miljoonaa kansalaista. Tavoitteena on tiedottaa EU:n toiminnan lisäarvosta ja hyödystä kansalaisten arjessa.

| d) | yhdennettyä eläinlääkinnällistä tietojärjestelmää (Traces) koskevien tiedotustoimien tukeminen, mukaan luettuina verkkosivusto, vuosikertomus, esitemateriaali ja mediatapahtuma (55 000 euroa) |
| --- | --- |

d)

yhdennettyä eläinlääkinnällistä tietojärjestelmää (Traces) koskevien tiedotustoimien tukeminen, mukaan luettuina verkkosivusto, vuosikertomus, esitemateriaali ja mediatapahtuma (55 000 euroa)

| e) | eläinten terveyttä käsittelevien julkaisujen ja tiedotusmateriaalin tuottaminen (200 000 euroa). Niiden tavoitteena on tukea kansalaisille suunnattua viestiä eläinten terveyden hyödyistä (vaikutuksista elintarvikkeiden turvallisuuteen, ihmisten terveyteen ja talouteen) sekä tukea asiaan liittyviä paikallisia tiedotustoimia. |
| --- | --- |

e)

eläinten terveyttä käsittelevien julkaisujen ja tiedotusmateriaalin tuottaminen (200 000 euroa). Niiden tavoitteena on tukea kansalaisille suunnattua viestiä eläinten terveyden hyödyistä (vaikutuksista elintarvikkeiden turvallisuuteen, ihmisten terveyteen ja talouteen) sekä tukea asiaan liittyviä paikallisia tiedotustoimia.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuosi 2013

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

1 030 000 euroa

I.3.5   ULKOPUOLISILLA TEETETTÄVÄ HÄVITTÄMIS- JA SEURANTAOHJELMIEN ENNAKKOARVIOINTI VUONNA 2014

OIKEUSPERUSTA

Päätöksen 2009/470/EY 27 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 02 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Tehdään vähintään 30 asiantuntijasopimusta kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella valittujen ulkopuolisten asiantuntijoiden kanssa.

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Päätöksen 2009/470/EY 27 artiklan mukaisesti komissio arvioi vuodeksi 2014 ehdotetut ohjelmat. Ohjelmia voi ehdottaa yhdentoista eri taudin osalta. Tavoitteena on, että näiden ohjelmien ennakkoarvioinnin suorittaa kaksi ulkopuolista teknistä avustajaa kutakin tautia kohden.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU MENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Kesä–heinäkuu 2013

TOIMEN ALUSTAVA ARVO

150 000 euroa

---

LIITE II

Työohjelma vuodeksi 2013

Torjunta-ainelainsäädäntö

II.1   JOHDANTO

Ohjelma sisältää yhden täytäntöönpanotoimen vuodelle 2013.

II.2   JULKISET HANKINNAT

LAITTOMIA JA VÄÄRENNETTYJÄ TORJUNTA-AINEITA KÄSITTELEVÄ SELVITYS, JOSSA ON ARVIOINTIYHTEENVETO JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN TOTEUTTAMISTA VALVONTATOIMISTA SEKÄ TIETOJA LAITTOMIEN JA VÄÄRENNETTYJEN TORJUNTA-AINEIDEN KAUPASTA

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 76 artiklan 1 kohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 04 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi sopimus

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

| — | arvioidaan jäsenvaltioiden viranomaisten toteuttamia nykyisiä valvontatoimenpiteitä, jotka koskevat kasvinsuojeluaineita sekä tällaisten aineiden sisältämiä teho- ja muita aineita |
| --- | --- |

—

arvioidaan jäsenvaltioiden viranomaisten toteuttamia nykyisiä valvontatoimenpiteitä, jotka koskevat kasvinsuojeluaineita sekä tällaisten aineiden sisältämiä teho- ja muita aineita

| — | kerätään tietoja väärennettyjen ja laittomien torjunta-aineiden kaupasta, ja |
| --- | --- |

—

kerätään tietoja väärennettyjen ja laittomien torjunta-aineiden kaupasta, ja

| — | arvioidaan sääntelykehyksen ja toimenpiteiden riittävyyttä ja ehdotetaan parannuksia/parhaita toimintamalleja. |
| --- | --- |

—

arvioidaan sääntelykehyksen ja toimenpiteiden riittävyyttä ja ehdotetaan parannuksia/parhaita toimintamalleja.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 kolmas neljännes

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

100 000 euroa

---

LIITE III

Työohjelma vuodeksi 2013

Asetus (EY) N:o 882/2004

III.1   JOHDANTO

Ohjelma sisältää kolme täytäntöönpanotoimea vuodeksi 2013. Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti asetuksen soveltamisen varmistamiseksi tarvittavien toimenpiteiden rahoittamiseen tarvittavan unionin taloudellisen tuen jakautuminen ja tärkeimmät toimet ovat seuraavat:

Julkiset hankinnat:

| — | Euroopan standardointikomitean vahvistaman osoitusmenetelmän EN 1785:2003 (säteilytetyt elintarvikkeet) validiteetin todentaminen: 60 000 euroa (III.2.1 kohta); |
| --- | --- |

—

Euroopan standardointikomitean vahvistaman osoitusmenetelmän EN 1785:2003 (säteilytetyt elintarvikkeet) validiteetin todentaminen: 60 000 euroa (III.2.1 kohta);

| — | mikrobilääkeresistenssiä koskeva taloudellinen selvitys, jonka toteuttaa OECD: 50 000 euroa (III.2.2 kohta); |
| --- | --- |

—

mikrobilääkeresistenssiä koskeva taloudellinen selvitys, jonka toteuttaa OECD: 50 000 euroa (III.2.2 kohta);

| — | elintarvike- ja rehuvalvontaan liittyvän tiedotuksen horisontaalinen tukeminen, etenkin siihen liittyvien osien päivittäminen verkkosivuilla sekä audiovisuaalisen ja painetun materiaalin suunnittelu ja luominen: 203 582 euroa (III.2.3 kohta); |
| --- | --- |

—

elintarvike- ja rehuvalvontaan liittyvän tiedotuksen horisontaalinen tukeminen, etenkin siihen liittyvien osien päivittäminen verkkosivuilla sekä audiovisuaalisen ja painetun materiaalin suunnittelu ja luominen: 203 582 euroa (III.2.3 kohta);

| — | tiedottaminen elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastustehtävistä: 150 000 euroa (III.2.4 kohta); |
| --- | --- |

—

tiedottaminen elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastustehtävistä: 150 000 euroa (III.2.4 kohta);

| — | vaikutustenarviointi, jossa tarkastellaan, onko tarpeen antaa EU:n säännöksiä GMO-vapautta osoittavista vapaaehtoisista merkintäjärjestelmistä: 100 000 euroa (III.2.5 kohta); |
| --- | --- |

—

vaikutustenarviointi, jossa tarkastellaan, onko tarpeen antaa EU:n säännöksiä GMO-vapautta osoittavista vapaaehtoisista merkintäjärjestelmistä: 100 000 euroa (III.2.5 kohta);

| — | sellaisten yhteisten menetelmien kehittäminen, joilla jäsenvaltiot keräävät tietoja elintarvikelisäaineiden ja -aromien kulutuksesta ja käytöstä Euroopan unionissa: 150 000 euroa (III.2.6 kohta); |
| --- | --- |

—

sellaisten yhteisten menetelmien kehittäminen, joilla jäsenvaltiot keräävät tietoja elintarvikelisäaineiden ja -aromien kulutuksesta ja käytöstä Euroopan unionissa: 150 000 euroa (III.2.6 kohta);

| — | ulkopuolisilla teetettävä EU:n vertailulaboratorioiden esittämien ohjelmien ennakkoarviointi: 75 000 euroa (III.2.7 kohta); |
| --- | --- |

—

ulkopuolisilla teetettävä EU:n vertailulaboratorioiden esittämien ohjelmien ennakkoarviointi: 75 000 euroa (III.2.7 kohta);

| — | selvitys, jossa kerätään uusia ja olemassa olevia tietoja sen arvioimiseksi, miten komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 täytäntöönpano vaikuttaa sisämarkkinoihin sekä rehu- ja kotieläinalojen sekä muiden alojen toimijoihin: 100 000 euroa (III.2.8 kohta). |
| --- | --- |

—

selvitys, jossa kerätään uusia ja olemassa olevia tietoja sen arvioimiseksi, miten komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 täytäntöönpano vaikuttaa sisämarkkinoihin sekä rehu- ja kotieläinalojen sekä muiden alojen toimijoihin: 100 000 euroa (III.2.8 kohta).

III.2   JULKISET HANKINNAT

Hankintasopimuksia varten on varattu määrärahoja yhteensä 694 000 euroa vuodeksi 2013.

III.2.1   EUROOPAN STANDARDOINTIKOMITEAN VAHVISTAMAN OSOITUSMENETELMÄN EN 1785:2003 (SÄTEILYTETYT ELINTARVIKKEET) VALIDITEETIN TODENTAMINEN

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi hallinnollinen järjestely

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Yhteisen tutkimuskeskuksen (JCR) suorittamat testit, joissa arvioidaan säteilyksen merkkiaineiden osoittamiseen saatavilla olevien menetelmien luotettavuutta.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 alkupuolisko

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

60 000 euroa

III.2.2   MIKROBILÄÄKERESISTENSSIÄ KOSKEVA TALOUDELLINEN SELVITYS, JONKA TOTEUTTAA OECD

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi sopimus

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Komissio toteuttaa parhaillaan mikrobilääkeresistenssiä koskevaa poliittista aloitetta. Aloitteen tueksi olisi tehtävä taloudellinen selvitys, jossa osoitetaan mikrobilääkeresistenssin vaikutukset.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 jälkipuolisko

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

50 000 euroa

III.2.3   ELINTARVIKE- JA REHUVALVONTAAN LIITTYVÄN TIEDOTUKSEN HORISONTAALINEN TUKEMINEN, ETENKIN SIIHEN LIITTYVIEN OSIEN PÄIVITTÄMINEN VERKKOSIVUILLA SEKÄ AUDIOVISUAALISEN JA PAINETUN MATERIAALIN SUUNNITTELU JA LUOMINEN

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Arviolta kymmenen puitesopimuksiin perustuvaa palveluhankintasopimusta

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Elintarvike- ja rehuvalvontaan liittyvän tiedotuksen horisontaalinen tukeminen, etenkin siihen liittyvien osien päivittäminen verkkosivuilla sekä audiovisuaalisen ja painetun materiaalin suunnittelu ja luominen.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuosi 2013

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

203 582 euroa

III.2.4   TIEDOTTAMINEN ELINTARVIKE- JA ELÄINLÄÄKINTÄTOIMISTON TARKASTUSTEHTÄVISTÄ

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Arviolta viisi puitesopimuksiin perustuvaa erityissopimusta

SOPIMUSTEN KOHDE

Tarkastustehtäviä käsittelevien julkaisujen ja tiedotusmateriaalin tuottaminen.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuosi 2013

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

EUR 150 000

III.2.5   VAIKUTUSTENARVIOINTI, JOSSA TARKASTELLAAN, ONKO TARPEEN ANTAA EU:N SÄÄNNÖKSIÄ GMO-VAPAUTTA OSOITTAVISTA VAPAAEHTOISISTA MERKINTÄJÄRJESTELMISTÄ

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi sopimus tai useita sopimuksia käynnissä olevan, komission aloitteesta suoritettavan selvityksen tulosten mukaan.

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Tiedonkeruu ja vaihtoehtojen arviointi vaikutustenarviointia varten, jossa tarkastellaan EU:n lähestymistapoja GMO-vapautta osoittavia vapaaehtoisia merkintäjärjestelmiä koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseen EU:n tasolla.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 jälkipuolisko

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

100 000 euroa

III.2.6   SELLAISTEN YHTEISTEN MENETELMIEN KEHITTÄMINEN, JOILLA JÄSENVALTIOT KERÄÄVÄT TIETOJA ELINTARVIKELISÄAINEIDEN JA -AROMIEN KULUTUKSESTA JA KÄYTÖSTÄ EUROOPAN UNIONISSA

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 29 artikla ja asetuksen (EY) N:o 1334/2008 23 artikla

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Yksi sopimus tai useita sopimuksia

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

| — | kerätään tietoja elintarvikelisäaineita ja -aromeja koskevista nykyisistä seurantajärjestelmistä |
| --- | --- |

—

kerätään tietoja elintarvikelisäaineita ja -aromeja koskevista nykyisistä seurantajärjestelmistä

| — | kartoitetaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen erityistarpeet |
| --- | --- |

—

kartoitetaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen erityistarpeet

| — | suositellaan suuntaviivoja elintarvikelisäaineiden ja -aromien seurantaan sovellettavaa EU:n laajuista toimintamallia varten |
| --- | --- |

—

suositellaan suuntaviivoja elintarvikelisäaineiden ja -aromien seurantaan sovellettavaa EU:n laajuista toimintamallia varten

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Vuoden 2013 jälkipuolisko

TARJOUSPYYNNÖN ALUSTAVA ARVO

150 000 euroa

III.2.7   ULKOPUOLISILLA TEETETTÄVÄ EU:N VERTAILULABORATORIOIDEN VUODEKSI 2014 ESITTÄMIEN OHJELMIEN ENNAKKOARVIOINTI

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Tehdään vähintään viisitoista asiantuntijasopimusta kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella valittujen ulkopuolisten asiantuntijoiden kanssa.

SOPIMUSTEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

EU:n vertailulaboratorioiden (EURL) on määrä esittää vuoden 2014 työohjelma vuoden 2013 syyskuun loppuun mennessä. Komissio arvioi nämä ohjelmat. Ohjelmia voi ehdottaa 44:n eri aihealueen osalta. Tavoitteena on, että ulkopuoliset asiantuntijat suorittavat joidenkin ohjelmien ennakkoarvioinnin.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU MENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Syksy 2013

TOIMEN ALUSTAVA ARVO

75 000 euroa

III.2.8   SELVITYS, JOSSA KERÄTÄÄN UUSIA JA OLEMASSA OLEVIA TIETOJA SEN ARVIOIMISEKSI, MITEN KOMISSION ASETUKSEN (EU) N:o 619/2011 TÄYTÄNTÖÖNPANO VAIKUTTAA SISÄMARKKINOIHIN SEKÄ REHU- JA KOTIELÄINALOJEN SEKÄ MUIDEN ALOJEN TOIMIJOIHIN

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

17 04 07 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Tehdään yksi erityinen palveluhankintasopimus.

SOPIMUKSEN KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Vaikutustenarvioinnin valmistelua varten kaikilta asiaan liittyviltä sidosryhmiltä kerätään ja analysoidaan tietoja, jotka koskevat elintarvikkeiden lisäämisestä tai lisäämättä jättämisestä komission asetuksen (EU) N:o 619/2011 soveltamisalaan aiheutuvia todennäköisiä vaikutuksia.

TOTEUTTAMINEN

Suora keskitetty hallinnointi

ALUSTAVA AIKATAULU MENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Syksy 2013

TOIMEN ALUSTAVA ARVO

100 000 euroa

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/38

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 10 päivänä kesäkuuta 2013,

”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman puitteissa elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskevan vuoden 2013 työohjelman rahoittamisesta

2013/C 170/07

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (1), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 84 artiklan,

ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (2), jäljempänä ’soveltamissäännöt’, ja erityisesti sen 94 artiklan,

ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (3) ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (4) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan i alakohdan,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (5) ja erityisesti sen 66 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistetaan yleiset säännöt sellaista virallista valvontaa varten, jolla todetaan erityisesti, että noudatetaan sääntöjä, joilla pyritään estämään, poistamaan tai vähentämään hyväksyttäville tasoille ihmisiin ja eläimiin kohdistuvia riskejä ja takaamaan oikeudenmukaiset käytännöt rehujen ja elintarvikkeiden kaupassa ja suojelemaan kuluttajien etuja. Kyseisen asetuksen 51 artiklassa säädetään, että komissio voi järjestää koulutusta mainitussa asetuksessa tarkoitetusta virallisesta valvonnasta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstölle; myös kolmansien maiden, varsinkin kehitysmaiden, edustajat voivat osallistua tähän koulutukseen. Koulutuksessa voidaan käsitellä erityisesti yhteisön rehu- ja elintarvikelainsäädäntöä sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistetaan yleiset säännöt sellaista virallista valvontaa varten, jolla todetaan erityisesti, että noudatetaan sääntöjä, joilla pyritään estämään, poistamaan tai vähentämään hyväksyttäville tasoille ihmisiin ja eläimiin kohdistuvia riskejä ja takaamaan oikeudenmukaiset käytännöt rehujen ja elintarvikkeiden kaupassa ja suojelemaan kuluttajien etuja. Kyseisen asetuksen 51 artiklassa säädetään, että komissio voi järjestää koulutusta mainitussa asetuksessa tarkoitetusta virallisesta valvonnasta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstölle; myös kolmansien maiden, varsinkin kehitysmaiden, edustajat voivat osallistua tähän koulutukseen. Koulutuksessa voidaan käsitellä erityisesti yhteisön rehu- ja elintarvikelainsäädäntöä sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevia sääntöjä.

| (2) | Kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohta luo oikeudellisen perustan kasvien terveyteen liittyvän koulutuksen järjestämiselle. |
| --- | --- |

(2)

Kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohta luo oikeudellisen perustan kasvien terveyteen liittyvän koulutuksen järjestämiselle.

| (3) | Komissio on perustanut ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman asetuksessa (EY) N:o 882/2004 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Syyskuun 20 päivänä 2006 annetussa komission tiedonannossa, joka koskee koulutuksen parantamista elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi (6), tarkastellaan koulutuksen tulevaan järjestämiseen liittyviä vaihtoehtoja. |
| --- | --- |

(3)

Komissio on perustanut ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman asetuksessa (EY) N:o 882/2004 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Syyskuun 20 päivänä 2006 annetussa komission tiedonannossa, joka koskee koulutuksen parantamista elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi (6), tarkastellaan koulutuksen tulevaan järjestämiseen liittyviä vaihtoehtoja.

| (4) | Sen vuoksi olisi hyväksyttävä elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskeva vuoden 2013 työohjelma ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

(4)

Sen vuoksi olisi hyväksyttävä elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskeva vuoden 2013 työohjelma ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioissa.

| (5) | Kansanterveysalan toimintaohjelman toimeenpanovirasto muutettiin 20 päivänä kesäkuuta 2008 komission päätöksellä 2008/544/EY (7) terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastoksi, jäljempänä ’virasto’. Syyskuun 9 päivänä 2008 tehdyllä komission päätöksellä K(2008) 4943 virastolle siirrettiin tiettyjä asetuksen (EY) N:o 882/2004 ja direktiivin 2000/29/EY kattamiin elintarviketurvallisuutta koskeviin koulutustoimenpiteisiin liittyviä ohjelman hallinto- ja täytäntöönpanotehtäviä. Virastolle olisi tämän vuoksi myönnettävä vuodeksi 2013 avustus ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelmaan liittyvien toimien toimintakustannusten rahoittamiseksi. |
| --- | --- |

(5)

Kansanterveysalan toimintaohjelman toimeenpanovirasto muutettiin 20 päivänä kesäkuuta 2008 komission päätöksellä 2008/544/EY (7) terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastoksi, jäljempänä ’virasto’. Syyskuun 9 päivänä 2008 tehdyllä komission päätöksellä K(2008) 4943 virastolle siirrettiin tiettyjä asetuksen (EY) N:o 882/2004 ja direktiivin 2000/29/EY kattamiin elintarviketurvallisuutta koskeviin koulutustoimenpiteisiin liittyviä ohjelman hallinto- ja täytäntöönpanotehtäviä. Virastolle olisi tämän vuoksi myönnettävä vuodeksi 2013 avustus ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelmaan liittyvien toimien toimintakustannusten rahoittamiseksi.

| (6) | Varainhoitoasetuksen 84 artiklassa ja soveltamissääntöjen 94 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset. |
| --- | --- |

(6)

Varainhoitoasetuksen 84 artiklassa ja soveltamissääntöjen 94 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset.

| (7) | Koska vuoden 2013 työohjelma on riittävän yksityiskohtainen toimintakehys, tämä päätös on soveltamissääntöjen 94 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu rahoituspäätös. |
| --- | --- |

(7)

Koska vuoden 2013 työohjelma on riittävän yksityiskohtainen toimintakehys, tämä päätös on soveltamissääntöjen 94 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu rahoituspäätös.

| (8) | Tämän päätöksen soveltamiseksi on aiheellista määritellä termi ’olennainen muutos’ soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(8)

Tämän päätöksen soveltamiseksi on aiheellista määritellä termi ’olennainen muutos’ soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

| (9) | Varainhoitoasetuksen 92 artiklan mukaan menot on vahvistettava, hyväksyttävä ja maksettava soveltamissäännöissä vahvistettujen määräaikojen kuluessa. Soveltamissäännöissä täsmennetään myös edellytykset, joiden täyttyessä velkojilla on oikeus saada myöhässä maksetuista määristä viivästyskorkoa. Viivästyskorko maksetaan samasta budjettikohdasta kuin alkuperäinen meno. |
| --- | --- |

(9)

Varainhoitoasetuksen 92 artiklan mukaan menot on vahvistettava, hyväksyttävä ja maksettava soveltamissäännöissä vahvistettujen määräaikojen kuluessa. Soveltamissäännöissä täsmennetään myös edellytykset, joiden täyttyessä velkojilla on oikeus saada myöhässä maksetuista määristä viivästyskorkoa. Viivästyskorko maksetaan samasta budjettikohdasta kuin alkuperäinen meno.

| (10) | Tässä päätöksessä olisi tämän vuoksi säädettävä säännöistä, jotka koskevat vuoden 2013 työohjelmaan sisältyviin toimiin liittyvistä myöhästyneistä maksuista aiheutuvan viivästyskoron maksamista, |
| --- | --- |

(10)

Tässä päätöksessä olisi tämän vuoksi säädettävä säännöistä, jotka koskevat vuoden 2013 työohjelmaan sisältyviin toimiin liittyvistä myöhästyneistä maksuista aiheutuvan viivästyskoron maksamista,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Hyväksytään liitteenä oleva työohjelma ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman panemiseksi täytäntöön vuonna 2013. Kyseessä on varainhoitoasetuksen 84 artiklassa tarkoitettu rahoituspäätös.

2 artikla

1.   Työohjelman täytäntöönpanemiseksi annettavan rahoitusosuuden kokonaismäärä on 16 170 000 euroa, joka rahoitetaan seuraavista Euroopan unionin yleisen talousarvion 2013 budjettikohdista:

| a) | budjettikohta nro 17 04 07 01: 14 200 000 euroa |
| --- | --- |

a)

budjettikohta nro 17 04 07 01: 14 200 000 euroa

| b) | budjettikohta nro 17 04 04 01: 600 000 euroa |
| --- | --- |

b)

budjettikohta nro 17 04 04 01: 600 000 euroa

| c) | budjettikohta nro 17 01 04 05: 200 000 euroa |
| --- | --- |

c)

budjettikohta nro 17 01 04 05: 200 000 euroa

| d) | budjettikohta nro 17 01 04 31: 1 170 000 euroa. |
| --- | --- |

d)

budjettikohta nro 17 01 04 31: 1 170 000 euroa.

2.   Edellä 1 kohdan d alakohdassa säädetty määrä maksetaan terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle, ja kyseessä on toiminta-avustus.

3.   Myöhästyneistä maksuista aiheutuva viivästyskorko voidaan myös maksaa 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista budjettikohdista varainhoitoasetuksen 92 artiklan mukaisesti.

3 artikla

Työohjelman kattamiin toimiin sidottujen määrärahojen kumulatiivisia muutoksia, jotka ovat enintään 20 prosenttia 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta enimmäisrahoitusosuudesta, ei pidetä soveltamissääntöjen 94 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla olennaisina edellyttäen, että ne eivät huomattavasti vaikuta työohjelman luonteeseen ja tavoitteisiin.

Tulojen ja menojen hyväksyjä voi tehdä tällaisia muutoksia noudattaen moitteettoman varainhoidon ja suhteellisuuden periaatteita.

Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2013.

Komission puolesta

Tonio BORG

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

1

(2)  EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1.

2

(3)  EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.

3

(4)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1.

4

(5)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1.

5

(6)  KOM(2006) 519 lopullinen, 20 päivänä syyskuuta 2006.

6

(7)  EUVL L 173, 3.7.2008, s. 27.

7

---

LIITE

”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman puitteissa elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kasvien terveyden alalla annettavaa koulutusta koskeva vuoden 2013 työohjelma

1.1   Johdanto

Tässä työohjelmassa on kolme täytäntöönpanotoimea vuodelle 2013. Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 ja direktiivissä 2000/29/EY asetettujen tavoitteiden perusteella määrärahojen jako ja pääasialliset toimet ovat seuraavat:

| 1.2   Hankinnat (toteutetaan välillisen keskitetyn hallinnoinnin kautta): |
| --- |
| 1.2.1 | Koulutus: koulutusohjelman toteuttamista koskevat sopimukset ulkopuolisten toimittajien kanssa |

Hankinnat (toteutetaan välillisen keskitetyn hallinnoinnin kautta):

1.2.1

Koulutus: koulutusohjelman toteuttamista koskevat sopimukset ulkopuolisten toimittajien kanssa

14 800 000 EUR

| 1.2.2 | Koulutus: tietotekniset laitteet ja välineet sekä tietotekniikkatuki, tiedotusmateriaali, informaatio- ja viestintätuki sekä konferenssit |
| --- | --- |

1.2.2

Koulutus: tietotekniset laitteet ja välineet sekä tietotekniikkatuki, tiedotusmateriaali, informaatio- ja viestintätuki sekä konferenssit

200 000 EUR

| 1.3 | Muut toimet: toiminta-avustus terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle |
| --- | --- |

1.3

Muut toimet: toiminta-avustus terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle

1 170 000 EUR

YHTEENSÄ

16 170 000 EUR

1.2   Hankinnat

Hankintasopimuksia varten on varattu määrärahoja yhteensä 15 000 000 EUR vuodeksi 2013.

1.2.1   Koulutus: koulutusohjelman toteuttamista koskevat sopimukset ulkopuolisten toimittajien kanssa

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 51 artikla ja 66 artiklan 1 kohdan b alakohta

Direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohta

BUDJETTIKOHTA

Budjettikohdat: 17 04 07 01 ja 17 04 04 01

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Kutakin jäljempänä mainittua teknistä aihepiiriä varten tehdään yksi tai useampi palveluhankintoja koskeva suora tai puitesopimus. Arvion mukaan palveluhankintoja koskevia suoria tai erityisiä sopimuksia tehdään noin 15. Ulkoiset sopimuspuolet huolehtivat lähinnä koulutustoimien järjestämiseen ja logistiikkaan liittyvistä osa-alueista.

SOPIMUSTEN ALUSTAVA KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Jäsenvaltioissa toteutettavissa vuoden 2013 koulutustoimissa käsitellään seuraavia aiheita:

| Toiminta | Määrä EUR |
| --- | --- |
| HACCP | 1 930 000 |
| Eläinten terveys (mehiläiset ja eksoottiset eläimet) | 1 240 000 |
| Elintarvikelisäainevalvonta | 1 085 000 |
| Eläinlääkejäämien valvonta | 855 000 |
| Riskinarviointi | 880 000 |
| Varosuunnitelmat ja tautien valvonta | 1 090 000 |
| Tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden valvonta | 515 000 |
| Uusien ja kehittymässä olevien kasvien terveyteen kohdistuvien riskien seuranta | 600 000 |
| Unionin yleisten tarkastusten tukeminen | 855 000 |
| Kasvinsuojeluaineet (luvat ja kestävä käyttö) | 1 165 000 |
| Elintarvikehygienia ja tarkastukset alkutuotannossa | 975 000 |
| Elintarvikehygienia ja joustavuus | 1 165 000 |
| Uudet elintarvikkeiden tutkintatekniikat | 615 000 |
| RASFF | 600 000 |
| Siemennesteen ja alkioiden tuotannon valvonta | 640 000 |
| Muut eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat kysymykset sekä tutkimukset, konferenssit, tuki, oppimisvälineet ja arvioinnit | 590 000 |
| YHTEENSÄ | 14 800 000 |

Toiminta

Määrä EUR

HACCP

1 930 000

Eläinten terveys (mehiläiset ja eksoottiset eläimet)

1 240 000

Elintarvikelisäainevalvonta

1 085 000

Eläinlääkejäämien valvonta

855 000

Riskinarviointi

880 000

Varosuunnitelmat ja tautien valvonta

1 090 000

Tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden valvonta

515 000

Uusien ja kehittymässä olevien kasvien terveyteen kohdistuvien riskien seuranta

600 000

Unionin yleisten tarkastusten tukeminen

855 000

Kasvinsuojeluaineet (luvat ja kestävä käyttö)

1 165 000

Elintarvikehygienia ja tarkastukset alkutuotannossa

975 000

Elintarvikehygienia ja joustavuus

1 165 000

Uudet elintarvikkeiden tutkintatekniikat

615 000

RASFF

600 000

Siemennesteen ja alkioiden tuotannon valvonta

640 000

Muut eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat kysymykset sekä tutkimukset, konferenssit, tuki, oppimisvälineet ja arvioinnit

590 000

YHTEENSÄ

14 800 000

TÄYTÄNTÖÖNPANO

Terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanoviraston hallinnoitavaksi ja täytäntöön pantavaksi tulee 14 620 000 euroa (asetuksen (EY) N:o 882/2004 ja direktiivin 2000/29/EY mukaisten elintarviketurvallisuustoimien rahoittaminen) (komission päätös 2008/544/EY). Komissio käyttää jäljelle jäävät 180 000 euroa tutkimusten, konferenssien ja arvioiden kattamiseksi.

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Arviolta touko-syyskuussa, jotta sopimukset saadaan tehtyä vuoden 2013 kuluessa.

TARJOUSPYYNTÖJEN ALUSTAVA ARVO

14 800 000 EUR.

1.2.2   Koulutus: Tietotekniset laitteet ja välineet sekä tietotekniikkatuki, tiedotusmateriaali, informaatio- ja viestintätuki sekä konferenssit

OIKEUSPERUSTA

Asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta

BUDJETTIKOHTA

Budjettikohta 17 01 04 05

SOPIMUSTEN ALUSTAVA MÄÄRÄ JA LUONNE

Arvion mukaan nykyisten puitesopimusten pohjalta tehdään noin kaksi erillistä sopimusta.

SOPIMUSTEN ALUSTAVA KOHDE (JOS MAHDOLLISTA)

Näistä määrärahoista rahoitettavat toimet on tarkoitettu koulutusohjelmien järjestämiseen, tietotekniikka- ja verkko-opiskelulaitteisiin, -välineisiin ja -tukeen, tiedotusmateriaaliin ja informaatio- ja viestintätukeen sekä konferensseihin.

TÄYTÄNTÖÖNPANO

Toimen toteuttamisesta vastaa suoraan terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto.

ALUSTAVA AIKATAULU HANKINTAMENETTELYN KÄYNNISTÄMISEKSI

Arviolta touko- ja lokakuun välisenä aikana.

TARJOUSPYYNTÖJEN ALUSTAVA ARVO

200 000 EUR.

1.3   Muut toimet: Toiminta-avustus terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle

OIKEUSPERUSTA

Neuvoston asetus (EY) N:o 58/2003, erityisesti 12 artiklan 3 kohta.

BUDJETTIKOHTA

Budjettikohta 17 01 04 31

MÄÄRÄ

1 170 000 EUR

TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMEN KUVAUS JA TAVOITE

Näillä määrärahoilla rahoitetaan viraston vuoden 2013 toiminta-avustus, joka liittyy rahoitusnäkymäotsakkeen 2 ohjelmiin. Budjettikohdasta 17 01 04 31 suoritetaan viraston vuoden 2013 toiminta-avustus ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman osalta. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti toiminta-avustus on otettava viraston hallinnoimille unionin ohjelmille kohdennetuista varoista. Vuoden 2013 talousarvioon on sisällytetty kaksi erillistä budjettikohtaa virastolle maksettavaa avustusta varten, toinen rahoitusnäkymäotsakkeeseen 2 ja toinen otsakkeeseen 3b kuuluvia ohjelmia varten.

---

V Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/43 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/43

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/08

| 1. | Komissio vastaanotti 7 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla amerikkalaisen yrityksen KKR & Co. LP (KKR) määräysvallassa oleva jerseyläinen yritys Selena Bidco Limited (Bidco) hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yksinomaisen määräysvallan brittiläisessä yrityksessä South Staffordshire Plc ja osakkuusyrityksissä (jotka muodostavat kaupan kohteen) ostamalla osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 7 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla amerikkalaisen yrityksen KKR & Co. LP (KKR) määräysvallassa oleva jerseyläinen yritys Selena Bidco Limited (Bidco) hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yksinomaisen määräysvallan brittiläisessä yrityksessä South Staffordshire Plc ja osakkuusyrityksissä (jotka muodostavat kaupan kohteen) ostamalla osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | KKR: monenlaisten vaihtoehtoisten omaisuudenhoitopalvelujen tarjonta julkisille ja yksityisille markkinasijoittajille sekä pääomamarkkinaratkaisut itse yritykselle, sen salkkuyhtiöille ja asiakkaille, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

KKR: monenlaisten vaihtoehtoisten omaisuudenhoitopalvelujen tarjonta julkisille ja yksityisille markkinasijoittajille sekä pääomamarkkinaratkaisut itse yritykselle, sen salkkuyhtiöille ja asiakkaille,

| — | South Staffordshire Plc: vesihuoltopalvelujen tarjonta Etelä-Staffordshiren ja Cambridgen vesihuoltoalueilla; muiden vesihuoltoon liittyvien palvelujen ja vedenjäähdyttimien tarjonta. |
| --- | --- |

—

South Staffordshire Plc: vesihuoltopalvelujen tarjonta Etelä-Staffordshiren ja Cambridgen vesihuoltoalueilla; muiden vesihuoltoon liittyvien palvelujen ja vedenjäähdyttimien tarjonta.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

(2)  EUVL C 56, 5.3.2005, s. 32 (”tiedonanto yksinkertaistetusta menettelystä”).

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/44

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/09

| 1. | Komissio vastaanotti 7 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla saksalaisen yrityksen BayWa AG kokonaan omistama tytäryhtiö BayWa Agri GmbH hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Bohnhorst Agrarhandel GmbH muilla keinoin. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 7 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla saksalaisen yrityksen BayWa AG kokonaan omistama tytäryhtiö BayWa Agri GmbH hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Bohnhorst Agrarhandel GmbH muilla keinoin.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | BayWa on maailmanlaajuisesti toimiva kauppa- ja palvelukonserni, jonka pääasialliset toimialat ovat maatalous, energia ja rakentaminen. Maataloustoimiala jakaantuu maatalouskauppaan, hedelmiin ja tekniikkaan. Yritys käy kauppaa muun muassa maataloustekniikalla, tuottaa ja myy maatalouden kasvituotteita ja myy tuotantovälineitä, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

BayWa on maailmanlaajuisesti toimiva kauppa- ja palvelukonserni, jonka pääasialliset toimialat ovat maatalous, energia ja rakentaminen. Maataloustoimiala jakaantuu maatalouskauppaan, hedelmiin ja tekniikkaan. Yritys käy kauppaa muun muassa maataloustekniikalla, tuottaa ja myy maatalouden kasvituotteita ja myy tuotantovälineitä,

| — | Bohnhorst Agrarhandel GmbH on kansainvälisesti toimiva maatalouskauppayritys, joka myy maataloustuotteita ja tuotantovälineitä maataloudelle ja kaupalle. Bohnhorst tarjoaa tuotantovälineiden toimituspalveluja sekä maataloustuotteiden osto-, varastointi-, myynti-, markkinointi- ja kuljetuspalveluja. |
| --- | --- |

—

Bohnhorst Agrarhandel GmbH on kansainvälisesti toimiva maatalouskauppayritys, joka myy maataloustuotteita ja tuotantovälineitä maataloudelle ja kaupalle. Bohnhorst tarjoaa tuotantovälineiden toimituspalveluja sekä maataloustuotteiden osto-, varastointi-, myynti-, markkinointi- ja kuljetuspalveluja.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

(2)  EUVL C 56, 5.3.2005, s. 32 (”tiedonanto yksinkertaistetusta menettelystä”).

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/45 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/45

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2013/C 170/10

| 1. | Komissio vastaanotti 10 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen sen käsiteltäväksi asetuksen 4 artiklan 5 kohdan nojalla siirretystä ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla norjalainen yritys Stiftelsen Det Norske Veritas (SDNV) hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Germanischer Lloyd SE ostamalla osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 10 päivänä kesäkuuta 2013 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen sen käsiteltäväksi asetuksen 4 artiklan 5 kohdan nojalla siirretystä ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla norjalainen yritys Stiftelsen Det Norske Veritas (SDNV) hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Germanischer Lloyd SE ostamalla osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | SDNV: testaus-, tarkastus-, sertifiointi-/todentamis-/luokituspalvelut ja niihin liittyvät konsulttipalvelut merenkulku-, öljy- ja kaasu- ja energia-alalla sekä business assurance -toimintojen alalla, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

SDNV: testaus-, tarkastus-, sertifiointi-/todentamis-/luokituspalvelut ja niihin liittyvät konsulttipalvelut merenkulku-, öljy- ja kaasu- ja energia-alalla sekä business assurance -toimintojen alalla,

| — | Germanischer Lloyd: testaus-, tarkastus-, sertifiointi-/todentamis-/luokituspalvelut ja niihin liittyvät konsulttipalvelut merenkulku- sekä öljy- ja kaasualalla ja uusiutuvan energian alalla. |
| --- | --- |

—

Germanischer Lloyd: testaus-, tarkastus-, sertifiointi-/todentamis-/luokituspalvelut ja niihin liittyvät konsulttipalvelut merenkulku- sekä öljy- ja kaasualalla ja uusiutuvan energian alalla.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

---

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/46

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2013/C 170/11

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla (1).

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu
   (2)

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”LILIPUTAS”

EY-nro: LT-PGI-0005-0868-14.03.2011

SMM ( X ) SAN ( )

1.   Nimi

”Liliputas”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Liettua

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

| Luokka 1.3 – | Juustot |
| --- | --- |

Luokka 1.3 –

Juustot

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Liliputas on käsin tehty rasvainen (50 % kuiva-aineesta) puolikova reunoiltaan pyöristetyn lieriön muotoinen juusto, jonka korkeus on 7,5–13,0 cm, halkaisija 7,0–8,5 cm ja paino 0,4–0,7 kg. Sitä valmistetaan Belvederisin kylässä pastöroidusta vakioidusta lehmänmaidosta, joka juoksetetaan, minkä jälkeen juoksettuma jalostetaan, juustomassa kääritään puuvillapyyhkeeseen ja puristetaan perinteisiin lieriön muotoisiin muotteihin. Juustoa kypsytetään vähintään kuukauden ajan Penicillium pallidum Smith -mikrosienen muodostaman sisä- ja ulkopuolisen mikrobikasvuston avulla, jota esiintyy luonnostaan 4 kohdassa yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Juustoa kutsutaan nimellä ”Liliputas” sen koon vuoksi, ja sen aistinvaraiset ominaisuudet johtuvat kypsytyksestä pienissä erissä ympäristössä, jossa esiintyy Penicillium pallidum Smith -mikrosienen muodostamaa mikrobikasvustoa.

Taulukko 1

Liliputas-juuston aistinvaraiset indikaattorit

| Indikaattori | Kuvaus |
| --- | --- |
| Ulkonäkö | Sileä kuori ilman paksua sisäkerrosta, peitetty parafiinistä, polymeeristä tai muusta seoksesta valmistetulla aineella. Siinä voi olla pyyhkeen tai muotin jättämiä jälkiä. |
| Maku ja aromi | Maitohappoinen, raikas, maitohappokäymisen avulla valmistetulle juustolle ominainen maku ja aromi. Maku saattaa olla hieman pistävä ja suolainen. |
| Rakenne | Tasainen, melko kiinteä, joustava, helposti pureskeltava. |
| Leikkauspinta | Leikkauspinnassa voi toisinaan näkyä pieniä, epätasaisesti jakaantuneita soikeita, kulmikkaita tai kevyesti litistyneitä koloja. |
| Väri | Yhtenäisen kermanvaalea tai keltainen. |

Indikaattori

Kuvaus

Ulkonäkö

Sileä kuori ilman paksua sisäkerrosta, peitetty parafiinistä, polymeeristä tai muusta seoksesta valmistetulla aineella. Siinä voi olla pyyhkeen tai muotin jättämiä jälkiä.

Maku ja aromi

Maitohappoinen, raikas, maitohappokäymisen avulla valmistetulle juustolle ominainen maku ja aromi. Maku saattaa olla hieman pistävä ja suolainen.

Rakenne

Tasainen, melko kiinteä, joustava, helposti pureskeltava.

Leikkauspinta

Leikkauspinnassa voi toisinaan näkyä pieniä, epätasaisesti jakaantuneita soikeita, kulmikkaita tai kevyesti litistyneitä koloja.

Väri

Yhtenäisen kermanvaalea tai keltainen.

Taulukko 2

Liliputas-juuston fysikaalis-kemialliset ominaisuudet

| Indikaattori | Pitoisuus (%) |
| --- | --- |
| Kuiva-aineen rasvapitoisuus | 50,0 ± 1,6 |
| Kuiva-aineen vähimmäispitoisuus | 56,0 |
| Suolapitoisuus | 2,0–3,0 |

Indikaattori

Pitoisuus (%)

Kuiva-aineen rasvapitoisuus

50,0 ± 1,6

Kuiva-aineen vähimmäispitoisuus

56,0

Suolapitoisuus

2,0–3,0

Taulukko 3

Keskimääräinen ravintoarvo sadassa grammassa Liliputas-juustoa

| Rasva (g) | Proteiini (g) | Hiilihydraatit (g) | Energia |
| --- | --- | --- | --- |
| Kcal | KJ |
| 30,0 | 23,5 | — | 364 | 1 510 |

Rasva (g)

Proteiini (g)

Hiilihydraatit (g)

Energia

Kcal

KJ

30,0

23,5

—

364

1 510

3.3   Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

| — | lehmänmaito, |
| --- | --- |

—

lehmänmaito,

| — | maitohappo- ja aromaattiset bakteerikasvustot, |
| --- | --- |

—

maitohappo- ja aromaattiset bakteerikasvustot,

| — | maitoa koaguloivat entsyymit, |
| --- | --- |

—

maitoa koaguloivat entsyymit,

| — | ruokasuola. |
| --- | --- |

—

ruokasuola.

3.4   Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Alkuperää koskevia erityisvaatimuksia tai rajoituksia ei ole.

3.5   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

| — | Maidon käsittely ja juoksettaminen. Juuston tuotantoon tarkoitettu maito pastöroidaan ja vakioidaan siten, että kypsän juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus täyttää 3.2 kohdan vaatimukset. Maito juoksetetaan lisäämällä entsyymiä, bakteerikasvustoa ja kalsiumkloridia. |
| --- | --- |

—

Maidon käsittely ja juoksettaminen. Juuston tuotantoon tarkoitettu maito pastöroidaan ja vakioidaan siten, että kypsän juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus täyttää 3.2 kohdan vaatimukset. Maito juoksetetaan lisäämällä entsyymiä, bakteerikasvustoa ja kalsiumkloridia.

| — | Juustouman ja juustorakeiden käsitteleminen. Juustoumaa käsitellään koneellisesti kunnes rakeet ovat halutun kokoisia, minkä jälkeen se sekoitetaan. Juustorakeiden muodostumisen aikana kolmasosa herasta poistetaan ja rakeet kuumennetaan. Sen jälkeen niitä sekoitetaan kunnes niiden koko on 4–5 mm, eivätkä ne enää tartu vaan ovat kuivia ja kiinteitä. Juuston kosteuspitoisuus saa olla enintään 44 %. |
| --- | --- |

—

Juustouman ja juustorakeiden käsitteleminen. Juustoumaa käsitellään koneellisesti kunnes rakeet ovat halutun kokoisia, minkä jälkeen se sekoitetaan. Juustorakeiden muodostumisen aikana kolmasosa herasta poistetaan ja rakeet kuumennetaan. Sen jälkeen niitä sekoitetaan kunnes niiden koko on 4–5 mm, eivätkä ne enää tartu vaan ovat kuivia ja kiinteitä. Juuston kosteuspitoisuus saa olla enintään 44 %.

| — | Juuston muotoileminen ja puristaminen. Juusto muotoillaan juustoumasta. Prosessi kestää 20–25 minuuttia, minkä jälkeen juustomassa leikataan ja laitetaan käsin lieriön muotoisiin muotteihin; puristaminen tapahtuu painovoimaisesti. Tämän vaiheen aikana juustot käännetään muoteissa kahdesti tai kolmesti. Painovoimaisesti tapahtuva puristaminen kestää 20–25 minuuttia.
  Painovoimaisen puristamisen jälkeen juustot poistetaan muoteista, kääritään kosteaan pyyhkeeseen reunojen muotoilemiseksi ja laitetaan takasin muotteihin, joiden päälle asetetaan kansi. Muotit laitetaan puristimeen ja niitä puristetaan 1,5–2 tuntia. Puristamisen jälkeen juustot poistetaan muoteista, pyyhkeet otetaan pois ja muotin ja kannen väliin puristamisen aikana mahdollisesti syntyneet särmät siistitään. |
| --- | --- |

—

Juuston muotoileminen ja puristaminen. Juusto muotoillaan juustoumasta. Prosessi kestää 20–25 minuuttia, minkä jälkeen juustomassa leikataan ja laitetaan käsin lieriön muotoisiin muotteihin; puristaminen tapahtuu painovoimaisesti. Tämän vaiheen aikana juustot käännetään muoteissa kahdesti tai kolmesti. Painovoimaisesti tapahtuva puristaminen kestää 20–25 minuuttia.

Painovoimaisen puristamisen jälkeen juustot poistetaan muoteista, kääritään kosteaan pyyhkeeseen reunojen muotoilemiseksi ja laitetaan takasin muotteihin, joiden päälle asetetaan kansi. Muotit laitetaan puristimeen ja niitä puristetaan 1,5–2 tuntia. Puristamisen jälkeen juustot poistetaan muoteista, pyyhkeet otetaan pois ja muotin ja kannen väliin puristamisen aikana mahdollisesti syntyneet särmät siistitään.

| — | Juuston suolaus. Juustot punnitaan ja laitetaan suolaveteen 48 tunniksi. Sen jälkeen juustot nostetaan hyllyille ja niiden annetaan kuivua 24 tuntia, minkä jälkeen ne sijoitetaan juustokellarin kypsytystelineisiin. Kellarin lämpötila on 10–14 °C ja kosteus 93–94 %, ja se on Penicillium pallidum Smith -mikrosienen luonnollinen kasvuympäristö. |
| --- | --- |

—

Juuston suolaus. Juustot punnitaan ja laitetaan suolaveteen 48 tunniksi. Sen jälkeen juustot nostetaan hyllyille ja niiden annetaan kuivua 24 tuntia, minkä jälkeen ne sijoitetaan juustokellarin kypsytystelineisiin. Kellarin lämpötila on 10–14 °C ja kosteus 93–94 %, ja se on Penicillium pallidum Smith -mikrosienen luonnollinen kasvuympäristö.

| — | Juuston kypsytys. Näiden juustojen ensimmäisten valmistajien antamien ohjeiden mukaisesti telineissä olevia juustoja käännellään viiden päivän välein, jotta ne säilyttävät muotonsa eivätkä kaadu kyljelleen. Muutaman päivän jälkeen juustojen pintaan kehittyy mikrobikasvustoa, joka pestään pois 15 päivän kuluttua. Juustot kuivataan ja laitetaan takaisin telineeseen, jotta niiden kypsyminen jatkuu. 30 päivän kuluttua, kun juustot ovat täysin kypsyneitä, niitä kotelokopan tapaan peittävä uusi mikrobikasvusto pestään pois, juustot kuivataan ja päällystetään vahakuorella. |
| --- | --- |

—

Juuston kypsytys. Näiden juustojen ensimmäisten valmistajien antamien ohjeiden mukaisesti telineissä olevia juustoja käännellään viiden päivän välein, jotta ne säilyttävät muotonsa eivätkä kaadu kyljelleen. Muutaman päivän jälkeen juustojen pintaan kehittyy mikrobikasvustoa, joka pestään pois 15 päivän kuluttua. Juustot kuivataan ja laitetaan takaisin telineeseen, jotta niiden kypsyminen jatkuu. 30 päivän kuluttua, kun juustot ovat täysin kypsyneitä, niitä kotelokopan tapaan peittävä uusi mikrobikasvusto pestään pois, juustot kuivataan ja päällystetään vahakuorella.

3.6   Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Juustot pakataan pahvirasioihin. Ainutlaatuisten ominaisuuksien säilyttämiseksi, juuston suojaamiseksi kuivumiselta parafiinikuoren vahingoittuessa ja juuston pienen koon (paino 0,4–0,7 kg) vuoksi se myydään ainoastaan kokonaisena.

3.7   Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Etiketissä on oltava selvästi näkyvissä tuotteen nimi ”Liliputas”, valmistajan nimi, ilmaisu ”saugoma geografinė nuoroda” (SMM) ja/tai EU:n tunnus.

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Liliputas-juusto valmistetaan pienessä liettualaisessa Belvederisin kylässä, joka sijaitsee Jurbarkasin maalaiskunnassa Panemunėn luonnonpuiston alueella Nemunas-joen oikealla rannalla yksi kilometri Seredžiusista länteen.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1   Maantieteellisen alueen erityisyys

Belvederis on Liettuan meijerialan perinteinen osaamiskeskus. Vuonna 1921 erääseen kartanoon perustettiin maatalouskoulu, jonka oppiaineisiin kuului muun muassa meijeritalous. Muutaman vuoden kuluttua se muutettiin meijerikouluksi ja vuonna 1944 meijerialan tekniseksi oppilaitokseksi, jossa vaalittiin vuosien ajan Liettuan meijerialan opetusperinteitä. Oppilaitoksessa koulutettiin sen 34-vuotisen olemassaolon aikana yli 800 meijerialan asiantuntijaa, joista useimmat hankkivat kokemuksensa vuonna 1928 perustetussa Liettuan vanhimmassa juustolassa, jossa myös Liliputas-juusto valmistetaan. Juuston valmistukseen käytettävä maito kuumennettiin vadissa puulämmitteisessä tulipesässä. Separaattori oli käsikäyttöinen, ja juustomuotit valmistettiin puusta. Juustot pestiin käsin harjalla, talvisin kellarissa ja kesäisin ulkona. Juustolan vieressä oli jäävarasto, jossa säilytettiin Nemunas-joesta tuotuja jäälohkareita. Jäätä käytettiin juustokellareiden jäähdyttämiseen. Aluksi Belvederisin juustolassa valmistettiin suurempia (2,5–3,0 kg) pyöreitä puolikovia juustoja, mutta kun meijeriä laajennettiin, siellä alettiin vuodesta 1958 lähtien tuottaa myös pieniä (0,4–0,7 kg) juustoja, joista ryhdyttiin heti käyttämään nimeä ”Liliputas”. Juustomestari Jonas Jarušaitis oli ensimmäinen, joka hallitsi tämän juuston valmistuksen. Ensimmäisenä vuonna kypsytettiin ainoastaan 8 tonnia, mutta neljässä vuosikymmenessä tuotanto kasvoi 130 tonniin. Belvederisin juustolassa on säilytetty jälkipolville vanhoja puumuotteja, nostalgisia pahvisia pakkausrasioita ja vanha postikortti 1900-luvun puolivälistä, jossa kuvataan juustojen pesemistä vadissa ja kutsutaan mukaan ruhtinaallisiin juhlapitoihin, joiden aikana on tilaisuus maistella Belvederisin käsiteollisesti valmistettuja juustoja ja muita herkkuja.

Liliputas valmistetaan edelleen alkuperäisen, vuonna 1958 kehitetyn ainutlaatuisen menetelmän mukaan. Juustolan työntekijöiden sukupolvelta toiselle siirtynyt taito ja osaaminen on mahdollistanut tuotteen erityisen koon, aistinvaraisten ominaisuuksien ja laadun säilymisen.

5.2   Tuotteen erityisyys

Liliputas-juuston erityispiirteitä ovat sen pieni koko (vain 0,4–0,7 kg) sekä vahingoittumiselta suojaava vahakuori. Juuston raikas maitohappoinen maku ja aromi johtuvat siitä, että kypsytys tapahtuu pienissä erissä viileässä ja kosteassa kellarissa, jossa esiintyy Penicillium pallidum Smith -mikrosienen itiöitä. Kypsytyskellarin seinissä, hyllyillä tai katossa ei ole näkyvissä mikrobikasvustoa, mutta muutaman päivän kuluttua siitä, kun Liliputas-juustot on suolattu ja järjestetty hyllyille, ne alkavat muistuttaa silkkiäistoukan kotelokoppaa. Jotta mikrobikasvusto ei leviäisi juuston sisälle kypsymisen aikana, juustoa suojaa puristamisen aikana muodostunut kuori, jonka aikaansaamiseksi juustot poistetaan muoteista painovoimaisen puristamisen jälkeen ja kääritään puuvillapyyhkeisiin ennen kuin ne laitetaan takaisin lieriönmuotoisiin muotteihin ja sijoitetaan puristimiin.

Juustot tuotetaan perinteiseen tapaan lähes kokonaan käsiteollisesti, ts. juustomassa leikataan ja laitetaan muotteihin, juustot kääritään pyyhkeisiin, käännetään, pestään, kuivataan ja vahataan käsin. Tämän prosessin aikana kukin juusto käsitellään yli 50 kertaa.

5.3   Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Suojatun maantieteellisen merkinnän rekisteröintihakemus perustuu perinteeseen, erityiseen tuotantomenetelmään ja tuotteen maineeseen.

Yleisön tietoisuudessa Belvederis, Liettuan meijerialan perinteinen osaamiskeskus, yhdistetään välittömästi vertaansa vailla olevaan Liliputas-juustoon, jota on valmistettu samalla tavalla vuodesta 1958 lähtien. Belvederisin juustola on nykyisin tämän ainutlaatuisen käsin valmistetun juuston ainoa tuottaja.

Liliputas-juuston erityinen maku ja aromi johtuvat pienissä erissä tapahtuvasta kypsytyksestä sisäisen mikrobikasvuston ja 4 kohdassa yksilöidyn maantieteellisen alueen kellareissa esiintyvän Penicillium pallidum Smith -mikrosienen avulla, kun kellareiden lämpötila pidetään jatkuvasti 10–14 °C:ssa ja kosteus 93–94 prosentissa.

Liliputas-juusto on esitelty monissa näyttelyissä sekä Liettuassa että ulkomailla, ja se on saavuttanut suuren menestyksen esimerkiksi Leipzigissa, Poznánissa, Zagrebissa, Lontoossa, Pariisissa, Kööpenhaminassa ja Wienissä. Liliputas voitti kultamitalin silloisessa Saksan demokraattisessa tasavallassa järjestetyssä Agra-76-näyttelyssä. Vuonna 1984 se palkittiin kunniakirjalla entisessä Neuvostoliitossa järjestetyssä Uglichin juustonnäyttelyssä ja laatukilpailussa, ja vuonna 2002 se voitti kultamitalin Liettuan teollisuusliiton järjestämässä vuoden liettualainen tuote -kilpailussa. Kansainvälisessä elintarvike- ja juomanäyttelyssä ”World Food Moscow 2005” se voitti pronssimitalin, ja niin ikään Moskovassa järjestetyssä kansainvälisessä maatalous- ja elintarvikenäyttelyssä ”Zolotaja osen 2008” Liliputas oli näkyvästi esillä Liettuan maatalousministeriön kokoamalla liettualaisten tuotteiden osastolla. Kansainvälisessä maatalous-, elintarvike- ja pakkausteollisuusalan yrityksille tarkoitetussa AgroBalt 2010 -näyttelyssä Liliputas palkittiin luonnollisuutensa ja ekologisuutensa ansiosta. Liliputas-juustosta ja sen tuotannolle omistautuneista toimijoista on kerrottu usein Liettuan lehdistössä (1999–2003).

Vaikka Liliputas on kaksi kertaa kalliimpaa kuin teollisesti valmistettu juusto, laatua ja luonnollisia käsin tehtyjä tuotteita arvostavat kuluttajat ovat pysyneet sille uskollisina. Tuotantomäärät ovat säilyneet vakaina vuosien kuluessa.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (3) 5 artiklan 7 kohta)

http://www.zum.lt/l.php?tmpl_into[0]=index&tmpl_name[0]=m_site_index2&tmpl_into[1]=middle&tmpl_id[1]=2704

---

(1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2)  EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3)  Katso alaviite 2.

---

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/51 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/51

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2013/C 170/12

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa rekisteröintihakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006
   (2)

”COZZA DI SCARDOVARI”

EY-N:o: IT-PDO-0005-0981-12.03.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1.   Nimi

”Cozza di Scardovari”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

| Luokka 1.7 | – Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet |
| --- | --- |

Luokka 1.7

– Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Mytilus galloprovincialis -lajiin kuuluva Cozza di Scardovari on pitkänomainen simpukka, jonka kuori on väriltään mustanvioletti. Samanlaiset kuorilevyt ovat kuperat, muodoltaan lähes kolmikulmaiset, ja niissä on ohuita samankeskisiä uurteita. Kuoresta lähtee ruskeita melko paksuja rihmoja, ns. byssuslankarihmastoa, jolla simpukka kiinnittyy häkkeihin tai muille alustoille.

Cozza di Scardovari -sinisimpukalla on seuraavat fysikaaliset ja aistinvaraiset ominaisuudet:

| — | kiiltävä liha, joka täyttää hyvin kuoren (lihan osuus koko simpukan painosta eli täyttymisaste > 25 %); |
| --- | --- |

—

kiiltävä liha, joka täyttää hyvin kuoren (lihan osuus koko simpukan painosta eli täyttymisaste > 25 %);

| — | huomattavan makea liha (natriumpitoisuus < 210 mg/100 g); |
| --- | --- |

—

huomattavan makea liha (natriumpitoisuus < 210 mg/100 g);

| — | erityisen pehmeä ja suussa sulava helposti pureskeltava liha. |
| --- | --- |

—

erityisen pehmeä ja suussa sulava helposti pureskeltava liha.

Kulutukseen saatettaessa Cozza di Scardovari -sinisimpukalla on oltava tumma, iskunkestävä kuori. Simpukat pidetään kaupan elävinä suljetuissa verkkopakkauksissa, tyhjiö- tai suojakaasupakkauksissa taikka pakastettuina joko kuorellisina tai ilman kuorta.

3.3   Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

—

3.4   Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Cozza di Scardovari -sinisimpukan ravinto koostuu Sacca di Scardovarin lahdenpoukamalle ominaisten orgaanisten ja epäorgaanisten hiukkasten ja runsaan kasvi- ja eläinplanktonin kehittymisestä.

Orgaanisten ja epäorgaanisten ravintoaineiden esiintymistä edistää erityisesti Pojoen sivuhaarojen mukanaan tuoma runsas makea vesi; rikkaan kasvi- ja eläinplanktonyhteisön kehittymiseen puolestaan vaikuttavat vähäinen syvyys sekä veden lämpötila ja happipitoisuus poukamassa. Simpukoille ei anneta lisä- tai täydennysravintoa.

3.5   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Cozza di Scardovari -sinisimpukan istuttamisen, kasvatuksen ja keräämisen on tapahduttava yksinomaan Sacca di Scardovarin lahdenpoukamassa sijaitsevissa sumpuissa. Koska tuotteen puhdistaminen, huuhtelu ja valinta edellyttävät Sacca di Scardovarin lahdenpoukamasta saadun puhtaan veden käyttöä, myös näiden vaiheiden on tapahduttava Porto Tollen kunnassa Scardovarin, Ca’ Mellon ja Santa Giulian kylien alueella sijaitsevissa laitoksissa.

3.6   Viipalointia, pakkaamista, raastamista jne. koskevat erityiset säännöt

Tuote on pakattava 4 kohdassa tarkoitetulla alueella osana tuotantoketjua välittömästi sen jälkeen, kun se on poistettu huuhtelualtaasta, jotta voidaan taata sen elävyys ja tuoreus sekä hygieniaan ja terveyteen liittyvät ominaisuudet ja varmistaa valvonta, jolla voidaan estää mahdollinen petollinen toiminta, jossa tuotteeseen sekoitetaan muilta tuotantoalueilta peräisin olevia simpukoita.

3.7   Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Pakkauksiin on kiinnitettävä takuusinetti, joka särkyy pakkausta avattaessa. Etiketissä on oltava teksti ”Cozza di Scardovari” ja ”Denominazione d’Origine Protetta” (suojattu alkuperänimitys), joka voidaan korvata kirjainlyhenteellä ”DOP” (SAN). Lisäksi siinä on oltava nimityksen ”Cozza di Scardovari D.O.P.” tunnus sekä EU:n graafinen SAN-tunnus.

Image

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Tuotantoalue käsittää Sacca di Scardovarin lahdenpoukaman sekä Scardovarin, Ca’ Mellon ja Santa Giulian kylien alueet Porto Tollen kunnassa Rovigon maakunnassa.

Termillä ”Sacca” tarkoitetaan rannikkoallasta, joka on muodostunut osittain umpeenkasvaneesta meren lahdesta ja joka on yhteydessä avomereen suuaukon kautta.

Sacca di Scardovari sijaitsee Pojoen suiston eteläosassa koillisessa Po di Tollen ja lounaassa Po di Gnoccan haarojen välissä, ja sitä rajoittavat etelässä seuraavat Gauss-Boagan läntisen projektion maantieteelliset koordinaatit, jotka ilmaisevat lahdenpoukaman rajaavat kaksi avointa kohtaa Adrianmerellä:

| — | 4971445,99 N – 1773953,45 E |
| --- | --- |

—

4971445,99 N – 1773953,45 E

| — | 4967536,31 N – 1770965,25 E |
| --- | --- |

—

4967536,31 N – 1770965,25 E

5.   Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1   Maantieteellisen alueen erityisyys

Sacca di Scardovari on ympäristö, jonka erityispiirteet johtuvat Pojoen runsasravinteisten ja paljon suspendoituneita hiukkasia sisältävien makeavetisten virtausten ja suolaisen, vuorovesivaihtelujen sekoittaman meriveden kohtaamisesta.

Sacca di Scardovarin lahdenpoukaman ympäristön erityispiirre on veden alhainen suolapitoisuus, joka johtuu siitä, että merivesi, jonka suolapitoisuus on noin 35 %, sekoittuu joen makeaan veteen; näin veden suolapitoisuus kyseisellä alueella vaihtelee 10–30 %:n välillä ja on keskimäärin noin 20 %. Lisäksi joen vesi takaa runsaan ravinteiden ja suspendoituneiden orgaanisten hiukkasten pitoisuuden.

Koska veden syvyys poukamassa on enintään kolme metriä, valo jakaantuu hyvin kaikkialle vesipatsaaseen. Myös merialueisiin verrattuna keskimäärin korkeampi lämpötila sekä runsaan kasviplanktonin kehittyminen ovat ihanteellisia tekijöitä. Lisäksi vuoroveden aikaansaama veden vaihtuminen takaa erinomaiset hydrodynaamiset olosuhteet ja veden hapensaannin luoden simpukoille suotuisan kasvuympäristön.

Sacca di Scardovarin kalastajien ensimmäinen osuuskunta perustettiin vuonna 1936. Viime vuosisadalla alueella tapahtui nopeita muutoksia luonnollisten ja ihmisten aiheuttamien tekijöiden seurauksena, ja Sacca di Scardovari muotoutui nykyiseen asuunsa vuoden 1966 tulvassa, jonka jälkeen poukamassa aloitettiin koeluonteinen simpukanviljely pienissä sumpuissa vaihtoehtona merikalastukselle. Tämä mainitaan esimerkiksi kalastajien osuuskunnan hallintoneuvoston kertomuksessa, jossa viitataan Scardovarin simpukanpuhdistuslaitokseen 1980-luvulla. Tuotteen laatu on seurausta myös toimijoiden osaamisesta. He ryhtyivät 1960-luvulla kokeilemaan poukamassa simpukanviljelyä pienissä sumpuissa vaihtoehtona merikalastukselle. Perheiden tai osuuskuntien harjoittama viljely perustuu perinteiseen sumppujen valmistelutekniikkaan ja tuotteen pääasiassa käsin tapahtuvaan jalostukseen, jossa simpukat erotetaan toisistaan, niitä harvennetaan, niistä poistetaan loiset ja valitaan koon perusteella eri sumppuihin sijoitettavat simpukat, jotta niiden kasvaminen olisi mahdollisimman tehokasta.

5.1   Tuotteen erityisyys

Cozza di Scardovari -sinisimpukan erityispiirre on avomerellä viljeltyihin simpukoihin verrattuna selvästi alhaisempi lihan natriumpitoisuus (alle 210 mg/100 g), joka antaa tuotteelle sen erityisen miellyttävän, herkullisen ja makean maun.

Myös simpukan täyttymisaste on korkea (yli 25 %) eli kuori sisältää erityisen paljon lihaa, mikä johtuu hyvästä aineenvaihdunnasta ja syötävän osan huomattavasta kehittymisestä. Se tapahtuu ainoastaan 8–9 kuukauden aikana siitä, kun toukat istutetaan, mikä takaa Cozza di Scardovari -sinisimpukalle ominaisen hyvän tuottavuuden.

5.2   Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Cozza di Scardovari -sinisimpukan laadulliset, fysikaaliset ja aistinvaraiset ominaisuudet johtuvat Sacca di Scardovarin lahdenpoukaman erityisistä ympäristöoloista, ja simpukka onkin nimetty tuotantoalueensa mukaan. Etenkin poukaman veden alhainen suolapitoisuus vaikuttaa simpukan lihan alhaiseen natriumpitoisuuteen (alle 210 mg/100 g), minkä vuoksi tuotteen maku on erityisen miellyttävä, pehmeä ja makea.

Lahdenpoukaman matala vesi sisältää paljon suspendoituneita orgaanisia hiukkasia ja runsaasti kasviplanktonia, mikä vaikuttaa simpukan hyvään aineenvaihduntaan ja syötävän osan huomattavan kehittyneeseen kokoon (täyttymisaste yli 25 %) sekä Cozza di Scardovari -sinisimpukalle tyypilliseen nopeaan kasvuun.

Sacca di Scardovarin lahdenpoukaman maantieteelliset ja morfologiset erityispiirteet (matala, vuoroveden vaikutuksesta jatkuvasti vaihtuva vesi, ihanteelliset lämpötila-, hapensaanti- ja hydrodynamiikkaolosuhteet), sekä toimijoiden ammattimainen taito hyödyntää perinteisiä tuotanto- ja viljelymenetelmiä vaikuttavat suoraan simpukoiden hyvinvointiin; ne voivat kasvaa nopeammin ja yhdenmukaisemmin oloissa, joista aiheutuvat stressitekijät ovat hallittavissa.

Tuotteen maineesta ja nimestä kertovat valokuvat 1980-luvun Festa della Cozza di Scardovari -juhlista, ja nykyisin sinisimpukantuotannolla on tärkeä asema Sacca di Scardovarin lahdenpoukamassa. Siihen osallistuu monia toimijoita ja perheyrityksiä, ja tuote tunnetaan sekä Italiassa että muualla Euroopassa.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (3) 5 artiklan 7 kohta)

Italian hallitus on aloittanut kansallisen vastaväitemenettelyn julkaisemalla annettu 21 päivänä marraskuuta 2011Italian tasavallan virallisen lehden numerossa 271 ehdotuksen suojatun alkuperänimityksen ”Cozza di Scardovari” eritelmän hyväksymiseksi.

Eritelmän konsolidoitu toisinto on saatavissa internetosoitteessa

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

tai

menemällä suoraan maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön kotisivulle (http://www.politicheagricole.it), valitsemalla ensin ”Qualità e sicurezza” (ylhäällä oikealla) ja sen jälkeen ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

---

(1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2)  EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3)  Katso alaviite 2.

---

Oikaisuja

| 15.6.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 170/55 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 170/55

---

Oikaisu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tiedelautakuntien jäsenyyttä koskevaan kiinnostuksenilmaisupyyntöön – Viite: EFSA/E/2013/001

(
  Euroopan unionin virallinen lehti C 107, 13. huhtikuuta 2013
  )

2013/C 170/13

Sivulla 16, kohdan ”11. Hakemusten toimittamisen määräaika” ensimmäisessä kohdassa:

on:

”... 17. kesäkuuta 2013 klo 24.00 ...”

pitää olla:

”... 1. heinäkuuta 2013 klo 24.00 ...”

---