# Uradni list C 179E/2013

| | ISSN 1977-1045
  doi:10.3000/19771045.CE2013.179.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 179E |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5625. junij 2013 |

ISSN 1977-1045

doi:10.3000/19771045.CE2013.179.slv

Uradni list

Evropske unije

C 179E

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5625. junij 2013

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | III   Pripravljalni akti |
| | SVET |
| 2013/C 179E/01 | Stališče Sveta (EU) št. 6/2013 v prvi obravnavi Stališče Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013 | 1 |
| 2013/C 179E/02 | Stališče Sveta (EU) št. 7/2013 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013 | 27 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

III   Pripravljalni akti

SVET

2013/C 179E/01

Stališče Sveta (EU) št. 6/2013 v prvi obravnavi Stališče Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013

1

2013/C 179E/02

Stališče Sveta (EU) št. 7/2013 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013

27

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

III Pripravljalni akti

SVET

| 25.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

CE 179/1

---

STALIŠČE SVETA (EU) št. 6/2013 V PRVI OBRAVNAVI

Stališče Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (prenovitev)

Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013

2013/C 179 E/01

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 78(2)(f) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Potrebnih je več vsebinskih sprememb Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (4). Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeno direktivo prenoviti. |
| --- | --- |

(1)

Potrebnih je več vsebinskih sprememb Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (4). Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeno direktivo prenoviti.

| (2) | Skupna azilna politika, vključno s skupnim evropskim azilnim sistemom, je sestavni del cilja Evropske unije, da bi se postopoma uvedlo območje svobode, varnosti in pravice, odprto za tiste, ki jih okoliščine prisilijo v zakonito iskanje zaščite v Uniji. Taka politika bi morala temeljiti na načelu solidarnosti in poštene delitve odgovornosti med državami članicami, vključno s finančnimi posledicami. |
| --- | --- |

(2)

Skupna azilna politika, vključno s skupnim evropskim azilnim sistemom, je sestavni del cilja Evropske unije, da bi se postopoma uvedlo območje svobode, varnosti in pravice, odprto za tiste, ki jih okoliščine prisilijo v zakonito iskanje zaščite v Uniji. Taka politika bi morala temeljiti na načelu solidarnosti in poštene delitve odgovornosti med državami članicami, vključno s finančnimi posledicami.

| (3) | Na svojem posebnem zasedanju v Tampereju 15. in 16. oktobra 1999 se je Evropski svet dogovoril, da si bo prizadeval za uvedbo skupnega evropskega azilnega sistema na podlagi celovite in vseobsežne uporabe Ženevske konvencije o statusu beguncev z dne 28. julija 1951 kot je bila dopolnjena s Protokolom iz New Yorka z dne 31. januarja 1967 (v nadaljnjem besedilu: Ženevska konvencija), s čimer bi se potrdilo načelo nevračanja. Prva faza skupnega evropskega azilnega sistema je bila izpolnjena s sprejetjem ustreznih pravnih aktov, vključno z Direktivo 2003/9/ES, določenih v Pogodbah. |
| --- | --- |

(3)

Na svojem posebnem zasedanju v Tampereju 15. in 16. oktobra 1999 se je Evropski svet dogovoril, da si bo prizadeval za uvedbo skupnega evropskega azilnega sistema na podlagi celovite in vseobsežne uporabe Ženevske konvencije o statusu beguncev z dne 28. julija 1951 kot je bila dopolnjena s Protokolom iz New Yorka z dne 31. januarja 1967 (v nadaljnjem besedilu: Ženevska konvencija), s čimer bi se potrdilo načelo nevračanja. Prva faza skupnega evropskega azilnega sistema je bila izpolnjena s sprejetjem ustreznih pravnih aktov, vključno z Direktivo 2003/9/ES, določenih v Pogodbah.

| (4) | Evropski svet je na zasedanju 4. novembra 2004 sprejel Haaški program, v katerem so določeni cilji, ki naj bi se na območju svobode, varnosti in pravice izvedli v obdobju 2005-2010. V zvezi s tem je Haaški program pozval Evropsko komisijo, da dokonča oceno aktov prve faze ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži akte in ukrepe druge faze. |
| --- | --- |

(4)

Evropski svet je na zasedanju 4. novembra 2004 sprejel Haaški program, v katerem so določeni cilji, ki naj bi se na območju svobode, varnosti in pravice izvedli v obdobju 2005-2010. V zvezi s tem je Haaški program pozval Evropsko komisijo, da dokonča oceno aktov prve faze ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži akte in ukrepe druge faze.

| (5) | Evropski svet je na zasedanju 10. in 11. decembra 2009 sprejel Stockholmski program, v katerem je ponovno poudarjena zaveza k cilju, da se do leta 2012 vzpostavi skupno območje zaščite in solidarnosti na podlagi skupnega azilnega postopka ter enotnega statusa oseb, ki jim je bila priznana mednarodna zaščita, na podlagi visokih standardov zaščite ter pravičnih in učinkovitih postopkov. Stockholmski program nadalje določa, da je bistveno, da se posamezniki glede pogojev za sprejem obravnavajo enako, ne glede na to, v kateri državi članici so vložili prošnjo za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(5)

Evropski svet je na zasedanju 10. in 11. decembra 2009 sprejel Stockholmski program, v katerem je ponovno poudarjena zaveza k cilju, da se do leta 2012 vzpostavi skupno območje zaščite in solidarnosti na podlagi skupnega azilnega postopka ter enotnega statusa oseb, ki jim je bila priznana mednarodna zaščita, na podlagi visokih standardov zaščite ter pravičnih in učinkovitih postopkov. Stockholmski program nadalje določa, da je bistveno, da se posamezniki glede pogojev za sprejem obravnavajo enako, ne glede na to, v kateri državi članici so vložili prošnjo za mednarodno zaščito.

| (6) | Da se zagotovi ustrezna podpora prizadevanjem držav članic pri izvajanju standardov, določenih v drugi fazi vzpostavljanja skupnega evropskega azilnega sistema, predvsem tistim državam članicam, ki se zlasti zaradi svojega geografskega ali demografskega položaja srečujejo s posebnimi in nesorazmernimi pritiski na njihove azilne sisteme, bi bilo treba uporabiti sredstva Evropskega sklada za begunce in Evropskega azilnega podpornega urada. |
| --- | --- |

(6)

Da se zagotovi ustrezna podpora prizadevanjem držav članic pri izvajanju standardov, določenih v drugi fazi vzpostavljanja skupnega evropskega azilnega sistema, predvsem tistim državam članicam, ki se zlasti zaradi svojega geografskega ali demografskega položaja srečujejo s posebnimi in nesorazmernimi pritiski na njihove azilne sisteme, bi bilo treba uporabiti sredstva Evropskega sklada za begunce in Evropskega azilnega podpornega urada.

| (7) | Glede na rezultate opravljenih ocen izvajanja aktov prve faze je na tej stopnji primerno potrditi načela, na katerih je zasnovana Direktiva 2003/9/ES, da bi se zagotovili boljši pogoji za sprejem za prosilce za mednarodno zaščito (v nadaljnjem besedilu: prosilci). |
| --- | --- |

(7)

Glede na rezultate opravljenih ocen izvajanja aktov prve faze je na tej stopnji primerno potrditi načela, na katerih je zasnovana Direktiva 2003/9/ES, da bi se zagotovili boljši pogoji za sprejem za prosilce za mednarodno zaščito (v nadaljnjem besedilu: prosilci).

| (8) | Da bi se po vsej Uniji zagotovilo enako obravnavanje prosilcev, bi se morala ta direktiva uporabljati na vseh stopnjah in za vse vrste postopkov v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, na vseh lokacijah in v objektih, ki sprejemajo prosilce in dokler lahko slednji ostanejo na ozemlju držav članic kot prosilci. |
| --- | --- |

(8)

Da bi se po vsej Uniji zagotovilo enako obravnavanje prosilcev, bi se morala ta direktiva uporabljati na vseh stopnjah in za vse vrste postopkov v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, na vseh lokacijah in v objektih, ki sprejemajo prosilce in dokler lahko slednji ostanejo na ozemlju držav članic kot prosilci.

| (9) | Pri uporabi te direktive bi si morale države članice prizadevati za zagotovitev celovitega upoštevanja načel najboljših koristi otroka in enotnosti družine v skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989 in Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. |
| --- | --- |

(9)

Pri uporabi te direktive bi si morale države članice prizadevati za zagotovitev celovitega upoštevanja načel najboljših koristi otroka in enotnosti družine v skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989 in Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

| (10) | Glede obravnavanja oseb, ki spadajo na področje uporabe te direktive, države članice zavezujejo obveznosti iz instrumentov mednarodnega prava, katerih pogodbenice so. |
| --- | --- |

(10)

Glede obravnavanja oseb, ki spadajo na področje uporabe te direktive, države članice zavezujejo obveznosti iz instrumentov mednarodnega prava, katerih pogodbenice so.

| (11) | Treba bi bilo določiti standarde za sprejem prosilcev, ki bi zadoščali, da se jim zagotovi dostojen življenjski standard in primerljivi življenjski pogoji v vseh državah članicah. |
| --- | --- |

(11)

Treba bi bilo določiti standarde za sprejem prosilcev, ki bi zadoščali, da se jim zagotovi dostojen življenjski standard in primerljivi življenjski pogoji v vseh državah članicah.

| (12) | Harmonizacija pogojev za sprejem prosilcev bi morala pomagati omejiti sekundarno gibanje prosilcev, na katero vplivajo različni pogoji za njihov sprejem. |
| --- | --- |

(12)

Harmonizacija pogojev za sprejem prosilcev bi morala pomagati omejiti sekundarno gibanje prosilcev, na katero vplivajo različni pogoji za njihov sprejem.

| (13) | Za zagotovitev enake obravnave vseh prosilcev za mednarodno zaščito in zagotovitev skladnosti z veljavnim pravnim redom EU na področju azila, zlasti Direktivo 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (5) je primerno, da se področje uporabe te direktive razširi na prosilce za nadometno zaščito. |
| --- | --- |

(13)

Za zagotovitev enake obravnave vseh prosilcev za mednarodno zaščito in zagotovitev skladnosti z veljavnim pravnim redom EU na področju azila, zlasti Direktivo 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (5) je primerno, da se področje uporabe te direktive razširi na prosilce za nadometno zaščito.

| (14) | Sprejem oseb s posebnimi potrebami glede sprejema bi moral biti glavna skrb nacionalnih organov, da se zagotovi, da je tak sprejem posebej oblikovan tako, da ustreza njihovim posebnim potrebam glede sprejema. |
| --- | --- |

(14)

Sprejem oseb s posebnimi potrebami glede sprejema bi moral biti glavna skrb nacionalnih organov, da se zagotovi, da je tak sprejem posebej oblikovan tako, da ustreza njihovim posebnim potrebam glede sprejema.

| (15) | Pridržanje prosilcev bi bilo treba uporabljati v skladu z osnovnim načelom, da se osebe ne bi smelo pridržati zgolj zato, ker prosi za mednarodno zaščito, zlasti v skladu z mednarodnimi pravnimi obveznostmi držav članic ter členom 31 Ženevske konvencije. Prosilce se sme pridržati le v zelo jasno opredeljenih izjemnih okoliščinah, ki jih določa ta direktiva, ter ob upoštevanju načela nujnosti in sorazmernosti tako glede načina kot tudi namena takega pridržanja. Kadar je prosilec pridržan, bi moral imeti dejanski dostop do potrebnih procesnih jamstev, kot je pravno sredstvo pred nacionalnim sodnim organom. |
| --- | --- |

(15)

Pridržanje prosilcev bi bilo treba uporabljati v skladu z osnovnim načelom, da se osebe ne bi smelo pridržati zgolj zato, ker prosi za mednarodno zaščito, zlasti v skladu z mednarodnimi pravnimi obveznostmi držav članic ter členom 31 Ženevske konvencije. Prosilce se sme pridržati le v zelo jasno opredeljenih izjemnih okoliščinah, ki jih določa ta direktiva, ter ob upoštevanju načela nujnosti in sorazmernosti tako glede načina kot tudi namena takega pridržanja. Kadar je prosilec pridržan, bi moral imeti dejanski dostop do potrebnih procesnih jamstev, kot je pravno sredstvo pred nacionalnim sodnim organom.

| (16) | Države članice glede upravnih postopkov v zvezi z razlogi za pridržanje glede pojma „primerna skrbnost“ sprejmejo vsaj konkretne in smiselne ukrepe za zagotovitev, da je mogoče razloge za pridržanje preveriti v najkrajšem možnem času ter da obstaja realna možnost, da bo tako preverjanje lahko tudi uspešno opravljeno v najkrajšem možnem času. Pridržanje ne sme biti daljše, kot je razumno potrebno za dokončanje vseh zadevnih postopkov. |
| --- | --- |

(16)

Države članice glede upravnih postopkov v zvezi z razlogi za pridržanje glede pojma „primerna skrbnost“ sprejmejo vsaj konkretne in smiselne ukrepe za zagotovitev, da je mogoče razloge za pridržanje preveriti v najkrajšem možnem času ter da obstaja realna možnost, da bo tako preverjanje lahko tudi uspešno opravljeno v najkrajšem možnem času. Pridržanje ne sme biti daljše, kot je razumno potrebno za dokončanje vseh zadevnih postopkov.

| (17) | Razlogi za pridržanje, določeni v tej direktivi, ne posegajo v druge razloge za pridržanje, vključno z razlogi za pridržanje v okviru kazenskega postopka, ki se uporabljajo po nacionalnem pravu, ki niso povezani s prošnjo državljana tretje države ali osebe brez državljanstva za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(17)

Razlogi za pridržanje, določeni v tej direktivi, ne posegajo v druge razloge za pridržanje, vključno z razlogi za pridržanje v okviru kazenskega postopka, ki se uporabljajo po nacionalnem pravu, ki niso povezani s prošnjo državljana tretje države ali osebe brez državljanstva za mednarodno zaščito.

| (18) | Pridržani prosilci bi morali biti obravnavani s polnim spoštovanjem človeškega dostojanstva in njihov sprejem bi moral biti posebej oblikovan tako, da ustreza njihovim potrebam v tej situaciji. Države članice bi morale zlasti zagotoviti, da se uporablja člen 37 Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989. |
| --- | --- |

(18)

Pridržani prosilci bi morali biti obravnavani s polnim spoštovanjem človeškega dostojanstva in njihov sprejem bi moral biti posebej oblikovan tako, da ustreza njihovim potrebam v tej situaciji. Države članice bi morale zlasti zagotoviti, da se uporablja člen 37 Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989.

| (19) | Pojavijo se lahko primeri, v katerih pri pridržanju v praksi ni mogoče takoj zagotoviti nekaterih sprejemnih jamstev, na primer zaradi geografske lokacije ali posebne strukture ustanove za pridržanje. Vendar pa bi moralo biti vsako odstopanje od teh jamstev začasno in bi se moralo uporabiti le v izjemnih okoliščinah, določenih v tej direktivi. Odstopanja bi se morala uporabljati le v izjemnih okoliščinah in bi morala biti ustrezno utemeljena, ob upoštevanju okoliščin vsakega primera, vključno z ravnjo resnosti uporabljenega odstopanja, njegovim trajanjem in učinkom na zadevnega prosilca. |
| --- | --- |

(19)

Pojavijo se lahko primeri, v katerih pri pridržanju v praksi ni mogoče takoj zagotoviti nekaterih sprejemnih jamstev, na primer zaradi geografske lokacije ali posebne strukture ustanove za pridržanje. Vendar pa bi moralo biti vsako odstopanje od teh jamstev začasno in bi se moralo uporabiti le v izjemnih okoliščinah, določenih v tej direktivi. Odstopanja bi se morala uporabljati le v izjemnih okoliščinah in bi morala biti ustrezno utemeljena, ob upoštevanju okoliščin vsakega primera, vključno z ravnjo resnosti uporabljenega odstopanja, njegovim trajanjem in učinkom na zadevnega prosilca.

| (20) | Da se bolje zagotovi telesna in psihološka integriteta prosilcev, bi moralo biti pridržanje zadnja možnost in bi se smelo uporabiti le, ko so že bili ustrezno preučeni vsi drugi ukrepi, ki ne vključujejo pripora. Pri vsakem drugem ukrepu, ki ne vključujejo pripora, je treba spoštovati temeljne človekove pravice prosilcev. |
| --- | --- |

(20)

Da se bolje zagotovi telesna in psihološka integriteta prosilcev, bi moralo biti pridržanje zadnja možnost in bi se smelo uporabiti le, ko so že bili ustrezno preučeni vsi drugi ukrepi, ki ne vključujejo pripora. Pri vsakem drugem ukrepu, ki ne vključujejo pripora, je treba spoštovati temeljne človekove pravice prosilcev.

| (21) | Da se zagotovi skladnost s procesnimi jamstvi, ki omogočajo stik z organizacijami ali skupinami oseb, ki nudijo pravno pomoč, bi bilo treba zagotoviti informacije o takih organizacijah in skupinah oseb. |
| --- | --- |

(21)

Da se zagotovi skladnost s procesnimi jamstvi, ki omogočajo stik z organizacijami ali skupinami oseb, ki nudijo pravno pomoč, bi bilo treba zagotoviti informacije o takih organizacijah in skupinah oseb.

| (22) | Države članice bi morale pri odločanju o nastanitvi ustrezno upoštevati najboljše koristi otroka, pa tudi posebne okoliščine vsakega prosilca, ki je odvisen od družinskih članov ali drugih bližnjih sorodnikov, kot so neporočeni mladoletni bratje ali sestre, ki so že v državi članici. |
| --- | --- |

(22)

Države članice bi morale pri odločanju o nastanitvi ustrezno upoštevati najboljše koristi otroka, pa tudi posebne okoliščine vsakega prosilca, ki je odvisen od družinskih članov ali drugih bližnjih sorodnikov, kot so neporočeni mladoletni bratje ali sestre, ki so že v državi članici.

| (23) | Za spodbujanje samozadostnosti prosilcev ter zmanjšanje velikih neskladnosti med državami članicami je bistveno zagotoviti jasna pravila glede dostopa prosilcev do trga dela. |
| --- | --- |

(23)

Za spodbujanje samozadostnosti prosilcev ter zmanjšanje velikih neskladnosti med državami članicami je bistveno zagotoviti jasna pravila glede dostopa prosilcev do trga dela.

| (24) | Za zagotovitev skladnosti gmotne pomoči, ki jo prejmejo prosilci, z načeli iz te direktive je nujno, da države članice določijo raven take pomoči na podlagi ustreznih referenčnih vrednosti. To ne pomeni, da bi morali dobiti enako količino kot državljani. Države članice smejo prosilcem zagotoviti manj ugodno obravnavo kot državljanom, kot je določeno v tej direktivi. |
| --- | --- |

(24)

Za zagotovitev skladnosti gmotne pomoči, ki jo prejmejo prosilci, z načeli iz te direktive je nujno, da države članice določijo raven take pomoči na podlagi ustreznih referenčnih vrednosti. To ne pomeni, da bi morali dobiti enako količino kot državljani. Države članice smejo prosilcem zagotoviti manj ugodno obravnavo kot državljanom, kot je določeno v tej direktivi.

| (25) | Možnost zlorabe sistema za sprejem bi bilo treba omejiti, tako da se navedejo okoliščine, v katerih se lahko materialni pogoji za sprejem za prosilce omejijo ali ukinejo, hkrati pa se vsem prosilcem zagotovi dostojen življenjski standard. |
| --- | --- |

(25)

Možnost zlorabe sistema za sprejem bi bilo treba omejiti, tako da se navedejo okoliščine, v katerih se lahko materialni pogoji za sprejem za prosilce omejijo ali ukinejo, hkrati pa se vsem prosilcem zagotovi dostojen življenjski standard.

| (26) | Treba bi bilo zagotoviti učinkovitost nacionalnih sistemov za sprejem in sodelovanje med državami članicami na področju sprejema prosilcev. |
| --- | --- |

(26)

Treba bi bilo zagotoviti učinkovitost nacionalnih sistemov za sprejem in sodelovanje med državami članicami na področju sprejema prosilcev.

| (27) | Treba bi bilo spodbujati ustrezno koordinacijo med pristojnimi organi v zvezi s sprejemom prosilcev, zato bi bilo treba spodbujati skladne odnose med lokalnimi skupnostmi in nastanitvenimi centri. |
| --- | --- |

(27)

Treba bi bilo spodbujati ustrezno koordinacijo med pristojnimi organi v zvezi s sprejemom prosilcev, zato bi bilo treba spodbujati skladne odnose med lokalnimi skupnostmi in nastanitvenimi centri.

| (28) | Države članice bi morale imeti možnost, da uvedejo ali ohranjajo bolj ugodne določbe za državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki državo članico zaprosijo za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(28)

Države članice bi morale imeti možnost, da uvedejo ali ohranjajo bolj ugodne določbe za državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki državo članico zaprosijo za mednarodno zaščito.

| (29) | V tem duhu se države članice tudi poziva, da določbe te direktive uporabljajo v povezavi s postopki za odločanje o vlogah za druge oblike zaščite, ki niso določene v Direktivi 2011/95/EU. |
| --- | --- |

(29)

V tem duhu se države članice tudi poziva, da določbe te direktive uporabljajo v povezavi s postopki za odločanje o vlogah za druge oblike zaščite, ki niso določene v Direktivi 2011/95/EU.

| (30) | Izvajanje te direktive bi bilo treba redno ocenjevati. |
| --- | --- |

(30)

Izvajanje te direktive bi bilo treba redno ocenjevati.

| (31) | Ker cilja te direktive, in sicer zagotoviti standarde za sprejem prosilcev v državah članicah, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se ta cilja zaradi obsega in vplivov te direktive lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. |
| --- | --- |

(31)

Ker cilja te direktive, in sicer zagotoviti standarde za sprejem prosilcev v državah članicah, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se ta cilja zaradi obsega in vplivov te direktive lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

| (32) | V skladu s Skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih (6) so se države članice zavezale, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile en ali več dokumentov, v katerih bo pojasnjeno razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec v zvezi s to direktivo meni, da je predložitev teh dokumentov upravičena. |
| --- | --- |

(32)

V skladu s Skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih (6) so se države članice zavezale, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile en ali več dokumentov, v katerih bo pojasnjeno razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec v zvezi s to direktivo meni, da je predložitev teh dokumentov upravičena.

| (33) | V skladu s členoma 1 in 2 ter členom 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja. |
| --- | --- |

(33)

V skladu s členoma 1 in 2 ter členom 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.

| (34) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. |
| --- | --- |

(34)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

| (35) | Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in načela, ki jih zlasti priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. Zlasti si ta direktiva prizadeva zagotoviti celovito spoštovanje človeškega dostojanstva in spodbujati uporabo členov 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 in 47 Listine ter jo je treba temu ustrezno izvajati. |
| --- | --- |

(35)

Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in načela, ki jih zlasti priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. Zlasti si ta direktiva prizadeva zagotoviti celovito spoštovanje človeškega dostojanstva in spodbujati uporabo členov 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 in 47 Listine ter jo je treba temu ustrezno izvajati.

| (36) | Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 2003/9/ES. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz navedene direktive. |
| --- | --- |

(36)

Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 2003/9/ES. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz navedene direktive.

| (37) | Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos Direktive 2003/9/ES v nacionalno pravo, določenih v delu B Priloge II – |
| --- | --- |

(37)

Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos Direktive 2003/9/ES v nacionalno pravo, določenih v delu B Priloge II –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

NAMEN, OPREDELITEV POJMOV IN PODROČJE UPORABE

Člen 1

Namen

Namen te direktive je določiti standarde za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (v nadaljnjem besedilu: prosilci) v državah članicah.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive:

| (a) | „prošnja za mednarodno zaščito“ pomeni prošnjo za mednarodno zaščito, kot je opredeljena v členu 2(h) Direktive 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(a)

„prošnja za mednarodno zaščito“ pomeni prošnjo za mednarodno zaščito, kot je opredeljena v členu 2(h) Direktive 2011/95/EU;

| (b) | „prosilec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je vložil oziroma vložila prošnjo za mednarodno zaščito, v zvezi s katero še ni bila sprejeta dokončna odločitev; |
| --- | --- |

(b)

„prosilec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je vložil oziroma vložila prošnjo za mednarodno zaščito, v zvezi s katero še ni bila sprejeta dokončna odločitev;

| (c) | „družinski člani“ pomenijo, v kolikor je družina že obstajala v izvorni državi, naslednje člane prosilčeve družine, ki so prisotni v isti državi članici v povezavi s prošnjo za mednarodno zaščito:






  — | zakonca prosilca ali njegovega neporočenega partnerja v trajni zvezi, kadar zakon ali praksa zadevne države članice neporočene pare obravnava na primerljiv način s poročenimi pari po njenem pravu o državljanih tretjih držav, |
| --- | --- | --- |

(c)

„družinski člani“ pomenijo, v kolikor je družina že obstajala v izvorni državi, naslednje člane prosilčeve družine, ki so prisotni v isti državi članici v povezavi s prošnjo za mednarodno zaščito:

—

zakonca prosilca ali njegovega neporočenega partnerja v trajni zvezi, kadar zakon ali praksa zadevne države članice neporočene pare obravnava na primerljiv način s poročenimi pari po njenem pravu o državljanih tretjih držav,

| — | mladoletne otroke parov iz prve alinee ali prosilca, pod pogojem, da so neporočeni, in ne glede na to, ali so bili rojeni v zakonu ali izven zakona ali posvojeni, kot določa nacionalno pravo, |
| --- | --- |

—

mladoletne otroke parov iz prve alinee ali prosilca, pod pogojem, da so neporočeni, in ne glede na to, ali so bili rojeni v zakonu ali izven zakona ali posvojeni, kot določa nacionalno pravo,

| — | očeta, mater ali drugo odraslo osebo, ki je za prosilca odgovorna po zakonu ali praksi zadevne države članice, kadar je ta prosilec mladoleten in neporočen; |
| --- | --- |

—

očeta, mater ali drugo odraslo osebo, ki je za prosilca odgovorna po zakonu ali praksi zadevne države članice, kadar je ta prosilec mladoleten in neporočen;

| (d) | „mladoletnik“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšega oziroma mlajšo od 18 let; |
| --- | --- |

(d)

„mladoletnik“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšega oziroma mlajšo od 18 let;

| (e) | „mladoletnik brez spremstva“ pomeni mladoletnika, ki prispe na ozemlje države članice brez spremstva odrasle osebe, ki je zanj odgovorna po zakonu ali v skladu s prakso zadevne države članice, dokler taka oseba dejansko ne prevzame skrbi zanj; vključuje tudi mladoletnika, ki ostane brez spremstva, potem ko je vstopil na ozemlje države članice; |
| --- | --- |

(e)

„mladoletnik brez spremstva“ pomeni mladoletnika, ki prispe na ozemlje države članice brez spremstva odrasle osebe, ki je zanj odgovorna po zakonu ali v skladu s prakso zadevne države članice, dokler taka oseba dejansko ne prevzame skrbi zanj; vključuje tudi mladoletnika, ki ostane brez spremstva, potem ko je vstopil na ozemlje države članice;

| (f) | „pogoji za sprejem“ pomenijo celovit sklop ukrepov, ki jih države članice zagotavljajo prosilcem v skladu s to direktivo; |
| --- | --- |

(f)

„pogoji za sprejem“ pomenijo celovit sklop ukrepov, ki jih države članice zagotavljajo prosilcem v skladu s to direktivo;

| (g) | „materialni pogoji za sprejem“ pomenijo pogoje za sprejem, ki vključujejo nastanitev, hrano in obleko, zagotovljeno v naravi ali kot finančna pomoč ali kot kuponi ali kombinacija vseh treh, ter dodatek za dnevne izdatke; |
| --- | --- |

(g)

„materialni pogoji za sprejem“ pomenijo pogoje za sprejem, ki vključujejo nastanitev, hrano in obleko, zagotovljeno v naravi ali kot finančna pomoč ali kot kuponi ali kombinacija vseh treh, ter dodatek za dnevne izdatke;

| (h) | „pridržanje“ pomeni, da država članica prosilca pridrži na nekem mestu, kjer se mu odvzame svoboda gibanja; |
| --- | --- |

(h)

„pridržanje“ pomeni, da država članica prosilca pridrži na nekem mestu, kjer se mu odvzame svoboda gibanja;

| (i) | „nastanitveni center“ pomeni katero koli mesto, ki se uporablja za skupinsko nastanitev prosilcev; |
| --- | --- |

(i)

„nastanitveni center“ pomeni katero koli mesto, ki se uporablja za skupinsko nastanitev prosilcev;

| (j) | „zastopnik“ pomeni osebo ali organizacijo, ki so jo pristojni organi imenovali, da mladoletniku brez spremstva pomaga in ga zastopa v postopkih iz te direktive, da se zagotovijo najboljše koristi otroka in zanj po potrebi opravijo pravna dejanja. Kadar je za zastopnika imenovana organizacija, ta določi osebo, odgovorno za izvajanje nalog zastopnika za mladoletnika brez spremstva v skladu s to direktivo; |
| --- | --- |

(j)

„zastopnik“ pomeni osebo ali organizacijo, ki so jo pristojni organi imenovali, da mladoletniku brez spremstva pomaga in ga zastopa v postopkih iz te direktive, da se zagotovijo najboljše koristi otroka in zanj po potrebi opravijo pravna dejanja. Kadar je za zastopnika imenovana organizacija, ta določi osebo, odgovorno za izvajanje nalog zastopnika za mladoletnika brez spremstva v skladu s to direktivo;

| (k) | „prosilec s posebnimi potrebami glede sprejema“pomeni ranljivo osebo v skladu s členom 21, ki potrebuje posebna jamstva, da bi lahko uveljavljal pravice in izpolnjeval obveznosti, določene v tej direktivi. |
| --- | --- |

(k)

„prosilec s posebnimi potrebami glede sprejema“pomeni ranljivo osebo v skladu s členom 21, ki potrebuje posebna jamstva, da bi lahko uveljavljal pravice in izpolnjeval obveznosti, določene v tej direktivi.

Člen 3

Področje uporabe

1.   Ta direktiva se uporablja za vse državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki podajo prošnjo za mednarodno zaščito na ozemlju, vključno na meji, v teritorialnih vodah ali na tranzitnih območjih države članice, dokler jim je kot prosilcem dovoljeno ostati na ozemlju, ter tudi za družinske člane, če so po nacionalnem pravu vključeni v tako prošnjo za mednarodno zaščito.

2.   Ta direktiva se ne uporablja za prošnje za diplomatski ali teritorialni azil, ki so predložene predstavništvom držav članic.

3.   Ta direktiva se ne uporablja, kadar se uporabljajo določbe Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (7).

4.   Države članice se lahko odločijo, da to direktivo uporabljajo v povezavi s postopki odločanja o prošnjah za druge oblike zaščite, ki ne izhajajo iz Direktive 2011/95/EU.

Člen 4

Ugodnejše določbe

Države članice lahko uvedejo ali obdržijo ugodnejše določbe glede pogojev za sprejem prosilcev in drugih ožjih sorodnikov prosilca, ki so prisotni v isti državi članici, kadar so od njega odvisni, ali iz humanitarnih razlogov, v kolikor so te določbe skladne s to direktivo.

POGLAVJE II

SPLOŠNE DOLOČBE O POGOJIH ZA SPREJEM

Člen 5

Obveščanje

1.   Države članice prosilce v razumnem času, ki ne presega petnajstih dni po tem, ko so vložili njihovo prošnjo za mednarodno zaščito, obvestijo vsaj o vseh uveljavljenih pravicah in o obveznostih, ki jih morajo izpolnjevati v zvezi s pogoji za sprejem.

Države članice zagotovijo, da prosilci dobijo informacije o organizacijah ali skupinah oseb, ki zagotavljajo posebno pravno pomoč, in organizacijah, ki bi jim lahko pomagale ali jih obvestile o razpoložljivih pogojih za sprejem, vključno z zdravstvenim varstvom.

2.   Države članice zagotovijo, da so informacije iz odstavka 1 v pisni obliki in v jeziku, ki ga prosilec razume ali za katerega se razumno domneva, da ga razume. Kadar je primerno, se te informacije lahko zagotovijo tudi ustno.

Člen 6

Dokumentacija

1.   Države članice zagotovijo, da prosilec v treh dneh po vložitvi prošnje za mednarodno zaščito dobi dokument, izdan na njegovo ime, ki potrjuje njegov status prosilca ali dokazuje, da mu je dovoljeno ostati na ozemlju države članice dokler odločanje o njegovi vlogi ni končano ali dokler njegovo vlogo obravnavajo.

Če se imetnik ne sme svobodno gibati po celem ozemlju države članice ali njegovem delu, je v dokumentu navedeno tudi to dejstvo.

2.   Države članice lahko izključijo uporabo tega člena, kadar je prosilec v priporu in med obravnavanjem prošnje za mednarodno zaščito, podane na meji ali v sklopu postopka za odločitev o pravici prosilca do vstopa na ozemlje države članice. V posebnih primerih lahko države članice prosilcem med obravnavanjem prošnje za mednarodno zaščito zagotovijo druga dokazila, enakovredna dokumentu iz odstavka 1.

3.   Ni nujno, da dokument iz odstavka 1 potrjuje identiteto prosilca.

4.   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da prosilcem zagotovijo dokument iz odstavka 1, ki mora biti veljaven, dokler imajo pravico ostati na ozemlju zadevne države članice.

5.   Države članice lahko prosilcem izdajo potno listino, kadar nastopijo resni humanitarni razlogi, ki zahtevajo njihovo prisotnost v drugi državi.

6.   Preden države članice prosilcem zagotovijo pravice, do katerih so upravičeni po tej direktivi, jim zgolj zato, ker so prosilci za mednarodno zaščito, ne naložijo nepotrebnih ali nesorazmernih obveznosti glede dokumentacije ali drugih administrativnih obveznosti.

Člen 7

Bivališče in svoboda gibanja

1.   Prosilci se lahko svobodno gibajo po ozemlju države članice gostiteljice ali na območju, ki jim ga ta država članica določi. Tako določeno območje ne vpliva na neodtujljivo sfero zasebnega življenja in omogoča zadosten prostor za zagotavljanje možnosti uveljavljanja vseh pravic po tej direktivi.

2.   Države članice lahko določijo kraj bivanja prosilca iz razlogov v javnem interesu, zaradi javnega reda ali, kadar je potrebno, za hitro obdelavo in učinkovito spremljanje njegove prošnje za mednarodno zaščito.

3.   Države članice lahko določijo, da so materialni pogoji za sprejem odvisni od dejanskega bivanja prosilcev na nekem določenem mestu, ki ga določijo države članice. Taka odločitev, ki je lahko splošne narave, se sprejme posamično in na podlagi nacionalnega prava.

4.   Države članice predvidijo možnost, da prosilcem izdajo začasno dovoljenje za zapustitev kraja bivanja iz odstavkov 2 in 3 in/ali določeno območje iz odstavka 1. Odločitve se sprejmejo posamično, objektivno in nepristransko, če pa so zavrnilne, se navedejo razlogi za to.

Prosilcu ni treba prositi za dovoljenje za obisk organov in sodišč, če se zahteva njegova prisotnost.

5.   Države članice od prosilcev zahtevajo, da pristojne organe čim prej obvestijo o svojem trenutnem naslovu in jim sporočijo kakršno koli spremembo naslova.

Člen 8

Pridržanje

1.   Države članice ne smejo pridržati osebe zgolj zato, ker je prosilec v skladu z Direktivo .../.../EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (8)
   (9).

2.   Kadar se izkaže za potrebno ter na podlagi posamične presoje vsakega primera, lahko države članice prosilca pridržijo, če ni mogoče učinkovito uporabiti drugega, manj prisilnega ukrepa.

3.   Prosilca se sme pridržati le:

| (a) | da se določi ali preveri njegova identiteta ali državljanstvo; |
| --- | --- |

(a)

da se določi ali preveri njegova identiteta ali državljanstvo;

| (b) | da se določijo tisti elementi, na katerih temelji prošnja za mednarodno zaščito, ki jih brez pridržanja ne bi bilo mogoče pridobiti, zlasti če obstaja nevarnost, da bo prosilec pobegnil; |
| --- | --- |

(b)

da se določijo tisti elementi, na katerih temelji prošnja za mednarodno zaščito, ki jih brez pridržanja ne bi bilo mogoče pridobiti, zlasti če obstaja nevarnost, da bo prosilec pobegnil;

| (c) | da se v okviru postopka odloči o pravici prosilca do vstopa na ozemlje; |
| --- | --- |

(c)

da se v okviru postopka odloči o pravici prosilca do vstopa na ozemlje;

| (d) | kadar je prosilec pridržan zaradi postopka vračanja v skladu z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (10), da bi se pripravila vrnitev in/ali izvedel postopek odstranitve, ter zadevna država članica lahko na podlagi objektivnih meril, vključno s tem, da je prosilec že imel priložnost začeti azilni postopek, sklepa, da je mogoče utemeljeno domnevati, da prošnjo podaja samo zato, da bi zadržal ali otežil izvedbo odločbe o vrnitvi; |
| --- | --- |

(d)

kadar je prosilec pridržan zaradi postopka vračanja v skladu z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (10), da bi se pripravila vrnitev in/ali izvedel postopek odstranitve, ter zadevna država članica lahko na podlagi objektivnih meril, vključno s tem, da je prosilec že imel priložnost začeti azilni postopek, sklepa, da je mogoče utemeljeno domnevati, da prošnjo podaja samo zato, da bi zadržal ali otežil izvedbo odločbe o vrnitvi;

| (e) | kadar to zahteva zaščita nacionalne varnosti ali javnega reda; |
| --- | --- |

(e)

kadar to zahteva zaščita nacionalne varnosti ali javnega reda;

| (f) | v skladu s členom 28 Uredbe (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (11)
   (12). |
| --- | --- |

(f)

v skladu s členom 28 Uredbe (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (11)
   (12).

Razlogi za pridržanje se opredelijo v nacionalnem pravu.

4.   Države članice zagotovijo, da so pravila o alternativah pridržanju, kot so redno javljanje organom, predložitev finančnega jamstva ali obveznost zadrževanja na določenem mestu, določena v nacionalnem pravu.

Člen 9

Jamstva za pridržane prosilce

1.   Prosilca se pridrži za čim krajše obdobje in se ga obdrži v pridržanju le tako dolgo, dokler veljajo razlogi iz člena 8(3).

Upravni postopki v zvezi z razlogi za pridržanje iz člena 8(3) se skrbno izvršujejo. Zamude v upravnih postopkih, ki jih ni mogoče pripisati prosilcu, ne upravičujejo nadaljevanja pridržanja.

2.   Pridržanje prosilcev pisno odredijo sodni ali upravni organi. V ukrepu za pridržanje se navedejo dejanski in pravni razlogi, ki so podlaga za pridržanje.

3.   Kadar pridržanje odredijo upravni organi, države članice zagotovijo hitro sodno preučitev zakonitosti pridržanja, ki se opravi po uradni dolžnosti in/ali na zahtevo prosilca. Pri preučitvi po uradni dolžnosti se o taki preučitvi odloči čim hitreje po začetku pridržanja. Pri preučitvi na zahtevo prosilca se odloči čim hitreje po začetku ustreznih postopkov. V ta namen države članice v nacionalnem pravu določijo obdobje, v katerem se opravi sodna preučitev po uradni dolžnosti in/ali sodna preučitev na zahtevo prosilca.

Kadar se v okviru sodnega pregleda izkaže, da je pridržanje nezakonito, se zadevnega prosilca nemudoma izpusti.

4.   Pridržane prosilce se nemudoma pisno in v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, obvesti o razlogih za pridržanje in o postopkih za izpodbijanje ukrepa za pridržanje, določenih v nacionalnem pravu, kakor tudi o možnosti, da zahtevajo brezplačno pravno pomoč in zastopanje.

5.   Pridržanje v razumnih časovnih presledkih pregleda sodni organ po uradni dolžnosti in/ali na zahtevo zadevnega prosilca, zlasti kadar traja pridržanje dalj časa, se pojavijo relevantne okoliščine ali so dostopne nove informacije, ki lahko vplivajo na zakonitost pridržanja.

6.   Države članice v primeru sodne preučitve ukrepa za pridržanje iz odstavka 3 zagotovijo, da imajo prosilci dostop do brezplačne pravne pomoči in zastopanja. To vključuje vsaj pripravo zahtevanih procesnih dokumentov in sodelovanje na obravnavi pred sodnimi organi v imenu prosilca.

Brezplačno pravno pomoč in zastopanje zagotavljajo ustrezno usposobljene osebe, ki to lahko opravljajo ali jim je to dopuščeno v skladu z nacionalnim pravom in katerih interesi niso ali ne bi mogli biti v nasprotju z interesi prosilcev.

7.   Države članice lahko določijo tudi, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje dodelita:

| (a) | samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali |
| --- | --- |

(a)

samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali

| (b) | samo prek storitev, ki jih zagotavljajo pravni svetovalci ali drugi zagovorniki, ki so v nacionalnem pravu posebej določeni za pomoč prosilcem in njihovo zastopanje. |
| --- | --- |

(b)

samo prek storitev, ki jih zagotavljajo pravni svetovalci ali drugi zagovorniki, ki so v nacionalnem pravu posebej določeni za pomoč prosilcem in njihovo zastopanje.

8.   Države članice lahko tudi:

| (a) | določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da z njimi ne omejujejo samovoljno dostopa do pravne pomoči in zastopanja; |
| --- | --- |

(a)

določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da z njimi ne omejujejo samovoljno dostopa do pravne pomoči in zastopanja;

| (b) | določijo, da obravnava prosilcev, kar zadeva honorarje in druge stroške, ni ugodnejša od obravnave, ki je na splošno namenjena njihovim državljanom v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč. |
| --- | --- |

(b)

določijo, da obravnava prosilcev, kar zadeva honorarje in druge stroške, ni ugodnejša od obravnave, ki je na splošno namenjena njihovim državljanom v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč.

9.   Države članice lahko zahtevajo, da se jim v celoti ali delno povrne denar za vse odobrene stroške, če in kadar se finančni položaj prosilca znatno izboljša ali če je bila odločitev o odobritvi takšnih stroškov sprejeta na podlagi neresničnih informacij, ki jih je predložil prosilec.

10.   Postopki za dostop do pravne pomoči in zastopanja se določijo v nacionalnem pravu.

Člen 10

Pogoji za pridržanje

1.   Pridržanje prosilcev se praviloma izvaja v posebnih ustanovah za pridržanje. Kadar država članica ne more zagotoviti nastanitve v posebni ustanovi za pridržanje in mora uporabiti nastanitev v zaporu, je pridržani prosilec ločen od navadnih zapornikov in uporabljajo se pogoji za pridržanje, določeni v tej direktivi.

Pridržane prosilce se, kolikor je mogoče, loči od drugih državljanov tretjih držav, ki niso vložili prošnje za mednarodno zaščito.

Kadar prosilcev ni mogoče pridržati ločeno od drugih državljanov tretjih držav, zadevna država članica zagotovi, da se uporabljajo pogoji za pridržanje, določeni v tej direktivi.

2.   Pridržanim prosilcem se omogoči dostop do površin na prostem.

3.   Države članice zagotovijo, da lahko predstavniki Urada Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) komunicirajo s prosilci in jih obiščejo v pogojih, ki spoštujejo zasebnost. Ta možnost se uporablja tudi za organizacijo, ki v imenu UNHCR deluje na ozemlju zadevne države članice na podlagi sporazuma s to državo članico.

4.   Države članice zagotovijo, da imajo družinski člani, pravni svetovalci ali zagovorniki in predstavniki ustreznih nevladnih organizacij, ki jih zadevna država članica priznava, možnost komunicirati s prosilci in jih obiščejo v pogojih, ki spoštujejo zasebnost. Dostop do objekta za pridržanje se lahko omeji le, če je to po nacionalnem pravu objektivno potrebno zaradi varnosti, javnega reda ali upravnega poslovanja objekta za pridržanje, pod pogojem, da se s tem ta dostop ne omeji močno ali onemogoči.

5.   Države članice zagotovijo, da se pridržanim prosilcem sistematično posredujejo informacije o pravilih, ki veljajo v ustanovi, ter določijo njihove pravice in obveznosti v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo. Države članice lahko v ustrezno utemeljenih primerih ter za razumno obdobje, ki je čim krajše, določijo odstopanje od te obveznosti, če je prosilec pridržan na meji ali v tranzitnem območju. To odstopanje se ne uporablja v primerih iz člena 43 Direktive .../.../EU (13).

Člen 11

Pridržanje ranljivih oseb in prosilcev s posebnimi potrebami glede sprejema

1.   Nacionalni organi prednostno poskrbijo za zdravje, vključno z duševnim zdravjem, pridržanih prosilcev, ki so ranljive osebe.

Kadar so pridržane ranljive osebe, države članice zagotovijo redno spremljanje in ustrezno pomoč, pri čemer se upošteva njihov poseben položaj, vključno z njihovim zdravjem.

2.   Mladoletniki se pridržijo le kot zadnja možnost in potem ko se ugotovi, da ni mogoče učinkovito uporabiti drugih, manj prisilnih ukrepov. Tako pridržanje traja čim krajše obdobje in stori se vse, kar je mogoče, da se pridržani mladoletniki izpustijo in nastanijo v primernih prostorih za mladoletnike.

Prednostna skrb za države članice so najboljše koristi mladoletnika, kot je določeno v členu 23(2).

Kadar se pridrži mladoletnike, imajo ti možnost sodelovanja v prostočasnih dejavnostih, vključno z igro in rekreativnimi dejavnostmi, ki so primerne njihovi starosti.

3.   Mladoletniki brez spremstva se pridržijo le v izjemnih okoliščinah. Stori se vse, kar je mogoče, da se pridržanega mladoletnika brez spremstva čim prej izpusti.

Mladoletnikov brez spremstva se nikoli ne pridrži v zaporu.

Kolikor je mogoče, se mladoletnikom brez spremstva zagotovi namestitev v ustanovah, ki imajo osebje in zmogljivosti, ki upoštevajo potrebe oseb njihove starosti.

Kadar se pridržijo mladoletniki brez spremstva, države članice zagotovijo, da so nameščeni ločeno od odraslih oseb.

4.   Pridržanim družinam se zagotovi ločena nastanitev, ki zagotavlja ustrezno zasebnost.

5.   Kadar se pridrži prosilke, države članice zagotovijo, da so nastanjene ločeno od prosilcev, razen če so to družinski člani in se s tem strinjajo vsi zadevni posamezniki.

Izjeme od prvega pododstavka se lahko uporabljajo tudi glede uporabe skupnih površin, ki so namenjene rekreativnim ali družabnim dejavnostim, vključno z zagotavljanjem obrokov.

6.   Države članice lahko v ustrezno utemeljenih primerih in za razumno obdobje, ki je čim krajše, določijo odstopanje od tretjega pododstavka odstavka 2, od odstavka 4 in od prvega pododstavka odstavka 5, kadar je prosilec pridržan na mejni kontrolni točki ali v tranzitnem območju, razen v primerih iz člena 43 Direktive .../.../EU (14).

Člen 12

Družine

Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da, kolikor je mogoče, ohranijo enotnost družine, ki je navzoča na njihovem ozemlju, če zadevna država članica prosilcem zagotovi namestitev. Takšni ukrepi se izvajajo s soglasjem prosilca.

Člen 13

Zdravniški pregledi

Države članice lahko iz razlogov javnega zdravja zahtevajo zdravniške preglede prosilcev.

Člen 14

Šolanje in izobraževanje mladoletnikov

1.   Države članice mladoletnim otrokom prosilcev in mladoletnim prosilcem zagotovijo dostop do izobraževalnega sistema pod podobnimi pogoji, kot svojim državljanom, dokler se dejansko ne izvede ukrep izgona zoper njih ali njihove starše. Tako izobraževanje se lahko zagotovi v nastanitvenih centrih.

Zadevna država članica lahko določi, da mora biti tak dostop omejen na državni izobraževalni sistem.

Države članice ne odvzamejo pravice do srednješolskega izobraževanja samo zato, ker je mladoletnik postal polnoleten.

2.   Dostop do izobraževalnega sistema se ne odloži za več kot tri mesece od datuma, ko je mladoletnik vložil prošnjo za mednarodno zaščito ali je bila vložena v njegovem imenu.

Po potrebi se mladoletnikom zagotovi pripravljalni pouk, vključno z jezikovnim poukom, da se olajšata njihov dostop do izobraževalnega sistema in njihovo sodelovanje v njem, kot je določeno v odstavku 1.

3.   Kadar zaradi posebnega položaja mladoletnika dostop do izobraževalnega sistema, kot je določen v odstavku 1, ni mogoč, zadevna država članica v skladu s svojim nacionalnim pravom in prakso ponudi druge izobraževalne programe.

Člen 15

Zaposlovanje

1.   Države članice zagotovijo, da imajo prosilci dostop do trga dela najpozneje devet mesecev od datuma vložitve prošnje za mednarodno zaščito, če pristojni organ še ni sprejel odločitve na prvi stopnji in za zamudo ni kriv prosilec.

2.   Države članice določijo pogoje za zagotovitev dostopa do trga dela za prosilca v skladu s svojim nacionalnim pravom, pri čemer zagotovijo, da imajo prosilci učinkovit dostop do trga dela.

Zaradi politik v zvezi s trgom dela lahko države članice prednostno obravnavajo državljane Unije in državljane držav podpisnic Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru ter državljane tretjih držav z zakonitim prebivališčem.

3.   Dostop do trga dela se ne odvzame med pritožbenimi postopki, če pritožba zoper zavrnilno odločitev v rednem postopku zadrži izvršitev, do uradnega obvestila o zavrnilni odločitvi o pritožbi.

Člen 16

Poklicno usposabljanje

Države članice lahko prosilcem dovolijo dostop do poklicnega usposabljanja ne glede na to, ali imajo dostop do trga dela.

Dostop do poklicnega usposabljanja, povezanega s pogodbo o zaposlitvi, je odvisen od tega, v kolikšni meri ima prosilec dostop do trga dela v skladu s členom 15.

Člen 17

Splošna pravila o materialnih pogojih za sprejem in zdravstvenem varstvu

1.   Države članice zagotovijo, da so prosilcem ob podaji prošnje za mednarodno zaščito na voljo materialni pogoji za sprejem.

2.   Države članice zagotovijo, da materialni pogoji za sprejem omogočajo ustrezen življenjski standard prosilcev, ki zagotavlja njihovo eksistenco ter varuje njihovo fizično in duševno zdravje.

Države članice zagotovijo, da se ta življenjski standard v skladu s členom 21 doseže v posebnem položaju ranljivih oseb in v zvezi s položajem pridržanih oseb.

3.   Države članice lahko zagotavljanje vseh ali nekaterih materialnih pogojev za sprejem in zdravstveno varstvo pogojujejo s tem, da prosilci nimajo zadostnih sredstev za življenjski standard, ki je primeren za njihovo zdravje in ki omogoča njihovo preživetje.

4.   Države članice lahko od prosilcev zahtevajo, da krijejo stroške materialnih pogojev za sprejem in zdravstveno varstvo, določenih v tej direktivi, ali k njim prispevajo, v skladu z določbo iz odstavka 3, če imajo prosilci dovolj sredstev, na primer če že razumno obdobje delajo.

Če se izve, da je imel prosilec dovolj sredstev za kritje materialnih pogojev za sprejem in zdravstveno varstvo, ko so bile te temeljne potrebe pokrite, lahko države članice od prosilca zahtevajo povračilo.

5.   Kadar države članice zagotovijo materialne pogoje za sprejem v obliki finančne pomoči ali kuponov, se njihov znesek določi na podlagi ravni, ki jo/jih zadevna država članica določi z zakonom ali v praksi, da se državljanom zagotovi ustrezen življenjski standard. Države članice lahko glede tega prosilcem zagotovijo manj ugodno obravnavo v primerjavi z državljani, zlasti kadar se materialna pomoč delno zagotovi v naravi ali kadar je namen te(h) ravni, ki se uporabljajo za državljane, zagotoviti višji življenjski standard, kot je določen za prosilce v tej direktivi.

Člen 18

Modalitete materialnih pogojev za sprejem

1.   Kadar se nastanitev zagotovi v naravi, bi morala biti v eni od naslednjih oblik ali kot njihova kombinacija:

| (a) | prostori, ki se uporabljajo za nastanitev prosilcev med obravnavanjem prošnje za mednarodno zaščito, podane na meji ali v tranzitnih območjih; |
| --- | --- |

(a)

prostori, ki se uporabljajo za nastanitev prosilcev med obravnavanjem prošnje za mednarodno zaščito, podane na meji ali v tranzitnih območjih;

| (b) | nastanitveni centri, ki zagotavljajo ustrezen življenjski standard; |
| --- | --- |

(b)

nastanitveni centri, ki zagotavljajo ustrezen življenjski standard;

| (c) | privatne hiše, stanovanja, hoteli ali drugi prostori, prilagojeni za nastanitev prosilcev. |
| --- | --- |

(c)

privatne hiše, stanovanja, hoteli ali drugi prostori, prilagojeni za nastanitev prosilcev.

2.   Brez poseganja v kakršne koli posebne pogoje za pridržanje iz členov 10 in 11 države članice v zvezi z nastanitvijo iz odstavka 1(a), (b) in (c) tega člena zagotovijo, da:

| (a) | se prosilcem zajamči zaščita njihovega družinskega življenja; |
| --- | --- |

(a)

se prosilcem zajamči zaščita njihovega družinskega življenja;

| (b) | imajo prosilci možnost komuniciranja s sorodniki, pravnimi svetovalci ali zagovorniki, predstavniki UNHCR ter drugimi ustreznimi nacionalnimi, mednarodnimi in nevladnimi organizacijami in organi; |
| --- | --- |

(b)

imajo prosilci možnost komuniciranja s sorodniki, pravnimi svetovalci ali zagovorniki, predstavniki UNHCR ter drugimi ustreznimi nacionalnimi, mednarodnimi in nevladnimi organizacijami in organi;

| (c) | se družinskim članom, pravnim svetovalcem ali zagovornikom, predstavnikom UNHCR in ustreznih nevladnih organizacij, ki jih prizna zadevna država članica, zagotovi dostop, da pomagajo prosilcem. Omejitve takega dostopa se lahko določijo le zaradi varnosti prostorov in prosilcev. |
| --- | --- |

(c)

se družinskim članom, pravnim svetovalcem ali zagovornikom, predstavnikom UNHCR in ustreznih nevladnih organizacij, ki jih prizna zadevna država članica, zagotovi dostop, da pomagajo prosilcem. Omejitve takega dostopa se lahko določijo le zaradi varnosti prostorov in prosilcev.

3.   Države članice v zvezi s prosilci v prostorih in nastanitvenih centrih iz odstavka 1(a) in (b) upoštevajo posebna vprašanja, povezana s spolom in starostjo, ter položaj ranljivih oseb.

4.   Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za preprečevanje napadov in nasilja na podlagi spola, vključno s spolnimi napadi in nadlegovanjem, v prostorih in nastanitvenih centrih iz odstavka 1(a) in (b).

5.   Države članice, kolikor je mogoče, zagotovijo, da so odvisni odrasli prosilci s posebnimi potrebami glede sprejema nastanjeni skupaj z bližnjimi odraslimi sorodniki, ki so že prisotni v isti državi članici in so zanje odgovorni bodisi po zakonu bodisi s prakso zadevne države članice.

6.   Države članice zagotovijo, da se prosilci premestijo iz enega nastavitvenega objekta v drugega samo, kadar je potrebno. Države članice prosilcem zagotovijo možnost, da o premestitvi in novem naslovu obvestijo svoje pravne svetovalce ali zagovornike.

7.   Osebe, ki delajo v nastanitvenih centrih, so ustrezno usposobljene in jih zavezujejo pravila o tajnosti, kot so določena v nacionalnem pravu, glede vseh informacij, ki jih pridobijo pri svojem delu.

8.   Države članice lahko prosilce prek svetovalnega odbora ali sveta, ki zastopa stanovalce, vključijo v upravljanje materialnih pogojev in nematerialnih vidikov življenja v centru.

9.   Države članice lahko izjemoma v ustrezno utemeljenih primerih za razumno obdobje, ki mora biti čim krajše, določijo modalitete materialnih pogojev za sprejem, ki so drugačni od tistih, ki jih določa ta člen, kadar:

| (a) | je potrebna ocena prosilčevih posebnih potreb v skladu s členom 22; |
| --- | --- |

(a)

je potrebna ocena prosilčevih posebnih potreb v skladu s členom 22;

| (b) | so običajno razpoložljive nastanitvene kapacitete začasno polne. |
| --- | --- |

(b)

so običajno razpoložljive nastanitvene kapacitete začasno polne.

Taki drugačni pogoji v vsakem primeru zadoščajo za kritje osnovnih potreb.

Člen 19

Zdravstveno varstvo

1.   Države članice zagotovijo, da imajo prosilci potrebno zdravstveno varstvo, ki vključuje vsaj nujno oskrbo in osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj.

2.   Države članice zagotovijo potrebno zdravniško ali drugo pomoč prosilcem s posebnimi potrebami glede sprejema, vključno z ustreznim duševnim zdravljenjem, kadar je potrebno.

POGLAVJE III

OMEJITEV ALI UKINITEV MATERIALNIH POGOJEV ZA SPREJEM

Člen 20

Omejitev ali ukinitev materialnih pogojev za sprejem

1.   Države članice lahko omejijo ali v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih ukinejo materialne pogoje za sprejem, kadar prosilec:

| (a) | zapusti kraj bivanja, ki ga določi pristojni organ, ne da bi ga o tem obvestil, ali brez dovoljenja, če ga je zahteval, ali |
| --- | --- |

(a)

zapusti kraj bivanja, ki ga določi pristojni organ, ne da bi ga o tem obvestil, ali brez dovoljenja, če ga je zahteval, ali

| (b) | ne izpolnjuje obveznosti javljanja ali zahtev glede obveščanja ali udeležbe pri osebnih razgovorih v zvezi z azilnim postopkom v razumnem obdobju, ki ga določa nacionalno pravo, ali |
| --- | --- |

(b)

ne izpolnjuje obveznosti javljanja ali zahtev glede obveščanja ali udeležbe pri osebnih razgovorih v zvezi z azilnim postopkom v razumnem obdobju, ki ga določa nacionalno pravo, ali

| (c) | je vložil naknadno prošnjo, ki je opredeljena v členu 2(q) Direktive .../.../EU (15). |
| --- | --- |

(c)

je vložil naknadno prošnjo, ki je opredeljena v členu 2(q) Direktive .../.../EU (15).

Glede primerov (a) in (b), kadar se prosilca izsledi ali se prostovoljno javi pristojnemu organu, se na podlagi razlogov za izginotje sprejme ustrezno utemeljena odločitev o ponovni uvedbi pravice do nekaterih ali vseh ukinjenih ali omejenih materialnih pogojev za sprejem.

2.   Države članice lahko omejijo tudi materialne pogoje za sprejem, kadar lahko ugotovijo, da prosilec brez utemeljenih razlogov ni vložil prošnje za mednarodno zaščito, takoj ko je bilo to praktično izvedljivo po prihodu v zadevno državo članico.

3.   Države članice lahko omejijo ali ukinejo materialne pogoje za sprejem, kadar je prosilec prikril finančna sredstva in je zato imel neupravičeno korist od materialnih pogojev za sprejem.

4.   Države članice lahko določijo sankcije, ki se uporabljajo za hude kršitve pravil v nastanitvenih centrih in za hudo nasilno vedenje.

5.   Odločitve o omejitvi ali ukinitvi materialnih pogojev za sprejem ali sankcijah iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 tega člena, se sprejmejo posamično, objektivno in nepristransko ter se navedejo razlogi. Odločitve temeljijo na posebnem položaju zadevne osebe, zlasti v zvezi z osebami iz člena 21, ob upoštevanju načela sorazmernosti. V vseh okoliščinah države članice zagotovijo dostop do zdravstvenega varstva v skladu s členom 19 ter vsem prosilcem zagotovijo tudi dostojen življenjski standard.

6.   Države članice zagotovijo, da materialni pogoji za sprejem niso ukinjeni ali omejeni, dokler ni sprejeta odločitev v skladu z odstavkom 5.

POGLAVJE IV

DOLOČBE GLEDE RANLJIVIH OSEB

Člen 21

Splošno načelo

Države članice pri prenosu te direktive v nacionalno pravo upoštevajo poseben položaj ranljivih oseb, kot so mladoletniki, mladoletniki brez spremstva, invalidi, starejši ljudje, nosečnice, starši samohranilci z mladoletnimi otroki, žrtve trgovine z ljudmi, osebe s hudimi boleznimi, osebe z motnjami v duševnem zdravju in osebe, ki so bile mučene, posiljene ali so bile podvržene drugim hudim oblikam psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja, kot so žrtve pohabljanja ženskih spolnih organov.

Člen 22

Ocena posebnih potreb ranljivih oseb glede sprejema

1.   Da bi učinkovito izvajale člen 21, države članice ocenijo, ali je prosilec s posebnimi potrebami glede sprejema. Države članice tudi navedejo naravo teh potreb.

Ta ocena se začne pripravljati v razumnem obdobju potem, ko je bila podana prošnja za mednarodno zaščito, ter jo je mogoče vključiti v obstoječe nacionalne postopke. Države članice zagotovijo, da se te posebne potrebe glede sprejema v skladu z določbami te direktive obravnavajo tudi, če se pokažejo v poznejši fazi azilnega postopka.

Države članice zagotovijo, da se pri podpori, ki se nudi prosilcem s posebnimi potrebami glede sprejema v skladu s to direktivo, ves čas azilnega postopka upoštevajo njihove posebne potrebe glede sprejema, in zagotovijo ustrezno spremljanje njihovega položaja.

2.   Ocene iz odstavka 1 ni treba opraviti v obliki upravnega postopka.

3.   Samo za ranljive osebe v skladu s členom 21 se sme šteti, da imajo posebne potrebe glede sprejema ter da so upravičene do posebne podpore, ki se nudi v skladu s to direktivo.

4.   Ocena iz odstavka 1 ne posega v oceno potreb po mednarodni zaščiti v skladu z Direktivo 2011/95/EU.

Člen 23

Mladoletniki

1.   Najboljše koristi otroka so primarna skrb držav članic pri izvajanju določb te direktive, ki se nanašajo na mladoletnike. Države članice zagotovijo življenjski standard, ki je primeren za psihični, duševni, duhovni, moralni in družbeni razvoj mladoletnika.

2.   Pri ocenjevanju najboljših koristi otroka države članice ustrezno upoštevajo zlasti naslednje dejavnike:

| (a) | možnosti ponovne združitve družine; |
| --- | --- |

(a)

možnosti ponovne združitve družine;

| (b) | dobro počutje in družbeni razvoj mladoletnika, zlasti ob upoštevanju okolja, iz katerega mladoletnik izhaja; |
| --- | --- |

(b)

dobro počutje in družbeni razvoj mladoletnika, zlasti ob upoštevanju okolja, iz katerega mladoletnik izhaja;

| (c) | vprašanja glede varnosti in zaščite, zlasti kadar obstaja tveganje, da je mladoletnik žrtev trgovine z ljudmi; |
| --- | --- |

(c)

vprašanja glede varnosti in zaščite, zlasti kadar obstaja tveganje, da je mladoletnik žrtev trgovine z ljudmi;

| (d) | mnenja mladoletnika v skladu z njegovo starostjo in zrelostjo. |
| --- | --- |

(d)

mnenja mladoletnika v skladu z njegovo starostjo in zrelostjo.

3.   Države članice zagotovijo, da imajo mladoletniki dostop do prostočasnih dejavnosti, vključno z igro in rekreativnimi dejavnostmi, ki so primerne njihovi starosti, v prostorih in nastanitvenih centrih iz člena 18(1)(a) in (b) ter do dejavnosti na prostem.

4.   Države članice mladoletnikom, ki so bili žrtve kakršnih koli zlorab, zanemarjanja, izkoriščanja, mučenja ali krutega, nečloveškega in ponižujočega ravnanja ali ki so trpeli zaradi oboroženih spopadov, zagotovijo dostop do rehabilitacije in zagotovijo, da se po potrebi organizira ustrezno psihološko zdravljenje in zagotovi strokovno svetovanje.

5.   Države članice zagotovijo, da so mladoletni otroci prosilcev ali mladoletni prosilci nastanjeni s svojimi starši, svojimi neporočenimi mladoletnimi brati ali sestrami ali z odraslo osebo, ki je zanje odgovorna po zakonu ali s prakso zadevne države članice, pod pogojem, da je to v najboljšo korist zadevnih mladoletnikov.

Člen 24

Mladoletniki brez spremstva

1.   Države članice čim prej sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da predstavnik zastopa mladoletnika brez spremstva in mu pomaga s tem, da mu omogoči uveljavljanje pravic in izpolnjevanje obveznosti iz te direktive. Mladoletnik brez spremstva je takoj obveščen o imenovanju zastopnika. Predstavnik svoje dolžnosti opravlja po načelu najboljših koristi otroka, kot je določeno v členu 23(2), in ima za to potrebno strokovno znanje. Da se zagotovi dobro počutje in družbeni razvoj mladoletnika iz 23(2)(b), se oseba, ki deluje kot zastopnik, zamenja le, kadar je nujno. Organizacije ali posamezniki, katerih interesi so ali bi morda lahko bili v nasprotju s koristmi mladoletnika brez spremstva, niso upravičeni, da postanejo zastopniki.

Ustrezni organi opravljajo redno ocenjevanje, vključno glede razpoložljivosti potrebnih sredstev za zastopanje mladoletnika brez spremstva.

2.   Mladoletniki brez spremstva, ki podajo prošnjo za mednarodno zaščito, od trenutka, ko jim je dovoljen vstop na ozemlje, do trenutka, ko morajo zapustiti državo članico, v kateri je bila podana ali se obravnava prošnja za mednarodno zaščito, se namestijo:

| (a) | z odraslimi sorodniki; |
| --- | --- |

(a)

z odraslimi sorodniki;

| (b) | v rejniški družini; |
| --- | --- |

(b)

v rejniški družini;

| (c) | v nastanitvenih centrih s posebno oskrbo za mladoletnike; |
| --- | --- |

(c)

v nastanitvenih centrih s posebno oskrbo za mladoletnike;

| (d) | v drugih nastanitvenih kapacitetah, primernih za mladoletnike. |
| --- | --- |

(d)

v drugih nastanitvenih kapacitetah, primernih za mladoletnike.

Države članice lahko mladoletnike brez spremstva, ki so stari 16 let ali več, nastanijo v nastanitvene centre za odrasle prosilce, če je to v njihovo najboljšo korist, kakor je določeno v členu 23(2).

Kolikor je mogoče, se brate in sestre obdrži skupaj, upoštevajoč najboljše koristi zadevnega mladoletnika in zlasti njegovo starost ter stopnjo zrelosti. Spremembe bivališča mladoletnikov brez spremstva se omejijo na najmanjšo možno mero.

3.   Države članice začnejo iskati družinske člane mladoletnika brez spremstva, po potrebi s pomočjo mednarodnih ali drugih ustreznih organizacij, čim prej po podaji prošnje za mednarodno zaščito, pri čemer ščitijo najboljše koristi mladoletnika brez spremstva. Če bi lahko bilo ogroženo življenje ali integriteta mladoletnika ali njegovih bližnjih sorodnikov, zlasti če so ostali v izvorni državi, je treba poskrbeti, da se zagotovi zaupno zbiranje, obdelava in razširjanje informacij o teh osebah, tako da se ne ogrozi njihova varnost.

4.   Osebe, ki delajo z mladoletniki brez spremstva, so bile v preteklosti in so še naprej deležne ustreznega usposabljanja v zvezi z njihovimi potrebami, zavezujejo pa jih pravila o tajnosti, kot so določena v nacionalnem pravu, glede vseh informacij, ki jih pridobijo pri svojem delu.

Člen 25

Žrtve mučenja in nasilja

1.   Države članice zagotovijo, da osebe, ki so bile mučene, posiljene ali so bile podvržene drugim hudim nasilnim dejanjem, prejmejo potrebno zdravljenje poškodb, povzročenih s takimi dejanji, zlasti da imajo dostop do ustreznega zdravniškega in psihološkega zdravljenja ali nege.

2.   Tisti, ki delajo z žrtvami mučenja, posilstva ali drugih hudih nasilnih dejanj, so morali v preteklosti in morajo še naprej biti deležni ustreznega usposabljanja v zvezi z njihovimi potrebami, zavezujejo pa jih pravila tajnosti, kot so določena v nacionalnem pravu, glede vseh informacij, ki jih pridobijo pri svojem delu.

POGLAVJE V

PRITOŽBE

Člen 26

Pritožbe

1.   Države članice zagotovijo, da je proti odločitvam v zvezi z zagotovitvijo, odvzemom ali omejitvijo pravic po tej direktivi ali odločitvam, sprejetim po členu 7, ki vplivajo na prosilce posamično, možna pritožba po postopkih, določenih v nacionalnem pravu. Vsaj na zadnji stopnji se zagotovi možnost pritožbe ali pregleda dejanskih in pravnih vprašanj pred sodnim organom.

2.   V primeru pritožbe ali pregleda pred sodnim organom iz odstavka 1 države članice zagotovijo, da sta na zahtevo na voljo brezplačna pravna pomoč in zastopanje, kolikor je takšna pomoč potrebna za zagotovitev učinkovitega dostopa do sodnega varstva. V to sta vključena vsaj priprava zahtevanih procesnih dokumentov in sodelovanje na obravnavi pred sodnimi organi v imenu prosilca.

Brezplačno pravno pomoč in zastopanje zagotavljajo ustrezno usposobljene osebe, ki to lahko opravljajo ali jim je to dopuščeno v skladu z nacionalnim pravom in katerih interesi niso ali ne bi mogli biti v nasprotju z interesi prosilcev.

3.   Države članice lahko določijo tudi, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje dodeli:

| (a) | samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali |
| --- | --- |

(a)

samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali

| (b) | samo prek storitev, ki jih zagotavljajo pravni svetovalci ali drugi zagovorniki, ki so v nacionalnem pravu posebej določeni za pomoč prosilcem in njihovo zastopanje. |
| --- | --- |

(b)

samo prek storitev, ki jih zagotavljajo pravni svetovalci ali drugi zagovorniki, ki so v nacionalnem pravu posebej določeni za pomoč prosilcem in njihovo zastopanje.

Države članice lahko določijo, da brezplačna pravna pomoč in zastopanje nista dana na voljo, če pristojni organ meni, da pritožba ali pregled nima realnih možnosti za uspeh. V takem primeru države članice zagotovijo, da pravna pomoč in zastopanje nista samovoljno omejena ter da prosilcu ni oviran dejanski dostop do sodnega varstva.

4.   Države članice lahko tudi:

| (a) | določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da z njimi ne omejujejo samovoljno dostopa do pravne pomoči in zastopanja; |
| --- | --- |

(a)

določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da z njimi ne omejujejo samovoljno dostopa do pravne pomoči in zastopanja;

| (b) | določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave, ki je na splošno namenjena njihovim državljanom v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč. |
| --- | --- |

(b)

določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave, ki je na splošno namenjena njihovim državljanom v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč.

5.   Države članice lahko zahtevajo, da se jim v celoti ali delno povrnejo vsi odobreni stroški, če in kadar se finančni položaj prosilca znatno izboljša ali če je bila odločitev o odobritvi takšnih stroškov sprejeta na podlagi neresničnih podatkov, ki jih je predložil prosilec.

6.   Postopki za dostop do pravne pomoči in zastopanja so določeni v nacionalnem pravu.

POGLAVJE VI

UKREPI ZA IZBOLJŠANJE UČINKOVITOSTI SISTEMA ZA SPREJEM

Člen 27

Pristojni organi

Vsaka država članica uradno obvesti Komisijo o organih, ki so pristojni za izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz te direktive. Države članice obvestijo Komisijo o kakršnih koli spremembah v zvezi s takimi organi.

Člen 28

Sistem za usmerjanje, spremljanje in nadzor

1.   Države članice ob ustreznem upoštevanju svoje ustavne ureditve vzpostavijo ustrezne mehanizme, da zagotovijo vzpostavitev primernega usmerjanja, spremljanja in nadzora ravni pogojev za sprejem.

2.   Države članice Komisiji vsako leto najpozneje do ... (16) predložijo ustrezne informacije v obliki obrazca iz Priloge I.

Člen 29

Osebje in viri

1.   Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da so organi in druge organizacije, ki izvajajo to direktivo, deležni potrebnega temeljnega usposabljanja v zvezi s potrebami prosilcev in prosilk.

2.   Države članice dodelijo vire, potrebne v zvezi z nacionalnim pravom za izvajanje te direktive.

POGLAVJE VII

KONČNE DOLOČBE

Člen 30

Poročila

Komisija najpozneje do ... (17) poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive in predlaga potrebne spremembe.

Države članice do ... (16) pošljejo Komisiji vse informacije, ki so primerne za pripravo poročila.

Po predložitvi prvega poročila Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive vsaj vsakih pet let.

Člen 31

Prenos

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členi 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30 in Prilogo I najpozneje do ... (18). Komisiji takoj sporočijo besedilo navedenih predpisov.

Države članice se ob sprejetju navedenih predpisov sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v obstoječih zakonih in drugih predpisih sklicevanja na direktivo, razveljavljeno s to direktivo, štejejo kot sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja in obliko izjave določijo države članice.

2.   Države članice Komisiji sporočijo besedila glavnih določb nacionalnih predpisov, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 32

Razveljavitev

Direktiva 2003/9/ES se za države članice, ki jih zavezuje ta direktiva, razveljavi z učinkom od ... (19) brez poseganja v obveznosti držav članic glede roka za prenos direktive iz dela B Priloge II v nacionalno pravo.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge III.

Člen 33

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člena 13 in 29 se uporabljata od ... (20).

Člen 34

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.

V ...,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 317, 23.12.2009, str. 110 in UL C 24, 28.1.2012, str. 80.

1

(2)  UL C 79, 27.3.2010, str. 58.

2

(3)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 7. maja 2009 (UL C 212 E, 5.8.2010, str. 348) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 6. junija 2013. Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne ...

3

(4)  UL L 31, 6.2.2003, str. 18.

4

(5)  UL L 337, 20.12.2011, str. 9.

5

(6)  UL C 369, 17.12.2011, str. 14.

6

(7)  UL L 212, 7.8.2001, str. 12.

7

(8)  doc. 8260/13 (Direktiva o azilnih postopkih).

8

(9)  UL L ....

9

(10)  UL L 348, 24.12.2008, str. 98.

10

(11)  doc. 15605/2/12 REV 2 (Dublinska uredba).

11

(12)  UL L ...

12

(13)  Direktiva iz člena 8 (Direktiva o azilnih postopkih).

13

(14)  Direktiva iz člena 8 (Direktiva o azilnih postopkih).

14

(15)  Direktiva iz člena 8 (Direktiva o azilnih postopkih).

15

(16)  36 mesecev od datuma začetka veljavnosti te direktive.

16

(17)  48 mesecev od datuma začetka veljavnosti te direktive.

17

(18)  24 mesecev od datuma začetka veljavnosti te direktive.

18

(19)  Dan po 24 mesecu od datuma začetka veljavnosti te direktive.

19

(20)  Dan po 24 mesecu od datuma začetka veljavnosti te direktive.

20

---

PRILOGA I

Obrazec za poročanje o informacijah, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 28(2)

Po datumu iz člena 28(2) se informacije, ki jih predložijo države članice, znova predložijo Komisiji, kadar se nacionalno pravo ali praksa znatno spremenita in nadomestita predložene informacije.

| 1. | Na podlagi členov 2(k) in 22 prosimo, da pojasnite posamezne stopnje prepoznavanja oseb s posebnimi potrebami glede sprejema, vključno s trenutkom začetka prepoznavanja in njegovimi posledicami glede reševanja takšnih potreb, zlasti v zvezi z mladoletniki brez spremstva, žrtvami mučenja, posilstva ali drugih hudih oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja in žrtvami trgovine z ljudmi. |
| --- | --- |

1.

Na podlagi členov 2(k) in 22 prosimo, da pojasnite posamezne stopnje prepoznavanja oseb s posebnimi potrebami glede sprejema, vključno s trenutkom začetka prepoznavanja in njegovimi posledicami glede reševanja takšnih potreb, zlasti v zvezi z mladoletniki brez spremstva, žrtvami mučenja, posilstva ali drugih hudih oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja in žrtvami trgovine z ljudmi.

| 2. | Navedite popolne informacije o vrsti, imenu in obliki dokumentov, določenih v členu 6. |
| --- | --- |

2.

Navedite popolne informacije o vrsti, imenu in obliki dokumentov, določenih v členu 6.

| 3. | V zvezi s členom 15 prosimo navedite, v kolikšni meri je dostop prosilcev do trga dela povezan s kakršnimi koli posebnimi pogoji, in podrobno opišite take omejitve. |
| --- | --- |

3.

V zvezi s členom 15 prosimo navedite, v kolikšni meri je dostop prosilcev do trga dela povezan s kakršnimi koli posebnimi pogoji, in podrobno opišite take omejitve.

| 4. | V zvezi s členom 2(g) prosimo opišite, kako se zagotavljajo materialni pogoji za sprejem (tj. kateri materialni pogoji za sprejem se zagotavljajo v naravi, v denarju, v kuponih ali kot kombinacija teh elementov), in navedite višino dodatka za dnevne izdatke, ki ga prejemajo prosilci. |
| --- | --- |

4.

V zvezi s členom 2(g) prosimo opišite, kako se zagotavljajo materialni pogoji za sprejem (tj. kateri materialni pogoji za sprejem se zagotavljajo v naravi, v denarju, v kuponih ali kot kombinacija teh elementov), in navedite višino dodatka za dnevne izdatke, ki ga prejemajo prosilci.

| 5. | Po potrebi v zvezi s členom 17(5) prosimo pojasnite referenčno(e) vrednost(i), ki se v nacionalnem pravu ali praksi uporablja(jo) za določanje ravni finančne pomoči, ki jo prejemajo prosilci. Če se prosilci v primerjavi z državljani obravnavajo manj ugodno, pojasnite razloge za to. |
| --- | --- |

5.

Po potrebi v zvezi s členom 17(5) prosimo pojasnite referenčno(e) vrednost(i), ki se v nacionalnem pravu ali praksi uporablja(jo) za določanje ravni finančne pomoči, ki jo prejemajo prosilci. Če se prosilci v primerjavi z državljani obravnavajo manj ugodno, pojasnite razloge za to.

---

PRILOGA II

Del A

Razveljavljena direktiva

(iz člena 32)

| Direktiva Sveta 2003/9/ES | (UL L 31, 6.2.2003, str. 18) |
| --- | --- |

Direktiva Sveta 2003/9/ES

(UL L 31, 6.2.2003, str. 18)

Del B

Rok za prenos v nacionalno pravo

(iz člena 32)

| Direktiva | Rok za prenos |
| --- | --- |
| 2003/9/ES | 6. februar 2005 |

Direktiva

Rok za prenos

2003/9/ES

6. februar 2005

---

PRILOGA III

Korelacijska tabela

| Direktiva 2003/9/ES | Ta direktiva |
| --- | --- |
| Člen 1 | Člen 1 |
| Člen 2, uvodno besedilo | Člen 2, uvodno besedilo |
| Člen 2(a) | — |
| Člen 2(b) | — |
| — | Člen 2(a) |
| Člen 2(c) | Člen 2(b) |
| Člen 2(d), uvodno besedilo | Člen 2(c), uvodno besedilo |
| Člen 2(d)(i) | Člen 2(c), prva alinea |
| Člen 2(d)(ii) | Člen 2(c), druga alinea |
| — | Člen 2(c), tretja alinea |
| Člen 2(e), (f) in (g) | — |
| — | Člen 2(d) |
| Člen 2(h) | Člen 2(e) |
| Člen 2(i) | Člen 2(f) |
| Člen 2(j) | Člen 2(g) |
| Člen 2(k) | Člen 2(h) |
| Člen 2(l) | Člen 2(i) |
| — | Člen 2(j) |
| — | Člen 2(k) |
| Člen 3 | Člen 3 |
| Člen 4 | Člen 4 |
| Člen 5 | Člen 5 |
| Člen 6(1) do (5) | Člen 6(1) do (5) |
| — | Člen 6(6) |
| Člen 7(1) in (2) | Člen 7(1) in (2) |
| Člen 7(3) | — |
| Člen 7(4) do (6) | Člen 7(3) do (5) |
| — | Člen 8 |
| — | Člen 9 |
| — | Člen 10 |
| — | Člen 11 |
| Člen 8 | Člen 12 |
| Člen 9 | Člen 13 |
| Člen 10(1) | Člen 14(1) |
| Člen 10(2) | Člen 14(2), prvi pododstavek |
| — | Člen 14(2), drugi pododstavek |
| Člen 10(3) | Člen 14(3) |
| Člen 11(1) | — |
| — | Člen 15(1) |
| Člen 11(2) | Člen 15(2) |
| Člen 11(3) | Člen 15(3) |
| Člen 11(4) | — |
| Člen 12 | Člen 16 |
| Člen 13(1) do (4) | Člen 17(1) do (4) |
| Člen 13(5) | — |
| — | Člen 17(5) |
| Člen 14(1) | Člen 18(1) |
| Člen 14 (2), prvi pododstavek, uvodno besedilo, točki (a) in (b) | Člen 18(2), uvodno besedilo, točki (a) in (b) |
| Člen 14(7) | Člen 18(2)(c) |
| — | Člen 18(3) |
| Člen 14(2), drugi pododstavek | Člen 18(4) |
| Člen 14(3) | — |
| — | Člen 18(5) |
| Člen 14(4) | Člen 18(6) |
| Člen 14(5) | Člen 18(7) |
| Člen 14(6) | Člen 18(8) |
| Člen 14(8), prvi pododstavek, uvodno besedilo, prva alinea | Člen 18(9), prvi pododstavek, uvodno besedilo, točka (a) |
| Člen 14(8), prvi pododstavek, druga alinea | — |
| Člen 14(8), prvi pododstavek, tretja alinea | Člen 18(9), prvi pododstavek, točka (b) |
| Člen 14(8), prvi pododstavek, četrta alinea | — |
| Člen 14 (8), drugi pododstavek | Člen 18(9), drugi pododstavek |
| Člen 15 | Člen 19 |
| Člen 16 (1), uvodno besedilo | Člen 20(1), uvodno besedilo |
| Člen 16(1)(a), prvi pododstavek, prva, druga in tretja alinea | Člen 20(1), prvi pododstavek, točke (a), (b) in (c) |
| Člen 16(1)(a), drugi pododstavek | Člen 20(1), drugi pododstavek |
| Člen 16(1)(b) | — |
| Člen 16(2) | — |
| — | Člen 20(2) in (3) |
| Člen 16(3) do (5) | Člen 20(4) do (6) |
| Člen 17(1) | Člen 21 |
| Člen 17(2) | — |
| — | Člen 22 |
| Člen 18(1) | Člen 23(1) |
| — | Člen 23(2) in (3) |
| Člen 18(2) | Člen 23(4) |
| — | Člen 23(5) |
| Člen 19 | Člen 24 |
| Člen 20 | Člen 25(1) |
| — | Člen 25(2) |
| Člen 21(1) | Člen 26(1) |
| — | Člen 26(2) do (5) |
| Člen 21(2) | Člen 26(6) |
| Člen 22 | — |
| — | Člen 27 |
| Člen 23 | Člen 28(1) |
| — | Člen 28(2) |
| Člen 24 | Člen 29 |
| Člen 25 | Člen 30 |
| Člen 26 | Člen 31 |
| — | Člen 32 |
| Člen 27 | Člen 33, prvi pododstavek |
| — | Člen 33, drugi pododstavek |
| Člen 28 | Člen 34 |
| — | Priloga I |
| — | Priloga II |
| — | Priloga III |

Direktiva 2003/9/ES

Ta direktiva

Člen 1

Člen 1

Člen 2, uvodno besedilo

Člen 2, uvodno besedilo

Člen 2(a)

—

Člen 2(b)

—

—

Člen 2(a)

Člen 2(c)

Člen 2(b)

Člen 2(d), uvodno besedilo

Člen 2(c), uvodno besedilo

Člen 2(d)(i)

Člen 2(c), prva alinea

Člen 2(d)(ii)

Člen 2(c), druga alinea

—

Člen 2(c), tretja alinea

Člen 2(e), (f) in (g)

—

—

Člen 2(d)

Člen 2(h)

Člen 2(e)

Člen 2(i)

Člen 2(f)

Člen 2(j)

Člen 2(g)

Člen 2(k)

Člen 2(h)

Člen 2(l)

Člen 2(i)

—

Člen 2(j)

—

Člen 2(k)

Člen 3

Člen 3

Člen 4

Člen 4

Člen 5

Člen 5

Člen 6(1) do (5)

Člen 6(1) do (5)

—

Člen 6(6)

Člen 7(1) in (2)

Člen 7(1) in (2)

Člen 7(3)

—

Člen 7(4) do (6)

Člen 7(3) do (5)

—

Člen 8

—

Člen 9

—

Člen 10

—

Člen 11

Člen 8

Člen 12

Člen 9

Člen 13

Člen 10(1)

Člen 14(1)

Člen 10(2)

Člen 14(2), prvi pododstavek

—

Člen 14(2), drugi pododstavek

Člen 10(3)

Člen 14(3)

Člen 11(1)

—

—

Člen 15(1)

Člen 11(2)

Člen 15(2)

Člen 11(3)

Člen 15(3)

Člen 11(4)

—

Člen 12

Člen 16

Člen 13(1) do (4)

Člen 17(1) do (4)

Člen 13(5)

—

—

Člen 17(5)

Člen 14(1)

Člen 18(1)

Člen 14 (2), prvi pododstavek, uvodno besedilo, točki (a) in (b)

Člen 18(2), uvodno besedilo, točki (a) in (b)

Člen 14(7)

Člen 18(2)(c)

—

Člen 18(3)

Člen 14(2), drugi pododstavek

Člen 18(4)

Člen 14(3)

—

—

Člen 18(5)

Člen 14(4)

Člen 18(6)

Člen 14(5)

Člen 18(7)

Člen 14(6)

Člen 18(8)

Člen 14(8), prvi pododstavek, uvodno besedilo, prva alinea

Člen 18(9), prvi pododstavek, uvodno besedilo, točka (a)

Člen 14(8), prvi pododstavek, druga alinea

—

Člen 14(8), prvi pododstavek, tretja alinea

Člen 18(9), prvi pododstavek, točka (b)

Člen 14(8), prvi pododstavek, četrta alinea

—

Člen 14 (8), drugi pododstavek

Člen 18(9), drugi pododstavek

Člen 15

Člen 19

Člen 16 (1), uvodno besedilo

Člen 20(1), uvodno besedilo

Člen 16(1)(a), prvi pododstavek, prva, druga in tretja alinea

Člen 20(1), prvi pododstavek, točke (a), (b) in (c)

Člen 16(1)(a), drugi pododstavek

Člen 20(1), drugi pododstavek

Člen 16(1)(b)

—

Člen 16(2)

—

—

Člen 20(2) in (3)

Člen 16(3) do (5)

Člen 20(4) do (6)

Člen 17(1)

Člen 21

Člen 17(2)

—

—

Člen 22

Člen 18(1)

Člen 23(1)

—

Člen 23(2) in (3)

Člen 18(2)

Člen 23(4)

—

Člen 23(5)

Člen 19

Člen 24

Člen 20

Člen 25(1)

—

Člen 25(2)

Člen 21(1)

Člen 26(1)

—

Člen 26(2) do (5)

Člen 21(2)

Člen 26(6)

Člen 22

—

—

Člen 27

Člen 23

Člen 28(1)

—

Člen 28(2)

Člen 24

Člen 29

Člen 25

Člen 30

Člen 26

Člen 31

—

Člen 32

Člen 27

Člen 33, prvi pododstavek

—

Člen 33, drugi pododstavek

Člen 28

Člen 34

—

Priloga I

—

Priloga II

—

Priloga III

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Komisija je 7. junija 2011 Svetu predložila spremenjeni predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev) (11214/11). Svoj prvotni predlog za prenovitev direktive o pogojih sprejema z dne 9. decembra 2008 (16913/1/08 REV1) je spremenila ob upoštevanju stališča Evropskega parlamenta iz prve obravnave, izglasovanega 7. maja 2009 (9333/09), in stališč, izraženih v Svetu.

Da bi se izognili zamudam, je Evropski parlament izoblikoval svoje pogajalsko stališče o spremenjenem predlogu Komisije tako, da ga je preučil glede na svoje stališče iz prve obravnave o prvotnem predlogu.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 16. julija 2009 sprejel mnenje o prvotnem predlogu Komisije (SOC/332 – CESE 1209/2009). Nato je 26. in 27. oktobra 2011 sklenil, da ne bo pripravil novega mnenja o spremenjenem predlogu. Odbor regij je mnenje o prvotnem predlogu sprejel na plenarnem zasedanju 6. in 7. oktobra 2009 (CdR 90/2009 fin), na seji 18. oktobra 2011 pa je sklenil, da ne bo izdal mnenja o spremenjenem predlogu, temveč bo namesto tega o svojih stališčih obvestil Svet v pismu, naslovljenem na generalnega sekretarja Sveta (18840/11).

Svet je na svojem zasedanju 25. in 26. oktobra potrdil politični dogovor o spremenjenem predlogu (14112/1/12 REV1).

V skladu s Protokolom (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, priloženim Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju prenovitve direktive o pogojih sprejema. Danska ne sodeluje pri sprejemanju direktive, ki v skladu s protokolom o stališču Danske zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja.

II.   CILJ PREDLOGA

V direktivi o pogojih sprejema so določeni standardi za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito. Prenovitev direktive o pogojih sprejema je del vrste zakonodajnih predlogov, ki jih je na področju azila predstavila Komisija v skladu z zavezo Evropskega sveta, da do leta 2012 vzpostavi skupen evropski azilni sistem.

Cilji prenovitve direktive o pogojih sprejema so zagotoviti ustrezne in primerljive pogoje sprejema v državah članicah, ki jih zavezuje ta direktiva, spoštovati temeljne pravice ob upoštevanju razvijajoče se sodne prakse Sodišča Evropske unije in Evropskega sodišča za človekove pravice ter zagotoviti skladnost z drugimi instrumenti na področju azila.

III.   ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

A.   
  Splošne ugotovitve

Med Evropskim parlamentom in Svetom so na podlagi spremenjenega predloga Komisije potekala pogajanja, da bi bilo mogoče dogovor doseči že v fazi stališča Sveta iz prva obravnave. Besedilo stališča Sveta v celoti odraža kompromis, sklenjen med obema sozakonodajalcema. V kompromisnem besedilu so zagotovljeni višji in bolj usklajeni standardi sprejema za prosilce za mednarodno zaščito, zlasti za ranljive osebe, ki imajo v zvezi s sprejemom posebne potrebe. Besedilo obenem odraža potrebo po pravilih, ki bodo omogočala učinkovito izvajanje ne glede na obstoj različnih nacionalnih pravnih sistemov, in pravilih, na podlagi katerih bo mogoče preprečevati zlorabo azilnih postopkov. Namen kompromisnega besedila je tudi izogibanje vsakršnemu nepotrebnemu upravnemu in finančnemu obremenjevanju držav članic.

B.   
  Ključna vprašanja

Kompromisno besedilo, ki se odraža v stališču Sveta iz prve obravnave, pomeni prilagoditev trenutno veljavne direktive (1) z vidika ključnih vprašanj, navedenih v nadaljevanju.

1.   Opredelitev družinskih članov in skupne nastanitve

Kompromisno besedilo, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, prinaša usklajenost med različnimi instrumenti na področju azila, saj je opredelitev družinskih članov v njej usklajena z ustrezno opredelitvijo iz prenovljene direktive o zahtevanih pogojih (2). V primerjavi z opredelitvijo iz trenutno veljavne direktive o pogojih sprejema, ki zajema zakonca ali neporočenega partnerja in neporočene otroke, je opredelitev razširjena, tako da vključuje tudi očeta, mater ali drugo odraslo osebo, ki je odgovorna za prosilca, če je ta mladoleten in neporočen.

Poleg tega stališče Sveta iz prve obravnave vsebuje nove določbe v zvezi s skupno nastanitvijo. Kot prvo morajo države članice v največji možni meri poskrbeti, da bodo odvisni odrasli prosilci s posebnimi potrebami glede sprejema nastanjeni skupaj z bližnjimi odraslimi sorodniki, ki so že prisotni v isti državi članici in so zanje odgovorni po zakonu ali nacionalni praksi zadevne države članice. Kot drugo morajo države članice poskrbeti, da bodo mladoletni otroci prosilcev ali mladoletni prosilci nastanjeni s svojimi starši, odraslo osebo, ki je odgovorna zanje, ali svojimi neporočenimi brati ali sestrami, pod pogojem, da je to v njihovo največjo korist.

2.   Pridržanje

Kompromisno besedilo, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, uvaja obsežen zakonodajni okvir, ki ureja pridržanje prosilcev za mednarodno zaščito. Del tega okvira so pravila o razlogih za pridržanje, jamstvih za pridržane prosilce, pogojih pridržanja ter pridržanju ranljivih oseb in oseb s posebnimi potrebami glede sprejema.

2.1   Razlogi za pridržanje

Seznam razlogov za pridržanje je bil sestavljen na podlagi mednarodnega prava ter sodne prakse Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice, pri čemer je bila upoštevana potreba držav članic po učinkovitem preprečevanju zlorab. Na seznamu so razlogi za pridržanje iz priporočila Sveta Evrope, ki jim je dodano sklicevanje na pridržanje v skladu z dublinsko uredbo. Poleg tega je v stališču Sveta naveden razlog za pridržanje za osebe, ki so v skladu z direktivo o vračanju (3) pridržane zaradi postopka vračanja z namenom priprave vrnitve ali izvedbe postopka odstranitve. Države članice morajo v takšnih primerih na podlagi objektivnih razlogov, med drugim dejstva, da je pridržani prosilec že imel priložnost začeti azilni postopek, dokazati, da so podani utemeljeni razlogi za prepričanje, da prosilec vlaga prošnjo le zato, da bi zadržal ali otežil izvedbo odločbe o vrnitvi.

2.2   Jamstva za pridržane prosilce za azil

Glede na to, da se nacionalni pravni sistemi razlikujejo med sabo, kompromisno besedilo, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, vsebuje določbo, da morajo države članice na zahtevo upravnih organov zagotoviti hitro sodno preučitev zakonitosti pridržanja, ki se lahko opravi po uradni dolžnosti ali na zahtevo prosilca za mednarodno zaščito. Če gre za preučitev po uradni dolžnosti, se ta opravi čim prej po začetku pridržanja. Če gre za preučitev na zahtevo prosilca, se o preučitvi zakonitosti pridržanja odloči čim hitreje po začetku ustreznih postopkov. Države članice morajo v nacionalnem pravu določiti obdobje, v katerem je treba opraviti preučitve.

Zaradi spoštovanja pravice do učinkovitega pravnega sredstva je treba pridržane prosilce za mednarodno zaščito nemudoma pisno obvestiti o razlogih za pridržanje, postopkih za spodbijanje odredbe o pridržanju, določenih v nacionalni zakonodaji, ter o možnosti, da zahtevajo brezplačno pravno pomoč in zastopanje. Obvestilo se napiše v jeziku, ki ga prosilec razume ali za katerega se lahko utemeljeno domneva, da ga razume.

Ne nazadnje, kar zadeva dostop do brezplačne pravne pomoči in zastopanja, stališče iz prve obravnave usklajuje besedilo direktive o pogojih sprejema z besedilom trenutno veljavne direktive o azilnih postopkih (4), vendar brez preizkusa izpolnjevanja pogojev, na podlagi katerega se oceni, ali morata glede na verjetnost, da bo preučitev uspela, brezplačna pravna pomoč in zastopanje biti na voljo. Nadalje je opredeljeno, da morajo brezplačno pravno pomoč in zastopanje zagotavljati ustrezno usposobljene osebe, ki to lahko opravljajo ali jim je to dopuščeno v skladu z nacionalno zakonodajo in katerih interesi niso v nasprotju s koristmi prosilca za mednarodno zaščito.

2.3   Pogoji pridržanja

V določbah o pogojih pridržanja so opredeljene pravice prosilcev za mednarodno zaščito, ki so pridržani, ob upoštevanju prakse na področju azila. Prosilci so v skladu s tem praviloma pridržani v posebnih sprejemnih centrih. Obenem so, kolikor je mogoče, ločeni od drugih državljanov tretjih držav. Če so pridržani v zaporu, morajo vedno biti ločeni od kaznjencev. Ne glede na njihove pogoje pridržanja prosilci ohranjajo pravice, zagotovljene na podlagi direktive, med drugim tudi pravico do zasebnosti pri komuniciranju z zastopniki ali družinskimi člani.

2.4   Pridržanje ranljivih oseb in oseb s posebnimi potrebami glede sprejema

Kompromisno besedilo, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, vsebuje posebne določbe o pridržanju ranljivih oseb in oseb, ki imajo v zvezi s sprejemom posebne potrebe. Nacionalni organi morajo prednostno poskrbeti za zdravje, tudi za duševno zdravje, pridržanih prosilcev, ki so ranljive osebe. Poleg tega morajo države članice v primeru pridržanja ranljivih oseb zagotoviti redno spremljanje in ustrezno pomoč, pri čemer se upošteva poseben položaj teh oseb, vključno z njihovim zdravjem.

V skladu s Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah je določeno, da se pridržanje mladoletnikov uporablja kot zadnja možnost, mladoletniki brez spremstva pa so lahko pridržani le v izjemnih okoliščinah in nikoli ne smejo biti nastanjeni v zaporu.

3.   Dostop do trga dela

V kompromisnem besedilu, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, se prosilcem za mednarodno zaščito dostop do trga dela omogoči že po devetih, in ne več po dvanajstih mesecih. Možnost dostopa tri mesece bolj zgodaj temelji na dveh medsebojno izravnalnih preudarkih: na eni strani na preudarku, da zgodnejši dostop prosilcem omogoča, da prej postanejo ekonomsko samostojni – s čimer se zmanjšata nevarnost izkoriščanja na črnem trgu in potreba po javni podpori – in se učinkoviteje vključijo v družbo države gostiteljice; po drugi strani pa na preudarku, da zgodnejši dostop lahko ekonomskim migrantom, ki ne izpolnjujejo pogojev za mednarodno zaščito, še prej omogoči, da poskusijo izkoristiti azilni sistem.

4.   Materialni pogoji za sprejem

V kompromisnem besedilu, ki se odraža v stališču iz prve obravnave, je določeno, da je treba v primeru, ko države članice prosilcem za mednarodno zaščito zagotovijo materialne pogoje za sprejem v obliki finančne pomoči ali kuponov, znesek določiti na podlagi ravni, ki jo/jih zadevna država članica določi v zakonodaji ali praksi, da se državljanom zagotovi ustrezen življenjski standard. Nadalje je opredeljeno, da lahko države članice prosilcem za azil zagotovijo manj ugodno obravnavo kot državljanom, zlasti če se materialna pomoč delno zagotovi v naravi ali če je namen navedenih ravni, ki se uporabljajo za državljane, zagotoviti višji življenjski standard, kot je določen za prosilce za mednarodno zaščito.

Poleg tega stališče iz prve obravnave predvideva prilagojeno ureditev za omejitev in ukinitev materialnih pogojev za sprejem. Države članice morajo prosilcem za mednarodno pomoč zagotoviti dostojanstven življenjski standard. Omogočeno jim je tudi, da omejijo ali v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih ukinejo materialne pogoje za sprejem, kadar prosilec zapusti kraj bivanja, se ne javlja ustrezno ali vloži naknadno prošnjo. Poleg tega je materialne pogoje za sprejem mogoče še bolj omejiti tedaj, ko zadevna oseba ne vloži prošnje v najkrajšem možnem času. Ne nazadnje lahko države članice v skladu s trenutno veljavno direktivo omejijo ali ukinejo zadevne pogoje, če prosilec prikrije finančna sredstva.

5.   Ranljive osebe s posebnimi potrebami glede sprejema

Kompromisno besedilo, ki odraža stališče iz prve obravnave, državam članicam nalaga obveznost, da ocenijo posebne potrebe, ki jih imajo ranljive osebe v zvezi s sprejemom. Na neizčrpen seznam kategorij ranljivih oseb so sedaj uvrščene tudi žrtve pohabljanja ženskih spolnih organov. Poleg tega je zaradi preprečevanja vseh nepotrebnih upravnih bremen določeno, da takšno ocenjevanje ne poteka nujno v obliki upravnega postopka in da lahko države članice takšno ocenjevanje vključijo v obstoječe nacionalne postopke.

6.   Brezplačna pravna pomoč in zastopanje

Prosilci za mednarodno zaščito imajo pravico do dostopa do učinkovitega pravnega sredstva, kadar se pritožijo zoper odločitve v zvezi z zagotovitvijo, umikom ali omejitvijo pravic in zoper odločitve v zvezi z nastanitvijo in svobodo gibanja. V navedenih primerih so pogoji za zagotovitev brezplačne pravne pomoči in zastopanja enaki kot v primeru preučitve odredbe o pridržanju, vendar s to izjemo, ki jo države članice lahko določijo, da namreč brezplačna pravna pomoč in zastopanje nista na voljo, če pristojni organ meni, da pritožba nima realnih možnosti za uspeh.

7.   Druga pomembna vprašanja

Druga pomembna vprašanja iz stališča Sveta iz prve obravnave, med katero sta Svet in Evropski parlament sklenila kompromis, zadevajo naslednje:

| — | podrobno obrazložitev kvalifikacij „predstavnika“, da bi mladoletnikom brez spremstva omogočili uveljavljati njihove pravice v večji meri in izpolnjevati obveznosti, določene v direktivi o pogojih sprejema; |
| --- | --- |

—

podrobno obrazložitev kvalifikacij „predstavnika“, da bi mladoletnikom brez spremstva omogočili uveljavljati njihove pravice v večji meri in izpolnjevati obveznosti, določene v direktivi o pogojih sprejema;

| — | državam članicam ni treba pogojevati zagotavljanja pogojev za sprejem z nepotrebnimi in nesorazmernimi obveznostmi glede dokumentacije ali administrativnih obveznosti; |
| --- | --- |

—

državam članicam ni treba pogojevati zagotavljanja pogojev za sprejem z nepotrebnimi in nesorazmernimi obveznostmi glede dokumentacije ali administrativnih obveznosti;

| — | države članice morajo zagotoviti, da imajo prosilci za mednarodno zaščito potrebno zdravstveno varstvo, ki mora vključevati najmanj nujno oskrbo ter osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj. Nadalje je določeno, da morajo države članice zagotoviti potrebno zdravniško ali drugo pomoč prosilcem, ki imajo v zvezi s sprejemom posebne potrebe, po potrebi tudi ustrezno psihološko oskrbo; |
| --- | --- |

—

države članice morajo zagotoviti, da imajo prosilci za mednarodno zaščito potrebno zdravstveno varstvo, ki mora vključevati najmanj nujno oskrbo ter osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj. Nadalje je določeno, da morajo države članice zagotoviti potrebno zdravniško ali drugo pomoč prosilcem, ki imajo v zvezi s sprejemom posebne potrebe, po potrebi tudi ustrezno psihološko oskrbo;

| — | države članice morajo začeti iskati družinske člane mladoletnika brez spremstva, po potrebi s pomočjo mednarodnih ali drugih ustreznih organizacij, čim prej po vložitvi prošnje za mednarodno zaščito, pri čemer ščitijo njegove koristi; |
| --- | --- |

—

države članice morajo začeti iskati družinske člane mladoletnika brez spremstva, po potrebi s pomočjo mednarodnih ali drugih ustreznih organizacij, čim prej po vložitvi prošnje za mednarodno zaščito, pri čemer ščitijo njegove koristi;

| — | države članice morajo zagotoviti, da so osebe, ki so preživele mučenje, posilstvo ali druga huda nasilna dejanja, deležne potrebnega zdravljenja, zlasti da imajo dostop do ustrezne zdravstvene in psihološke oskrbe ali varstva. Poleg tega morajo biti tisti, ki se ukvarjajo s takšnimi osebami, ustrezno usposobljeni in morajo svoje znanje redno posodabljati; poleg tega jih mora zavezovati jih tudi načelo tajnosti; |
| --- | --- |

—

države članice morajo zagotoviti, da so osebe, ki so preživele mučenje, posilstvo ali druga huda nasilna dejanja, deležne potrebnega zdravljenja, zlasti da imajo dostop do ustrezne zdravstvene in psihološke oskrbe ali varstva. Poleg tega morajo biti tisti, ki se ukvarjajo s takšnimi osebami, ustrezno usposobljeni in morajo svoje znanje redno posodabljati; poleg tega jih mora zavezovati jih tudi načelo tajnosti;

| — | države članice morajo predložiti poročilo o izvajanju direktive, da ga bo Komisija lahko spremljala. |
| --- | --- |

—

države članice morajo predložiti poročilo o izvajanju direktive, da ga bo Komisija lahko spremljala.

IV.   SKLEPNA UGOTOVITEV

Stališče Sveta iz prve obravnave odraža kompromis, ki je bil sklenjen v pogajanjih med Svetom in Evropskim parlamentom. Kompromis je s pismom, naslovljenim na predsednika Odbora stalnih predstavnikov, potrdil predsednik Odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (LIBE) (13885/12). Predsednik odbora LIBE je v tem pismu napovedal, da bo članom odbora LIBE, nato pa tudi na plenarnem zasedanju predlagal, naj sprejmejo stališče Sveta iz prve obravnave brez sprememb Parlamenta v drugi obravnavi, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti obeh institucij. Sprememba direktive o pogojih sprejema je še en pomemben zidak, ki ga Evropska unija prispeva k izgradnji skupnega evropskega azilnega sistema.

---

(1)  Direktiva Sveta 2003/9/ES o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (UL L 31, 6.2.2003, str. 18).

(2)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL L 337, 20.12.2011, str. 9).

(3)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 24.12.2008, str. 98).

(4)  Direktiva Sveta 2005/85/ES o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, 13.12.2005, str. 13).

---

| 25.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 179/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

CE 179/27

---

STALIŠČE SVETA (EU) št. 7/2013 V PRVI OBRAVNAVI

z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev)

Sprejeto v Svetu dne 6. junija 2013

2013/C 179 E/02

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 78(2)(d) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Potrebnih je več vsebinskih sprememb Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca (4). Zaradi jasnosti je treba navedeno direktivo prenoviti. |
| --- | --- |

(1)

Potrebnih je več vsebinskih sprememb Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca (4). Zaradi jasnosti je treba navedeno direktivo prenoviti.

| (2) | Skupna azilna politika, vključno s skupnim evropskim azilnim sistemom, je sestavni del cilja Evropske unije, da se postopno oblikuje območje svobode, varnosti in pravice, odprto za vse, ki jih okoliščine prisilijo k legitimnemu iskanju zaščite v Uniji. Taka politika bi morala temeljiti na načelu solidarnosti in poštene delitve odgovornosti, vključno s finančnimi posledicami, med državami članicami. |
| --- | --- |

(2)

Skupna azilna politika, vključno s skupnim evropskim azilnim sistemom, je sestavni del cilja Evropske unije, da se postopno oblikuje območje svobode, varnosti in pravice, odprto za vse, ki jih okoliščine prisilijo k legitimnemu iskanju zaščite v Uniji. Taka politika bi morala temeljiti na načelu solidarnosti in poštene delitve odgovornosti, vključno s finančnimi posledicami, med državami članicami.

| (3) | Evropski svet je na posebnem zasedanju v Tampereju dne 15. in 16. oktobra 1999 soglašal, da si bo prizadeval za oblikovanje skupnega evropskega azilnega sistema, ki bo temeljil na popolni in skupni uporabi Ženevske konvencije z dne 28. julija 1952 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967 (v nadaljnjem besedilu: Ženevska konvencija), s čimer se bo potrdilo načelo nevračanja in se bo zagotovilo, da nihče ne bo poslan nazaj na območje, kjer je trpel preganjanje. |
| --- | --- |

(3)

Evropski svet je na posebnem zasedanju v Tampereju dne 15. in 16. oktobra 1999 soglašal, da si bo prizadeval za oblikovanje skupnega evropskega azilnega sistema, ki bo temeljil na popolni in skupni uporabi Ženevske konvencije z dne 28. julija 1952 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967 (v nadaljnjem besedilu: Ženevska konvencija), s čimer se bo potrdilo načelo nevračanja in se bo zagotovilo, da nihče ne bo poslan nazaj na območje, kjer je trpel preganjanje.

| (4) | Sklepi iz Tampereja predvidevajo, da bi moral skupni evropski azilni sistem kratkoročno vključevati skupne standarde za pravične in učinkovite azilne postopke v državah članicah, dolgoročno pa pravila Unije, ki bodo pripeljala do skupnega azilnega postopka v Uniji. |
| --- | --- |

(4)

Sklepi iz Tampereja predvidevajo, da bi moral skupni evropski azilni sistem kratkoročno vključevati skupne standarde za pravične in učinkovite azilne postopke v državah članicah, dolgoročno pa pravila Unije, ki bodo pripeljala do skupnega azilnega postopka v Uniji.

| (5) | V prvi fazi skupnega evropskega azilnega sistema so bili sprejeti ustrezni pravni instrumenti, predvideni v Pogodbah, vključno z Direktivo 2005/85/ES, ki je pomenila prvi ukrep na področju azilnih postopkov. |
| --- | --- |

(5)

V prvi fazi skupnega evropskega azilnega sistema so bili sprejeti ustrezni pravni instrumenti, predvideni v Pogodbah, vključno z Direktivo 2005/85/ES, ki je pomenila prvi ukrep na področju azilnih postopkov.

| (6) | Evropski svet je na zasedanju 4. novembra 2004 sprejel haaški program, v katerem so določeni cilji, ki naj bi se uresničili na območju svobode, varnosti in pravice v obdobju 2005-2010. V zvezi s tem vključuje haaški program poziv Evropski komisiji, da zaključi ocenjevanje pravnih aktov prve faze ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži instrumente in ukrepe druge faze. V skladu s haaškim programom je cilj pri vzpostavitvi skupnega evropskega azilnega sistema uvedba skupnega azilnega postopka in enotnega statusa, veljavnega v celotni Uniji. |
| --- | --- |

(6)

Evropski svet je na zasedanju 4. novembra 2004 sprejel haaški program, v katerem so določeni cilji, ki naj bi se uresničili na območju svobode, varnosti in pravice v obdobju 2005-2010. V zvezi s tem vključuje haaški program poziv Evropski komisiji, da zaključi ocenjevanje pravnih aktov prve faze ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži instrumente in ukrepe druge faze. V skladu s haaškim programom je cilj pri vzpostavitvi skupnega evropskega azilnega sistema uvedba skupnega azilnega postopka in enotnega statusa, veljavnega v celotni Uniji.

| (7) | V Evropskem paktu o priseljevanju in azilu, sprejetem 16. oktobra 2008, je Evropski svet ugotovil, da so države članice zagotavljale varstvo na zelo različne načine, in pozval k novim pobudam, vključno s predlogom uvedbe enotnega azilnega postopka, ki bo vključeval procesne garancije, za dokončno vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, kakor to določa haaški program. |
| --- | --- |

(7)

V Evropskem paktu o priseljevanju in azilu, sprejetem 16. oktobra 2008, je Evropski svet ugotovil, da so države članice zagotavljale varstvo na zelo različne načine, in pozval k novim pobudam, vključno s predlogom uvedbe enotnega azilnega postopka, ki bo vključeval procesne garancije, za dokončno vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, kakor to določa haaški program.

| (8) | Evropski svet je na zasedanju 10.–11. decembra 2009 sprejel stockholmski program, v katerem se je ponovno zavezal k cilju, da se do leta 2012 vzpostavi skupno območje zaščite in solidarnosti na podlagi skupnega azilnega postopka ter enotnega statusa oseb, ki uživajo mednarodno zaščito, pri čemer bi moralo to temeljiti na visokih standardih zaščite ter pravičnih in učinkovitih postopkih. V stockholmskem programu je bilo potrjeno, da je treba osebam, ki potrebujejo mednarodno zaščito, zagotoviti dostop do pravno varnih in učinkovitih azilnih postopkov. V skladu s stockholmskim programom bi bilo treba posameznikom nuditi enako raven obravnave kar se tiče postopkovnih ureditev in presoje o statusu, ne glede na to, v kateri državi članici so vložili svojo prošnjo za mednarodno zaščito. Cilj tega je, da se podobni primeri obravnavajo enako in da imajo enak izid. |
| --- | --- |

(8)

Evropski svet je na zasedanju 10.–11. decembra 2009 sprejel stockholmski program, v katerem se je ponovno zavezal k cilju, da se do leta 2012 vzpostavi skupno območje zaščite in solidarnosti na podlagi skupnega azilnega postopka ter enotnega statusa oseb, ki uživajo mednarodno zaščito, pri čemer bi moralo to temeljiti na visokih standardih zaščite ter pravičnih in učinkovitih postopkih. V stockholmskem programu je bilo potrjeno, da je treba osebam, ki potrebujejo mednarodno zaščito, zagotoviti dostop do pravno varnih in učinkovitih azilnih postopkov. V skladu s stockholmskim programom bi bilo treba posameznikom nuditi enako raven obravnave kar se tiče postopkovnih ureditev in presoje o statusu, ne glede na to, v kateri državi članici so vložili svojo prošnjo za mednarodno zaščito. Cilj tega je, da se podobni primeri obravnavajo enako in da imajo enak izid.

| (9) | Da bi zagotovili ustrezno podporo prizadevanjem držav članic pri izvajanju standardov druge faze skupnega evropskega azilnega sistema, predvsem tistih držav članic, katerih azilni sistemi so še posebej in nesorazmerno obremenjeni, kar je zlasti posledica njihovega geografskega položaja ali demografskih razmer, bi bilo treba uporabiti vire Evropskega sklada za begunce in Evropskega azilnega podpornega urada (v nadaljnjem besedilu: EASO). |
| --- | --- |

(9)

Da bi zagotovili ustrezno podporo prizadevanjem držav članic pri izvajanju standardov druge faze skupnega evropskega azilnega sistema, predvsem tistih držav članic, katerih azilni sistemi so še posebej in nesorazmerno obremenjeni, kar je zlasti posledica njihovega geografskega položaja ali demografskih razmer, bi bilo treba uporabiti vire Evropskega sklada za begunce in Evropskega azilnega podpornega urada (v nadaljnjem besedilu: EASO).

| (10) | Države članice bi morale pri izvajanju te direktive upoštevati ustrezne smernice, ki jih je oblikoval EASO. |
| --- | --- |

(10)

Države članice bi morale pri izvajanju te direktive upoštevati ustrezne smernice, ki jih je oblikoval EASO.

| (11) | Da bi zagotovili izčrpno in učinkovito oceno potreb po mednarodni zaščiti prosilcev v smislu Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (5), bi moral okvir Unije za postopke priznavanja ali odvzema mednarodne zaščite temeljiti na konceptu enotnega postopka. |
| --- | --- |

(11)

Da bi zagotovili izčrpno in učinkovito oceno potreb po mednarodni zaščiti prosilcev v smislu Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (5), bi moral okvir Unije za postopke priznavanja ali odvzema mednarodne zaščite temeljiti na konceptu enotnega postopka.

| (12) | Glavni cilj te direktive je nadalje razvijati standarde glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v državah članicah z namenom uvedbe skupnega azilnega postopka v Uniji. |
| --- | --- |

(12)

Glavni cilj te direktive je nadalje razvijati standarde glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v državah članicah z namenom uvedbe skupnega azilnega postopka v Uniji.

| (13) | Približevanje postopkovnih pravil za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite bi moralo pripomoči k omejevanju sekundarnega gibanja prosilcev za mednarodno zaščito med državami članicami v primerih, kadar takšno gibanje povzročajo razlike med pravnimi okviri, in vzpostavilo enake pogoje za uporabo Direktive 2011/95/EU v državah članicah. |
| --- | --- |

(13)

Približevanje postopkovnih pravil za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite bi moralo pripomoči k omejevanju sekundarnega gibanja prosilcev za mednarodno zaščito med državami članicami v primerih, kadar takšno gibanje povzročajo razlike med pravnimi okviri, in vzpostavilo enake pogoje za uporabo Direktive 2011/95/EU v državah članicah.

| (14) | Države članice bi morale imeti možnost sprejeti ali ohraniti ugodnejše določbe za državljane tretjih držav ali osebe brez državljanstva, ki državo članico prosijo za mednarodno zaščito, kadar takšna prošnja temelji na tem, da zadevna oseba potrebuje mednarodno zaščito v smislu Direktive 2011/95/EU. |
| --- | --- |

(14)

Države članice bi morale imeti možnost sprejeti ali ohraniti ugodnejše določbe za državljane tretjih držav ali osebe brez državljanstva, ki državo članico prosijo za mednarodno zaščito, kadar takšna prošnja temelji na tem, da zadevna oseba potrebuje mednarodno zaščito v smislu Direktive 2011/95/EU.

| (15) | Pri obravnavanju oseb, ki spadajo na področje uporabe te direktive, so države članice vezane z obveznostmi iz aktov mednarodnega prava, katerih pogodbenice so. |
| --- | --- |

(15)

Pri obravnavanju oseb, ki spadajo na področje uporabe te direktive, so države članice vezane z obveznostmi iz aktov mednarodnega prava, katerih pogodbenice so.

| (16) | Bistvenega pomena je, da se odločbe v zvezi z vsemi prošnjami za mednarodno zaščito izdajo na podlagi ugotovljenih dejstev in da jih na prvi stopnji izdajo organi, katerih osebje ima ustrezno znanje ali se je udeležilo potrebnega usposabljanja za delo na področju mednarodne zaščite. |
| --- | --- |

(16)

Bistvenega pomena je, da se odločbe v zvezi z vsemi prošnjami za mednarodno zaščito izdajo na podlagi ugotovljenih dejstev in da jih na prvi stopnji izdajo organi, katerih osebje ima ustrezno znanje ali se je udeležilo potrebnega usposabljanja za delo na področju mednarodne zaščite.

| (17) | Da bi zagotovili objektivnost in nepristranskost pri obravnavanju prošenj za mednarodno zaščito in izdajanju odločb o teh prošnjah, morajo strokovnjaki, ki delujejo v okviru postopkov, določenih s to direktivo, pri svojem delu spoštovati veljavna deontološka načela. |
| --- | --- |

(17)

Da bi zagotovili objektivnost in nepristranskost pri obravnavanju prošenj za mednarodno zaščito in izdajanju odločb o teh prošnjah, morajo strokovnjaki, ki delujejo v okviru postopkov, določenih s to direktivo, pri svojem delu spoštovati veljavna deontološka načela.

| (18) | V interesu držav članic in prosilcev za mednarodno zaščito je, da se o prošnjah za mednarodno zaščito odloči, kakor hitro je to mogoče, brez poseganja v ustreznost in celovitost obravnave, ki je v teku. |
| --- | --- |

(18)

V interesu držav članic in prosilcev za mednarodno zaščito je, da se o prošnjah za mednarodno zaščito odloči, kakor hitro je to mogoče, brez poseganja v ustreznost in celovitost obravnave, ki je v teku.

| (19) | Da bi se celotno trajanje postopka v določenih primerih skrajšalo, bi morale imeti države članice možnost, da v skladu s svojimi nacionalnimi potrebami dajo prednost kateri koli prošnji s tem, da jo obravnavajo pred drugo, prej podano prošnjo, pri čemer ne bi smele odstopati od rokov, načel in jamstev, ki se običajno uporabljajo. |
| --- | --- |

(19)

Da bi se celotno trajanje postopka v določenih primerih skrajšalo, bi morale imeti države članice možnost, da v skladu s svojimi nacionalnimi potrebami dajo prednost kateri koli prošnji s tem, da jo obravnavajo pred drugo, prej podano prošnjo, pri čemer ne bi smele odstopati od rokov, načel in jamstev, ki se običajno uporabljajo.

| (20) | V natančno določenih okoliščinah, kadar je prošnja verjetno neutemeljena ali kadar obstajajo resni pomisleki glede državne varnosti ali javnega reda, bi morale imeti države članice možnost pospešiti postopek obravnave, zlasti z uvedbo krajših vendar razumnih rokov za določene faze postopka, brez poseganja v ustreznost in celovitost obravnave, ki je v teku, ter učinkovit dostop prosilca do osnovnih načel in jamstev, določenih s to direktivo. |
| --- | --- |

(20)

V natančno določenih okoliščinah, kadar je prošnja verjetno neutemeljena ali kadar obstajajo resni pomisleki glede državne varnosti ali javnega reda, bi morale imeti države članice možnost pospešiti postopek obravnave, zlasti z uvedbo krajših vendar razumnih rokov za določene faze postopka, brez poseganja v ustreznost in celovitost obravnave, ki je v teku, ter učinkovit dostop prosilca do osnovnih načel in jamstev, določenih s to direktivo.

| (21) | Če lahko prosilec navede tehtne razloge, odsotnost dokumentov ali uporaba ponarejenih dokumentov sami po sebi ne bi smeli pomeniti samodejne uporabe postopka na meji ali pospešenega postopka. |
| --- | --- |

(21)

Če lahko prosilec navede tehtne razloge, odsotnost dokumentov ali uporaba ponarejenih dokumentov sami po sebi ne bi smeli pomeniti samodejne uporabe postopka na meji ali pospešenega postopka.

| (22) | Prav tako je v interesu držav članic in prosilcev, da se zagotovi pravilno ugotavljanje potreb po mednarodnih zaščiti že na prvi stopnji. V ta namen bi bilo treba prosilcem na prvi stopnji brezplačno zagotoviti pravne in postopkovne informacije, ob upoštevanju njihovih posebnih okoliščin. Zagotavljanje takih informacij bi moralo prosilcem med drugim omogočiti boljše razumevanje postopka, kar bi jim pomagalo pri izpolnjevanju zadevnih obveznosti. Nesorazmerno bi bilo od držav članic zahtevati, da zagotavljajo take informacije samo s storitvami kvalificiranih odvetnikov. Države članice bi morale zato imeti možnost, da uporabijo najustreznejša sredstva za zagotavljanje takih informacij, kot so nevladne organizacije ali strokovnjaki iz vladnih organov ali specializiranih državnih služb. |
| --- | --- |

(22)

Prav tako je v interesu držav članic in prosilcev, da se zagotovi pravilno ugotavljanje potreb po mednarodnih zaščiti že na prvi stopnji. V ta namen bi bilo treba prosilcem na prvi stopnji brezplačno zagotoviti pravne in postopkovne informacije, ob upoštevanju njihovih posebnih okoliščin. Zagotavljanje takih informacij bi moralo prosilcem med drugim omogočiti boljše razumevanje postopka, kar bi jim pomagalo pri izpolnjevanju zadevnih obveznosti. Nesorazmerno bi bilo od držav članic zahtevati, da zagotavljajo take informacije samo s storitvami kvalificiranih odvetnikov. Države članice bi morale zato imeti možnost, da uporabijo najustreznejša sredstva za zagotavljanje takih informacij, kot so nevladne organizacije ali strokovnjaki iz vladnih organov ali specializiranih državnih služb.

| (23) | V pritožbenih postopkih bi bilo treba ob upoštevanju določenih pogojev prosilcem zagotoviti brezplačno pravno pomoč in zastopanje, ki ju zagotavljajo osebe, pristojne za njuno zagotavljanje v skladu z nacionalnim pravom. Poleg tega bi morali imeti prosilci na vseh stopnjah postopka pravico do posvetovanja na lastne stroške s pravnimi ali drugimi svetovalci, ki jih kot takšne dopušča ali dovoljuje nacionalno pravo. |
| --- | --- |

(23)

V pritožbenih postopkih bi bilo treba ob upoštevanju določenih pogojev prosilcem zagotoviti brezplačno pravno pomoč in zastopanje, ki ju zagotavljajo osebe, pristojne za njuno zagotavljanje v skladu z nacionalnim pravom. Poleg tega bi morali imeti prosilci na vseh stopnjah postopka pravico do posvetovanja na lastne stroške s pravnimi ali drugimi svetovalci, ki jih kot takšne dopušča ali dovoljuje nacionalno pravo.

| (24) | Pojem javnega reda lahko med drugim zajema obsodbo za storitev hudega kaznivega dejanja. |
| --- | --- |

(24)

Pojem javnega reda lahko med drugim zajema obsodbo za storitev hudega kaznivega dejanja.

| (25) | Da bi lahko pravilno ugotovili, katere osebe potrebujejo zaščito kot begunci v smislu člena 1 Ženevske konvencije ali kot osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, bi moral imeti vsak prosilec učinkovit dostop do postopkov, možnost sodelovati in ustrezno komunicirati s pristojnimi organi, kar naj mu omogoči, da predstavi vsa pomembna dejstva v zvezi s svojim primerom, ter zadostna procesna jamstva, da lahko v vseh fazah postopka brani svoj primer. Poleg tega bi bilo treba v postopku obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito prosilcu običajno zagotoviti vsaj: pravico ostati na ozemlju, dokler organ za presojo ne izda odločbe; dostop do storitev tolmačenja, da lahko na razgovoru z organi predstavi svoj primer; možnost komuniciranja s predstavnikom Visokega komisariata Združenih narodov za begunce (v nadaljnjem besedilu: UNHCR) in z organizacijami, ki prosilcem za mednarodno zaščito zagotavljajo svetovanje ali zastopanje; pravico do ustrezne vročitve odločbe ter uradne obvestitve o dejanskih in pravnih razlogih za to odločitev; možnost posvetovanja s pravnim ali drugim svetovalcem; v odločilnih fazah postopka pravico do obveščenosti o njegovem pravnem položaju v jeziku, ki ga razume ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razume; ter, v primeru zavrnilne odločbe, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem. |
| --- | --- |

(25)

Da bi lahko pravilno ugotovili, katere osebe potrebujejo zaščito kot begunci v smislu člena 1 Ženevske konvencije ali kot osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, bi moral imeti vsak prosilec učinkovit dostop do postopkov, možnost sodelovati in ustrezno komunicirati s pristojnimi organi, kar naj mu omogoči, da predstavi vsa pomembna dejstva v zvezi s svojim primerom, ter zadostna procesna jamstva, da lahko v vseh fazah postopka brani svoj primer. Poleg tega bi bilo treba v postopku obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito prosilcu običajno zagotoviti vsaj: pravico ostati na ozemlju, dokler organ za presojo ne izda odločbe; dostop do storitev tolmačenja, da lahko na razgovoru z organi predstavi svoj primer; možnost komuniciranja s predstavnikom Visokega komisariata Združenih narodov za begunce (v nadaljnjem besedilu: UNHCR) in z organizacijami, ki prosilcem za mednarodno zaščito zagotavljajo svetovanje ali zastopanje; pravico do ustrezne vročitve odločbe ter uradne obvestitve o dejanskih in pravnih razlogih za to odločitev; možnost posvetovanja s pravnim ali drugim svetovalcem; v odločilnih fazah postopka pravico do obveščenosti o njegovem pravnem položaju v jeziku, ki ga razume ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razume; ter, v primeru zavrnilne odločbe, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem.

| (26) | Zaradi zagotavljanja učinkovitega dostopa do postopka obravnave bi morale uradne osebe, ki prve pridejo v stik z osebami, ki iščejo mednarodno zaščito, zlasti uradne osebe, ki varujejo kopenske in morske meje ali izvajajo mejne kontrole, dobiti ustrezne informacije in se udeležiti potrebnega usposabljanja za prepoznavanje in obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, pri čemer se med drugim upoštevajo ustrezne smernice, ki jih je oblikoval EASO. Državljanom tretjih držav ali osebam brez državljanstva, ki so na ozemlju, vključno na meji, v teritorialnih vodah ali na tranzitnih območjih držav članic, in ki podajo prošnjo za mednarodno zaščito, bi morale biti sposobne zagotoviti ustrezne informacije o tem, kje in kako je mogoče vložiti prošnje za mednarodno zaščito. Kadar so navedene osebe v teritorialnih vodah države članice, jih je treba izkrcati in obravnavati njihove prošnje v skladu s to direktivo. |
| --- | --- |

(26)

Zaradi zagotavljanja učinkovitega dostopa do postopka obravnave bi morale uradne osebe, ki prve pridejo v stik z osebami, ki iščejo mednarodno zaščito, zlasti uradne osebe, ki varujejo kopenske in morske meje ali izvajajo mejne kontrole, dobiti ustrezne informacije in se udeležiti potrebnega usposabljanja za prepoznavanje in obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, pri čemer se med drugim upoštevajo ustrezne smernice, ki jih je oblikoval EASO. Državljanom tretjih držav ali osebam brez državljanstva, ki so na ozemlju, vključno na meji, v teritorialnih vodah ali na tranzitnih območjih držav članic, in ki podajo prošnjo za mednarodno zaščito, bi morale biti sposobne zagotoviti ustrezne informacije o tem, kje in kako je mogoče vložiti prošnje za mednarodno zaščito. Kadar so navedene osebe v teritorialnih vodah države članice, jih je treba izkrcati in obravnavati njihove prošnje v skladu s to direktivo.

| (27) | Ker so državljani tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki izrazijo željo, da bi zaprosili za mednarodno zaščito, prosilci za mednarodno zaščito, bi morali izpolnjevati obveznosti in uživati pravice iz te direktive in Direktive .../.../EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (6)
   (7). V ta namen bi morale države članice te prosilce čim prej evidentirati dejstvo, da so te osebe prosilci za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(27)

Ker so državljani tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki izrazijo željo, da bi zaprosili za mednarodno zaščito, prosilci za mednarodno zaščito, bi morali izpolnjevati obveznosti in uživati pravice iz te direktive in Direktive .../.../EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (6)
   (7). V ta namen bi morale države članice te prosilce čim prej evidentirati dejstvo, da so te osebe prosilci za mednarodno zaščito.

| (28) | Da bi povečali dostopnost postopka obravnave na mejnih prehodih in v ustanovah za pridržanje, bi bilo treba dati na voljo informacije o možnosti zaprositi za mednarodno zaščito. S tolmačenjem bi bilo treba zagotoviti osnovno komunikacijo, ki je potrebna, da bi pristojni organi lahko razumeli, kdaj osebe izrazijo željo po vložitvi prošnje za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(28)

Da bi povečali dostopnost postopka obravnave na mejnih prehodih in v ustanovah za pridržanje, bi bilo treba dati na voljo informacije o možnosti zaprositi za mednarodno zaščito. S tolmačenjem bi bilo treba zagotoviti osnovno komunikacijo, ki je potrebna, da bi pristojni organi lahko razumeli, kdaj osebe izrazijo željo po vložitvi prošnje za mednarodno zaščito.

| (29) | Določeni prosilci lahko potrebujejo posebna procesna jamstva, med drugim zaradi starosti, spola, spolne usmerjenosti, spolne identitete, invalidnosti, hude bolezni, duševnih motenj ali posledic mučenja, posilstva ali drugih hujših oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja. Države članice bi si morale prizadevati, da ugotovijo, kateri prosilci potrebujejo posebna procesna jamstva, še pred izdajo odločbe na prvi stopnji. Tem prosilcem bi bilo treba zagotoviti ustrezno podporo, vključno z zadostnim časom, da se vzpostavijo potrebni pogoji za njihov učinkovit dostop do postopkov in možnost predstavitve elementov, potrebnih za utemeljitev njihove prošnje za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(29)

Določeni prosilci lahko potrebujejo posebna procesna jamstva, med drugim zaradi starosti, spola, spolne usmerjenosti, spolne identitete, invalidnosti, hude bolezni, duševnih motenj ali posledic mučenja, posilstva ali drugih hujših oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja. Države članice bi si morale prizadevati, da ugotovijo, kateri prosilci potrebujejo posebna procesna jamstva, še pred izdajo odločbe na prvi stopnji. Tem prosilcem bi bilo treba zagotoviti ustrezno podporo, vključno z zadostnim časom, da se vzpostavijo potrebni pogoji za njihov učinkovit dostop do postopkov in možnost predstavitve elementov, potrebnih za utemeljitev njihove prošnje za mednarodno zaščito.

| (30) | Kadar prosilcu, ki potrebuje posebna procesna jamstva, ni mogoče zagotoviti ustrezne podpore v postopku pospešenega obravnavanja ali postopku na meji, bi moral biti tak prosilec izvzet iz teh postopkov. Potreba po posebnih procesnih jamstvih, ki so take narave, da bi lahko preprečile uporabo pospešenega postopka ali postopka na meji, bi morala pomeniti, da se prosilcu zagotovijo dodatna jamstva, kadar pritožba prosilca ne zadrži izvršitve samodejno, da bi bilo pravno sredstvo v posebnih okoliščinah prosilca učinkovito. |
| --- | --- |

(30)

Kadar prosilcu, ki potrebuje posebna procesna jamstva, ni mogoče zagotoviti ustrezne podpore v postopku pospešenega obravnavanja ali postopku na meji, bi moral biti tak prosilec izvzet iz teh postopkov. Potreba po posebnih procesnih jamstvih, ki so take narave, da bi lahko preprečile uporabo pospešenega postopka ali postopka na meji, bi morala pomeniti, da se prosilcu zagotovijo dodatna jamstva, kadar pritožba prosilca ne zadrži izvršitve samodejno, da bi bilo pravno sredstvo v posebnih okoliščinah prosilca učinkovito.

| (31) | Nacionalni ukrepi v zvezi z odkrivanjem in dokumentiranjem simptomov in znakov mučenja ali drugih hudih dejanj fizičnega ali psihološkega nasilja, vključno z dejanji spolnega nasilja, po postopkih iz te direktive bi lahko med drugim temeljili na Priročniku o učinkovitem preiskovanju in dokumentiranju mučenja in drugih krutih, nečloveških ali poniževalnih kazni ali ravnanja (v nadaljnjem besedilu: Istanbulski protokol). |
| --- | --- |

(31)

Nacionalni ukrepi v zvezi z odkrivanjem in dokumentiranjem simptomov in znakov mučenja ali drugih hudih dejanj fizičnega ali psihološkega nasilja, vključno z dejanji spolnega nasilja, po postopkih iz te direktive bi lahko med drugim temeljili na Priročniku o učinkovitem preiskovanju in dokumentiranju mučenja in drugih krutih, nečloveških ali poniževalnih kazni ali ravnanja (v nadaljnjem besedilu: Istanbulski protokol).

| (32) | Zaradi zagotavljanja dejanske enakosti prosilcev ženskega in moškega spola, bi morali postopki obravnavanja prošenj upoštevati razliko med spoloma. Zlasti osebne razgovore bi bilo treba organizirati na način, ki prosilkam in prosilcem omogoča, da spregovorijo o svojih izkušnjah v primerih preganjanja na podlagi spola. Kompleksnost zahtevkov, povezanih s spolom prosilcev, bi bilo treba ustrezno upoštevati v postopkih na podlagi koncepta varne tretje države, koncepta varne izvorne države ali pojma naknadnih prošenj. |
| --- | --- |

(32)

Zaradi zagotavljanja dejanske enakosti prosilcev ženskega in moškega spola, bi morali postopki obravnavanja prošenj upoštevati razliko med spoloma. Zlasti osebne razgovore bi bilo treba organizirati na način, ki prosilkam in prosilcem omogoča, da spregovorijo o svojih izkušnjah v primerih preganjanja na podlagi spola. Kompleksnost zahtevkov, povezanih s spolom prosilcev, bi bilo treba ustrezno upoštevati v postopkih na podlagi koncepta varne tretje države, koncepta varne izvorne države ali pojma naknadnih prošenj.

| (33) | V skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989 bi morala biti največja korist otroka najpomembnejše vodilo držav članic pri uporabi te direktive. Pri ugotavljanju, kaj je največja korist za otroka, bi morale države članice upoštevati predvsem dobrobit mladoletnika in njegov socialni razvoj, vključno z okoljem, iz katerega prihaja. |
| --- | --- |

(33)

V skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989 bi morala biti največja korist otroka najpomembnejše vodilo držav članic pri uporabi te direktive. Pri ugotavljanju, kaj je največja korist za otroka, bi morale države članice upoštevati predvsem dobrobit mladoletnika in njegov socialni razvoj, vključno z okoljem, iz katerega prihaja.

| (34) | Postopki za obravnavanje potreb po mednarodni zaščiti bi morali biti taki, da pristojnim organom omogočajo temeljito obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito. |
| --- | --- |

(34)

Postopki za obravnavanje potreb po mednarodni zaščiti bi morali biti taki, da pristojnim organom omogočajo temeljito obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito.

| (35) | Kadar se v okviru obravnavanja prošnje prosilca preišče, bi morala to preiskavo opraviti oseba istega spola. To ne bi smelo posegati v preiskave, ki se v skladu z nacionalnim pravom opravijo iz varnostnih razlogov. |
| --- | --- |

(35)

Kadar se v okviru obravnavanja prošnje prosilca preišče, bi morala to preiskavo opraviti oseba istega spola. To ne bi smelo posegati v preiskave, ki se v skladu z nacionalnim pravom opravijo iz varnostnih razlogov.

| (36) | Kadar prosilec poda naknadno prošnjo, ne da bi predložil nove dokaze ali navedbe, bi bila zahteva, da države članice izpeljejo nov celoten postopek, nesorazmerna. V teh primerih bi morale imeti države članice možnost, da v skladu z načelom pravnomočnosti prošnjo zavržejo kot nedopustno. |
| --- | --- |

(36)

Kadar prosilec poda naknadno prošnjo, ne da bi predložil nove dokaze ali navedbe, bi bila zahteva, da države članice izpeljejo nov celoten postopek, nesorazmerna. V teh primerih bi morale imeti države članice možnost, da v skladu z načelom pravnomočnosti prošnjo zavržejo kot nedopustno.

| (37) | Kadar osebje organa, ki ni organ za presojo, sodeluje pri izvajanju pravočasnih razgovorov o vsebini prošnje, bi bilo treba pojem „pravočasno“ presojati glede na roke, določene v členu 31. |
| --- | --- |

(37)

Kadar osebje organa, ki ni organ za presojo, sodeluje pri izvajanju pravočasnih razgovorov o vsebini prošnje, bi bilo treba pojem „pravočasno“ presojati glede na roke, določene v členu 31.

| (38) | Številne prošnje za mednarodno zaščito so podane na meji ali tranzitnem območju države članice, preden se odloči, ali se bo prosilcu dovolil vstop ali ne. Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da izvajajo postopke presojanja dopustnosti in/ali vsebinske preučitve, v katerih bi lahko v natančno določenih okoliščinah odločili o takih prošnjah na kraju samem. |
| --- | --- |

(38)

Številne prošnje za mednarodno zaščito so podane na meji ali tranzitnem območju države članice, preden se odloči, ali se bo prosilcu dovolil vstop ali ne. Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da izvajajo postopke presojanja dopustnosti in/ali vsebinske preučitve, v katerih bi lahko v natančno določenih okoliščinah odločili o takih prošnjah na kraju samem.

| (39) | Pri presoji, ali so v izvorni državi prosilca razmere negotove, bi morale države članice poskrbeti, da pridobijo točne in ažurne informacije iz ustreznih virov, kot so EASO, UNHCR, Svet Evrope in druge ustrezne mednarodne organizacije. Države članice bi morale zagotoviti, da je vsaka odložitev končanja postopka povsem v skladu z njihovimi obveznostmi iz Direktive 2011/95/EU ter členom 41 Listine, brez poseganja v učinkovitost in pravičnost postopkov iz te direktive. |
| --- | --- |

(39)

Pri presoji, ali so v izvorni državi prosilca razmere negotove, bi morale države članice poskrbeti, da pridobijo točne in ažurne informacije iz ustreznih virov, kot so EASO, UNHCR, Svet Evrope in druge ustrezne mednarodne organizacije. Države članice bi morale zagotoviti, da je vsaka odložitev končanja postopka povsem v skladu z njihovimi obveznostmi iz Direktive 2011/95/EU ter členom 41 Listine, brez poseganja v učinkovitost in pravičnost postopkov iz te direktive.

| (40) | Bistveno vodilo pri ocenjevanju utemeljenosti posamezne prošnje za mednarodno zaščito je varnost prosilca v njegovi izvorni državi. Kadar je možno tretjo državo šteti za varno izvorno državo, bi bilo treba državam članicam omogočiti, da jo označijo za varno in da domnevajo, da je varna tudi za posameznega prosilca, razen če prosilec predloži nasprotne dokaze. |
| --- | --- |

(40)

Bistveno vodilo pri ocenjevanju utemeljenosti posamezne prošnje za mednarodno zaščito je varnost prosilca v njegovi izvorni državi. Kadar je možno tretjo državo šteti za varno izvorno državo, bi bilo treba državam članicam omogočiti, da jo označijo za varno in da domnevajo, da je varna tudi za posameznega prosilca, razen če prosilec predloži nasprotne dokaze.

| (41) | Glede na doseženo raven harmoniziranosti pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav in osebe brez državljanstva kot upravičenci do mednarodne zaščite, bi bilo treba določiti skupna merila za označitev tretjih držav za varne izvorne države. |
| --- | --- |

(41)

Glede na doseženo raven harmoniziranosti pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav in osebe brez državljanstva kot upravičenci do mednarodne zaščite, bi bilo treba določiti skupna merila za označitev tretjih držav za varne izvorne države.

| (42) | Označitev tretje države za varno izvorno državo za namene te direktive ne more predstavljati absolutnega zagotovila za varnost državljanov te države. Ocena, na kateri temelji takšna označitev, lahko že zaradi svoje narave upošteva le splošne državljanske, pravne in politične okoliščine v tej državi ter to, ali so v tej državi subjekti, spoznani za krive preganjanja, mučenja ali nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja dejansko podvrženi sankcijam. Zato je pomembno, da se označitev zadevne države za varno ne uporablja za prosilca, ki izkaže, da ob upoštevanju njegovih posebnih okoliščin obstajajo tehtni razlogi zoper štetje te države za varno. |
| --- | --- |

(42)

Označitev tretje države za varno izvorno državo za namene te direktive ne more predstavljati absolutnega zagotovila za varnost državljanov te države. Ocena, na kateri temelji takšna označitev, lahko že zaradi svoje narave upošteva le splošne državljanske, pravne in politične okoliščine v tej državi ter to, ali so v tej državi subjekti, spoznani za krive preganjanja, mučenja ali nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja dejansko podvrženi sankcijam. Zato je pomembno, da se označitev zadevne države za varno ne uporablja za prosilca, ki izkaže, da ob upoštevanju njegovih posebnih okoliščin obstajajo tehtni razlogi zoper štetje te države za varno.

| (43) | Države članice bi morale preučiti vsebinsko utemeljenost vseh prošenj, tj. oceniti, ali zadevni prosilec izpolnjuje pogoje za mednarodno zaščito v skladu z Direktivo 2011/95/EU, razen če ta direktiva določa drugače, še zlasti kadar se lahko upravičeno domneva, da bo zadevo preučila ali zagotovila zadostno zaščito druga država. Predvsem pa države članice ne bi smele biti zavezane, da preučijo vsebinsko utemeljenost prošnje za mednarodno zaščito, kadar je pred tem prva država azila prosilcu že dodelila status begunca ali mu sicer zagotovila zadostno zaščito in bo prosilec ponovno sprejet v to državo. |
| --- | --- |

(43)

Države članice bi morale preučiti vsebinsko utemeljenost vseh prošenj, tj. oceniti, ali zadevni prosilec izpolnjuje pogoje za mednarodno zaščito v skladu z Direktivo 2011/95/EU, razen če ta direktiva določa drugače, še zlasti kadar se lahko upravičeno domneva, da bo zadevo preučila ali zagotovila zadostno zaščito druga država. Predvsem pa države članice ne bi smele biti zavezane, da preučijo vsebinsko utemeljenost prošnje za mednarodno zaščito, kadar je pred tem prva država azila prosilcu že dodelila status begunca ali mu sicer zagotovila zadostno zaščito in bo prosilec ponovno sprejet v to državo.

| (44) | Države članice ne bi smele biti zavezane, da presojajo o vsebinski utemeljenosti prošnje za mednarodno zaščito, če je mogoče upravičeno domnevati, da bo prosilec zaradi zadostne zveze s tretjo državo, kot je opredljena v nacionalnem pravu iskal zaščito v tej tretji državi, in obstajajo razlogi za prepričanje, da bo prosilec sprejet ali ponovno sprejet v to državo. Države članice bi morale na tej podlagi ukrepati le, kadar bi bil ta posamezni prosilec v zadevni tretji državi varen. Da bi se izognili sekundarnemu gibanju prosilcev, bi bilo treba oblikovati skupna načela, da države članice tretje države obravnavajo kot ali označijo za varne. |
| --- | --- |

(44)

Države članice ne bi smele biti zavezane, da presojajo o vsebinski utemeljenosti prošnje za mednarodno zaščito, če je mogoče upravičeno domnevati, da bo prosilec zaradi zadostne zveze s tretjo državo, kot je opredljena v nacionalnem pravu iskal zaščito v tej tretji državi, in obstajajo razlogi za prepričanje, da bo prosilec sprejet ali ponovno sprejet v to državo. Države članice bi morale na tej podlagi ukrepati le, kadar bi bil ta posamezni prosilec v zadevni tretji državi varen. Da bi se izognili sekundarnemu gibanju prosilcev, bi bilo treba oblikovati skupna načela, da države članice tretje države obravnavajo kot ali označijo za varne.

| (45) | Poleg tega bi bilo treba glede evropskih tretjih držav, ki izpolnjujejo posebno visoke standarde varstva človekovih pravic in varstva beguncev, državam članicam dovoliti, da jim ni treba preučevati ali da jim ni treba celovito preučevati prošenj za mednarodno zaščito prosilcev, ki vstopijo na njihovo ozemlje iz takih evropskih tretjih držav. |
| --- | --- |

(45)

Poleg tega bi bilo treba glede evropskih tretjih držav, ki izpolnjujejo posebno visoke standarde varstva človekovih pravic in varstva beguncev, državam članicam dovoliti, da jim ni treba preučevati ali da jim ni treba celovito preučevati prošenj za mednarodno zaščito prosilcev, ki vstopijo na njihovo ozemlje iz takih evropskih tretjih držav.

| (46) | Kadar se države članice o uporabi konceptov varne države odločajo v vsakem primeru posebej ali če s seznami določijo države, ki jih označijo za varne, bi morale pri tem med drugim upoštevati smernice in operativne priročnike ter informacije o državah izvora in dejavnostih,vključno z metodologijo poročila EASO o informacijah o državah izvora, iz Uredbe (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o ustanovitvi Evropskega azilnega podpornega urada (8), ter ustrezne smernice UNHCR. |
| --- | --- |

(46)

Kadar se države članice o uporabi konceptov varne države odločajo v vsakem primeru posebej ali če s seznami določijo države, ki jih označijo za varne, bi morale pri tem med drugim upoštevati smernice in operativne priročnike ter informacije o državah izvora in dejavnostih,vključno z metodologijo poročila EASO o informacijah o državah izvora, iz Uredbe (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o ustanovitvi Evropskega azilnega podpornega urada (8), ter ustrezne smernice UNHCR.

| (47) | Da bi pospešili redno izmenjavo informacij o nacionalni uporabi konceptov varne izvorne države, varne tretje države in evropske varne tretje države, pa tudi, da bi Komisija lažje redno pregledovala, kako države članice uporabljajo te koncepte, ter omogočili morebitno nadaljnjo harmonizacijo v prihodnosti, bi morale države članice Komisijo uradno obvestiti, za katere tretje države se ti koncepti uporabljajo, ali jo redno obveščati o tretjih državah, za katere se ti koncepti uporabljajo. Komisija bi morala o rezultatih njenih pregledov redno obveščati Evropski parlament. |
| --- | --- |

(47)

Da bi pospešili redno izmenjavo informacij o nacionalni uporabi konceptov varne izvorne države, varne tretje države in evropske varne tretje države, pa tudi, da bi Komisija lažje redno pregledovala, kako države članice uporabljajo te koncepte, ter omogočili morebitno nadaljnjo harmonizacijo v prihodnosti, bi morale države članice Komisijo uradno obvestiti, za katere tretje države se ti koncepti uporabljajo, ali jo redno obveščati o tretjih državah, za katere se ti koncepti uporabljajo. Komisija bi morala o rezultatih njenih pregledov redno obveščati Evropski parlament.

| (48) | Da se zagotovi pravilna uporaba konceptov varne države na podlagi najnovejših informacij, bi morale države članice redno pregledovati razmere v teh državah na podlagi več virov informacij, vključno predvsem informacij drugih držav članic, EASO, UNHCR, Sveta Evrope in drugih ustreznih mednarodnih organizacij. Ko države članice ugotovijo bistveno spremembo položaja človekovih pravic v državi, ki so jo označile za varno, bi morale poskrbeti, da se čim prej ponovno pregledajo razmere in po potrebi pregleda označitev te države za varno. |
| --- | --- |

(48)

Da se zagotovi pravilna uporaba konceptov varne države na podlagi najnovejših informacij, bi morale države članice redno pregledovati razmere v teh državah na podlagi več virov informacij, vključno predvsem informacij drugih držav članic, EASO, UNHCR, Sveta Evrope in drugih ustreznih mednarodnih organizacij. Ko države članice ugotovijo bistveno spremembo položaja človekovih pravic v državi, ki so jo označile za varno, bi morale poskrbeti, da se čim prej ponovno pregledajo razmere in po potrebi pregleda označitev te države za varno.

| (49) | Glede odvzema statusa begunca ali subsidiarne zaščite bi morale države članice zagotoviti, da so osebe, ki uživajo mednarodno zaščito, ustrezno obveščene o možnosti ponovne preučitve njihovega statusa in da imajo možnost izraziti svoje stališče, preden pristojni organi z obrazloženo odločbo odločijo o odvzemu njihovega statusa. |
| --- | --- |

(49)

Glede odvzema statusa begunca ali subsidiarne zaščite bi morale države članice zagotoviti, da so osebe, ki uživajo mednarodno zaščito, ustrezno obveščene o možnosti ponovne preučitve njihovega statusa in da imajo možnost izraziti svoje stališče, preden pristojni organi z obrazloženo odločbo odločijo o odvzemu njihovega statusa.

| (50) | V skladu s temeljnim načelom prava Unije je, da je zoper odločbe v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, odločbe o zavrnitvi ponovne uvedbe postopka obravnavanja prošnje po njegovi prekinitvi in odločbe o odvzemu statusa begunca ali subsidiarne zaščite na razpolago učinkovito pravno sredstvo pred sodiščem. |
| --- | --- |

(50)

V skladu s temeljnim načelom prava Unije je, da je zoper odločbe v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, odločbe o zavrnitvi ponovne uvedbe postopka obravnavanja prošnje po njegovi prekinitvi in odločbe o odvzemu statusa begunca ali subsidiarne zaščite na razpolago učinkovito pravno sredstvo pred sodiščem.

| (51) | V skladu s členom 72 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ta direktiva ne vpliva na izpolnjevanje obveznosti, ki jih imajo države članice v zvezi z vzdrževanjem javnega reda in miru ter varovanjem notranje varnosti. |
| --- | --- |

(51)

V skladu s členom 72 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ta direktiva ne vpliva na izpolnjevanje obveznosti, ki jih imajo države članice v zvezi z vzdrževanjem javnega reda in miru ter varovanjem notranje varnosti.

| (52) | Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (9) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice v skladu s to direktivo. |
| --- | --- |

(52)

Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (9) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice v skladu s to direktivo.

| (53) | Ta direktiva ne zadeva postopkov med državami članicami, ki jih ureja Uredba (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (10)
   (11). |
| --- | --- |

(53)

Ta direktiva ne zadeva postopkov med državami članicami, ki jih ureja Uredba (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (10)
   (11).

| (54) | Ta direktiva bi se morala uporabljati za prosilce, za katere se uporablja Uredba (EU) št. .../... (12), hkrati z njenimi določbami ter brez poseganja vanje. |
| --- | --- |

(54)

Ta direktiva bi se morala uporabljati za prosilce, za katere se uporablja Uredba (EU) št. .../... (12), hkrati z njenimi določbami ter brez poseganja vanje.

| (55) | Izvajanje te direktive bi bilo treba redno ocenjevati. |
| --- | --- |

(55)

Izvajanje te direktive bi bilo treba redno ocenjevati.

| (56) | Ker cilja te direktive, namreč določiti skupne postopke za priznanje in odvzem mednarodne zaščite, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov te direktive lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. |
| --- | --- |

(56)

Ker cilja te direktive, namreč določiti skupne postopke za priznanje in odvzem mednarodne zaščite, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov te direktive lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

| (57) | V skladu s Skupno politično izjavo z dne 28. septembra 2011 držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih (13) se države članice zavezujejo, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile en ali več dokumentov, v katerih se pojasni razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustrezajočimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takih dokumentov v primeru te direktive upravičeno. |
| --- | --- |

(57)

V skladu s Skupno politično izjavo z dne 28. septembra 2011 držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih (13) se države članice zavezujejo, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile en ali več dokumentov, v katerih se pojasni razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustrezajočimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takih dokumentov v primeru te direktive upravičeno.

| (58) | V skladu s členi 1, 2 in 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja. |
| --- | --- |

(58)

V skladu s členi 1, 2 in 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.

| (59) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. |
| --- | --- |

(59)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

| (60) | Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana z Listino. Namen te direktive je zlasti zagotoviti dosledno spoštovanje človeškega dostojanstva in spodbujati uporabo členov 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 in 47 Listine ter jo je treba temu ustrezno izvajati. |
| --- | --- |

(60)

Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana z Listino. Namen te direktive je zlasti zagotoviti dosledno spoštovanje človeškega dostojanstva in spodbujati uporabo členov 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 in 47 Listine ter jo je treba temu ustrezno izvajati.

| (61) | Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi bilo treba omejiti na določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 2005/85/ES. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz navedene direktive. |
| --- | --- |

(61)

Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi bilo treba omejiti na določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 2005/85/ES. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz navedene direktive.

| (62) | Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos Direktive 2005/85/ES v nacionalno pravo, ki so določeni v delu B Priloge II – |
| --- | --- |

(62)

Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos Direktive 2005/85/ES v nacionalno pravo, ki so določeni v delu B Priloge II –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Namen

Namen te direktive je določiti skupne postopke za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite na podlagi Direktive 2011/95/EU.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej direktivi:

| (a) | „Ženevska konvencija“ pomeni Konvencijo z dne 28. julija 1951 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967; |
| --- | --- |

(a)

„Ženevska konvencija“ pomeni Konvencijo z dne 28. julija 1951 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967;

| (b) | „prošnja za mednarodno zaščito“ ali „prošnja“ pomeni prošnjo državljana tretje države ali osebe brez državljanstva za zaščito s strani države članice, ki se lahko razume kot prosilec za status begunca ali subsidiarne zaščite in ki ne zahteva izrecno druge vrste zaščite zunaj področja uporabe Direktive 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(b)

„prošnja za mednarodno zaščito“ ali „prošnja“ pomeni prošnjo državljana tretje države ali osebe brez državljanstva za zaščito s strani države članice, ki se lahko razume kot prosilec za status begunca ali subsidiarne zaščite in ki ne zahteva izrecno druge vrste zaščite zunaj področja uporabe Direktive 2011/95/EU;

| (c) | „prosilec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je podal prošnjo za mednarodno zaščito, v zvezi s katero še ni bila izdana dokončna odločba; |
| --- | --- |

(c)

„prosilec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je podal prošnjo za mednarodno zaščito, v zvezi s katero še ni bila izdana dokončna odločba;

| (d) | „prosilec, ki potrebuje posebna procesna jamstva“ pomeni prosilca, ki zaradi osebnih okoliščin ne more v celoti uživati pravic in izpolnjevati obveznosti, določenih v tej direktivi; |
| --- | --- |

(d)

„prosilec, ki potrebuje posebna procesna jamstva“ pomeni prosilca, ki zaradi osebnih okoliščin ne more v celoti uživati pravic in izpolnjevati obveznosti, določenih v tej direktivi;

| (e) | „dokončna odločba“ pomeni odločbo o tem, ali se državljanu tretje države ali osebi brez državljanstva prizna status begunca ali subsidiarne zaščite na podlagi Direktive 2011/95/EU in zoper katero ni več možno pravno sredstvo v okviru poglavja V te direktive ne glede na to, ali je do zaključka postopka s pravnim sredstvom prosilcem dovoljeno, da ostanejo v zadevni državi članici; |
| --- | --- |

(e)

„dokončna odločba“ pomeni odločbo o tem, ali se državljanu tretje države ali osebi brez državljanstva prizna status begunca ali subsidiarne zaščite na podlagi Direktive 2011/95/EU in zoper katero ni več možno pravno sredstvo v okviru poglavja V te direktive ne glede na to, ali je do zaključka postopka s pravnim sredstvom prosilcem dovoljeno, da ostanejo v zadevni državi članici;

| (f) | „organ za presojo“ pomeni kateri koli parasodni ali upravni organ v državi članici, ki je odgovoren za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito in je pristojen izdajati odločbe na prvi stopnji; |
| --- | --- |

(f)

„organ za presojo“ pomeni kateri koli parasodni ali upravni organ v državi članici, ki je odgovoren za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito in je pristojen izdajati odločbe na prvi stopnji;

| (g) | „begunec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki izpolnjuje zahteve iz člena 2(d) Direktive 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(g)

„begunec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki izpolnjuje zahteve iz člena 2(d) Direktive 2011/95/EU;

| (h) | „oseba, upravičena do subsidiarne zaščite“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki izpolnjuje zahteve iz člena 2(f) Direktive 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(h)

„oseba, upravičena do subsidiarne zaščite“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki izpolnjuje zahteve iz člena 2(f) Direktive 2011/95/EU;

| (i) | „mednarodna zaščita“ pomeni status begunca in status subsidiarne zaščite, kot sta opredeljena v točkah (j) in (k); |
| --- | --- |

(i)

„mednarodna zaščita“ pomeni status begunca in status subsidiarne zaščite, kot sta opredeljena v točkah (j) in (k);

| (j) | „status begunca“ pomeni priznanje državljana tretje države ali osebe brez državljanstva kot begunca s strani države članice; |
| --- | --- |

(j)

„status begunca“ pomeni priznanje državljana tretje države ali osebe brez državljanstva kot begunca s strani države članice;

| (k) | „status subsidiarne zaščite“ pomeni priznanje državljana tretje države ali osebe brez državljanstva kot osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, s strani države članice; |
| --- | --- |

(k)

„status subsidiarne zaščite“ pomeni priznanje državljana tretje države ali osebe brez državljanstva kot osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, s strani države članice;

| (l) | „mladoletnik“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšega oz. mlajšo od 18 let; |
| --- | --- |

(l)

„mladoletnik“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšega oz. mlajšo od 18 let;

| (m) | „mladoletnik brez spremstva“ pomeni mladoletnika brez spremstva, kakor je opredeljen v členu 2(1) Direktive 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(m)

„mladoletnik brez spremstva“ pomeni mladoletnika brez spremstva, kakor je opredeljen v členu 2(1) Direktive 2011/95/EU;

| (n) | „zastopnik“ pomeni osebo ali organizacijo, ki so jo imenovali pristojni organi, da bi mladoletniku brez spremstva pomagala in ga zastopala v postopkih iz te direktive, da se upošteva največja korist otroka in zanj po potrebi opravlja pravna dejanja. Kadar je za zastopnika imenovana organizacija, ta določi osebo, odgovorno za opravljanje nalog zastopnika v zvezi z mladoletnikom brez spremstva v skladu s to direktivo; |
| --- | --- |

(n)

„zastopnik“ pomeni osebo ali organizacijo, ki so jo imenovali pristojni organi, da bi mladoletniku brez spremstva pomagala in ga zastopala v postopkih iz te direktive, da se upošteva največja korist otroka in zanj po potrebi opravlja pravna dejanja. Kadar je za zastopnika imenovana organizacija, ta določi osebo, odgovorno za opravljanje nalog zastopnika v zvezi z mladoletnikom brez spremstva v skladu s to direktivo;

| (o) | „odvzem mednarodne zaščite“ pomeni odločbo pristojnega organa o preklicu, odpravi ali zavrnitvi podaljšanja statusa begunca ali subsidiarne zaščite osebe v skladu z Direktivo 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(o)

„odvzem mednarodne zaščite“ pomeni odločbo pristojnega organa o preklicu, odpravi ali zavrnitvi podaljšanja statusa begunca ali subsidiarne zaščite osebe v skladu z Direktivo 2011/95/EU;

| (p) | „ostati v državi članici“ pomeni ostati na ozemlju države članice, vključno na meji ali tranzitnih območjih države članice, v kateri je bila podana prošnja za mednarodno zaščito ali v kateri se ta prošnja obravnava; |
| --- | --- |

(p)

„ostati v državi članici“ pomeni ostati na ozemlju države članice, vključno na meji ali tranzitnih območjih države članice, v kateri je bila podana prošnja za mednarodno zaščito ali v kateri se ta prošnja obravnava;

| (q) | „naknadna prošnja“ pomeni nadaljnjo prošnjo za mednarodno zaščito, podano po izdaji dokončne odločbe v zvezi s predhodno prošnjo, vključno s primeri, ko je prosilec prošnjo izrecno umaknil, in primeri, ko je organ za presojo prošnjo zavrnil po njenem implicitnem umiku v skladu s členom 28(1). |
| --- | --- |

(q)

„naknadna prošnja“ pomeni nadaljnjo prošnjo za mednarodno zaščito, podano po izdaji dokončne odločbe v zvezi s predhodno prošnjo, vključno s primeri, ko je prosilec prošnjo izrecno umaknil, in primeri, ko je organ za presojo prošnjo zavrnil po njenem implicitnem umiku v skladu s členom 28(1).

Člen 3

Področje uporabe

1.   Ta direktiva se uporablja za vse prošnje za mednarodno zaščito, podane na ozemlju države članice, vključno na meji, v teritorialnih vodah ali na tranzitnih območjih države članice, ter za odvzem mednarodne zaščite.

2.   Ta direktiva se ne uporablja za prošnje za diplomatski ali teritorialni azil, ki so vložene na predstavništvih držav članic.

3.   Države članice se lahko odločijo, da to direktivo uporabljajo v postopkih odločanja o prošnjah za katero koli obliko zaščite, ki ne spada na področje uporabe Direktive 2011/95/EU.

Člen 4

Odgovorni organi

1.   Države članice za vse postopke imenujejo organ za presojo, ki bo odgovoren za ustrezno obravnavanje prošenj v skladu s to direktivo. Države članice zagotovijo, da ima tak organ na voljo ustrezna sredstva, vključno z dovolj usposobljenega osebja, za izvedbo svojih nalog v skladu s to direktivo.

2.   Države članice lahko določijo, da je v naslednjih primerih odgovoren organ, ki ni organ iz odstavka 1:

| (a) | obravnavanje primerov v skladu z Uredbo (EU) št. .../... (14) ter, |
| --- | --- |

(a)

obravnavanje primerov v skladu z Uredbo (EU) št. .../... (14) ter,

| (b) | izdajo ali zavrnitev dovoljenja za vstop v okviru postopka iz člena 43, ob upoštevanju tam določenih pogojev in na podlagi obrazloženega mnenja organa za presojo. |
| --- | --- |

(b)

izdajo ali zavrnitev dovoljenja za vstop v okviru postopka iz člena 43, ob upoštevanju tam določenih pogojev in na podlagi obrazloženega mnenja organa za presojo.

3.   Države članice zagotovijo, da je osebje organa za presojo iz odstavka 1 ustrezno usposobljeno. V ta namen države članice poskrbijo za ustrezno usposabljanje, ki vključuje elemente iz člena 6(4)(a) do (e) Uredbe (EU) št. 439/2010. Države članice upoštevajo tudi ustrezna usposabljanja, ki jih oblikuje in razvija Evropski azilni podporni urad (EASO). Osebe, ki vodijo razgovor s prosilci v skladu s to direktivo, se tudi na splošno seznanijo s problemi, ki bi lahko negativno vplivali na sposobnost prosilca za razgovor, kot so znaki, da bi prosilec v preteklosti lahko bil mučen.

4.   Kadar države članice imenujejo organ v skladu z odstavkom 2, zagotovijo, da ima osebje tega organa potrebno znanje ali da se je udeležilo potrebnega usposabljanja za izpolnjevanje svojih dolžnosti pri izvajanju te direktive.

5.   Prošnje za mednarodno zaščito, podane v državi članici in naslovljene na organe druge države članice, ki tam izvajajo mejne kontrole ali kontrole priseljevanja, obravnava država članica, na katere ozemlju je prošnja podana.

Člen 5

Ugodnejše določbe

Države članice lahko sprejmejo ali ohranijo ugodnejše standarde v zvezi s postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite, če so ti standardi združljivi s to direktivo.

POGLAVJE II

TEMELJNA NAČELA IN JAMSTVA

Člen 6

Dostopnost postopka

1.   Ko prosilec poda prošnjo za mednarodno zaščito pri organu, ki je po nacionalnem pravu pristojno za evidentiranje takšnih prošenj, se prošnja evidentira najpozneje tri delovne dni potem, ko je prošnja podana.

Če se prošnja za mednarodno zaščito poda pri drugih organih, za katere je verjetno, da bodo prejeli takšne prošnje, vendar po nacionalnem pravu niso pristojni za evidentiranje, države članice zagotovijo, da se prošnja evidentira najpozneje šest dni potem, ko je prošnja podana.

Države članice zagotovijo, da imajo ti drugi organi, za katere je verjetno, da bodo prejeli prošnje za mednarodno zaščito, kot so policija, mejna policija, organi, pristojni za priseljevanje, in osebje ustanov za pridržanje, ustrezne informacije in da je njihovo osebje deležno potrebne ravni usposabljanja, za primerno izpolnjevanje svojih nalog in odgovornosti ter ima navodila za obveščanje prosilcev o tem, kje in kako se lahko vložijo prošnje za mednarodno zaščito.

2.   Države članice zagotovijo, da ima oseba, ki poda prošnjo za mednarodno zaščito, dejansko možnost, da jo vloži v najkrajšem možnem času. Kadar prosilec ne vloži svoje prošnje, lahko država članica uporabi člen 28.

3.   Brez poseganja v odstavek 2 lahko države članice zahtevajo, da se prošnje za mednarodno zaščito vložijo osebno in/ali na določenem mestu.

4.   Ne glede na odstavek 3 se za prošnjo za mednarodno zaščito šteje, da je bila vložena, ko obrazec, ki ga predloži prosilec ali, kadar tako določa nacionalno pravo, uradno poročilo prejmejo pristojni organi zadevne države članice.

5.   Kadar veliko število državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito, zaradi česar je v praksi zelo težko spoštovati rok iz odstavka 1, lahko države članice določijo, da se ta rok podaljša na 10 delovnih dni.

Člen 7

Prošnje, podane v imenu vzdrževanih oseb ali mladoletnikov

1.   Države članice zagotovijo, da ima vsaka pravno sposobna odrasla oseba pravico podati prošnjo za mednarodno zaščito v svojem imenu.

2.   Države članice lahko predvidijo, da prosilec poda prošnjo v imenu svojih vzdrževanih oseb. V takšnih primerih države članice zagotovijo, da vzdrževane odrasle osebe soglašajo z vložitvijo prošnje v njihovem imenu, v nasprotnem primeru pa imajo možnost, da same podajo prošnjo v lastnem imenu.

Soglasje se zahteva v trenutku vložitve prošnje ali najkasneje med osebnim razgovorom z vzdrževano odraslo osebo. Preden se zahteva soglasje, je vsaka vzdrževana odrasla oseba zaupno obveščena o ustreznih postopkovnih posledicah vložitve prošnje v njenem imenu in o njeni pravici, da lahko poda ločeno prošnjo za mednarodno zaščito.

3.   Države članice zagotovijo, da ima mladoletnik pravico podati prošnjo za mednarodno zaščito v svojem imenu, če je procesno sposoben po pravu zadevne države članice, sicer pa prek njegovih staršev ali drugih odraslih družinskih članov ali odrasle osebe, odgovorne zanj po pravu ali praksi zadevne države članice, ali prek zastopnika.

4.   Države članice zagotovijo, da imajo ustrezni organi iz člena 10 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih drža (15) pravico vložiti prošnjo za mednarodno zaščito v imenu mladoletnika brez spremstva, če ti organi na podlagi posamezne ocene njegovih osebnih razmer menijo, da bi mladoletnik lahko potreboval zaščito v skladu z Direktivo 2011/95/EU.

5.   Države članice lahko v nacionalni zakonodaji določijo:

| (a) | primere, v katerih lahko mladoletnik sam poda prošnjo v svojem imenu; |
| --- | --- |

(a)

primere, v katerih lahko mladoletnik sam poda prošnjo v svojem imenu;

| (b) | primere, v katerih mora prošnjo za mladoletnika brez spremstva vložiti zastopnik, kot je določeno v členu 25(1)(a); |
| --- | --- |

(b)

primere, v katerih mora prošnjo za mladoletnika brez spremstva vložiti zastopnik, kot je določeno v členu 25(1)(a);

| (c) | primere, v katerih se šteje, da vložitev prošnje za mednarodno zaščito pomeni tudi vložitev prošnje za mednarodno zaščito za katerega koli neporočenega mladoletnika. |
| --- | --- |

(c)

primere, v katerih se šteje, da vložitev prošnje za mednarodno zaščito pomeni tudi vložitev prošnje za mednarodno zaščito za katerega koli neporočenega mladoletnika.

Člen 8

Informacije in svetovanje v ustanovah za pridržanje in na mejnih prehodih

1.   Kadar je mogoče sklepati, da želijo državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, ki so pridržani v ustanovah za pridržanje ali na mejnih prehodih, vključno s tranzitnimi območji na zunanjih mejah, podati prošnjo za mednarodno zaščito, jim države članice priskrbijo informacije o možnostih, da to storijo. Države članice v teh ustanovah za pridržanje in na mejnih prehodih priskrbijo tolmačenje, kolikor je potrebno za olajšanje dostopnosti azilnega postopka.

2.   Države članice zagotovijo, da imajo organizacije in osebe, ki prosilcem zagotavljajo svetovanje in zastopanje, učinkovit dostop do prosilcev na mejnih prehodih, vključno s tranzitnimi območji, na zunanjih mejah. Države članice lahko predvidijo pravila, ki urejajo prisotnost takih organizacij in oseb na teh mejnih prehodih in še posebej, da je dostop mogoč na podlagi dogovora s pristojnimi organi držav članic. Takšen dostop se lahko omeji le, kadar je to po nacionalnem pravu objektivno nujno zaradi varnosti, javnega reda ali upravnega nadzora nad zadevnim mejnimi prehodi, pod pogojem, da dostop ni resno oviran ali resno omejen.

Člen 9

Pravica ostati v državi članici do zaključka obravnave prošnje

1.   Prosilcem se dovoli ostati v državi članici izključno zaradi postopka, dokler organ za presojo ne izda odločbe v postopku na prvi stopnji iz poglavja III. Ta pravica ostati ne pomeni upravičenosti do dovoljenja za prebivanje.

2.   Države članice lahko predvidijo izjemo samo, kadar oseba poda naknadno prošnjo iz člena 41 ali kadar bodo predale ali izročile osebo drugi državi članici na podlagi evropskega naloga za prijetje (16) ali na kakšni drugi podlagi ali tretji državi ali mednarodnim kazenskim sodiščem.

3.   Država članica lahko izroči prosilca tretji državi v skladu z odstavkom 2 le, če so pristojni organi prepričani, da odločba o izročitvi ne bo povzročila neposrednega ali posrednega vračanja, s katerim bi bile kršene mednarodne obveznosti in obveznosti Unije te države članice.

Člen 10

Zahteve za obravnavanje prošenj

1.   Države članice zagotovijo, da se prošnja za mednarodno zaščito ne zavrne niti ne izključi iz obravnavanja zgolj zaradi tega, ker ni bila vložena v najkrajšem možnem času.

2.   Pri obravnavanju prošenj za mednarodno zaščito organ za presojo najprej presodi, ali prosilci izpolnjujejo pogoje za status begunca, in če jih ne, presodi, ali so upravičeni do subsidiarne zaščite.

3.   Države članice zagotovijo, da organ za presojo izdaja odločbe v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito na podlagi ustreznega obravnavanja. Države članice zato zagotovijo, da:

| (a) | se prošnje obravnavajo in odločbe izdajajo posamično ter na objektiven in nepristranski način; |
| --- | --- |

(a)

se prošnje obravnavajo in odločbe izdajajo posamično ter na objektiven in nepristranski način;

| (b) | se iz različnih virov, kot so to EASO in UNHCR ter ustrezne mednarodne organizacije za človekove pravice, pridobijo točni in ažurni podatki o splošnih razmerah, ki vladajo v izvornih državah prosilcev in po potrebi v državah, skozi katere so potovali, ter da so ti podatki dostopni osebju, odgovornemu za obravnavanje prošenj in odločanje; |
| --- | --- |

(b)

se iz različnih virov, kot so to EASO in UNHCR ter ustrezne mednarodne organizacije za človekove pravice, pridobijo točni in ažurni podatki o splošnih razmerah, ki vladajo v izvornih državah prosilcev in po potrebi v državah, skozi katere so potovali, ter da so ti podatki dostopni osebju, odgovornemu za obravnavanje prošenj in odločanje;

| (c) | osebje, ki obravnava prošnje in odloča, pozna ustrezne standarde na področju azilnega in begunskega prava; |
| --- | --- |

(c)

osebje, ki obravnava prošnje in odloča, pozna ustrezne standarde na področju azilnega in begunskega prava;

| (d) | ima osebje, ki obravnava prošnje in odloča, možnost, da se po potrebi o posameznih vprašanjih, kot so vprašanja, povezana z zdravjem, kulturo, vero, otroki in spolom, posvetuje s strokovnjaki. |
| --- | --- |

(d)

ima osebje, ki obravnava prošnje in odloča, možnost, da se po potrebi o posameznih vprašanjih, kot so vprašanja, povezana z zdravjem, kulturo, vero, otroki in spolom, posvetuje s strokovnjaki.

4.   Organi iz poglavja V imajo prek organa za presojo ali prosilca ali kako drugače dostop do splošnih podatkov iz odstavka 3(b), ki so potrebni za opravljanje njihovih nalog.

5.   Države članice predvidijo pravila za prevajanje dokumentov, potrebnih za obravnavanje prošenj.

Člen 11

Zahteve za odločbo organa za presojo

1.   Države članice zagotovijo, da se odločbe v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito izdajajo v pisni obliki.

2.   Države članice prav tako zagotovijo, da odločba o zavrnitvi prošnje v zvezi s statusom begunca in/ali subsidiarne zaščite vsebuje obrazložitev dejanskih in pravnih razlogov zanjo ter pisni pouk o tem, kako je mogoče zavrnilno odločbo izpodbijati.

Državam članicam ni treba navesti pisnega pouka o tem, kako je mogoče izpodbijati zavrnilno odločbo v zvezi z odločbo, v zvezi s katero je bil prosilec o tem že poučen v predhodni fazi bodisi pisno bodisi prek elektronskih sredstev, do katerih ima prosilec dostop.

3.   Država članica lahko za namene člena 7(2) in vedno, kadar prošnja temelji na isti podlagi, izda enotno odločbo, ki vključuje tudi vse vzdrževane osebe, razen če bi bile s tem razkrite posebne okoliščine prosilca, kar bi lahko ogrozilo njegove interese, zlasti v primerih preganjanja na podlagi spola, spolne usmerjenosti, spolne identitete in/ali starosti. V takih primerih se za zadevno osebo izda posebna odločba.

Člen 12

Jamstva za prosilce

1.   Ob upoštevanju postopkov iz poglavja III države članice zagotovijo, da so vsem prosilcem zagotovljena naslednja jamstva:

| (a) | v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razumejo, se obvestijo o postopku ter o njihovih pravicah in obveznostih med postopkom ter o možnih posledicah v primeru, da teh obveznosti ne upoštevajo in ne sodelujejo z oblastmi. Obvestijo se o rokih, sredstvih, ki so jim na voljo za izpolnitev njihove obveznosti predložitve elementov iz člena 4 Direktive 2011/95/EU, ter posledicah izrecnega ali implicitnega umika prošnje. O tem se prosilci obvestijo pravočasno, da se jim omogoči izvrševanje pravic, ki jih zagotavlja ta direktiva, in da lahko izpolnijo obveznosti iz člena 13; |
| --- | --- |

(a)

v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razumejo, se obvestijo o postopku ter o njihovih pravicah in obveznostih med postopkom ter o možnih posledicah v primeru, da teh obveznosti ne upoštevajo in ne sodelujejo z oblastmi. Obvestijo se o rokih, sredstvih, ki so jim na voljo za izpolnitev njihove obveznosti predložitve elementov iz člena 4 Direktive 2011/95/EU, ter posledicah izrecnega ali implicitnega umika prošnje. O tem se prosilci obvestijo pravočasno, da se jim omogoči izvrševanje pravic, ki jih zagotavlja ta direktiva, in da lahko izpolnijo obveznosti iz člena 13;

| (b) | po potrebi se jim za predložitev primera pristojnim organom zagotovijo storitve tolmačenja. Države članice štejejo, da je treba te storitve nuditi, vsaj kadar se prosilca pozove na razgovor iz členov 14, 15, 16, 17 in 34 ter brez takih storitev ni mogoče zagotoviti ustreznega komuniciranja. V tem in v drugih primerih, kadar pristojni organi pozovejo prosilca, se te storitve plačajo iz javnih sredstev; |
| --- | --- |

(b)

po potrebi se jim za predložitev primera pristojnim organom zagotovijo storitve tolmačenja. Države članice štejejo, da je treba te storitve nuditi, vsaj kadar se prosilca pozove na razgovor iz členov 14, 15, 16, 17 in 34 ter brez takih storitev ni mogoče zagotoviti ustreznega komuniciranja. V tem in v drugih primerih, kadar pristojni organi pozovejo prosilca, se te storitve plačajo iz javnih sredstev;

| (c) | ne sme se jim odreči možnost komuniciranja z UNHCR ali s katero koli drugo organizacijo, ki prosilcem zagotavlja pravno svetovanje ali drugo svetovanje v skladu s pravom zadevne države članice; |
| --- | --- |

(c)

ne sme se jim odreči možnost komuniciranja z UNHCR ali s katero koli drugo organizacijo, ki prosilcem zagotavlja pravno svetovanje ali drugo svetovanje v skladu s pravom zadevne države članice;

| (d) | njim samim in, če je to primerno, njihovim pravnim ali drugim svetovalcem v skladu s členom 23(1) je zagotovljen dostop do podatkov iz člena 10(3)(b) in podatkov, ki jih dajo strokovnjaki iz člena 10(3)(d), kadar je organ za presojo te podatke upošteval pri odločanju o njihovi prošnji; |
| --- | --- |

(d)

njim samim in, če je to primerno, njihovim pravnim ali drugim svetovalcem v skladu s členom 23(1) je zagotovljen dostop do podatkov iz člena 10(3)(b) in podatkov, ki jih dajo strokovnjaki iz člena 10(3)(d), kadar je organ za presojo te podatke upošteval pri odločanju o njihovi prošnji;

| (e) | organ za presojo jim v razumnem roku vroči odločbo v zvezi z njihovo prošnjo. Če prosilca zastopa pravni ali drugi svetovalec, lahko države članice odločbo namesto prosilcu vročijo temu svetovalcu; |
| --- | --- |

(e)

organ za presojo jim v razumnem roku vroči odločbo v zvezi z njihovo prošnjo. Če prosilca zastopa pravni ali drugi svetovalec, lahko države članice odločbo namesto prosilcu vročijo temu svetovalcu;

| (f) | kadar jim ne pomaga ali jih ne zastopa pravni ali drugi svetovalec, jih organ za presojo obvesti o vsebini odločbe v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razumejo. Obvestilo v skladu s členom 11(2) vključuje pouk o tem, kako je mogoče zavrnilno odločbo izpodbijati. |
| --- | --- |

(f)

kadar jim ne pomaga ali jih ne zastopa pravni ali drugi svetovalec, jih organ za presojo obvesti o vsebini odločbe v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razumejo. Obvestilo v skladu s členom 11(2) vključuje pouk o tem, kako je mogoče zavrnilno odločbo izpodbijati.

2.   V zvezi s postopki iz poglavja V države članice zagotovijo, da so vsem prosilcem zagotovljena jamstva, ki so enakovredna jamstvom iz odstavka 1(b), (c), (d) in (e ).

Člen 13

Obveznosti prosilcev

1.   Države članice prosilcem naložijo obveznost sodelovanja s pristojnimi organi, da se ugotovijo njihova identiteta in drugi elementi iz člena 4(2) Direktive 2011/95/EU. Države članice lahko prosilcem naložijo tudi druge obveznosti sodelovanja s pristojnimi organi, če so take obveznosti potrebne za obravnavanje prošnje.

2.   Države članice lahko zlasti predvidijo, da:

| (a) | se morajo prosilci javljati pristojnim organom ali se pri njih osebno zglasiti, in sicer bodisi nemudoma bodisi ob določenem času; |
| --- | --- |

(a)

se morajo prosilci javljati pristojnim organom ali se pri njih osebno zglasiti, in sicer bodisi nemudoma bodisi ob določenem času;

| (b) | morajo prosilci izročiti dokumente, s katerimi razpolagajo in ki so pomembni za obravnavanje prošnje, kot so na primer njihovi potni listi; |
| --- | --- |

(b)

morajo prosilci izročiti dokumente, s katerimi razpolagajo in ki so pomembni za obravnavanje prošnje, kot so na primer njihovi potni listi;

| (c) | morajo prosilci pristojnim organom sporočati svoje trenutno prebivališče ali naslov in jih v najkrajšem možnem času obveščati o spremembi prebivališča ali naslova. Države članice lahko predvidijo, da mora prosilec prejemati vsa sporočila na zadnje prebivališče ali naslov, ki ga je sporočil; |
| --- | --- |

(c)

morajo prosilci pristojnim organom sporočati svoje trenutno prebivališče ali naslov in jih v najkrajšem možnem času obveščati o spremembi prebivališča ali naslova. Države članice lahko predvidijo, da mora prosilec prejemati vsa sporočila na zadnje prebivališče ali naslov, ki ga je sporočil;

| (d) | lahko pristojni organi preiščejo prosilca in predmete, ki jih ima pri sebi. Brez poseganja v kakršne koli preiskave, ki se opravijo iz varnostnih razlogov, preiskavo prosilca na podlagi te direktive opravi oseba istega spola, pri čemer se dosledno spoštujejo načela človekovega dostojanstva ter telesne in psihološke integritete; |
| --- | --- |

(d)

lahko pristojni organi preiščejo prosilca in predmete, ki jih ima pri sebi. Brez poseganja v kakršne koli preiskave, ki se opravijo iz varnostnih razlogov, preiskavo prosilca na podlagi te direktive opravi oseba istega spola, pri čemer se dosledno spoštujejo načela človekovega dostojanstva ter telesne in psihološke integritete;

| (e) | lahko pristojni organi fotografirajo prosilca in da |
| --- | --- |

(e)

lahko pristojni organi fotografirajo prosilca in da

| (f) | lahko pristojni organi posnamejo prosilčeve ustne izjave, če je bil prosilec o tem vnaprej obveščen. |
| --- | --- |

(f)

lahko pristojni organi posnamejo prosilčeve ustne izjave, če je bil prosilec o tem vnaprej obveščen.

Člen 14

Osebni razgovor

1.   Preden organ za presojo izda odločbo, se prosilcu da možnost osebnega razgovora o njegovi prošnji za mednarodno zaščito z osebo, ki je v skladu z nacionalnim pravom pristojna za vodenje takšnega razgovora. Osebne razgovore o vsebini prošnje za mednarodno zaščito vodi osebje organa za presojo. Ta pododstavek ne posega v člen 42(2)(b).

Kadar veliko državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito in v praksi onemogoči, da bi organ za presojo vodil pravočasne razgovore o vsebini vsake prošnje, lahko države članice določijo, da je v vodenje teh razgovorov začasno vključeno osebje drugega organa. V takih primerih se osebje tega drugega organa prej udeleži ustreznega usposabljanja, ki vključuje elemente iz člena 6(4)(a) do (e) Uredbe (EU) št. 439/2010. Osebe, ki vodijo osebne razgovore s prosilci v skladu s to direktivo, morajo biti tudi na splošno seznanjeni s težavami, ki bi lahko negativno vplivale na sposobnost prosilca za razgovor, kot so znaki, da bi prosilec lahko bil v preteklosti mučen.

Kadar oseba vloži prošnjo za mednarodno zaščito v imenu oseb, ki jih vzdržuje, se možnost osebnega razgovora da vsaki vzdrževani osebi.

Države članice lahko v nacionalni zakonodaji določijo primere, v katerih se možnost osebnega razgovora zagotovi tudi mladoletniku.

2.   Osebni razgovor o vsebini prošnje se lahko opusti, kadar:

| (a) | lahko organ za presojo na podlagi dokazov, s katerimi razpolaga, izda ugoditveno odločbo glede statusa begunca; ali |
| --- | --- |

(a)

lahko organ za presojo na podlagi dokazov, s katerimi razpolaga, izda ugoditveno odločbo glede statusa begunca; ali

| (b) | organ za presojo meni, da je prosilec nezmožen za osebni razgovor ali ga ne more opraviti zaradi trajnih okoliščin, na katere prosilec ne more vplivati. V dvomu se organ za presojo posvetuje z zdravstvenim delavcem, da ugotovi, ali je stanje, zaradi katerega je prosilec nezmožen za osebni razgovor ali ga ne more opraviti, začasno ali trajno. |
| --- | --- |

(b)

organ za presojo meni, da je prosilec nezmožen za osebni razgovor ali ga ne more opraviti zaradi trajnih okoliščin, na katere prosilec ne more vplivati. V dvomu se organ za presojo posvetuje z zdravstvenim delavcem, da ugotovi, ali je stanje, zaradi katerega je prosilec nezmožen za osebni razgovor ali ga ne more opraviti, začasno ali trajno.

Če se v skladu s točko (b) ne opravi osebni razgovor s prosilcem ali, če je ustrezno, z vzdrževano osebo, se je treba ustrezno potruditi, da se prosilcu ali vzdrževani osebi omogoči, da predloži dodatne informacije.

3.   Če se osebni razgovor v skladu s tem členom ne opravi, to organu za presojo ne prepreči, da odloči o prošnji za mednarodno zaščito.

4.   Če se osebni razgovor v skladu z odstavkom 2(b) ne opravi, to ne vpliva negativno na odločbo organa za presojo.

5.   Ne glede na člen 28(1) lahko države članice, kadar odločajo o prošnji za mednarodno zaščito, upoštevajo dejstvo, da se prosilec ni udeležil osebnega razgovora, razen če je za to imel upravičene razloge.

Člen 15

Zahteve za osebni razgovor

1.   Osebni razgovor običajno poteka brez prisotnosti družinskih članov, razen kadar organ za presojo meni, da je za ustrezno obravnavanje potrebna prisotnost ostalih družinskih članov.

2.   Osebni razgovor poteka v razmerah, ki zagotavljajo ustrezno zaupnost.

3.   Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da osebni razgovori potekajo v razmerah, ki prosilcem omogočajo, da razloge za svojo prošnjo celovito predstavijo. V ta namen države članice:

| (a) | zagotovijo, da je oseba, ki vodi razgovor, usposobljena, da upošteva osebne in splošne okoliščine prošnje, vključno s kulturnim poreklom, spolom, spolno usmerjenostjo, spolno identiteto ali ranljivostjo prosilca; |
| --- | --- |

(a)

zagotovijo, da je oseba, ki vodi razgovor, usposobljena, da upošteva osebne in splošne okoliščine prošnje, vključno s kulturnim poreklom, spolom, spolno usmerjenostjo, spolno identiteto ali ranljivostjo prosilca;

| (b) | kadar je mogoče, zagotovijo, da razgovor s prosilcem vodi oseba istega spola, če prosilec to zahteva, razen če organ za presojo upravičeno domneva, da taka zahteva temelji na razlogih, ki niso povezani s težavami prosilca, da celovito predstavi razloge za svojo prošnjo; |
| --- | --- |

(b)

kadar je mogoče, zagotovijo, da razgovor s prosilcem vodi oseba istega spola, če prosilec to zahteva, razen če organ za presojo upravičeno domneva, da taka zahteva temelji na razlogih, ki niso povezani s težavami prosilca, da celovito predstavi razloge za svojo prošnjo;

| (c) | izberejo tolmača, ki je sposoben zagotoviti ustrezno komunikacijo med prosilcem in osebo, ki vodi razgovor. Razgovor poteka v jeziku, ki ga izbere prosilec, razen če obstaja drug jezik, ki ga prosilec razume in se v njem lahko jasno sporazumeva. Kadar je mogoče, države članice zagotovijo tolmača istega spola, če prosilec to zahteva, razen če organ za presojo upravičeno domneva, da taka zahteva temelji na razlogih, ki niso povezani s težavami prosilca, da celovito predstavi razloge za svojo prošnjo; |
| --- | --- |

(c)

izberejo tolmača, ki je sposoben zagotoviti ustrezno komunikacijo med prosilcem in osebo, ki vodi razgovor. Razgovor poteka v jeziku, ki ga izbere prosilec, razen če obstaja drug jezik, ki ga prosilec razume in se v njem lahko jasno sporazumeva. Kadar je mogoče, države članice zagotovijo tolmača istega spola, če prosilec to zahteva, razen če organ za presojo upravičeno domneva, da taka zahteva temelji na razlogih, ki niso povezani s težavami prosilca, da celovito predstavi razloge za svojo prošnjo;

| (d) | zagotovijo, da oseba, ki vodi razgovor o vsebini prošnje za mednarodno zaščito, ne nosi vojaške ali policijske uniforme; |
| --- | --- |

(d)

zagotovijo, da oseba, ki vodi razgovor o vsebini prošnje za mednarodno zaščito, ne nosi vojaške ali policijske uniforme;

| (e) | zagotovijo, da razgovori z mladoletniki potekajo na otroku prijazen način. |
| --- | --- |

(e)

zagotovijo, da razgovori z mladoletniki potekajo na otroku prijazen način.

4.   Države članice lahko določijo pravila o prisotnosti tretjih oseb na osebnem razgovoru.

Člen 16

Vsebina osebnega razgovora

Organ za presojo med osebnim razgovorom o vsebini prošnje za mednarodno zaščito zagotovi, da se da prosilcu ustrezna možnost predstavitve elementov, potrebnih za čim popolnejšo utemeljitev prošnje v skladu s členom 4 Direktive 2011/95/EU. To vključuje možnost podati pojasnilo glede elementov, ki morda manjkajo, in/ali morebitne neskladnosti ali nasprotja v izjavah prosilca.

Člen 17

Zapisnik o osebnem razgovoru in njegovo snemanje

1.   Države članice zagotovijo, da se o vsakem osebnem razgovoru sestavi podroben in stvaren zapisnik z vsemi bistvenimi elementi ali da se osebni razgovor dobesedno zapiše.

2.   Države članice lahko predvidijo zvočno ali avdiovizualno snemanje osebnega razgovora. Kadar se opravi tak posnetek, države članice zagotovijo, da je posnetek ali dobesedni prepis posnetka na voljo v povezavi s prosilčevim spisom.

3.   Države članice zagotovijo, da ima prosilec ob koncu osebnega razgovora ali v določenem roku, preden organ za presojo izda odločbo, možnost, da pisno in/ali ustno izrazi pripombe in/ali zagotovi pojasnila glede morebitnih napačnih prevodov ali pojmovanj v zapisniku ali dobesednem zapisu. Zato države članice zagotovijo, da je prosilec v celoti seznanjen z vsebino zapisnika ali bistvenimi elementi dobesednega zapisa, po potrebi s pomočjo tolmača. Države članice potem zahtevajo, da prosilec potrdi, da vsebina zapisnika ali dobesedni zapis razgovora verno odraža razgovor.

Kadar je osebni razgovor posnet v skladu z odstavkom 2 in je posnetek dopustno dokazno sredstvo v pritožbenih postopkih iz poglavja V, ni treba, da države članice zahtevajo, da prosilec potrdi, da vsebina zapisnika ali dobesedni zapis razgovora pravilno odraža razgovor. Brez poseganja v člen 16, kadar države članice predvidijo tako dobesedni zapis kot snemanje osebnega razgovora, lahko prosilcu odrečejo, da poda pripombe in/ali zagotovi pojasnila k dobesednemu zapisu.

4.   Če prosilec odkloni potrditev, da vsebina zapisnika ali dobesedni zapis razgovora verno odraža osebni razgovor, se razlogi za odklonitev zabeležijo v njegovem spisu.

Taka odklonitev organu za presojo ne prepreči, da odloči o prošnji.

5.   Prosilci in njihovi pravni ali drugi svetovalci, kot so opredeljeni v členu 23, imajo dostop do zapisnika ali dobesednega zapisa razgovora in, če obstaja, do posnetka, preden organ za presojo izda odločbo.

Kadar države članice predvidijo tako zapis osebnega razgovora kot njegov posnetek, jim v postopkih na prvi stopnji iz poglavja III ni treba zagotoviti dostopa do posnetka. V takih primerih zagotovijo dostop do posnetka v pritožbenih postopkih iz poglavja V.

Brez poseganja v odstavek 3 tega člena lahko države članice določijo, da se dostop do zapisnika ali dobesednega zapisa razgovora ter posnetka, če ta obstaja, odobri hkrati z izdajo odločbe, kadar se prošnja obravnava v skladu s členom 31(8).

Člen 18

Zdravniški pregled

1.   Kadar je organ za presojo mnenja, da je to relevantno za oceno prošnje za mednarodno zaščito v skladu s členom 4 Direktive 2011/95/EU, države članice s privolitvijo prosilca poskrbijo za zdravniški pregled prosilca glede znakov, ki bi lahko kazali na preganjanje ali hude poškodbe v preteklosti. Druga možnost je, da države članice določijo, da prosilec sam poskrbi za tak zdravniški pregled.

Zdravniške preglede iz prvega pododstavka opravijo kvalificirani zdravstveni delavci, rezultati pregledov pa se predložijo organu za presojo v najkrajšem možnem času. Države članice lahko določijo zdravstvene delavce, ki lahko opravljajo take zdravniške preglede. Če prosilec odkloni tak zdravniški pregled, to organu za presojo ne prepreči, da odloči o prošnji za mednarodno zaščito.

Zdravniški pregledi, opravljeni v skladu s tem odstavkom, se plačajo iz javnih sredstev.

2.   Če se ne opravi noben zdravniški pregled v skladu z odstavkom 1, države članice obvestijo prosilce, da lahko na svojo pobudo ali na svoje stroške poskrbijo za zdravniški pregled glede znakov, ki bi lahko kazali na preganjanje ali hude poškodbe v preteklosti.

3.   Organ za presojo oceni rezultate zdravniških pregledov iz odstavkov 1 in 2 skupaj z drugimi elementi prošnje.

Člen 19

Brezplačno zagotavljanje pravnih in postopkovnih informacij v postopkih na prvi stopnji

1.   Države članice prosilcem v postopkih na prvi stopnji iz poglavja III na zahtevo brezplačno zagotovijo pravne in postopkovne informacije, vključno vsaj z informacijami o postopku glede na prosilčeve posebne okoliščine. V primeru zavrnilne odločbe glede prošnje na prvi stopnji države članice prosilcu poleg informacij v skladu s členom 11(2) in členom 12(1)(f) na zahtevo zagotovijo tudi informacije, ki pojasnjujejo razloge za tako odločbo, in pouk, kako jo je mogoče izpodbijati.

2.   Za brezplačno zagotavljanje pravnih in postopkovnih informacij veljajo pogoji iz člena 21.

Člen 20

Brezplačna pravna pomoč in zastopanje v pritožbenih postopkih

1.   Države članice prosilcem na zahtevo zagotovijo brezplačno pravno pomoč in zastopanje v pritožbenih postopkih iz poglavja V. To vključuje vsaj pripravo potrebnih postopkovnih dokumentov in prisotnost na zaslišanju pred sodiščem prve stopnje v imenu prosilca.

2.   Države članice lahko zagotovijo brezplačno pravno pomoč in/ali zastopanje tudi v postopkih na prvi stopnji iz poglavja III. V takih primerih se člen 19 ne uporablja.

3.   Države članice lahko določijo, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje ne zagotovita, kadar po mnenju sodišča ali drugega pristojnega organa prosilčeva pritožba nima dejanskih možnosti za uspeh.

Kadar odločitev, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje v skladu s tem odstavkom ne dodelita, sprejme organ, ki ni sodišče, države članice zagotovijo pravico prosilca do učinkovitega pravnega sredstva zoper to odločitev pred sodiščem.

Pri uporabi tega odstavka države članice zagotovijo, da pravna pomoč in zastopanje nista samovoljno omejena ter da učinkovit dostop prosilca do sodnega varstva ni oviran.

4.   Za brezplačno pravno pomoč in zastopanje veljajo pogoji iz člena 21.

Člen 21

Pogoji za brezplačno zagotavljanje pravnih in postopkovnih informacij ter brezplačno pravno pomoč in zastopanje

1.   Države članice lahko določijo, da brezplačne pravne in postopkovne informacije iz člena 19 zagotavljajo nevladne organizacije ali uslužbenci vladnih organov ali specializirane državne službe.

Brezplačno pravno pomoč in zastopanje iz člena 20 zagotavljajo take osebe, ki jih priznava ali dopušča nacionalno pravo.

2.   Države članice lahko določijo, da se brezplačne pravne in postopkovne informacije iz člena 19 ter brezplačna pravna pomoč in zastopanje iz člena 20 dodelijo:

| (a) | samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali |
| --- | --- |

(a)

samo tistim, ki nimajo zadosti sredstev, in/ali

| (b) | samo s storitvami pravnih in drugih svetovalcev, ki so v skladu z nacionalnim pravom izrecno imenovani za pomoč in zastopanje prosilcev. |
| --- | --- |

(b)

samo s storitvami pravnih in drugih svetovalcev, ki so v skladu z nacionalnim pravom izrecno imenovani za pomoč in zastopanje prosilcev.

Države članice lahko določijo, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje iz člena 20 dodelita le v pritožbenih postopkih v skladu s poglavjem V pred sodiščem prve stopnje in za nobene nadaljnje pritožbe ali preizkuse v skladu z nacionalnim pravom, vključno s ponovnimi zaslišanji ali preizkusi pritožb.

Države članice lahko uporabijo tudi člen 41(2)(c) in določijo, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje iz člena 20 ne dodelita prosilcem, ki niso več na njihovem ozemlju.

3.   Države članice lahko določijo pravila glede načinov vložitve in obravnave prošenj za brezplačne pravne in postopkovne informacije iz člena 19 ter brezplačno pravno pomoč in zastopanje iz člena 20.

4.   Poleg tega lahko države članice:

| (a) | določijo denarne in/ali časovne omejitve za brezplačno zagotavljanje pravnih in postopkovnih informacij iz člena 19 ter za opravljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja iz člena 20, pod pogojem, da take omejitve ne omejujejo samovoljno dostopa do zagotavljanja pravnih in postopkovnih informacij ter pravne pomoči in zastopanja; |
| --- | --- |

(a)

določijo denarne in/ali časovne omejitve za brezplačno zagotavljanje pravnih in postopkovnih informacij iz člena 19 ter za opravljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja iz člena 20, pod pogojem, da take omejitve ne omejujejo samovoljno dostopa do zagotavljanja pravnih in postopkovnih informacij ter pravne pomoči in zastopanja;

| (b) | določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave njihovih državljanov v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč. |
| --- | --- |

(b)

določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave njihovih državljanov v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč.

5.   Države članice lahko zahtevajo, da se jim v celoti ali delno povrnejo vsi odobreni stroški, če in kadar se finančni položaj prosilca znatno izboljša ali če je bila odločitev o dodelitvi takih stroškov sprejeta na podlagi neresničnih podatkov, ki jih je predložil prosilec.

Člen 22

Pravica do pravne pomoči in zastopanja na vseh stopnjah postopka

1.   Prosilcem se na vseh stopnjah postopka, vključno po izdaji zavrnilne odločbe, na njihove lastne stroške omogoči učinkovito posvetovanje s pravnim ali drugim svetovalcem, ki ga kot takšnega priznava in dopušča nacionalno pravo, o zadevah v zvezi z njihovimi prošnjami za mednarodno zaščito.

2.   Države članice lahko omogočijo zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in/ali zastopanja prosilcem v postopkih iz poglavja III in poglavja V nevladnim organizacijam v skladu z nacionalnim pravom.

Člen 23

Obseg pravne pomoči in zastopanja

1.   Države članice zagotovijo pravnemu ali drugemu svetovalcu, ki ga kot takšnega priznava ali dopušča nacionalno pravo in ki v skladu z nacionalnim pravom pomaga prosilcu ali ga zastopa, dostop do podatkov iz prosilčevega spisa, na katerih temelji ali bo temeljila odločba.

Države članice lahko predvidijo izjemo, kadar bi razkritje podatkov ali virov lahko ogrozilo nacionalno varnost, varnost organizacij ali oseb, ki informacije posredujejo, ali varnost oseb, ki jih ti podatki zadevajo, kadar bi bili ogroženi interesi preiskave v zvezi z obravnavanjem prošenj za mednarodno zaščito s strani pristojnih organov držav članic ali bi to poslabšalo mednarodne odnose držav članic. V takih primerih države članice:

| (a) | omogočijo dostop do takih informacij ali virov, ki so na voljo organom iz poglavja V, in |
| --- | --- |

(a)

omogočijo dostop do takih informacij ali virov, ki so na voljo organom iz poglavja V, in

| (b) | v nacionalnem pravu določijo postopke, s katerimi se zagotovi spoštovanje pravic prosilca do obrambe. |
| --- | --- |

(b)

v nacionalnem pravu določijo postopke, s katerimi se zagotovi spoštovanje pravic prosilca do obrambe.

V zvezi s točko (b) lahko države članice zlasti omogočijo dostop do takih informacij ali virov pravnemu ali drugemu svetovalcu, ki je opravil varnostno preverjanje, če so informacije pomembne za obravnavanje prošnje ali odločitev o odvzemu mednarodne zaščite;

2.   Države članice zagotovijo, da ima pravni ali drugi svetovalec, ki pomaga prosilcu ali ga zastopa, v skladu s členom 10(4) ter členom 18(2)(b) in (c) Direktive .../.../EU (17) za posvetovanje s prosilcem dostop do zaprtih območij, kot so ustanove za pridržanje in tranzitna območja.

3.   Države članice prosilcu dovolijo, da na osebni razgovor pripelje pravnega ali drugega svetovalca, ki ga kot takšnega priznava in dopušča nacionalno pravo.

Države članice lahko zahtevajo, da lahko pravni ali drug svetovalec posreduje šele ob koncu osebnega razgovora.

4.   Države članice lahko brez poseganja v ta člen ali člen 25(1)(b) določijo pravila o prisotnosti pravnih ali drugih svetovalcev na vseh razgovorih tekom postopka.

Države članice lahko zahtevajo prisotnost prosilca na osebnem razgovoru, tudi če ga v skladu z nacionalnim pravom zastopa pravni ali drugi svetovalec, in od prosilca lahko zahtevajo, da osebno odgovarja na zastavljena vprašanja.

Brez poseganja v člen 25(1)(b) odsotnost pravnega ali drugega svetovalca pristojnim organom ne preprečuje, da s prosilcem vodijo osebni razgovor.

Člen 24

Prosilci, ki potrebujejo posebna procesna jamstva

1.   Države članice v razumnem roku potem, ko je podana prošnja za mednarodno zaščito, ocenijo, ali prosilec potrebuje posebna procesna jamstva.

2.   Ocena iz odstavka 1 se lahko vključi v obstoječe nacionalne postopke in/ali v oceno iz člena 22 Direktive .../... EU (18) ter zanjo ni potrebno, da poteka v obliki upravnega postopka.

3.   Države članice zagotovijo, da se prosilcem, za katere je bilo ugotovljeno, da so prosilci, ki potrebujejo posebna procesna jamstva, zagotovi ustrezna podpora, da bi lahko uživali pravice in izpolnjevali obveznosti iz te direktive med celotnim trajanjem azilnega postopka.

Kadar take ustrezne podpore ni mogoče zagotoviti v postopkih iz člena 31(8) in člena 43, zlasti če države članice menijo, da prosilec potrebuje posebna procesna jamstva zaradi mučenja, posilstva ali drugih hujših oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja, države članice ne uporabijo ali prenehajo uporabljati člen 31(8) in člen 43. Kadar države članice uporabljajo člen 46(6) za prosilce, za katere v skladu s tem pododstavkom ni mogoče uporabiti člena 31(8) in člena 43, države članice zagotovijo vsaj jamstva, določena v členu 46(7).

4.   Države članice zagotovijo, da se potreba po posebnih procesnih jamstvih v skladu s to direktivo upošteva tudi, kadar se taka potreba pokaže v poznejši fazi postopka, ne da bi bilo zato treba ponovno začeti postopek.

Člen 25

Jamstva za mladoletnike brez spremstva

1.   V vseh postopkih, ki jih predvideva ta direktiva, in brez poseganja v določbe iz členov 14, 15, 16, in 17 države članice:

| (a) | v najkrajšem možnem času sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da mladoletnika brez spremstva zastopa in mu pomaga zastopnik, ki mu s tem omogoči uveljavljanje pravic in izpolnjevanje obveznosti iz te direktive. Mladoletnika brez spremstva se o imenovanju zastopnika obvesti takoj. Zastopnik opravlja svoje naloge v skladu z načelom največje koristi otroka in mora imeti ustrezno strokovno znanje s tega področja. Osebo, ki ima vlogo zastopnika, se zamenja le, če je to potrebno. Organizacije ali posamezniki, katerih interesi so ali bi bili lahko v navzkrižju z interesi mladoletnika brez spremstva, ne morejo postati zastopniki. Zastopnik je lahko tudi zastopnik iz Direktive .../.../EU (18); |
| --- | --- |

(a)

v najkrajšem možnem času sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da mladoletnika brez spremstva zastopa in mu pomaga zastopnik, ki mu s tem omogoči uveljavljanje pravic in izpolnjevanje obveznosti iz te direktive. Mladoletnika brez spremstva se o imenovanju zastopnika obvesti takoj. Zastopnik opravlja svoje naloge v skladu z načelom največje koristi otroka in mora imeti ustrezno strokovno znanje s tega področja. Osebo, ki ima vlogo zastopnika, se zamenja le, če je to potrebno. Organizacije ali posamezniki, katerih interesi so ali bi bili lahko v navzkrižju z interesi mladoletnika brez spremstva, ne morejo postati zastopniki. Zastopnik je lahko tudi zastopnik iz Direktive .../.../EU (18);

| (b) | zagotovijo, da je zastopniku dana možnost, da mladoletnika brez spremstva obvesti o pomenu ali možnih posledicah osebnega razgovora in ga po potrebi obvesti, kako naj se pripravi na osebni razgovor. Države članice zagotovijo, da je zastopnik in/ali pravni ali drugi svetovalec, ki ga kot takšnega priznava ali dovoljuje nacionalno pravo, prisoten na razgovoru ter ima možnost postavljati vprašanja ali podajati pripombe v tolikšni meri, kot to dopusti oseba, ki vodi razgovor. |
| --- | --- |

(b)

zagotovijo, da je zastopniku dana možnost, da mladoletnika brez spremstva obvesti o pomenu ali možnih posledicah osebnega razgovora in ga po potrebi obvesti, kako naj se pripravi na osebni razgovor. Države članice zagotovijo, da je zastopnik in/ali pravni ali drugi svetovalec, ki ga kot takšnega priznava ali dovoljuje nacionalno pravo, prisoten na razgovoru ter ima možnost postavljati vprašanja ali podajati pripombe v tolikšni meri, kot to dopusti oseba, ki vodi razgovor.

Države članice lahko zahtevajo prisotnost mladoletnika brez spremstva na osebnem razgovoru, tudi če je prisoten njegov zastopnik.

2.   Države članice lahko ne imenujejo zastopnika mladoletnika brez spremstva, če bo ta najverjetneje dopolnil starost 18 let pred izdajo odločbe na prvi stopnji.

3.   Države članice zagotovijo, da:

| (a) | če se z mladoletnikom brez spremstva opravlja osebni razgovor v zvezi z njegovo prošnjo za mednarodno zaščito, kot je urejen v členih 14, 15, 16, 17 in 34, ta razgovor vodi oseba, ki ima potrebno znanje o posebnih potrebah mladoletnikov; |
| --- | --- |

(a)

če se z mladoletnikom brez spremstva opravlja osebni razgovor v zvezi z njegovo prošnjo za mednarodno zaščito, kot je urejen v členih 14, 15, 16, 17 in 34, ta razgovor vodi oseba, ki ima potrebno znanje o posebnih potrebah mladoletnikov;

| (b) | odločbo organa za presojo v zvezi s prošnjo mladoletnika brez spremstva pripravi uradna oseba, ki ima potrebno znanje o posebnih potrebah mladoletnikov. |
| --- | --- |

(b)

odločbo organa za presojo v zvezi s prošnjo mladoletnika brez spremstva pripravi uradna oseba, ki ima potrebno znanje o posebnih potrebah mladoletnikov.

4.   Mladoletnikom brez spremstva in njihovim zastopnikom se brezplačno zagotovi pravne in postopkovne informacije iz člena 19 tudi v postopkih za odvzem mednarodne zaščite iz poglavja IV.

5.   Države članice lahko za določitev starosti mladoletnikov brez spremstva v okviru obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito opravijo zdravniške preglede, če imajo po splošnih izjavah prosilca ali na podlagi drugih zadevnih znakov pomisleke glede njegove starosti. Če imajo države članice tudi potem še vedno pomisleke glede prosilčeve starosti, domnevajo, da je prosilec mladoleten.

Vsi zdravniški pregledi se izvajajo ob doslednem spoštovanju posameznikovega dostojanstva, najmanj posegajo v zasebnost in jih opravijo pooblaščeni zdravniški delavci, ki lahko dajo karseda zanesljiv odgovor.

Kadar se opravlja zdravniške preglede, države članice zagotovijo, da:

| (a) | se mladoletnike brez spremstva pred obravnavanjem njihove prošnje za mednarodno zaščito obvesti o možnosti določitve starosti z zdravniškim pregledom, in sicer v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se lahko upravičeno domneva, da ga razumejo. Obvestilo vključuje podatke o načinu pregleda in o možnih posledicah rezultata zdravniškega pregleda za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito ter tudi o posledicah, če mladoletnik brez spremstva odkloni ta zdravniški pregled; |
| --- | --- |

(a)

se mladoletnike brez spremstva pred obravnavanjem njihove prošnje za mednarodno zaščito obvesti o možnosti določitve starosti z zdravniškim pregledom, in sicer v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se lahko upravičeno domneva, da ga razumejo. Obvestilo vključuje podatke o načinu pregleda in o možnih posledicah rezultata zdravniškega pregleda za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito ter tudi o posledicah, če mladoletnik brez spremstva odkloni ta zdravniški pregled;

| (b) | mladoletniki brez spremstva in/ali njihovi zastopniki privolijo v zdravniški pregled za določitev starosti zadevnega mladoletnika in |
| --- | --- |

(b)

mladoletniki brez spremstva in/ali njihovi zastopniki privolijo v zdravniški pregled za določitev starosti zadevnega mladoletnika in

| (c) | odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito mladoletnika brez spremstva, ki je odklonil zdravniški pregled, ne temelji izključno na tej odklonitvi. |
| --- | --- |

(c)

odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito mladoletnika brez spremstva, ki je odklonil zdravniški pregled, ne temelji izključno na tej odklonitvi.

Dejstvo, da je mladoletnik brez spremstva odklonil zdravniški pregled, organu za presojo ne prepreči, da odloči o prošnji za mednarodno zaščito.

6.   Največja korist otroka je najpomembnejše vodilo držav članic pri izvajanju te direktive.

Kadar države članice med azilnim postopkom ugotovijo, da gre za mladoletnika brez spremstva, lahko:

| (a) | uporabijo ali še naprej uporabljajo člen 31(8) le, če:






  (i) | prosilec prihaja iz države, ki izpolnjuje merila za to, da se lahko šteje za varno izvorno državo v smislu te direktive; ali |
| --- | --- | --- |

(a)

uporabijo ali še naprej uporabljajo člen 31(8) le, če:

(i)

prosilec prihaja iz države, ki izpolnjuje merila za to, da se lahko šteje za varno izvorno državo v smislu te direktive; ali

| (ii) | je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito, ki ni nedopustna v skladu s členom 40(5); ali |
| --- | --- |

(ii)

je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito, ki ni nedopustna v skladu s členom 40(5); ali

| (iii) | obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan; |
| --- | --- |

(iii)

obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan;

| (b) | uporabijo ali še naprej uporabljajo člen 43 v skladu s členi 8 do 11 Direktive .../.../EU (19) le, če:






  (i) | prosilec prihaja iz države, ki izpolnjuje merila za to, da se lahko šteje za varno izvorno državo v smislu te direktive, ali |
| --- | --- | --- |

(b)

uporabijo ali še naprej uporabljajo člen 43 v skladu s členi 8 do 11 Direktive .../.../EU (19) le, če:

(i)

prosilec prihaja iz države, ki izpolnjuje merila za to, da se lahko šteje za varno izvorno državo v smislu te direktive, ali

| (ii) | je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito; ali |
| --- | --- |

(ii)

je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito; ali

| (iii) | obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan; ali |
| --- | --- |

(iii)

obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan; ali

| (iv) | obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da je država, ki ni država članica, za prosilca varna tretja država v skladu s členom 38; ali |
| --- | --- |

(iv)

obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da je država, ki ni država članica, za prosilca varna tretja država v skladu s členom 38; ali

| (v) | je prosilec zavedel organe s predložitvijo ponarejenih dokumentov; ali |
| --- | --- |

(v)

je prosilec zavedel organe s predložitvijo ponarejenih dokumentov; ali

| (vi) | je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva. |
| --- | --- |

(vi)

je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva.

Države članice lahko uporabijo točke (v) in (vi) le v posameznih primerih, kadar obstajajo tehtni razlogi, da se šteje, da skuša prosilec prikriti pomembne elemente, zaradi katerih bi bila verjetno izdana zavrnilna odločba, in če je imel prosilec vse možnosti – ob upoštevanju potrebe po posebnih procesnih jamstvih mladoletnikov brez spremstva –, da predstavi utemeljene razloge za ravnanje iz točk (v) in (vi), tudi s posvetovanjem s svojim zastopnikom;

| (c) | štejejo prošnjo za nedopustno v skladu s členom 33(2)(c), če država, ki ni država članica, velja za varno tretjo državo za prosilca v skladu s členom 38 pod pogojem, da je to v največjo korist mladoletnika; |
| --- | --- |

(c)

štejejo prošnjo za nedopustno v skladu s členom 33(2)(c), če država, ki ni država članica, velja za varno tretjo državo za prosilca v skladu s členom 38 pod pogojem, da je to v največjo korist mladoletnika;

| (d) | uporabijo postopek iz člena 20(3), kadar ima zastopnik mladoletnika pravno izobrazbo po nacionalnem pravu. |
| --- | --- |

(d)

uporabijo postopek iz člena 20(3), kadar ima zastopnik mladoletnika pravno izobrazbo po nacionalnem pravu.

Brez poseganja v člen 41 države članice pri uporabi člena 46(6) v primeru mladoletnikov brez spremstva v vsakem primeru zagotovijo vsaj jamstva, določena v členu 46(7).

Člen 26

Pridržanje

1.   Države članice osebe ne pridržijo zgolj zaradi tega, ker je prosilec. Razlogi in pogoji za pridržanje ter jamstva, ki so na voljo pridržanim prosilcem, so v skladu z Direktivo .../.../EU (20).

2.   Kadar je prosilec pridržan, države članice zagotovijo možnost pospešenega sodnega preizkusa v skladu z Direktivo .../.../EU (20).

Člen 27

Postopek v primeru umika prošnje

1.   Če nacionalno pravo države članice dopušča možnost izrecnega umika prošnje, države članice v primeru, da prosilec izrecno umakne svojo prošnjo za mednarodno zaščito, zagotovijo, da organ za presojo izda sklep o prekinitvi postopka ali odločbo o zavrnitvi prošnje.

2.   Države članice se lahko odločijo tudi, da lahko organ za presojo prekine postopek brez izdaje sklepa. V tem primeru države članice zagotovijo, da organ za presojo v prosilčev spis vnese ustrezen zaznamek.

Člen 28

Postopek v primeru implicitnega umika prošnje ali odstopa od nje

1.   Kadar obstajajo upravičeni razlogi za domnevo, da je prosilec za implicitno umaknil svojo prošnjo ali od nje odstopil, države članice zagotovijo, da organ za presojo sprejme sklep o prekinitvi postopka ali, če na podlagi ustrezne vsebinske preučitve prošnje v skladu s členom 4 Direktive 2011/95/EU šteje, da je prošnja neutemeljena, odločbo o zavrnitvi prošnje.

Države članice lahko domnevajo, da je prosilec implicitno umaknil prošnjo za mednarodno zaščito ali od nje odstopil, zlasti kadar se ugotovi:

| (a) | da se ni odzval na zahteve, da sporoči bistvene podatke za svojo prošnjo v smislu člena 4 Direktive 2011/95/EU ali se ni udeležil osebnega razgovora, kot je določen v členih 14, 15, 16 in 17 te direktive, razen če v razumnem roku dokaže, da je bila njegova opustitev posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati; |
| --- | --- |

(a)

da se ni odzval na zahteve, da sporoči bistvene podatke za svojo prošnjo v smislu člena 4 Direktive 2011/95/EU ali se ni udeležil osebnega razgovora, kot je določen v členih 14, 15, 16 in 17 te direktive, razen če v razumnem roku dokaže, da je bila njegova opustitev posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati;

| (b) | da je pobegnil ali brez dovoljenja zapustil kraj, kjer je živel ali bil pridržan, ne da bi to v razumnem roku sporočil pristojnemu organu, ali da v razumnem roku ni izpolnil obveznosti javljanja ali drugih obveznosti komuniciranja, razen če prosilec dokaže, da je bilo to posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati. |
| --- | --- |

(b)

da je pobegnil ali brez dovoljenja zapustil kraj, kjer je živel ali bil pridržan, ne da bi to v razumnem roku sporočil pristojnemu organu, ali da v razumnem roku ni izpolnil obveznosti javljanja ali drugih obveznosti komuniciranja, razen če prosilec dokaže, da je bilo to posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati.

Za namene izvajanja teh določb lahko države članice določijo roke ali smernice.

2.   Države članice zagotovijo, da je prosilec, ki se ponovno javi pristojnemu organu po izdaji sklepa o prekinitvi postopka iz odstavka 1 tega člena, upravičen zahtevati ponovno uvedbo njegovega postopka ali podati novo prošnjo, za katero se ne uporablja postopek iz členov 40 in 41.

Države članice lahko določijo rok najmanj devetih mesecev, po katerem postopka ni mogoče ponovno uvesti, nova prošnja pa se obravnava kot naknadna prošnja, za katero se uporablja postopek iz členov 40 in 41. Države članice lahko določijo, da se lahko postopek nadaljuje samo enkrat.

Države članice zagotovijo, da takšna oseba ni odstranjena v nasprotju z načelom nevračanja.

Države članice lahko organu za presojo dovolijo, da se obravnavanje prošnje nadaljuje v fazi, v kateri je bilo prekinjeno.

3.   Ta člen ne posega v Uredbo (EU) št. .../... (21).

Člen 29

Vloga UNHCR

1.   Države članice omogočijo UNHCR:

| (a) | dostop do prosilcev, vključno s tistimi, ki so pridržani ali se nahajajo na meji ali tranzitnih območjih; |
| --- | --- |

(a)

dostop do prosilcev, vključno s tistimi, ki so pridržani ali se nahajajo na meji ali tranzitnih območjih;

| (b) | dostop do podatkov o posameznih prošnjah za mednarodno zaščito, o poteku postopka in o izdanih odločbah, če s tem soglaša prosilec; |
| --- | --- |

(b)

dostop do podatkov o posameznih prošnjah za mednarodno zaščito, o poteku postopka in o izdanih odločbah, če s tem soglaša prosilec;

| (c) | da v okviru izvajanja svojih nadzornih nalog po 35. členu Ženevske konvencije predstavi svoje mnenje v zvezi s posameznimi prošnjami za mednarodno zaščito vsem pristojnim organom v kateri koli fazi postopka. |
| --- | --- |

(c)

da v okviru izvajanja svojih nadzornih nalog po 35. členu Ženevske konvencije predstavi svoje mnenje v zvezi s posameznimi prošnjami za mednarodno zaščito vsem pristojnim organom v kateri koli fazi postopka.

2.   Odstavek 1 se uporablja tudi za vse organizacije, ki delujejo v imenu UNHCR na ozemlju države članice na podlagi sporazuma z zadevno državo članico.

Člen 30

Zbiranje podatkov o posameznih primerih

Pri obravnavanju posameznih primerov države članice:

| (a) | domnevnim preganjalcem ali povzročiteljem resnih poškodb ne razkrijejo informacij o posameznih prošnjah za mednarodno zaščito ali dejstva, da je bila prošnja podana; |
| --- | --- |

(a)

domnevnim preganjalcem ali povzročiteljem resnih poškodb ne razkrijejo informacij o posameznih prošnjah za mednarodno zaščito ali dejstva, da je bila prošnja podana;

| (b) | ne pridobivajo nikakršnih informacij od domnevnih preganjalcev ali povzročiteljev resnih poškodb tako, da bi bili ti subjekti neposredno obveščeni, da je zadevni prosilec podal prošnjo, kar bi ogrozilo telesno integriteto prosilca ali oseb, ki jih vzdržuje, ali svobodo in varnost njegovih družinskih članov, ki še vedno živijo v izvorni državi. |
| --- | --- |

(b)

ne pridobivajo nikakršnih informacij od domnevnih preganjalcev ali povzročiteljev resnih poškodb tako, da bi bili ti subjekti neposredno obveščeni, da je zadevni prosilec podal prošnjo, kar bi ogrozilo telesno integriteto prosilca ali oseb, ki jih vzdržuje, ali svobodo in varnost njegovih družinskih članov, ki še vedno živijo v izvorni državi.

POGLAVJE III

POSTOPKI NA PRVI STOPNJI

ODDELEK I

Člen 31

Postopek obravnavanja

1.   Države članice obravnavajo prošnje za mednarodno zaščito v postopku obravnavanja, ki je v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II.

2.   Države članice zagotovijo, da se takšen postopek obravnavanja zaključi v najkrajšem možnem času, ne da bi to vplivalo na ustreznost in celovitost obravnavanja.

3   Države članice zagotovijo, da se postopek obravnavanja zaključi v šestih mesecih od vložitve prošnje.

Kadar se prošnja obravnava po postopku, določenem v Uredbi (EU) št..../... (22), šestmesečni rok začne teči takrat, ko se v skladu z navedeno uredbo ugotovi, katera država članica je odgovorna za njeno obravnavanje, prosilec pa je na ozemlju te države članice in pod nadzorom pristojnega organa.

Države članice lahko šestmesečni rok iz tega odstavka podaljšajo za največ devet mesecev kadar:

| (a) | primer vključuje zapletena dejanska in /ali pravna vprašanja; |
| --- | --- |

(a)

primer vključuje zapletena dejanska in /ali pravna vprašanja;

| (b) | veliko državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito, zaradi česar je postopek v praksi zelo težko zaključiti v šestmesečnem roku; |
| --- | --- |

(b)

veliko državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito, zaradi česar je postopek v praksi zelo težko zaključiti v šestmesečnem roku;

| (c) | je zamudo jasno mogoče pripisati temu, da prosilec ni izpolnil svojih obveznosti iz člena 13. |
| --- | --- |

(c)

je zamudo jasno mogoče pripisati temu, da prosilec ni izpolnil svojih obveznosti iz člena 13.

Izjemoma lahko države članice v ustrezno utemeljenih okoliščinah za največ tri mesece prekoračijo roke iz tega odstavka, da bi zagotovile ustrezno in celovito obravnavo prošnje za mednarodno zaščito.

4.   Brez poseganja v člena 13 in 18 Direktive 2011/95/EU lahko države članice odložijo zaključek postopka obravnave, kadar se zaradi negotovih razmer v izvorni državi, za katere se predvideva, da so začasne, od organa za presojo ne more upravičeno pričakovati, da bo odločil o prošnji v rokih iz odstavka 3. V tem primeru države članice:

| (a) | vsaj vsakih šest mesecev pregledajo razmere v tej izvorni državi; |
| --- | --- |

(a)

vsaj vsakih šest mesecev pregledajo razmere v tej izvorni državi;

| (b) | zadevne prosilce v razumnem roku obvestijo o razlogih za odlog; |
| --- | --- |

(b)

zadevne prosilce v razumnem roku obvestijo o razlogih za odlog;

| (c) | Komisijo v razumnem roku obvestijo o odložitvi postopkov za to izvorno državo. |
| --- | --- |

(c)

Komisijo v razumnem roku obvestijo o odložitvi postopkov za to izvorno državo.

5.   Države članice postopek obravnave v vsakem primeru zaključijo najpozneje v roku 21 mesecih od vložitve prošnje.

6.   Kadar o prošnji ni mogoče odločiti v šestih mesecih, države članice zagotovijo, da zadevni prosilec:

| (a) | prejme obvestilo o zamudi ter |
| --- | --- |

(a)

prejme obvestilo o zamudi ter

| (b) | na njegovo zahtevo prejme informacije o razlogih za zamudo in roku, v katerem lahko pričakuje odločbo v zvezi s svojo prošnjo. |
| --- | --- |

(b)

na njegovo zahtevo prejme informacije o razlogih za zamudo in roku, v katerem lahko pričakuje odločbo v zvezi s svojo prošnjo.

7.   Države članice lahko v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II prednostno obravnavajo prošnjo za mednarodno zaščito, zlasti:

| (a) | kadar je verjetno, da je utemeljena; |
| --- | --- |

(a)

kadar je verjetno, da je utemeljena;

| (b) | kadar jo je vložil prosilec, ki je ranljiva oseba v smislu člena 22 Direktive .../.../EU (23) ali ki potrebuje posebna procesna jamstva, zlasti mladoletnik brez spremstva. |
| --- | --- |

(b)

kadar jo je vložil prosilec, ki je ranljiva oseba v smislu člena 22 Direktive .../.../EU (23) ali ki potrebuje posebna procesna jamstva, zlasti mladoletnik brez spremstva.

8.   Države članice lahko določijo, da se v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II prošnje obravnavajo pospešeno in/ali v skladu s členom 43 na meji ali v tranzitnem območju, če:

| (a) | je prosilec pri predložitvi svoje prošnje in navajanju dejstev omenil samo vprašanja, ki niso pomembna za preučitev, ali prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU; ali |
| --- | --- |

(a)

je prosilec pri predložitvi svoje prošnje in navajanju dejstev omenil samo vprašanja, ki niso pomembna za preučitev, ali prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU; ali

| (b) | prosilec prihaja iz varne izvorne države v smislu te direktive; ali |
| --- | --- |

(b)

prosilec prihaja iz varne izvorne države v smislu te direktive; ali

| (c) | je prosilec zavajal organe tako, da je dajal napačne podatke ali dokumente ali zamolčal pomembne podatke ali dokumente o svoji identiteti in/ali državljanstvu, ki bi lahko negativno vplivali na odločitev; ali |
| --- | --- |

(c)

je prosilec zavajal organe tako, da je dajal napačne podatke ali dokumente ali zamolčal pomembne podatke ali dokumente o svoji identiteti in/ali državljanstvu, ki bi lahko negativno vplivali na odločitev; ali

| (d) | je verjetno, da je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva; ali |
| --- | --- |

(d)

je verjetno, da je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva; ali

| (e) | so prosilčeve navedbe očitno nedosledne in protislovne, očitno lažne ali očitno malo verjetne in v nasprotju z dovolj preverjenimi informacijami o izvorni državi, zaradi česar je njegova prošnja očitno neprepričljiva glede trditve, da prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU; ali |
| --- | --- |

(e)

so prosilčeve navedbe očitno nedosledne in protislovne, očitno lažne ali očitno malo verjetne in v nasprotju z dovolj preverjenimi informacijami o izvorni državi, zaradi česar je njegova prošnja očitno neprepričljiva glede trditve, da prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU; ali

| (f) | je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito, ki ni dopustna v skladu s členom 40(5); ali |
| --- | --- |

(f)

je prosilec vložil naknadno prošnjo za mednarodno zaščito, ki ni dopustna v skladu s členom 40(5); ali

| (g) | je prosilec podal prošnjo samo zaradi tega, da bi odložil ali onemogočil izvršitev prejšnje ali skorajšnje odločbe, na podlagi katere bi moral biti odstranjen; ali |
| --- | --- |

(g)

je prosilec podal prošnjo samo zaradi tega, da bi odložil ali onemogočil izvršitev prejšnje ali skorajšnje odločbe, na podlagi katere bi moral biti odstranjen; ali

| (h) | je prosilec nezakonito vstopil na ozemlje države članice ali protipravno podaljšal svoje bivanje in se brez pravega razloga ni javil oblastem ali ni podal prošnje za mednarodno zaščito v najkrajšem možnem času glede na okoliščine njegovega vstopa; ali |
| --- | --- |

(h)

je prosilec nezakonito vstopil na ozemlje države članice ali protipravno podaljšal svoje bivanje in se brez pravega razloga ni javil oblastem ali ni podal prošnje za mednarodno zaščito v najkrajšem možnem času glede na okoliščine njegovega vstopa; ali

| (i) | prosilec noče izpolniti obveznosti v zvezi z oddajo prstnih odtisov v skladu z Uredbo (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi sistema Eurodac za primerjavo prstnih odtisov zaradi učinkovite uporabe Uredbe (EU) št. .../... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, in o zahtevah za primerjavo s podatki iz sistema Eurodac, ki jih vložijo organi kazenskega pregona držav članic in Europol zaradi kazenskega pregona (24)
   (25); ali |
| --- | --- |

(i)

prosilec noče izpolniti obveznosti v zvezi z oddajo prstnih odtisov v skladu z Uredbo (EU) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o vzpostavitvi sistema Eurodac za primerjavo prstnih odtisov zaradi učinkovite uporabe Uredbe (EU) št. .../... o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, in o zahtevah za primerjavo s podatki iz sistema Eurodac, ki jih vložijo organi kazenskega pregona držav članic in Europol zaradi kazenskega pregona (24)
   (25); ali

| (j) | obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da lahko prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan. |
| --- | --- |

(j)

obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da lahko prosilec predstavlja grožnjo za nacionalno varnost ali javni red države članice, ali če je bil prosilec zaradi tehtnih razlogov javne varnosti ali javnega reda po nacionalnem pravu prisilno izgnan.

9.   Države članice določijo roke za sprejetje odločitve v postopku na prvi stopnji v skladu z odstavkom 6. Ti roki so razumni.

Brez poseganja v odstavka 3 in 5 lahko države članice podaljšajo te roke, kadar je to potrebno za zagotovitev ustrezne in celovite obravnave prošnje za mednarodno zaščito.

Člen 32

Neutemeljene prošnje

1.   Brez poseganja v člen 27 lahko države članice štejejo prošnjo za neutemeljeno le, če je organ za presojo ugotovil, da prosilec ne izpolnjuje pogojev za mednarodno zaščito na podlagi Direktive 2011/95/EU.

2.   V primerih neutemeljenih prošenj, za katere se uporablja katera koli od okoliščin, ki so naštete v členu 31(8), lahko države članice prošnjo štejejo tudi za očitno neutemeljeno, če jo kot tako predvideva nacionalna zakonodaja.

ODDELEK II

Člen 33

Nedopustne prošnje

1.   Poleg primerov, v katerih se prošnja ne preučuje v skladu z Uredbo (EU) št. .../... (26), se od držav članic ne zahteva, da preučijo, ali prosilec izpolnjuje pogoje za status mednarodne zaščite v skladu z Direktivo 2011/95/EU, kadar se prošnja šteje za nedopustno v skladu s tem členom.

2.   Države članice lahko štejejo prošnjo za mednarodno zaščito za nedopustno le, če:

| (a) | je druga država članica priznala mednarodno zaščito; |
| --- | --- |

(a)

je druga država članica priznala mednarodno zaščito;

| (b) | se država, ki ni država članica, šteje za prvo državo azila za prosilca na podlagi člena 35; |
| --- | --- |

(b)

se država, ki ni država članica, šteje za prvo državo azila za prosilca na podlagi člena 35;

| (c) | se država, ki ni država članica, šteje za varno tretjo državo za prosilca na podlagi člena 38; |
| --- | --- |

(c)

se država, ki ni država članica, šteje za varno tretjo državo za prosilca na podlagi člena 38;

| (d) | je prošnja naknadna prošnja, ne da bi se pojavili novi elementi ali ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU, oziroma ne da bi prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve; ali |
| --- | --- |

(d)

je prošnja naknadna prošnja, ne da bi se pojavili novi elementi ali ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU, oziroma ne da bi prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve; ali

| (e) | vzdrževana oseba prosilca vloži prošnjo, potem ko je v skladu s členom 7(2) soglašala, da bo njen primer del prošnje, ki je bila vložena v njenem imenu, in ne obstajajo nikakršna dejstva v zvezi z vzdrževano osebo, ki bi upravičevala ločeno prošnjo. |
| --- | --- |

(e)

vzdrževana oseba prosilca vloži prošnjo, potem ko je v skladu s členom 7(2) soglašala, da bo njen primer del prošnje, ki je bila vložena v njenem imenu, in ne obstajajo nikakršna dejstva v zvezi z vzdrževano osebo, ki bi upravičevala ločeno prošnjo.

Člen 34

Posebna pravila glede razgovora o dopustnosti

1.   Države članice prosilcem omogočijo, da predstavijo svoje mnenje o uporabi razlogov iz člena 33 za njihove posebne okoliščine, preden organ za presojo odloči o dopustnosti prošnje za mednarodno zaščito. V ta namen države članice opravijo osebni razgovor o dopustnosti prošnje. Države članice lahko izjemo storijo le v skladu s členom 42, v primeru naknadne prošnje.

Ta odstavek ne posega v člen 4(2)(a) te direktive in člen 5 Uredbe (EU) št. .../... (26).

2.   Države članice lahko določijo, da lahko osebni razgovor o dopustnosti prošnje za mednarodno zaščito vodi osebje drugih organov, ki niso organ za presojo. V takem primeru države članice zagotovijo, da se tako osebje pred tem udeleži osnovnega usposabljanja o mednarodnem pravu na področju človekovih pravic, pravnem redu Unije o azilu in tehnikah vodenja razgovorov.

ODDELEK III

Člen 35

Koncept prve države azila

Za posameznega prosilca se šteje država za prvo državo azila, če:

| (a) | je bil prosilcu v tej državi priznan status begunca in se lahko še vedno sklicuje na to zaščito ali |
| --- | --- |

(a)

je bil prosilcu v tej državi priznan status begunca in se lahko še vedno sklicuje na to zaščito ali

| (b) | sicer v tej državi uživa zadostno zaščito, vključno z načelom nevračanja, |
| --- | --- |

(b)

sicer v tej državi uživa zadostno zaščito, vključno z načelom nevračanja,

pod pogojem, da bo v to državo ponovno sprejet.

Pri uporabi koncepta prve države azila za posebne okoliščine posameznega prosilca lahko države članice upoštevajo člen 38(1). Prosilec lahko izpodbija uporabo koncepta prve države azila s sklicevanjem na svoje posebne okoliščine.

Člen 36

Koncept varne izvorne države

1.   Tretja država, ki je bila v skladu s to direktivo označena za varno izvorno državo, se lahko po individualnem obravnavanju prošnje šteje za določenega prosilca za varno izvorno državo samo, če:

| (a) | ima prosilec državljanstvo te države ali |
| --- | --- |

(a)

ima prosilec državljanstvo te države ali

| (b) | je prosilec oseba brez državljanstva in je imel prej običajno prebivališče v tej državi |
| --- | --- |

(b)

je prosilec oseba brez državljanstva in je imel prej običajno prebivališče v tej državi

ter če ni izkazal nikakršnih tehtnih razlogov, zaradi katerih bi se štelo, da ta država glede na njegove posebne okoliščine in v smislu njegovega izpolnjevanja pogojev kot upravičenca do subsidiarne zaščite, v skladu z Direktivo 2011/95/EU ni varna izvorna država.

2.   Države članice v nacionalni zakonodaji določijo nadaljnja pravila in podrobnosti o načinu uporabe koncepta varne izvorne države.

Člen 37

Nacionalna označitev tretjih držav za varne izvorne države

1.   Države članice lahko ohranijo ali sprejmejo zakonodajo, ki v skladu s Prilogo I dopušča nacionalno označitev varnih izvornih držav za namene obravnavanja prošenj za mednarodno zaščito.

2.   Države članice redno preverjajo razmere v tretjih državah, označenih kot varne države izvora v skladu s tem členom.

3.   Ocenjevanje, ali je država varna izvorna država v skladu s tem členom, temelji na različnih virih podatkov, vključujoč zlasti podatke iz drugih držav članic, EASO, UNHCR, Sveta Evrope in drugih ustreznih mednarodnih organizacij.

4.   Države članice obveščajo Komisijo o državah, ki so v skladu s tem členom označene za varne izvorne države.

Člen 38

Koncept varne tretje države

1.   Države članice lahko uporabijo koncept varne tretje države samo, če so pristojni organi prepričani, da se z osebo, ki išče mednarodno zaščito, v zadevni tretji državi ravna v skladu z naslednjimi načeli:

| (a) | življenje in svoboda nista ogroženi zaradi rasne, verske ali narodne pripadnosti, pripadnosti določeni družbeni skupini ali političnega prepričanja; |
| --- | --- |

(a)

življenje in svoboda nista ogroženi zaradi rasne, verske ali narodne pripadnosti, pripadnosti določeni družbeni skupini ali političnega prepričanja;

| (b) | ni tveganja resne škode, kot je opredeljena v Direktivi 2011/95/EU; |
| --- | --- |

(b)

ni tveganja resne škode, kot je opredeljena v Direktivi 2011/95/EU;

| (c) | v skladu z Ženevsko konvencijo se spoštuje načelo nevračanja; |
| --- | --- |

(c)

v skladu z Ženevsko konvencijo se spoštuje načelo nevračanja;

| (d) | spoštuje se prepoved odstranitve, ki bi kršila prepoved mučenja ter krutega, nečloveškega in ponižujočega ravnanja, kakor je določena v mednarodnem pravu; in |
| --- | --- |

(d)

spoštuje se prepoved odstranitve, ki bi kršila prepoved mučenja ter krutega, nečloveškega in ponižujočega ravnanja, kakor je določena v mednarodnem pravu; in

| (e) | mogoče je zaprositi za status begunca ter, če je ugotovljeno, da je oseba res begunec, pridobiti zaščito v skladu z Ženevsko konvencijo. |
| --- | --- |

(e)

mogoče je zaprositi za status begunca ter, če je ugotovljeno, da je oseba res begunec, pridobiti zaščito v skladu z Ženevsko konvencijo.

2.   Uporaba koncepta varne tretje države je možna na podlagi pravil nacionalnega prava, kar vključuje:

| (a) | pravila, ki zahtevajo zvezo med prosilcem in zadevno tretjo državo, na podlagi katere bi bilo smiselno, da ta oseba odide v to državo; |
| --- | --- |

(a)

pravila, ki zahtevajo zvezo med prosilcem in zadevno tretjo državo, na podlagi katere bi bilo smiselno, da ta oseba odide v to državo;

| (b) | metodološka pravila, ki pristojnim organom omogočajo, da ugotovijo, da lahko koncept varne tretje države uporabijo za posamezno državo ali v zvezi s posameznim prosilcem. Takšna metodologija vključuje preučitev varnosti države od primera do primera za določenega prosilca in/ali nacionalno označitev držav, ki se na splošno štejejo za varne; |
| --- | --- |

(b)

metodološka pravila, ki pristojnim organom omogočajo, da ugotovijo, da lahko koncept varne tretje države uporabijo za posamezno državo ali v zvezi s posameznim prosilcem. Takšna metodologija vključuje preučitev varnosti države od primera do primera za določenega prosilca in/ali nacionalno označitev držav, ki se na splošno štejejo za varne;

| (c) | pravila, ki v skladu z mednarodnim pravom omogočajo posamično preučitev, ali je zadevna tretja država za določenega prosilca varna, in ki prosilcu omogočajo vsaj izpodbijanje uporabe koncepta varne tretje države z utemeljitvijo, da tretja država v njegovih posebnih okoliščinah ni varna. Prosilcu se omogoči tudi, da izpodbija obstoj zveze med njim in tretjo državo v skladu s točko (a). |
| --- | --- |

(c)

pravila, ki v skladu z mednarodnim pravom omogočajo posamično preučitev, ali je zadevna tretja država za določenega prosilca varna, in ki prosilcu omogočajo vsaj izpodbijanje uporabe koncepta varne tretje države z utemeljitvijo, da tretja država v njegovih posebnih okoliščinah ni varna. Prosilcu se omogoči tudi, da izpodbija obstoj zveze med njim in tretjo državo v skladu s točko (a).

3.   Pri izvajanju odločbe, ki temelji izključno na tem členu, države članice:

| (a) | o tem obvestijo prosilca in |
| --- | --- |

(a)

o tem obvestijo prosilca in

| (b) | posredujejo prosilcu dokument, s katerim oblastem tretje države v jeziku te države sporočajo, da prošnja vsebinsko ni bila obravnavana. |
| --- | --- |

(b)

posredujejo prosilcu dokument, s katerim oblastem tretje države v jeziku te države sporočajo, da prošnja vsebinsko ni bila obravnavana.

4.   Kadar tretja država zadevnemu prosilcu ne dovoli vstopa na svoje ozemlje, države članice zagotovijo dostopnost postopka v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II.

5.   Države članice redno obveščajo Komisijo o državah, za katere se v skladu z določbami tega člena uporablja ta koncept.

Člen 39

Koncept evropske varne tretje države

1.   Države članice lahko določijo, da se, kadar pristojni organ na podlagi dejstev ugotovi, da prosilec poskuša nezakonito vstopiti ali da je nezakonito vstopil na ozemlje države članice iz varne tretje države iz odstavka 2, ne opravi obravnavanja ali ne opravi celovitega obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito in varnosti prosilca glede na njegove posebne okoliščine, kot je navedeno v poglavju II.

2.   Za namene odstavka 1 se tretja država lahko šteje za varno tretjo državo samo, kadar:

| (a) | je ratificirala in spoštuje določbe Ženevske konvencije brez kakršnih koli geografskih omejitev; |
| --- | --- |

(a)

je ratificirala in spoštuje določbe Ženevske konvencije brez kakršnih koli geografskih omejitev;

| (b) | ima z zakonom predpisan azilni postopek ter |
| --- | --- |

(b)

ima z zakonom predpisan azilni postopek ter

| (c) | je ratificirala Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter spoštuje njene določbe, vključno s standardi za učinkovita pravna sredstva. |
| --- | --- |

(c)

je ratificirala Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter spoštuje njene določbe, vključno s standardi za učinkovita pravna sredstva.

3.   Prosilec lahko nasprotuje uporabi koncepta evropske varne tretje države z utemeljitvijo, da zadevna tretja država v njegovih posebnih okoliščinah ni varna.

4.   Zadevne države članice v nacionalnem pravu v skladu z načelom nevračanja določijo načine izvajanja določb odstavka 1 in posledice odločb na podlagi teh določb, vključno z določitvijo izjem pri izvajanju tega člena zaradi humanitarnih ali političnih razlogov ali razlogov v zvezi z mednarodnim javnim pravom.

5.   Pri izvajanju odločbe, ki temelji izključno na tem členu, države članice:

| (a) | o tem obvestijo prosilca in |
| --- | --- |

(a)

o tem obvestijo prosilca in

| (b) | posredujejo prosilcu dokument, s katerim oblastem tretje države v jeziku te države sporočajo, da prošnja vsebinsko ni bila obravnavana. |
| --- | --- |

(b)

posredujejo prosilcu dokument, s katerim oblastem tretje države v jeziku te države sporočajo, da prošnja vsebinsko ni bila obravnavana.

6.   Kadar varna tretja država prosilca ne sprejme ponovno, države članice zagotovijo dostopnost postopka v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II.

7.   Države članice redno obveščajo Komisijo o državah, za katere se v skladu s tem členom uporablja ta koncept.

ODDELEK IV

Člen 40

Naknadne prošnje

1.   Kadar oseba, ki je zaprosila za mednarodno zaščito v državi članici, poda naknadne navedbe ali vloži naknadno prošnjo v isti državi članici, ta država članica obravnava te naknadne navedbe ali elemente naknadne prošnje v okviru obravnavanja predhodne prošnje ali v okviru preizkusa izdane odločbe ali odločanja o pritožbi zoper izdano odločbo, če lahko pristojni organi v teh postopkih upoštevajo in obravnavajo vse elemente naknadnih navedb ali naknadne prošnje.

2.   Za namene odločanja o dopustnosti prošnje za mednarodno zaščito v skladu s členom 33(2)(d) je naknadna prošnja za mednarodno zaščito najprej predmet predhodne obravnave o tem, ali so se pojavili novi elementi ali ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU, oziroma je prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve.

3.   Če se v predhodni obravnavi iz odstavka 2 ugotovi, da so se pojavili novi elementi ali ugotovitve, ki pomembno povečujejo verjetnost, da prosilec izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, na podlagi Direktive 2011/95/EU, oziroma da je prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve, se obravnavanje prošnje nadaljuje v skladu s poglavjem II. Države članice lahko določijo tudi druge razloge za nadaljnje obravnavanje naknadne prošnje.

4.   Države članice lahko odločijo, da bo prošnja nadalje obravnavana le, če zadevni prosilec brez svoje krivde v predhodnem postopku ni mogel uveljaviti okoliščin iz odstavkov 2 in 3 tega člena, zlasti z uveljavljanjem svoje pravice do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 46.

5.   Kadar se v skladu s tem členom obravnavanje naknadne prošnje ne nadaljuje, se naknadna prošnja šteje za nedopustno v skladu s členom 33(2)(d).

6.   Postopek iz tega člena se lahko uporabi tudi v primeru:

| (a) | vzdrževane osebe, ki vloži prošnjo, potem ko je v skladu s členom 7(2) soglašala, da bo njen primer del prošnje, ki je bila vložena v njenem imenu; in/ali |
| --- | --- |

(a)

vzdrževane osebe, ki vloži prošnjo, potem ko je v skladu s členom 7(2) soglašala, da bo njen primer del prošnje, ki je bila vložena v njenem imenu; in/ali

| (b) | neporočenega mladoletnika, ki vloži prošnjo, potem ko je bila prošnja vložena v njegovem imenu v skladu s členom 7(5)(c). |
| --- | --- |

(b)

neporočenega mladoletnika, ki vloži prošnjo, potem ko je bila prošnja vložena v njegovem imenu v skladu s členom 7(5)(c).

V teh primerih se bo v okviru predhodne obravnave iz odstavka 2 preučilo, ali obstajajo dejstva v zvezi z okoliščinami vzdrževane osebe ali neporočenega mladoletnika, ki upravičujejo ločeno prošnjo.

7.   Kadar oseba, v zvezi s katero je treba izvršiti odločbo o premestitvi v skladu z Uredbo (EU) št. .../... (27), poda naknadne navedbe ali vloži naknadno prošnjo v državi, ki izvede premestitev, takšne navedbe ali naknadne prošnje v skladu s to direktivo obravnava odgovorna država članica, kot je določeno v navedeni uredbi.

Člen 41

Izjeme glede pravice ostati v državi članici v primeru naknadne prošnje

1.   Države članice lahko predvidijo izjemo glede pravice ostati na njihovem ozemlju, kadar oseba:

| (a) | vloži prvo naknadno prošnjo, katere obravnavanje se v skladu s členom 40(5) ne nadaljuje, samo zato da bi odložila ali onemogočila izvršitev odločbe, na podlagi katere bi morala biti ta oseba odstranjena, ali |
| --- | --- |

(a)

vloži prvo naknadno prošnjo, katere obravnavanje se v skladu s členom 40(5) ne nadaljuje, samo zato da bi odložila ali onemogočila izvršitev odločbe, na podlagi katere bi morala biti ta oseba odstranjena, ali

| (b) | po izdaji dokončnega sklepa o nedopustnosti prve naknadne prošnje v skladu s členom 40(5) ali dokončne odločbe o zavrnitvi te prošnje kot neutemeljene poda drugo naknadno prošnjo v isti državi članici. |
| --- | --- |

(b)

po izdaji dokončnega sklepa o nedopustnosti prve naknadne prošnje v skladu s členom 40(5) ali dokončne odločbe o zavrnitvi te prošnje kot neutemeljene poda drugo naknadno prošnjo v isti državi članici.

Države članice lahko predvidijo takšno izjemo le, kadar organ za presojo meni, da odločba o vrnitvi ne bo povzročila neposrednega ali posrednega vračanja, s katerim bi bile kršene mednarodne obveznosti in obveznosti Unije te države članice.

2.   V primerih iz odstavka 1 lahko države članice tudi:

| (a) | odstopajo od rokov, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno uporabljajo v pospešenih postopkih, če se prošnja obravnava pospešeno v skladu s členom 31(8)(g); |
| --- | --- |

(a)

odstopajo od rokov, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno uporabljajo v pospešenih postopkih, če se prošnja obravnava pospešeno v skladu s členom 31(8)(g);

| (b) | odstopajo od rokov, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno uporabljajo v postopkih ugotavljanja dopustnosti iz členov 33 in 34, in/ali |
| --- | --- |

(b)

odstopajo od rokov, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno uporabljajo v postopkih ugotavljanja dopustnosti iz členov 33 in 34, in/ali

| (c) | odstopajo od člena 46(8). |
| --- | --- |

(c)

odstopajo od člena 46(8).

Člen 42

Postopkovna pravila

1.   Države članice zagotovijo, da so vsem prosilcem, katerih prošnja je predmet predhodne obravnave v skladu s členom 40, zagotovljena jamstva iz člena 12(1).

2.   Države članice lahko v nacionalnem pravu določijo pravila o predhodni obravnavi v skladu s členom 40. Ta pravila lahko med drugim:

| (a) | obvezujejo zadevnega prosilca, da navede dejstva in predloži dokaze, ki upravičujejo nov postopek; |
| --- | --- |

(a)

obvezujejo zadevnega prosilca, da navede dejstva in predloži dokaze, ki upravičujejo nov postopek;

| (b) | dovoljujejo izvedbo predhodne obravnave zgolj na podlagi pisnih navedb brez osebnega razgovora, razen v primerih iz člena 40(6). |
| --- | --- |

(b)

dovoljujejo izvedbo predhodne obravnave zgolj na podlagi pisnih navedb brez osebnega razgovora, razen v primerih iz člena 40(6).

Ta pravila prosilcu ne smejo onemogočiti dostopa do novega postopka, niti ne povzročiti dejanskega izničenja ali resne okrnjenosti tega dostopa.

3.   Države članice zagotovijo, da je prosilec ustrezno obveščen o izidu predhodne obravnave in, če se prošnja ne bo nadalje obravnavala, o razlogih za to in možnostih za pritožbo ali preizkus te odločitve.

ODDELEK V

Člen 43

Postopki na meji

1.   Države članice lahko v skladu s temeljnimi načeli in jamstvi iz poglavja II predvidijo postopke, v katerih se na mejah ali tranzitnih območjih države članice odloča o:

| (a) | dopustnosti prošnje v skladu s členom 33, ki je bila podana na takih krajih; in/ali |
| --- | --- |

(a)

dopustnosti prošnje v skladu s členom 33, ki je bila podana na takih krajih; in/ali

| (b) | vsebini prošenj v postopku iz člena 31(8). |
| --- | --- |

(b)

vsebini prošenj v postopku iz člena 31(8).

2.   Države članice zagotovijo, da se v postopkih iz odstavka 1 odločitev sprejme v razumnem roku. Če odločitev ni sprejeta v štirih tednih, se prosilcu dovoli vstop na ozemlje države članice, da bi se njegova prošnja obravnavala v skladu z ostalimi določbami te direktive.

3.   V primeru prihodov, pri katerih gre za veliko državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva, ki vložijo prošnje za mednarodno zaščito na meji ali tranzitnih območjih, zaradi česar v praksi ni mogoče izvajati določb iz odstavka 1, je navedene postopke mogoče izvajati tudi, kadar in kolikor časa so ti državljani tretjih držav in osebe brez državljanstva normalno nastanjeni v bližini meje ali tranzitnega območja.

POGLAVJE IV

POSTOPKI ZA ODVZEM MEDNARODNE ZAŠČITE

Člen 44

Odvzem mednarodne zaščite

Države članice zagotovijo, da se lahko postopek odvzema mednarodne zaščite določeni osebi začne, kadar se pojavijo novi elementi ali ugotovitve, ki kažejo, da je treba veljavnost mednarodne zaščite ponovno preučiti.

Člen 45

Postopkovna pravila

1.   Države članice zagotovijo, da so, kadar pristojni organ preučuje možnost odvzema mednarodne zaščite državljanu tretje države ali osebi brez državljanstva v skladu s členom14 ali 19 Direktive 2011/95/EU, tej osebi zagotovljena naslednja jamstva:

| (a) | pisno obvestilo, da pristojni organ ponovno preučuje, ali izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, in o razlogih za takšno preučevanje in |
| --- | --- |

(a)

pisno obvestilo, da pristojni organ ponovno preučuje, ali izpolnjuje pogoje kot upravičenec do mednarodne zaščite, in o razlogih za takšno preučevanje in

| (b) | možnost, da na osebnem razgovoru v skladu s členom 12(1)(b) ter členi 14, 15, 16 in 17 ali v pisni izjavi navede razloge, zakaj ji mednarodna zaščita ne bi smela biti odvzeta. |
| --- | --- |

(b)

možnost, da na osebnem razgovoru v skladu s členom 12(1)(b) ter členi 14, 15, 16 in 17 ali v pisni izjavi navede razloge, zakaj ji mednarodna zaščita ne bi smela biti odvzeta.

2.   Poleg tega države članice zagotovijo, da v okviru takšnega postopka iz odstavka 1:

| (a) | pristojni organ lahko pridobi točne in ažurne podatke o splošnih razmerah, ki vladajo v izvornih državah zadevnih oseb, iz različnih virov, kot sta na primer, kadar je to primerno, EASO in UNHCR; in |
| --- | --- |

(a)

pristojni organ lahko pridobi točne in ažurne podatke o splošnih razmerah, ki vladajo v izvornih državah zadevnih oseb, iz različnih virov, kot sta na primer, kadar je to primerno, EASO in UNHCR; in

| (b) | pri zbiranju podatkov o posameznem primeru ponovne preučitve mednarodne zaščite se informacije od preganjalca(-ev) ali povzročitelja(-ev) resne škode ne pridobivajo tako, da bi bili ta(ti) preganjalec(-i) ali povzročitelj(-i) neposredno obveščen(-i), da je zadevna oseba upravičenec do mednarodne zaščite, katere status se ponovno preučuje, kar bi ogrozilo telesno integriteto te osebe ali oseb, ki jih vzdržuje, ali svobodo in varnost njenih družinskih članov, ki še vedno živijo v izvorni državi. |
| --- | --- |

(b)

pri zbiranju podatkov o posameznem primeru ponovne preučitve mednarodne zaščite se informacije od preganjalca(-ev) ali povzročitelja(-ev) resne škode ne pridobivajo tako, da bi bili ta(ti) preganjalec(-i) ali povzročitelj(-i) neposredno obveščen(-i), da je zadevna oseba upravičenec do mednarodne zaščite, katere status se ponovno preučuje, kar bi ogrozilo telesno integriteto te osebe ali oseb, ki jih vzdržuje, ali svobodo in varnost njenih družinskih članov, ki še vedno živijo v izvorni državi.

3.   Države članice zagotovijo, da se odločba pristojnega organa o odvzemu mednarodne zaščite izda v pisni obliki. Odločba vsebuje obrazložitev dejanskih in pravnih razlogov zanjo ter pisni pouk o tem, kako jo je mogoče izpodbijati.

4.   Ko pristojni organ izda odločbo o odvzemu mednarodne zaščite, se prav tako uporabljajo člen 20, člen 22, člen 23(1) in člen 29.

5.   Z odstopanjem od odstavkov 1, 2, 3 in 4 tega člena se države članice lahko odločijo, da mednarodna zaščita preneha po samem zakonu, kadar se je upravičenec do mednarodne zaščite nedvoumno odpovedal, da se ga prizna kot takega. Država članica lahko določi tudi, da mednarodna zaščita preneha po samem zakonu, če je upravičenec do mednarodne zaščite postal državljan te države članice.

POGLAVJE V

PRITOŽBENI POSTOPKI

Člen 46

Pravica do učinkovitega pravnega sredstva

1.   Države članice zagotovijo, da imajo prosilci pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem zoper:

| (a) | odločbo, izdano v zvezi z njegovo prošnjo za mednarodno zaščito, vključno z odločbo:






  (i) | o neutemeljenosti prošnje v zvezi s statusom begunca in/ali subsidiarne zaščite, |
| --- | --- | --- |

(a)

odločbo, izdano v zvezi z njegovo prošnjo za mednarodno zaščito, vključno z odločbo:

(i)

o neutemeljenosti prošnje v zvezi s statusom begunca in/ali subsidiarne zaščite,

| (ii) | o nedopustnosti prošnje v skladu s členom 33(2), |
| --- | --- |

(ii)

o nedopustnosti prošnje v skladu s členom 33(2),

| (iii) | sprejeto na meji ali tranzitnih območjih države članice, kot je opisano v členu 43(1); |
| --- | --- |

(iii)

sprejeto na meji ali tranzitnih območjih države članice, kot je opisano v členu 43(1);

| (iv) | ne opravi obravnavanja na podlagi člena 39; |
| --- | --- |

(iv)

ne opravi obravnavanja na podlagi člena 39;

| (b) | zavrnitev ponovne uvedbe postopka obravnavanja prošnje po njegovi prekinitvi v skladu s členoma 27 in 28; |
| --- | --- |

(b)

zavrnitev ponovne uvedbe postopka obravnavanja prošnje po njegovi prekinitvi v skladu s členoma 27 in 28;

| (c) | odločbo o odvzemu mednarodne zaščite v skladu s členom 45. |
| --- | --- |

(c)

odločbo o odvzemu mednarodne zaščite v skladu s členom 45.

2.   Države članice zagotovijo, da imajo osebe, ki jih je organ za presojo priznal kot upravičene do subsidiarne zaščite, pravico do učinkovitega pravnega sredstva na podlagi odstavka 1 zoper odločbo o neutemeljenosti prošnje v zvezi s statusom begunca.

Brez poseganja v odstavek 1(c), kadar status subsidiarne zaščite, ki ga prizna država članica, omogoča iste pravice in koristi kot status begunca po pravu Unije in nacionalnem pravu, sme ta država članica šteti, da je pritožba zoper odločbo o neutemeljenosti prošnje v zvezi s statusom begunca nedopustna zaradi nezadostnega interesa prosilca za nadaljevanje postopka.

3.   Države članice zaradi spoštovanja odstavka 1 zagotovijo, da učinkovito pravno sredstvo vsaj v pritožbenih postopkih pred sodiščem prve stopnje zagotavlja podrobno in ex nunc presojo dejstev in pravnih vprašanj, po potrebi vključno s presojo potreb po mednarodni zaščiti v skladu z Direktivo 2011/95/EU.

4.   Države članice predvidijo razumne roke in druga potrebna pravila za uveljavljanje pravice prosilca do učinkovitega pravnega sredstva v skladu z odstavkom 1. Roki prosilcem ne smejo onemogočiti ali pretirano otežiti takega uveljavljanja.

Države članice lahko določijo tudi, da se odločbe, izdane na podlagi člena 43, preizkusijo po uradni dolžnosti.

5.   Brez poseganja v odstavek 6 države članice prosilcem dovolijo, da ostanejo na njihovem ozemlju do izteka roka, v katerem lahko uveljavljajo svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva in, če so tako pravico v tem roku uveljavljali, pa do zaključka postopka s pravnim sredstvom.

6.   V primeru odločbe:

| (a) | o očitni neutemeljenosti prošnje v skladu s členom 32(2) ali odločbe o neutemeljenosti prošnje po obravnavi v skladu s členom 31(8), razen v primerih, ko te odločbe temeljijo na okoliščinah iz člena 31(8)(h); |
| --- | --- |

(a)

o očitni neutemeljenosti prošnje v skladu s členom 32(2) ali odločbe o neutemeljenosti prošnje po obravnavi v skladu s členom 31(8), razen v primerih, ko te odločbe temeljijo na okoliščinah iz člena 31(8)(h);

| (b) | o nedopustnosti prošnje v skladu s členom 33(2)(a),(b) ali (d); |
| --- | --- |

(b)

o nedopustnosti prošnje v skladu s členom 33(2)(a),(b) ali (d);

| (c) | o zavrnitvi nadaljevanja obravnavanja prosilčeve zadeve, ki je bilo prekinjeno v skladu s členom 28, ali |
| --- | --- |

(c)

o zavrnitvi nadaljevanja obravnavanja prosilčeve zadeve, ki je bilo prekinjeno v skladu s členom 28, ali

| (d) | o neobravnavanju ali nepopolnem obravnavanju prošnje v skladu s členom 39, |
| --- | --- |

(d)

o neobravnavanju ali nepopolnem obravnavanju prošnje v skladu s členom 39,

sodišče na podlagi prošnje prosilca ali na lastno pobudo odloči o pravici prosilca, da ostane na ozemlju države članice, če zaradi take odločitve prosilcu preneha pravica ostati v državi članici, in kadar v takih primerih v nacionalnem pravu ni predvidena pravica ostati v državi članici do zaključka postopka s pravnim sredstvom.

7.   Odstavek 6 se uporablja le za postopke iz člena 43, pod pogojem, da:

| (a) | ima prosilec na voljo potrebno tolmačenje, pravno pomoč in vsaj en teden, da pripravi prošnjo in predloži sodišču razloge za odobritev pravice ostati na ozemlju do zaključka postopka s pravnim sredstvom, in |
| --- | --- |

(a)

ima prosilec na voljo potrebno tolmačenje, pravno pomoč in vsaj en teden, da pripravi prošnjo in predloži sodišču razloge za odobritev pravice ostati na ozemlju do zaključka postopka s pravnim sredstvom, in

| (b) | sodišče v okviru obravnavanja prošnje iz odstavka 6 preuči dejanske in pravne razloge za zavrnilno odločbo organa za presojo. |
| --- | --- |

(b)

sodišče v okviru obravnavanja prošnje iz odstavka 6 preuči dejanske in pravne razloge za zavrnilno odločbo organa za presojo.

Če pogoji iz točk (a) in (b) niso izpolnjeni, se uporablja odstavek 5.

8.   Države članice prosilcu dovolijo, da ostane na njihovem ozemlju do zaključka postopka iz odstavkov 6 in 7, v katerem se odloča, ali lahko ostane na njihovem ozemlju.

9.   Odstavki 5, 6 in 7 ne posegajo v člen 26 Uredbe (EU) št. .../... (28).

10.   Države članice lahko določijo roke, v katerih mora sodišče v skladu z odstavkom 1 preučiti odločbe organa za presojo.

11.   Države članice lahko v nacionalni zakonodaji določijo tudi pogoje, na podlagi katerih se lahko domneva, da je prosilec implicitno umaknil pravno sredstvo iz odstavka 1 ali od njega odstopil, skupaj s postopkovnimi pravili, ki jih je pri tem treba upoštevati.

POGLAVJE VI

SPLOŠNE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 47

Izpodbijanje s strani javnih organov

Ta direktiva ne vpliva na možnost, da javni organi izpodbijajo upravne in/ali sodne odločbe v skladu z nacionalno zakonodajo.

Člen 48

Tajnost

Države članice zagotovijo, da so organi, ki izvajajo to direktivo, glede vseh podatkov, ki jih pridobijo med svojim delom, zavezani načelu tajnosti, kot je opredeljeno v nacionalnem pravu.

Člen 49

Sodelovanje

Vsaka država članica imenuje nacionalno kontaktno točko in sporoči njen naslov Komisiji. Komisija sporoči navedene informacije ostalim državam članicam.

Države članice v povezavi s Komisijo sprejmejo vse potrebne ukrepe za vzpostavitev neposrednega sodelovanja in izmenjave informacij med pristojnimi organi.

Če se države članice odločijo za ukrepe iz členov 6(5), drugega pododstavka člena 14(1) in člena 31(3)(b), o tem obvestijo Komisijo takoj, ko prenehajo razlogi za uporabo teh izjemnih ukrepov, in vsaj enkrat letno. Kadar je mogoče, se tem informacijam dodajo podatki o deležu prošenj, pri katerih so bili uporabljeni ukrepi odstopanja, glede na skupno število prošenj, obravnavanih v istem obdobju.

Člen 50

Poročilo

Komisija najpozneje ... (29) poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive v državah članicah in predlaga vse potrebne spremembe. Države članice pošljejo Komisiji vse informacije, ki so potrebne za pripravo njenega poročila. Po predložitvi poročila Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive v državah članicah najmanj vsakih pet let.

Komisija v svojem prvem poročilu poroča tudi zlasti o uporabi člena 17 in različnih orodjih, uporabljenih v povezavi s poročanjem o osebnem razgovoru.

Člen 51

Prenos

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členi 1 do 30, člen 31(1), (2), (6), (7), (8) in (9), členi 32 do 46, členi 49 in 50 in Prilogo I najpozneje do ... (30). Komisiji nemudoma sporočijo besedila teh predpisov.

2.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členom 31(3), (4) in (5) do ... (31). Komisiji nemudoma sporočijo besedila teh predpisov.

3.   Države članice se v sprejetih predpisih iz odstavkov 1 in 2 sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v veljavnih zakonih in drugih predpisih sklicevanja na direktivo, razveljavljeno s to direktivo, štejejo za sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja in obliko izjave določijo države članice.

4.   Države članice Komisiji sporočijo besedila bistvenih določb nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 52

Prehodne določbe

Države članice uporabljajo zakone in druge predpise iz člena 51(1) za vložene prošnje za mednarodno zaščito in za postopke za odvzem mednarodne zaščite, ki se začnejo po ... (30) ali na zgodnejši datum. Prošnje, ki so vložene pred ... (30), in postopke za odvzem statusa begunca, ki se začnejo pred navedenim datumom, urejajo zakoni in drugi predpisi, sprejeti v skladu z Direktivo 2005/85/ES.

Države članice uporabljajo zakone in druge predpise iz člena 51(2) za prošnje za mednarodno zaščito, ki so vložene po ... (31)ali na zgodnejši datum. Prošnje, ki so vložene pred tem datumom, urejajo zakoni in drugi predpisi v skladu z Direktivo 2005/85/ES.

Člen 53

Razveljavitev

Direktiva 2005/85/ES se za države članice, ki jih zavezuje ta direktiva, razveljavi z učinkom od ... (32), brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos Direktive v nacionalno zakonodajo, ki so določeni v delu B Priloge II.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo za sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi III.

Člen 54

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člena 47 in 48 se uporabljata od ... (32).

Člen 55

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.

V ...,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 24, 28.1.2012, str. 79.

1

(2)  UL C ...

2

(3)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 6. aprila 2011 (UL C 296E, 2.10.2012, str. 184) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 6. junija 2013 (še ni objavljeno v Uradnem listu). Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne ... z dne ....

3

(4)  UL L 326, 13.12.2005, str. 13.

4

(5)  UL L 337, 20.12.2011, str. 9.

5

(6)  Dok. 14654/1/12 REV 1 [Direktiva o pogojih sprejema].

6

(7)  UL L ...

7

(8)  UL L 132, 29.5.2010, str. 11.

8

(9)  UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

9

(10)  Dokument 15605/1/12 REV 1 [Dublinska uredba].

10

(11)  UL L...

11

(12)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

12

(13)  UL C 369, 17.12.2011, str. 14.

13

(14)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

14

(15)  UL L 348, 24.12.2008, str. 98.

15

(16)  Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, 18.7.2002, str. 1).

16

(17)  Direktiva iz uvodne izjave 27 [Direktiva o pogojih sprejema].

17

(18)  Direktiva iz uvodne izjave 27 [Direktiva o pogojih sprejema].

18

(19)  Direktiva iz uvodne izjave 27 [Direktiva o pogojih sprejema].

19

(20)  Direktiva iz uvodne izjave 27 [Direktiva o pogojih sprejema].

20

(21)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

21

(22)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

22

(23)  Direktiva iz uvodne izjave 27 [Direktiva o pogojih sprejema].

23

(24)  Dokument PE-CONS 17/13 [Uredba Eurodac].

24

(25)  UL L ...

25

(26)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

26

(27)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

27

(28)  Uredba iz uvodne izjave 53 [Dublinska uredba].

28

(29)  Štiri leta od datuma začetka veljavnosti te direktive.

29

(30)  Dve leti od datuma začetka veljavnosti te direktive.

30

(31)  Pet let od datuma začetka veljavnosti te direktive.

31

(32)  Dve leti od datuma začetka veljavnosti te direktive.

32

---

PRILOGA I

Označitev držav za varne izvorne države za namene člena 37(1)

Država se šteje za varno izvorno državo, če se na podlagi pravnega položaja, uporabe prava v okviru demokratičnega sistema in splošnih političnih okoliščin lahko sklepa, da tam na splošno in redno ni nikakršnega preganjanja, kakor je opredeljeno v členu 9 Direktive 2011/95/EU, ni mučenja ali nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja in ni ogroženosti zaradi vsesplošnega nasilja v razmerah mednarodnega ali notranjega oboroženega spopada.

Pri ocenjevanju se med drugim upošteva tudi obseg zagotavljanja varnosti pred preganjanjem ali zlorabami z:

| (a) | ustreznimi zakoni in predpisi države in načinom, na katerega se ti uporabljajo; |
| --- | --- |

(a)

ustreznimi zakoni in predpisi države in načinom, na katerega se ti uporabljajo;

| (b) | spoštovanjem pravic in svoboščin, določenih v Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in/ali v Mednarodnem paktu o državljanskih in političnih pravicah in/ali v Konvenciji Združenih narodov proti mučenju, zlasti pa pravic, od katerih v skladu s členom 15(2) navedene Evropske konvencije ni mogoče odstopati; |
| --- | --- |

(b)

spoštovanjem pravic in svoboščin, določenih v Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in/ali v Mednarodnem paktu o državljanskih in političnih pravicah in/ali v Konvenciji Združenih narodov proti mučenju, zlasti pa pravic, od katerih v skladu s členom 15(2) navedene Evropske konvencije ni mogoče odstopati;

| (c) | upoštevanjem načela nevračanja v skladu z Ženevsko konvencijo; |
| --- | --- |

(c)

upoštevanjem načela nevračanja v skladu z Ženevsko konvencijo;

| (d) | obstojem sistema učinkovitih pravnih sredstev zoper kršitve teh pravic in svoboščin. |
| --- | --- |

(d)

obstojem sistema učinkovitih pravnih sredstev zoper kršitve teh pravic in svoboščin.

---

PRILOGA II

Del A

Razveljavljena direktiva

(iz člena 53)

| Direktiva Sveta 2005/85/ES | (UL L 326, 13.12.2005, str. 13) |
| --- | --- |

Direktiva Sveta 2005/85/ES

(UL L 326, 13.12.2005, str. 13)

Del B

Roki za prenos v nacionalno zakonodajo

(iz člena 51)

| Direktiva | Roki za prenos |
| --- | --- |
| 2005/85/ES | Prvi rok: 1. december 2007
  Drugi rok: 1. december 2008 |

Direktiva

Roki za prenos

2005/85/ES

Prvi rok: 1. december 2007

Drugi rok: 1. december 2008

---

PRILOGA III

Korelacijska tabela

| Direktiva 2005/85/ES | Ta direktiva |
| --- | --- |
| Člen 1 | Člen 1 |
| Člen 2(a) do (c) | Člen 2(a) do (c) |
| — | Člen 2(d) |
| Člen 2(d) do (f) | Člen 2(e) do (g) |
| — | Člen 2(h) in (i) |
| Člen 2(g) | Člen 2(j) |
| — | Člen 2(k) in (l) |
| Člen 2(h) do (k) | Člen 2(m) do (p) |
| — | Člen 2(q) |
| Člen 3(1) in (2) | Člen 3(1) in (2) |
| Člen 3(3) | — |
| Člen 3(4) | Člen 3(3) |
| Člen 4(1), prvi pododstavek | Člen 4(1), prvi pododstavek |
| Člen 4(1), drugi pododstavek | — |
| Člen 4(2)(a) | Člen 4(2)(a) |
| Člen 4(2)(b) do (d) | — |
| Člen 4(2)(e) | Člen 4(2)(b) |
| Člen 4(2)(f) | — |
| — | Člen 4(3) |
| Člen 4(3) | Člen 4(4) |
| — | Člen 4(5) |
| Člen 5 | Člen 5 |
| Člen 6(1) | Člen 6(1) |
| — | Člen 6(2) do (4) |
| Člen 6(2) in (3) | Člen 7(1) in (2) |
| — | Člen 7(3) |
| — | Člen 7(4) |
| Člen 6(4) | Člen 7(5) |
| Člen 6(5) | — |
| — | Člen 8 |
| Člen 7(1) in (2) | Člen 9(1) in (2) |
| — | Člen 9(3) |
| Člen 8(1) | Člen 10(1) |
| — | Člen 10(2) |
| Člen 8(2)(a) do (c) | Člen 10(3)(a) do (c) |
| — | Člen 10(3)(d) |
| Člen 8(3) in (4) | Člen 10(4) in (5) |
| Člen 9(1) | Člen 11(1) |
| Člen 9(2), prvi pododstavek | Člen 11(2), prvi pododstavek |
| Člen 9(2), drugi pododstavek | — |
| Člen 9(2), tretji pododstavek | Člen 11(2), drugi pododstavek |
| Člen 9(3) | Člen 11(3) |
| Člen 10(1)(a) do (c) | Člen 12(1)(a) do (c) |
| — | Člen 12(1)(d) |
| Člen 10(1)(d) in (e) | Člen 12(1)(e) in (f) |
| Člen 10(2) | Člen 12(2) |
| Člen 11 | Člen 13 |
| Člen 12(1), prvi pododstavek | Člen 14(1), prvi pododstavek |
| Člen 12(2), drugi pododstavek | — |
| — | Člen 14(1), drugi in tretji pododstavek |
| Člen 12(2), tretji pododstavek | Člen 14(1), četrti pododstavek |
| Člen 12(2)(a) | Člen 14(2)(a) |
| Člen 12(2)(b) | — |
| Člen 12(2)(c) | — |
| Člen 12(3), prvi pododstavek | Člen 14(2)(b) |
| Člen 12(3), drugi pododstavek | Člen 14(2), drugi pododstavek |
| Člen 12(4) do (6) | Člen 14(3) do (5) |
| Člen 13(1) in (2) | Člen 15(1) in (2) |
| Člen 13(3)(a) | Člen 15(3)(a) |
| — | Člen 15(3)(b) |
| Člen 13(3)(b) | Člen 15(3)(c) |
| — | Člen 15(3)(d) |
| — | Člen 15(3)(e) |
| Člen 13(4) | Člen 15(4) |
| Člen 13(5) | — |
| — | Člen 16 |
| Člen 14 | — |
| — | Člen 17 |
| — | Člen 18 |
| — | Člen 19 |
| Člen 15(1) | Člen 22(1) |
| Člen 15(2) | Člen 20(1) |
| — | Člen 20(2) do (4) |
| — | Člen 21(1) |
| Člen 15(3)(a) | — |
| Člen 15(3)(b) in (c) | Člen 21(2)(a) in (b) |
| Člen 15(3)(d) | — |
| Člen 15(3), drugi pododstavek | — |
| Člen 15(4) do (6) | Člen 21(3) do (5) |
| — | Člen 22(2) |
| Člen 16(1), prvi pododstavek | Člen 23(1), prvi pododstavek |
| Člen 16(1), drugi pododstavek, prvi stavek | Člen 23(1), drugi pododstavek, uvodno besedilo |
| — | Člen 23(1)(a) |
| Člen 16(1), drugi pododstavek, drugi stavek | Člen 23(1)(b) |
| Člen 16(2), prvi stavek | Člen 23(2) |
| Člen 16(2), drugi stavek | — |
| — | Člen 23(3) |
| Člen 16(3) | Člen 23(4), prvi pododstavek |
| Člen 16(4), prvi pododstavek | — |
| Člen 16(4), drugi in tretji pododstavek | Člen 23(4), drugi in tretji pododstavek |
| — | Člen 24 |
| Člen 17(1) | Člen 25(1) |
| Člen 17(2)(a) | Člen 25(2) |
| Člen 17(2)(b) in (c) | — |
| Člen 17(3) | — |
| Člen 17(4) | Člen 25(3) |
| — | Člen 25(4) |
| Člen 17(5) | Člen 25(5) |
| — | Člen 25(6) |
| Člen 17(6) | Člen 25(7) |
| Člen 18 | Člen 26 |
| Člen 19 | Člen 27 |
| Člen 20(1) in (2) | Člen 28(1) in (2) |
| — | Člen 28(3) |
| Člen 21 | Člen 29 |
| Člen 22 | Člen 30 |
| Člen 23(1) | Člen 31(1) |
| Člen 23(2), prvi pododstavek | Člen 31(2) |
| — | Člen 31(3) |
| — | Člen 31(4) in (5) |
| Člen 23(2), drugi pododstavek | Člen 31(6) |
| Člen 23(3) | — |
| — | Člen 31(7) |
| Člen 23(4)(a) | Člen 31(8)(a) |
| Člen 23(4)(b) | — |
| Člen 23(4)(c)(i) | Člen 31(8)(b) |
| Člen 23(4)(c)(ii) | — |
| Člen 23(4)(d) | Člen 31(8)(c) |
| Člen 23(4)(e) | — |
| Člen 23(4)(f) | Člen 31(8)(d) |
| Člen 23(4)(g) | Člen 31(8)(e) |
| — | Člen 31(8)(f) |
| Člen 23(4)(h) in (i) | — |
| Člen 23(4)(j) | Člen 31(8)(g) |
| — | Člen 31(8)(h) in (i) |
| Člen 23(4)(k) in (l) | — |
| Člen 23(4)(m) | Člen 31(8)(j) |
| Člen 23(4)(n) in (o) | — |
| — | Člen 31(9) |
| Člen 24 | — |
| Člen 25 | Člen 33 |
| Člen 25(1) | Člen 33(1) |
| Člen 25(2)(a) do (c) | Člen 33(2)(a) do (c) |
| Člen 25(2)(d) in (e) | — |
| Člen 25(2)(f) in (g) | Člen 33(2)(d) in (e) |
| — | Člen 34 |
| Člen 26 | Člen 35 |
| Člen 27(1)(a) | Člen 38(1)(a) |
| — | Člen 38(1)(b) |
| Člen 27(1)(b) do (d) | Člen 38(1)(c) do (e) |
| Člen 27(2) do (5) | Člen 38(2) do (5) |
| Člen 28 | Člen 32 |
| Člen 29 | — |
| Člen 30(1) | Člen 37(1) |
| Člen 30(2) do (4) | — |
| — | Člen 37(2) |
| Člen 30(5) in (6) | Člen 37(3) in (4) |
| Člen 31(1) | Člen 36(1) |
| Člen 31(2) | — |
| Člen 31(3) | Člen 36(2) |
| Člen 32(1) | Člen 40(1) |
| Člen 32(2) | — |
| Člen 32(3) | Člen 40(2) |
| Člen 32(4) | Člen 40(3), prvi stavek |
| Člen 32(5) | Člen 40(3), drugi stavek |
| Člen 32(6) | Člen 40(4) |
| — | Člen 40(5) |
| Člen 32(7), prvi pododstavek | Člen 40(6)(a) |
| — | Člen 40(6)(b) |
| Člen 32(7), drugi pododstavek | Člen 40(6), drugi pododstavek |
| — | Člen 40(7) |
| — | Člen 41 |
| Člen 33 | — |
| Člen 34(1) in (2)(a) | Člen 42(1) in (2)(a) |
| Člen 34(2)(b) | — |
| Člen 34(2)(c) | Člen 42(2)(b) |
| Člen 34(3)(a) | Člen 42(3) |
| Člen 34(3)(b) | — |
| Člen 35(1) | Člen 43(1)(a) |
| — | Člen 43(1)(b) |
| Člen 35(2)(a) in (3)(a) do (f) | — |
| Člen 35(4) | Člen 43(2) |
| Člen 35(5) | Člen 43(3) |
| Člen 36(1) do (2)(c) | Člen 39(1) do (2)(c) |
| Člen 36(2)(d) | — |
| Člen 36(3) | — |
| — | Člen 39(3) |
| Člen 36(4) do (6) | Člen 39(4) do (6) |
| — | Člen 39(7) |
| Člen 36(7) | — |
| Člen 37 | Člen 44 |
| Člen 38 | Člen 45 |
| — | Člen 46(1)(a)(i) |
| Člen 39(1)(a)(i) in (ii) | Člen 46(1)(a)(ii) in (iii) |
| Člen 39(1)(a)(iii) | — |
| Člen 39(1)(b) | Člen 46(1)(b) |
| Člen 39(1)(c) in (d) | — |
| Člen 39(1)(e) | Člen 46(1)(c) |
| — | Člen 46(2) in (3) |
| Člen 39(2) | Člen 46(4), prvi pododstavek |
| — | Člen 46(4), drugi in tretji pododstavek |
| Člen 39(3) | — |
| — | Člen 46(5) do (9) |
| Člen 39(4) | Člen 46(10) |
| Člen 39(5) | — |
| Člen 39(6) | Člen 41(11) |
| Člen 40 | Člen 47 |
| Člen 41 | Člen 48 |
| — | Člen 49 |
| Člen 42 | Člen 50 |
| Člen 43, prvi pododstavek | Člen 51(1) |
| — | Člen 51(2) |
| Člen 43, drugi in tretji pododstavek | Člen 51(3) in (4) |
| Člen 44 | Člen 52, prvi pododstavek |
| — | Člen 52, drugi pododstavek |
| — | Člen 53 |
| Člen 45 | Člen 54 |
| Člen 46 | Člen 55 |
| Priloga I | — |
| Priloga II | Priloga I |
| Priloga III | — |
| — | Priloga II |
| — | Priloga III |

Direktiva 2005/85/ES

Ta direktiva

Člen 1

Člen 1

Člen 2(a) do (c)

Člen 2(a) do (c)

—

Člen 2(d)

Člen 2(d) do (f)

Člen 2(e) do (g)

—

Člen 2(h) in (i)

Člen 2(g)

Člen 2(j)

—

Člen 2(k) in (l)

Člen 2(h) do (k)

Člen 2(m) do (p)

—

Člen 2(q)

Člen 3(1) in (2)

Člen 3(1) in (2)

Člen 3(3)

—

Člen 3(4)

Člen 3(3)

Člen 4(1), prvi pododstavek

Člen 4(1), prvi pododstavek

Člen 4(1), drugi pododstavek

—

Člen 4(2)(a)

Člen 4(2)(a)

Člen 4(2)(b) do (d)

—

Člen 4(2)(e)

Člen 4(2)(b)

Člen 4(2)(f)

—

—

Člen 4(3)

Člen 4(3)

Člen 4(4)

—

Člen 4(5)

Člen 5

Člen 5

Člen 6(1)

Člen 6(1)

—

Člen 6(2) do (4)

Člen 6(2) in (3)

Člen 7(1) in (2)

—

Člen 7(3)

—

Člen 7(4)

Člen 6(4)

Člen 7(5)

Člen 6(5)

—

—

Člen 8

Člen 7(1) in (2)

Člen 9(1) in (2)

—

Člen 9(3)

Člen 8(1)

Člen 10(1)

—

Člen 10(2)

Člen 8(2)(a) do (c)

Člen 10(3)(a) do (c)

—

Člen 10(3)(d)

Člen 8(3) in (4)

Člen 10(4) in (5)

Člen 9(1)

Člen 11(1)

Člen 9(2), prvi pododstavek

Člen 11(2), prvi pododstavek

Člen 9(2), drugi pododstavek

—

Člen 9(2), tretji pododstavek

Člen 11(2), drugi pododstavek

Člen 9(3)

Člen 11(3)

Člen 10(1)(a) do (c)

Člen 12(1)(a) do (c)

—

Člen 12(1)(d)

Člen 10(1)(d) in (e)

Člen 12(1)(e) in (f)

Člen 10(2)

Člen 12(2)

Člen 11

Člen 13

Člen 12(1), prvi pododstavek

Člen 14(1), prvi pododstavek

Člen 12(2), drugi pododstavek

—

—

Člen 14(1), drugi in tretji pododstavek

Člen 12(2), tretji pododstavek

Člen 14(1), četrti pododstavek

Člen 12(2)(a)

Člen 14(2)(a)

Člen 12(2)(b)

—

Člen 12(2)(c)

—

Člen 12(3), prvi pododstavek

Člen 14(2)(b)

Člen 12(3), drugi pododstavek

Člen 14(2), drugi pododstavek

Člen 12(4) do (6)

Člen 14(3) do (5)

Člen 13(1) in (2)

Člen 15(1) in (2)

Člen 13(3)(a)

Člen 15(3)(a)

—

Člen 15(3)(b)

Člen 13(3)(b)

Člen 15(3)(c)

—

Člen 15(3)(d)

—

Člen 15(3)(e)

Člen 13(4)

Člen 15(4)

Člen 13(5)

—

—

Člen 16

Člen 14

—

—

Člen 17

—

Člen 18

—

Člen 19

Člen 15(1)

Člen 22(1)

Člen 15(2)

Člen 20(1)

—

Člen 20(2) do (4)

—

Člen 21(1)

Člen 15(3)(a)

—

Člen 15(3)(b) in (c)

Člen 21(2)(a) in (b)

Člen 15(3)(d)

—

Člen 15(3), drugi pododstavek

—

Člen 15(4) do (6)

Člen 21(3) do (5)

—

Člen 22(2)

Člen 16(1), prvi pododstavek

Člen 23(1), prvi pododstavek

Člen 16(1), drugi pododstavek, prvi stavek

Člen 23(1), drugi pododstavek, uvodno besedilo

—

Člen 23(1)(a)

Člen 16(1), drugi pododstavek, drugi stavek

Člen 23(1)(b)

Člen 16(2), prvi stavek

Člen 23(2)

Člen 16(2), drugi stavek

—

—

Člen 23(3)

Člen 16(3)

Člen 23(4), prvi pododstavek

Člen 16(4), prvi pododstavek

—

Člen 16(4), drugi in tretji pododstavek

Člen 23(4), drugi in tretji pododstavek

—

Člen 24

Člen 17(1)

Člen 25(1)

Člen 17(2)(a)

Člen 25(2)

Člen 17(2)(b) in (c)

—

Člen 17(3)

—

Člen 17(4)

Člen 25(3)

—

Člen 25(4)

Člen 17(5)

Člen 25(5)

—

Člen 25(6)

Člen 17(6)

Člen 25(7)

Člen 18

Člen 26

Člen 19

Člen 27

Člen 20(1) in (2)

Člen 28(1) in (2)

—

Člen 28(3)

Člen 21

Člen 29

Člen 22

Člen 30

Člen 23(1)

Člen 31(1)

Člen 23(2), prvi pododstavek

Člen 31(2)

—

Člen 31(3)

—

Člen 31(4) in (5)

Člen 23(2), drugi pododstavek

Člen 31(6)

Člen 23(3)

—

—

Člen 31(7)

Člen 23(4)(a)

Člen 31(8)(a)

Člen 23(4)(b)

—

Člen 23(4)(c)(i)

Člen 31(8)(b)

Člen 23(4)(c)(ii)

—

Člen 23(4)(d)

Člen 31(8)(c)

Člen 23(4)(e)

—

Člen 23(4)(f)

Člen 31(8)(d)

Člen 23(4)(g)

Člen 31(8)(e)

—

Člen 31(8)(f)

Člen 23(4)(h) in (i)

—

Člen 23(4)(j)

Člen 31(8)(g)

—

Člen 31(8)(h) in (i)

Člen 23(4)(k) in (l)

—

Člen 23(4)(m)

Člen 31(8)(j)

Člen 23(4)(n) in (o)

—

—

Člen 31(9)

Člen 24

—

Člen 25

Člen 33

Člen 25(1)

Člen 33(1)

Člen 25(2)(a) do (c)

Člen 33(2)(a) do (c)

Člen 25(2)(d) in (e)

—

Člen 25(2)(f) in (g)

Člen 33(2)(d) in (e)

—

Člen 34

Člen 26

Člen 35

Člen 27(1)(a)

Člen 38(1)(a)

—

Člen 38(1)(b)

Člen 27(1)(b) do (d)

Člen 38(1)(c) do (e)

Člen 27(2) do (5)

Člen 38(2) do (5)

Člen 28

Člen 32

Člen 29

—

Člen 30(1)

Člen 37(1)

Člen 30(2) do (4)

—

—

Člen 37(2)

Člen 30(5) in (6)

Člen 37(3) in (4)

Člen 31(1)

Člen 36(1)

Člen 31(2)

—

Člen 31(3)

Člen 36(2)

Člen 32(1)

Člen 40(1)

Člen 32(2)

—

Člen 32(3)

Člen 40(2)

Člen 32(4)

Člen 40(3), prvi stavek

Člen 32(5)

Člen 40(3), drugi stavek

Člen 32(6)

Člen 40(4)

—

Člen 40(5)

Člen 32(7), prvi pododstavek

Člen 40(6)(a)

—

Člen 40(6)(b)

Člen 32(7), drugi pododstavek

Člen 40(6), drugi pododstavek

—

Člen 40(7)

—

Člen 41

Člen 33

—

Člen 34(1) in (2)(a)

Člen 42(1) in (2)(a)

Člen 34(2)(b)

—

Člen 34(2)(c)

Člen 42(2)(b)

Člen 34(3)(a)

Člen 42(3)

Člen 34(3)(b)

—

Člen 35(1)

Člen 43(1)(a)

—

Člen 43(1)(b)

Člen 35(2)(a) in (3)(a) do (f)

—

Člen 35(4)

Člen 43(2)

Člen 35(5)

Člen 43(3)

Člen 36(1) do (2)(c)

Člen 39(1) do (2)(c)

Člen 36(2)(d)

—

Člen 36(3)

—

—

Člen 39(3)

Člen 36(4) do (6)

Člen 39(4) do (6)

—

Člen 39(7)

Člen 36(7)

—

Člen 37

Člen 44

Člen 38

Člen 45

—

Člen 46(1)(a)(i)

Člen 39(1)(a)(i) in (ii)

Člen 46(1)(a)(ii) in (iii)

Člen 39(1)(a)(iii)

—

Člen 39(1)(b)

Člen 46(1)(b)

Člen 39(1)(c) in (d)

—

Člen 39(1)(e)

Člen 46(1)(c)

—

Člen 46(2) in (3)

Člen 39(2)

Člen 46(4), prvi pododstavek

—

Člen 46(4), drugi in tretji pododstavek

Člen 39(3)

—

—

Člen 46(5) do (9)

Člen 39(4)

Člen 46(10)

Člen 39(5)

—

Člen 39(6)

Člen 41(11)

Člen 40

Člen 47

Člen 41

Člen 48

—

Člen 49

Člen 42

Člen 50

Člen 43, prvi pododstavek

Člen 51(1)

—

Člen 51(2)

Člen 43, drugi in tretji pododstavek

Člen 51(3) in (4)

Člen 44

Člen 52, prvi pododstavek

—

Člen 52, drugi pododstavek

—

Člen 53

Člen 45

Člen 54

Člen 46

Člen 55

Priloga I

—

Priloga II

Priloga I

Priloga III

—

—

Priloga II

—

Priloga III

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Prenovitev direktive o azilnih postopkih spada v sklop zakonodajnih predlogov s področja azila, s katerim naj bi se dokončala druga faza skupnega evropskega azilnega sistema.

Svet je 7. junija od Komisije prejel spremenjeni predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev) (dokument 11207/11). Komisija je spremenila svoj prvotni predlog z dne 23. oktobra 2009 (12959/09), da bi upoštevala stališče Evropskega parlamenta v prvi obravnavi, ki je bilo izglasovano 6. aprila 2011 (8526/11), in stališča, ki jih je izrazil Svet.

Da ne bi prišlo do zamud, je Evropski parlament izoblikoval svoje pogajalsko stališče tako, da je spremenjeni predlog Komisije preučil glede na svoje stališče iz prve obravnave o prvotnem predlogu.

Evropski ekonomski in socialni odbor se je na plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 skliceval na svoje mnenje z dne 28. aprila 2010 (1) in odločil, da ne bo pripravil novega mnenja glede spremenjenega predloga, temveč je napotil na stališče, ki ga je zavzel glede prvotnega predloga. Odbor regij je 16. novembra 2011 v pismu napovedal, da ne bo dal mnenja glede spremenjenega predloga (18836/11).

Svet je na svojem zasedanju 13. in 14. maja potrdil politični dogovor o spremenjenem predlogu (7695/13 COR1).

Združeno kraljestvo in Irska v skladu s Protokolom št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije ne sodelujeta pri sprejetju prenovitve direktive o azilnih postopkih. Danska v skladu s Protokolom o stališču Danske ne sodeluje pri njenem sprejetju, zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja

II.   CILJI PREDLOGA

Direktiva 2005/85 določa minimalne standarde, ki jih države članice uporabljajo za priznanje ali odvzem statusa begunca, da bi se prošnje obravnavale enako ne glede na to, v kateri državi se obdelujejo.

Cilj prenovljene direktive o azilnih postopkih je določiti skupne standarde za nacionalne azilne sisteme na ravni Evropske unije. Ti standardi morajo prosilcem za mednarodno zaščito zagotoviti visoko raven zaščite. Državam članicam morajo tudi omogočiti, da bodo laže vodile azilne postopke, ki bodo stroškovno učinkoviti in s katerimi bo mogoče ustrezno obravnavati zahtevke, pri katerih bi lahko šlo za zlorabo, ob upoštevanju razlik med nacionalnimi pravnimi sistemi. Posebna pozornost je namenjena zlasti kakovostnejšim storitvam, svetovanju in strokovni pomoči na začetku postopka, da bi zagotovili učinkovit in kakovosten postopek obravnavanja, ki bi pripeljal do trdnih prvostopenjskih odločb. Prenovljeni predlog v celoti spoštuje temeljne pravice ter upošteva razvijajočo se sodno prakso Sodišča Evropske unije in Evropskega sodišča za človekove pravice ter zagotavlja skladnost z drugimi zakonodajnimi instrumenti s področja azila.

III.   ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

A.   
  Splošne ugotovitve

Evropski parlament in Svet sta se pogajala na podlagi spremenjenega predloga Komisije, da bi sklenila dogovor v fazi stališča Sveta v prvi obravnavi. Besedilo stališča Sveta v celoti odraža kompromis, ki sta ga sklenila zakonodajalca.

B.   
  Ključna vprašanja

Kompromis, ki ga odraža stališče Sveta v prvi obravnavi, spreminja Direktivo 2005/85/ES (2) glede naslednjih ključnih vprašanj:

Usposabljanje

Da bi bil azilni postopek kakovostnejši, stališče Sveta določa zahteve glede usposabljanja osebja organov za presojo, ki so v državah članicah odgovorni za ustrezno obravnavo prošenj za mednarodno zaščito, ter osebja drugih pristojnih organov, ki bi lahko imeli stik s prosilci za mednarodno zaščito.

Osebje organa za presojo mora biti ustrezno usposobljeno. V ta namen morajo države članice poskrbeti za usposabljanje, ki vključuje iste elemente, kot so navedeni v uredbi o ustanovitvi Evropskega azilnega podpornega urada, razen tistih, ki se nanašajo na pogoje za sprejem. Poleg tega morajo biti osebe, ki vodijo razgovor s prosilci, na splošno seznanjene s problemi, ki bi lahko negativno vplivali na sposobnost prosilcev za razgovor, kot so znaki morebitnega mučenja v preteklosti.

Za osebje, zaposleno v drugem organu, ki je odgovoren za vodenje razgovorov, če veliko državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito, veljajo iste zahteve kot za osebje organa za presojo.

Če osebje drugih organov razen organa za presojo vodi razgovor o dopustnosti, morajo države članice zagotoviti, da se osebje predtem udeleži osnovnega usposabljanja, zlasti o mednarodnem pravu na področju človekovih pravic, pravnem redu Unije, ki ureja azil, ter tehnikah vodenja razgovorov.

Osebje organov, za katere je verjetno, da bodo prejeli prošnje za mednarodno zaščito, kot so mejna policija ter osebje organov, pristojnih za priseljevanje, ali osebje ustanov za pridržanje, se mora ustrezno usposobiti za izpolnjevanje svojih nalog in odgovornosti.

Dostopnost postopka

Stališče Sveta določa standarde, ki naj bi zagotovili lahek in pravočasen dostop do azilnega postopka ob upoštevanju posebnosti nacionalnih sistemov. Jasno navaja, da je oseba, ki izrazi željo, da bi zaprosila za mednarodno zaščito, prosilec v smislu te direktive. Da bi zagotovili, da bi lahko prosilci dejansko izpolnjevali svoje obveznosti in uživali ustrezne pravice, bi morale biti njihove prošnje evidentirane v najkrajšem možnem času in v določenih rokih: če se prošnja vloži pri organu za presojo, se mora evidentirati v treh delovnih dneh po vložitvi; v primeru drugih pristojnih organov, kot je mejna policija, je rok šest delovnih dni. Daljši rok desetih delovnih dni je dovoljen v primeru velikega navala prosilcev.

Za učinkovit dostop do postopka je pomembna tudi obveznost držav članic, da državljanom tretjih držav ali osebam brez državljanstva, ki so pridržani v ustanovah za pridržanje ali se zadržujejo na mejnih prehodih, zagotovijo informacije o možnosti, da zaprosijo za mednarodno zaščito, če je mogoče sklepati, da bi te osebe to morda želele storiti. Poleg tega države članice v ustanovah za pridržanje in na mejnih območjih poskrbijo tudi za tolmačenje, kolikor je to potrebno za olajšanje dostopnosti postopka za mednarodno zaščito.

Postopek obravnavanja

Stališče Sveta določa, da mora biti postopek obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito končan v šestih mesecih po vložitvi prošnje. V primeru zapletenih vprašanj, velikega števila prosilcev ali zamude zaradi nesodelovanja prosilca lahko države članice ta rok podaljšajo za največ devet mesecev. Poleg tega je v utemeljenih primerih izjemoma dovoljeno podaljšanje za največ tri mesece, če je to potrebno za ustrezno in celovito obravnavo prošnje.

Če se zaradi predvidoma začasnih negotovih razmer v izvorni državi od organa za presojo ne more razumno pričakovati, da bo o prošnji odločil v teh rokih, države članice lahko odložijo zaključek postopka. V tem primeru morajo države članice vsakih šest mesecev pregledati položaj v tej državi in zadevne prosilce v razumnem času obvestiti o razlogih za odlog, Komisijo pa o odložitvi postopkov za to državo. Države članice morajo postopek v vsakem primeru končati najpozneje v enaindvajsetih mesecih od vložitve prošnje.

Stališče Sveta uvaja tudi razlikovanje med prednostnimi in pospešenimi postopki. Pri slednjih so določeni krajši roki kot za redni postopek, prednostni postopek pa pomeni zgolj to, da se nekatere prošnje obravnavajo pred drugimi. Države članice morajo določiti razumne roke za pospešene postopke, hkrati pa jim je dovoljeno, da jih prekoračijo, da bi zagotovile ustreznost in celovitost obravnavanja.

Da bi bili azilni postopki bolj usklajeni, se lahko postopki pospešenega obravnavanja in postopki na meji uporabijo le iz točno določenih razlogov, zato da bi se takšni postopki uporabljali le za prošnje, ki so verjetno neutemeljene ali pri katerih obstajajo resni pomisleki glede nacionalne varnosti ali javnega reda.

Informacije v primeru odstopanja

Če veliko oseb hkrati zaprosi za mednarodno zaščito in država članica zaradi tega odstopa od rokov za evidentiranje in končanje obravnavanja prošnje ali dovoli drugim organom, ki niso organ za presojo, da vodijo razgovore za azil, mora o tem obvestiti Komisijo. Te informacije mora zagotoviti, takoj ko prenehajo razlogi za uporabo teh izjemnih ukrepov, in vsaj enkrat letno.

Zapisnik o osebnem razgovoru in njegovo snemanje

Stališče Sveta določa izčrpna pravila za poročanje o osebnem razgovoru in njegovo snemanje. Komisija bo v sklopu poročanja o uporabi prenovljene direktive v državah članicah poročala zlasti o uporabi teh pravil in različnih orodjih, uporabljenih v povezavi s poročanjem o osebnem razgovoru.

Stališče Sveta določa, da morajo države članice sestaviti podroben in stvaren zapisnik z vsemi bistvenimi elementi razgovora ali razgovor dobesedno zapisati. Poleg tega lahko predvidijo zvočno ali avdiovizualno snemanje. Države članice morajo tudi zagotoviti, da je prosilec v celoti seznanjen z vsebino zapisnika ali glavnimi elementi dobesednega zapisa.

Stališče Sveta poleg tega določa, da mora imeti prosilec možnost, da izrazi pripombe in/ali da pojasnila k zapisniku ali dobesednemu zapisu, ter potrdi, da zapisnik ali dobesedni zapis verno odraža razgovor.

Stališče Sveta določa tudi pravila glede dostopa prosilca in njegovega pravnega ali drugega svetovalce do zapisnika, dobesednega zapisa ali posnetka.

Pravne informacije ter pravna pomoč in zastopanje

Stališče Sveta določa, da morajo države članice v postopkih na prvi stopnji zagotoviti, da prosilci na zahtevo ali pod določenimi pogoji dobijo brezplačne pravne ali postopkovne informacije. To vključuje vsaj informacije o postopku glede na prosilčeve posebne okoliščine. Poleg tega morajo države članice v primeru zavrnilne odločbe prosilcem na zahtevo zagotoviti informacije, ki pojasnjujejo razloge za takšno odločbo, in pouk, kako jo je mogoče izpodbijati. Države članice lahko tudi določijo, da takšne pravne in postopkovne informacije zagotavljajo nevladne organizacije, uslužbenci vladnih organov ali specializirane državne službe.

Države članice morajo v nekaterih primerih in ob doslednem spoštovanju drugih instrumentov s področja azila poskrbeti, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje zagotovita tudi v pritožbenih postopkih. To mora med drugim vključevati vsaj pripravo potrebnih postopkovnih dokumentov in prisotnost na zaslišanju pred sodiščem prve stopnje v imenu prosilca. Ne glede na ta obvezna pravila za pritožbene postopke pa se lahko države članice odločijo, da bodo zagotovile pravno pomoč in/ali zastopanje v postopkih na prvi stopnji.

Prosilci, ki potrebujejo posebna procesna jamstva

Cilj stališča Sveta je omogočiti prosilcem, ki potrebujejo posebna procesna jamstva, da bodo lahko uživali pravice in izpolnjevali obveznosti iz te direktive med celotnim trajanjem azilnega postopka. Zato morajo države članice v razumnem roku po vložitvi prošnje oceniti, ali prosilec potrebuje posebna procesna jamstva. Da ne bi prišlo do nepotrebne upravne obremenitve, je določeno, da se lahko takšna ocena vključi v obstoječe nacionalne postopke in/ali v oceno posebnih potreb glede sprejema, zanjo pa ni potrebno, da poteka v obliki upravnega postopka.

Če je bilo ugotovljeno, da prosilci potrebujejo posebna procesna jamstva, jim je treba zagotoviti ustrezno podporo. Če takšne ustrezne podpore ni mogoče zagotoviti v pospešenem postopku ali postopku na meji, zlasti če države članice menijo, da prosilec potrebuje posebna procesna jamstva zaradi mučenja, posilstva ali drugih težjih oblik psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja, države članice takšnih postopkov ne smejo uporabiti ali jih morajo prenehati uporabljati.

Če države članice ugotovijo, da obstajajo posebne procesne potrebe, zaradi katerih pospešeni postopek ali postopek na meji ne bi bila mogoča, in če pritožba prosilca samodejno ne zadrži izvršitve odločbe, mu je treba zagotoviti dodatna jamstva. Ta jamstva so ista kot tista za osebe, za katere se uporablja postopek na meji.

Mladoletniki

Stališče Sveta določa posebna jamstva za mladoletnike in mladoletnike brez spremstva, hkrati pa skuša preprečiti potencialno zlorabo. Določa pogoje, ki veljajo za mladoletnike, ki želijo vložiti prošnjo v svojem imenu. Poleg tega določa, da morajo razgovori z mladoletnikom potekati na otroku prijazen način.

Kar zadeva mladoletnike brez spremstva, stališče Sveta določa niz jamstev glede zastopnika. Države članice morajo mladoletnikom brez spremstva brezplačno zagotoviti pravne in postopkovne informacije tudi v postopkih za odvzem mednarodne zaščite. Na ta način je mladoletnikom brez spremstva in njihovemu zastopniku neka oblika pravne pomoči zagotovljena v vseh postopkih iz direktive (prva stopnja, pritožba in odvzem).

Če države članice med postopkom ugotovijo, da gre za mladoletnika brez spremstva, lahko nekatere postopke za obravnavo prošnje za mednarodno zaščito uporabljajo le v točno določenih okoliščinah:

| — | države članice lahko uporabijo ali še naprej uporabljajo pospešene postopke le, če prosilec prihaja iz varne izvorne države, če je vložil naknadno prošnjo, ki ni nedopustna, ali zaradi razlogov, povezanih z nacionalno varnostjo ali javnim redom. |
| --- | --- |

—

države članice lahko uporabijo ali še naprej uporabljajo pospešene postopke le, če prosilec prihaja iz varne izvorne države, če je vložil naknadno prošnjo, ki ni nedopustna, ali zaradi razlogov, povezanih z nacionalno varnostjo ali javnim redom.

| — | Države članice lahko uporabijo ali še naprej uporabljajo postopke na meji v enakih treh okoliščinah, v katerih je dovoljen pospešeni postopek. Postopek na meji pa lahko uporabijo tudi v naslednjih treh okoliščinah:






  — | če obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da mladoletnik brez spremstva prihaja iz varne tretje države; |
| --- | --- | --- |

—

Države članice lahko uporabijo ali še naprej uporabljajo postopke na meji v enakih treh okoliščinah, v katerih je dovoljen pospešeni postopek. Postopek na meji pa lahko uporabijo tudi v naslednjih treh okoliščinah:

—

če obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da mladoletnik brez spremstva prihaja iz varne tretje države;

| — | če je mladoletnik brez spremstva zavedel organe s predložitvijo ponarejenih dokumentov; |
| --- | --- |

—

če je mladoletnik brez spremstva zavedel organe s predložitvijo ponarejenih dokumentov;

| — | če je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva. |
| --- | --- |

—

če je prosilec zlonamerno uničil ali odsvojil osebni dokument ali potno listino, ki bi pomagala pri ugotavljanju njegove identitete ali državljanstva.

Države članice se lahko sklicujejo na zadnji dve okoliščini le v točno določenih primerih, ko obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da skuša prosilec prikriti pomembne elemente, zaradi katerih bi bila verjetno izdana zavrnilna odločba, in če je imel prosilec vse možnosti – ob upoštevanju posebnih procesnih jamstev mladoletnika brez spremstva –, da predstavi utemeljene razloge za svoje ravnanje, vključno s posvetovanjem s svojim zastopnikom.

Ker so postopki na meji vedno povezani z neko obliko pridržanja, jih v nobeni od šestih okoliščin ni mogoče sistematično uporabljati. Zaradi skladnosti z direktivo o sprejemnih pogojih, se lahko mladoletniki brez spremstva pridržijo le izjemoma, kar je treba oceniti ob upoštevanju koristi otroka.

| — | Države članice lahko štejejo prošnjo mladoletnika brez spremstva za nedopustno, če prihaja iz varne tretje države, ki ni država članica, le če je to v korist mladoletnika. Države članice lahko štejejo, da je prošnja mladoletnika brez spremstva nedopustna zaradi drugih razlogov, ki so veljavni v običajnih okoliščinah. |
| --- | --- |

—

Države članice lahko štejejo prošnjo mladoletnika brez spremstva za nedopustno, če prihaja iz varne tretje države, ki ni država članica, le če je to v korist mladoletnika. Države članice lahko štejejo, da je prošnja mladoletnika brez spremstva nedopustna zaradi drugih razlogov, ki so veljavni v običajnih okoliščinah.

| — | Države članice lahko odločijo, da ne bodo zagotovile brezplačne pravne pomoči in zastopanja mladoletniku brez spremstva, če prosilčeva pritožba po mnenju sodišča ali drugega pristojnega organa nima dejanskih možnosti za uspeh, vendar le, če ima zastopnik mladoletnika pravno izobrazbo. |
| --- | --- |

—

Države članice lahko odločijo, da ne bodo zagotovile brezplačne pravne pomoči in zastopanja mladoletniku brez spremstva, če prosilčeva pritožba po mnenju sodišča ali drugega pristojnega organa nima dejanskih možnosti za uspeh, vendar le, če ima zastopnik mladoletnika pravno izobrazbo.

Države članice morajo mladoletnikom brez spremstva zagotoviti vsaj takšna dodatna jamstva kot osebam, za katere se uporablja postopek na meji, če pritožba zoper zavrnilno odločbo ne zadrži samodejno njene izvršitve.

Azilni postopki, ki upoštevajo spol

Stališče Sveta določa, da je treba v azilnih postopkih upoštevati vprašanja spola. Zato morajo države članice, kadar koli je to mogoče, zagotoviti, da sta oseba, ki vodi razgovor, in tolmač istega spola kot prosilec, če prosilec to zahteva. Vendar državam članicam ni treba zagotoviti, da sta oseba, ki vodi razgovor, ali tolmač istega spola, če organ za presojo upravičeno domneva, da zahteva temelji na razlogih, ki niso povezani s težavami prosilca, da celovito predstavi razloge za svojo prošnjo.

Brez poseganja v preiskave, ki se opravijo iz varnostnih razlogov, mora preiskavo prosilca zaradi izvajanja te direktive opraviti oseba istega spola, pri čemer se dosledno spoštujeta načeli človekovega dostojanstva ter telesne in duševne integritete.

Naknadne prošnje

Stališče Sveta pojasnjuje postopkovna pravila za naknadne prošnje. V nasprotju z različnimi postopkovnimi ureditvami za takšne prošnje, ki so mogoče v skladu z Direktivo 2005/85/ES, stališče Sveta določa, da je naknadna prošnja nedopustna, če se po predhodni obravnavi ugotovi, da se niso pojavili nobeni novi elementi ali ugotovitve, ki bi bistveno povečale verjetnost, da prosilec potrebuje mednarodno zaščito, oziroma jih prosilec ni navedel.

Prosilci, ki vložijo naknadne prošnje, samo zato, da bi odložili odstranitev z ozemlja države članice, po nepotrebnem obremenjujejo nacionalne azilne sisteme. Zato so potrebna učinkovita pravila za naknadne prošnje. Ta pravila morajo državam članicam omogočati, da razlikujejo med osebami, ki so vložile naknadno prošnjo, ker je potreba po zaščiti nastala na kraju samem po njihovi prvi prošnji, ali iz drugih legitimnih razlogov, in osebami, ki vložijo naknadno prošnjo samo zato, da bi odložile odstranitev z ozemlja. V zvezi s tem je treba poudariti, da države članice ves čas zavezuje načelo nevračanja, kar pomeni, da oseba ne sme biti poslana nazaj v državo, v kateri bi bila lahko ogrožena.

Zato je državam članicam v dveh primerih dovoljena izjema glede običajno veljavne pravice, da prosilci ostanejo na njihovem ozemlju. Prvič, če je oseba vložila prvo naknadno prošnjo, ki šteje za nedopustno, samo zato, da bi odložila ali onemogočila izvršitev odločbe, na podlagi katere bi morala biti odstranjena iz te države članice. Drugič, če oseba po izdaji dokončnega sklepa o nedopustnosti prve naknadne prošnje ali dokončne odločbe o zavrnitvi prošnje kot neutemeljene vloži novo prošnjo za mednarodno zaščito v isti državi članici.

Implicitni umik/odstop od prošnje

Stališče Sveta določa, da lahko države članice pod določenimi pogoji domnevajo, da je prosilec implicitno umaknil prošnjo za mednarodno zaščito ali od nje odstopil. Države članice lahko to domnevajo zlasti v dveh primerih. Prvič, če se ugotovi, da se prosilec ni odzval na zahteve, da sporoči bistvene podatke za svojo prošnjo, ali se ni udeležil osebnega razgovora, razen če prosilec v razumnem roku dokaže, da je bila ta opustitev posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati. Drugič, če je prosilec pobegnil ali brez dovoljenja zapustil kraj, kjer je živel ali bil pridržan, ne da bi to v razumnem roku sporočil pristojnemu organu, ali če v razumnem roku ni izpolnil obveznosti javljanja ali drugih obveznosti komuniciranja, razen če dokaže, da je bila to posledica okoliščin, na katere ni mogel vplivati.

Zato stališče Sveta določa pravila glede ponovne uvedbe postopka v primeru implicitno umaknjene prošnje ali prošnje, od katere je prosilec odstopil. Če se oseba organom ponovno javi v roku vsaj devetih mesecev, države članice prošnje, v zvezi s katero je bil ponovno uveden postopek, ali nove prošnje ne smejo šteti za naknadno prošnjo. Če se oseba javi več kot devet mesecev pozneje, pa lahko države članice uporabijo ureditev za naknadne prošnje. To pomeni, da se lahko prošnja šteje za nedopustno, če se od prekinitve obravnavanja prošnje niso pojavili ali niso bili navedeni nobeni novi elementi. Države članice lahko tudi določijo, da se za prošnjo, katere obravnavanje je bilo prekinjeno, postopek ponovno uvede samo enkrat.

Učinkovito pravno sredstvo

Stališče Sveta določa pravila glede pravice ostati na ozemlju do zaključka pritožbenega postopka, s katerimi naj bi se v vseh primerih zagotovila pravica do učinkovitega pravnega sredstva, hkrati pa je v njih upoštevano, da so potrebni učinkoviti in uspešni azilni sistemi, s katerimi je mogoče preprečiti zlorabo. Zato morajo države članice prosilcem praviloma dovoliti, da ostanejo na njihovem ozemlju do izteka roka, v katerem lahko uveljavljajo svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, če so to pravico v tem roku uveljavljali, pa do zaključka postopka s pravnim sredstvom.

Vendar države članice lahko v nekaterih primerih določijo, da takšen samodejni suspenzivni učinek ni mogoč. V teh primerih morajo države članice določiti, da o tem, ali lahko prosilec ostane na ozemlju, odloča sodišče, bodisi na zahtevo prosilca bodisi na lastno pobudo. V teh primerih gre za odločitve:

| — | o očitni neutemeljenosti prošnje ali o neutemeljenosti prošnje po obravnavi v pospešenem postopku, razen če so bile te odločitve sprejete, ker je prosilec nezakonito vstopil na ozemlje države članice ali nezakonito podaljšal svoje bivanje in se brez pravega razloga ni javil oblastem in/ali vložil prošnje za azil v najkrajšem možnem času glede na okoliščine njegovega vstopa; |
| --- | --- |

—

o očitni neutemeljenosti prošnje ali o neutemeljenosti prošnje po obravnavi v pospešenem postopku, razen če so bile te odločitve sprejete, ker je prosilec nezakonito vstopil na ozemlje države članice ali nezakonito podaljšal svoje bivanje in se brez pravega razloga ni javil oblastem in/ali vložil prošnje za azil v najkrajšem možnem času glede na okoliščine njegovega vstopa;

| — | o nedopustnosti prošnje, ker je druga država članica priznala mednarodno zaščito, ker se država, ki ni država članica, šteje za prvo državo azila za prosilca ali ker je prošnja naknadna prošnja, ne da bi se pojavili novi elementi ali ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali prosilec potrebuje mednarodno zaščito, oziroma ne da bi prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve; |
| --- | --- |

—

o nedopustnosti prošnje, ker je druga država članica priznala mednarodno zaščito, ker se država, ki ni država članica, šteje za prvo državo azila za prosilca ali ker je prošnja naknadna prošnja, ne da bi se pojavili novi elementi ali ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali prosilec potrebuje mednarodno zaščito, oziroma ne da bi prosilec navedel take nove elemente ali ugotovitve;

| — | o zavrnitvi ponovne uvedbe postopka po njegovi prekinitvi; |
| --- | --- |

—

o zavrnitvi ponovne uvedbe postopka po njegovi prekinitvi;

| — | o tem, da se prošnja ne obravnava ali ne obravnava celovito, ker se uporablja koncept evropske varne tretje države. |
| --- | --- |

—

o tem, da se prošnja ne obravnava ali ne obravnava celovito, ker se uporablja koncept evropske varne tretje države.

V postopkih na meji je nesamodejni suspenzivni učinek mogoč le v dveh primerih: prvič, če ima prosilec na voljo potrebno tolmačenje, pravno pomoč in vsaj en teden, da pripravi prošnjo in predloži sodišču razloge za odobritev pravice ostati na ozemlju do zaključka postopka s pravnim sredstvom, in drugič, če sodišče v okviru obravnavanja prošnje, da prosilec ostane na ozemlju, preuči dejanske in pravne razloge za zavrnilno odločbo organa za presojo.

V primeru nesamodejnega suspenzivnega učinka lahko prosilec ostane na ozemlju do zaključka postopka, v katerem se odloča, ali lahko ostane na tem ozemlju. Poleg tega v vseh primerih velja načelo nevračanja.

Varne tretje države

Stališče Sveta omogoča državam članicam, da uporabijo koncepte varne izvorne države, varne tretje države in evropske varne tretje države, hkrati pa je v njem upoštevano, da bi bilo lahko v prihodnje potrebno nadaljnje usklajevanje. Zato bi morale države članice med drugim upoštevati smernice in operativne priročnike, ki jih oblikujeta Evropski azilni podporni urad in Visoki komisar Združenih narodov za begunce, ter redno pregledovati položaj v teh tretjih državah. Zelo pomembna sta tudi izmenjava informacij iz ustreznih virov in redno pregledovanje, kako države članice uporabljajo koncept varne tretje države, pri čemer naj bi sodelovale države članice in tudi parlament.

Stališče Sveta pojasnjuje pogoje za uporabo teh konceptov, saj določa, da morajo države članice omogočiti prosilcem, da lahko izpodbijajo uporabo koncepta evropske varne tretje države z utemeljitvijo, da država v njihovih posebnih okoliščinah ni varna.

Druga pomembnejša vprašanja

Druga pomembnejša vprašanja iz stališča Sveta v prvi obravnavi, glede katerih sta Svet in Evropski parlament sklenila kompromis, zadevajo:

Izročitev

Država članica lahko naredi izjemo pri pravici prosilca za mednarodno zaščito, da ostane na ozemlju do izdaje odločbe o njegovi prošnji na prvi stopnji, če bo predala ali izročila osebo drugi državi članici na podlagi evropskega naloga za prijetje ali na kakšni drugi podlagi ali tretji državi ali mednarodnim kazenskim sodiščem. Država članica lahko izroči prosilca tretji državi le, če so pristojni organi prepričani, da odločba o izročitvi ne bo povzročila neposrednega ali posrednega vračanja, s katerim bi bile kršene mednarodne obveznosti države članice.

Organ za presojo in drugi pristojni organi

Države članice lahko določijo, da je organ, ki ni organ za presojo, odgovoren za obravnavanje primerov v skladu z dublinsko uredbo oziroma izdajo ali zavrnitev dovoljenja za vstop v okviru postopka na meji, ob upoštevanju tam določenih pogojev in na podlagi utemeljenega mnenja organa za presojo.

Zdravniški pregled

Stališče Sveta vključuje pravila glede zdravniških pregledov, da bi zagotovili, da bi se znaki morebitnega preganjanja v preteklosti ali resnih poškodb vključili v oceno prošnje za mednarodno zaščito. Ta pravila med drugim določajo, kdaj se zdravniški pregled plača iz javnih sredstev in kdaj stroške krije prosilec.

Pomisleki glede nacionalne varnosti

Države članice morajo pri pritožbah v primeru pomislekov glede nacionalne varnosti in da bi zagotovile enakopraven položaj strank v postopku, omogočiti dostop do informacij ali virov, ki so tajni iz razlogov nacionalne varnosti in ki so na voljo sodiščem druge stopnje, ter vzpostaviti nacionalne pravne postopke, v katerih bo zagotovljeno spoštovanje pravic prosilca do obrambe.

| IV. | ZAKLJUČEK |
| --- | --- |

IV.

Stališče Sveta v prvi obravnavi verno odraža kompromis, ki sta ga v pogajanjih sklenila Svet in Evropski parlament ob pomoči Komisije. Kompromis je bil potrjen v pismu predsednika Odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (LIBE) predsedniku Odbora stalnih predstavnikov (8223/13). Predsednik odbora LIBE je v tem pismu napovedal, da bo članom odbora LIBE, nato pa tudi na plenarnem zasedanju predlagal, naj sprejmejo stališče Sveta iz prve obravnave brez sprememb Parlamenta v drugi obravnavi, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti obeh institucij. S spremembo direktive o azilnih postopkih bo Evropska unija naredila pomemben korak k vzpostavitvi skupnega evropskega azilnega sistema.

---

(1)  Mnenje EESO „o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v državah članicah (prenovitev)“, UL C 18, 19.1.2011, str. 85.

(2)  Direktiva Sveta 2005/85/ES o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, 1.2.2005, str. 13).

---