# Den Europæiske Unions C 412/4. d

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 412 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 60. årgang4. december 2017 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 412

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

60. årgang4. december 2017

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2017/C 412/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |
| | Domstolen |
| 2017/C 412/02 | Udpegelse af førstegeneraladvokaten | 2 |
| 2017/C 412/03 | Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 107 i Domstolens procesreglement | 2 |
| 2017/C 412/04 | Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 193 i Domstolens procesreglement | 2 |
| 2017/C 412/05 | Afgørelser truffet af Domstolen på det almindelige møde den 3. oktober 2017 | 2 |
| 2017/C 412/06 | Liste til fastlæggelse af sammensætningen af dommerkollegierne i de sager, der henvises til afdelinger med tre dommere | 3 |
| 2017/C 412/07 | Valg af formænd til afdelinger med tre dommere | 4 |
| 2017/C 412/08 | Edsaflæggelse af nye medlemmer af Retten | 4 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2017/C 412/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

Domstolen

2017/C 412/02

Udpegelse af førstegeneraladvokaten

2

2017/C 412/03

Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 107 i Domstolens procesreglement

2

2017/C 412/04

Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 193 i Domstolens procesreglement

2

2017/C 412/05

Afgørelser truffet af Domstolen på det almindelige møde den 3. oktober 2017

2

2017/C 412/06

Liste til fastlæggelse af sammensætningen af dommerkollegierne i de sager, der henvises til afdelinger med tre dommere

3

2017/C 412/07

Valg af formænd til afdelinger med tre dommere

4

2017/C 412/08

Edsaflæggelse af nye medlemmer af Retten

4

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2017/C 412/09 | Sag C-413/15: Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. oktober 2017 — Elaine Farrell mod Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General og Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland) (Præjudiciel forelæggelse — tilnærmelse af lovgivningerne — ansvarsforsikring for motorkøretøjer — direktiv 90/232/EØF — artikel 1 — ansvar for personskade forvoldt på enhver anden passagerer end føreren — obligatorisk forsikring — direkte virkning — direktiv 84/5/EØF — artikel 1, stk. 4 — organ, der skal erstatte tings- og personskade forvoldt af et ikke-identificeret eller ikke-forsikret køretøj — påberåbelse af et direktiv over for en medlemsstat — betingelser for, at et privatretligt organ kan anses for at være et statsligt organ, over for hvilket der kan støttes ret på de bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning) | 5 |
| 2017/C 412/10 | Sag C-501/15 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. oktober 2017 — Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) mod Cactus SA og Isabel Del Rio Rodríguez (Appel — EU-varemærker — forordning (EF) nr. 207/2009 — figurmærke indeholdende ordbestanddelene CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ — indsigelse rejst af indehaveren af EU-ordmærket og EU-figurmærket indeholdende ordbestanddelen Cactus — Niceklassifikationen — artikel 28 — artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a) — reel brug af varemærket i forkortet form) | 6 |
| 2017/C 412/11 | Sag C-661/15: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — X BV mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — toldunion — EF-toldkodeks — artikel 29 — indførsel af køretøjer — toldværdiansættelse — artikel 78 — revision af angivelsen — artikel 236, stk. 2 — godtgørelse af importafgifter — frist på tre år — forordning (EØF) nr. 2454/93 — artikel 145, stk. 2 og 3 — risiko for, at der foreligger en defekt — frist på 12 måneder — gyldighed) | 6 |
| 2017/C 412/12 | Sag C-156/16: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Tigers GmbH mod Hauptzollamt Landshut (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 — artikel 1, stk. 3 — EF-toldkodeksen — artikel 78 — regel, der gør anvendelsen af individuel antidumpingtold betinget af fremlæggelse af en gyldig faktura — mulighed for at fremlægge en gyldig faktura efter toldangivelsen — afslag på godtgørelse) | 7 |
| 2017/C 412/13 | Sag C-218/16: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. oktober 2017 — sag anlagt af Aleksandra Kubicka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim — Polen) (Præjudiciel forelæggelse — område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — forordning (EU) nr. 650/2012 — arv og europæisk arvebevis — anvendelsesområde — fast ejendom, som er beliggende i en medlemsstat, der ikke kender vindikationslegater — afslag på anerkendelse af et sådant legats tinglige virkninger) | 8 |
| 2017/C 412/14 | Sag C-262/16: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. oktober 2017 — Shields & Sons Partnership mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — merværdiafgift — direktiv 2006/112/EF — artikel 296, stk. 2 — artikel 299 — fælles standardsatsordning for landbrugere — udelukkelse fra den fælles ordning — betingelser — begrebet kategori af landbrugere) | 8 |
| 2017/C 412/15 | Sag C-278/16: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — straffesag mod Frank Sleutjes (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Aachen — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i straffesager — direktiv 2010/64/EU — artikel 3, stk. 1 — ret til tolkning og oversættelse i straffesager — oversættelse af væsentlige dokumenter — begrebet væsentlige dokumenter — strafferetlig kendelse afsagt under den ensidige forenklede procedure, og som idømmer den person, til hvem den er rettet, en bøde for en mindre lovovertrædelse) | 9 |
| 2017/C 412/16 | Sag C-289/16: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Kamin und Grill Shop GmbH mod Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — økologiske produkter — kontrolordning indført ved forordning (EF) nr. 834/2007 — begrebet direkte salg til den endelige forbruger eller bruger) | 10 |
| 2017/C 412/17 | Sag C-404/16: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. oktober 2017 — Lombard Ingatlan Lízing Zrt. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — moms — direktiv 2006/112/EF — artikel 90, stk. 1 — direkte virkning — afgiftsgrundlag — nedsættelse i tilfælde af annullation, afbestilling eller ophævelse — nedsættelse i tilfælde af ikke-betaling eller delvis betaling — sondring — leasingkontrakt ophævet som følge af manglende betaling af afdragene) | 10 |
| 2017/C 412/18 | Sag C-224/17 P: Appel iværksat den 27. april 2017 af Hernández Zamora, SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 17. februar 2017 i sag T-369/15 — Hernández Zamora, SA mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret | 11 |
| 2017/C 412/19 | Sag C-235/17: Sag anlagt den 5. maj 2017 — Europa-Kommissionen mod Ungarn | 11 |
| 2017/C 412/20 | Sag C-390/17 P: Appel iværksat den 28. juni 2017 af Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard og Darren Neville til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 28. april 2017 i sag T-580/16, Azoulay m.fl. mod Europa-Parlamentet | 12 |
| 2017/C 412/21 | Sag C-433/17 P: Appel iværksat den 17. juli 2017 af Enercon GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. maj 2017 i sag T-36/16, Enercon mod EUIPO | 13 |
| 2017/C 412/22 | Sag C-512/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu (Polen) den 22. august 2017 — HR | 14 |
| 2017/C 412/23 | Sag C-531/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. september 2017 — Vetsch Int. Transporte GmbH | 15 |
| 2017/C 412/24 | Sag C-535/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 11. september 2017 — NK som kurator i konkursboet efter OJ B.V. og efter PI mod BNP Parisbas Fortis NV | 16 |
| 2017/C 412/25 | Sag C-546/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 18. september 2017 — DISA Gas SAU mod Administración del Estado, Redexis Gas S.L. og Repsol Butano S.A. | 16 |
| 2017/C 412/26 | Sag C-572/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 28. september 2017 — Riksåklagaren mod Imran Syed | 17 |
| 2017/C 412/27 | Sag C-573/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 28. september 2017 — Openbaar Ministerie mod Daniel Adam Popławski | 18 |
| 2017/C 412/28 | Sag C-578/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 3. oktober 2017 — Oy Hartwall Ab | 18 |
| 2017/C 412/29 | Sag C-580/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Riigikohus (Estland) den 4. oktober 2017 — Mittetulundusühing Järvelaev mod Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) | 19 |
| 2017/C 412/30 | Sag C-587/17 P: Appel iværksat den 5. oktober 2017 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. juli 2017 i sag T-287/16, Belgien mod Kommissionen | 21 |
| 2017/C 412/31 | Sag C-594/17: Sag anlagt den 13. oktober 2017 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien | 21 |
| | Retten |
| 2017/C 412/32 | Sag T-712/14: Rettens dom af 23. oktober 2017 — CEAHR mod Kommissionen (Konkurrence — konkurrencebegrænsende aftaler — misbrug af dominerende stilling — selektivt reparationssystem — schweiziske urfabrikanters afslag på at levere reservedele til uafhængige urreparatører — primært marked og eftersalgsmarked — udelukkelse af enhver effektiv konkurrence — afgørelse om afvisning af en klage) | 23 |
| 2017/C 412/33 | Sag T-7/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Leopard mod EUIPO — Smart Market (LEOPARD true racing) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket LEOPARD true racing — det ældre EU-figurmærke leopard CASA Y JARDIN — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]) | 23 |
| 2017/C 412/34 | Sag T-502/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Spanien mod Kommissionen (EGFL og ELFUL — udgifter udelukket fra EU-finansiering — udgifter afholdt af Spanien — faste finansielle korrektioner — forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EU) nr. 1306/2013 — begrundelsespligt — bevisbyrde — proportionalitet — retten til forsvar) | 24 |
| 2017/C 412/35 | Sag T-736/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Aldi mod EUIPO — Sky (SKYLITe) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket skylite — det ældre EU-ordmærke SKY — bevis for brug af det ældre varemærke — artikel 15, stk. 1, og artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 — regel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/1995 — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009) | 25 |
| 2017/C 412/36 | Sag T-202/16: Rettens dom af 24. oktober 2017 — Keturi kambariai mod EUIPO — Coffee In (coffee inn) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket coffee inn — det ældre nationale figurmærke coffee in — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — reel brug af det ældre varemærke — artikel 42, stk.2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001)) | 25 |
| 2017/C 412/37 | Sag T-404/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke) (EU-varemærker — fortabelsessag — tredimensionalt EU-varemærke — formen på en kiksepakke — fortabelseserklæring — omfanget af brugen — ingen forandring af særpræget) | 26 |
| 2017/C 412/38 | Sag T-418/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke) (EU-varemærker — fortabelsessag — tredimensionalt EU-varemærke — formen på en kiksepakke — fortabelseserklæring — omfanget af brugen — ingen forandring af særpræget) | 27 |
| 2017/C 412/39 | Sag T-441/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO — Sebapharma (SeboCalm) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-ordmærket SeboCalm — ældre EU-ordmærke Sebotherm — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]] | 27 |
| 2017/C 412/40 | Sag T-649/16: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Bernaldo de Quirós mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — placering — overflytning fra en stilling som kontorchef til en stilling som konsulent — tjenestens interesse — magtfordrejning — retten til at blive hørt og omsorgspligt — princippet om stillingernes ækvivalens) | 28 |
| 2017/C 412/41 | Sag T-683/16: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (MATRIX BODY SHOP) (EU-varemærker — ansøgning om registrering af EU-ordmærket MATRIX BODY SHOP — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]) | 29 |
| 2017/C 412/42 | Sag T-686/16 P: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Possanzini mod Frontex (Appel — personalesag — midlertidigt ansatte — bedømmelsesproceduren 2009 — bedømmerens kompetencer — medbedømmerens ændring af bedømmerens oprindelige bedømmelse — forudgående enighed mellem medbedømmeren og bedømmeren — tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter — undersøgelse ex officio) | 29 |
| 2017/C 412/43 | Sag T-705/16 P: Rettens dom af 19. oktober 2017 — WQ (*1) mod Parlamentet (Appel — personalesag — tjenestemænd — certificeringsprocedure — forfremmelsesåret 2014 — ikke-opførelse på listen over tjenestemænd udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet — ligebehandling — artikel 165 TEUF — ulovlighedsindsigelse) | 30 |
| 2017/C 412/44 | Sag T-810/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Barmenia Krankenversicherung mod EUIPO (Mediline) [EU-varemærker — ansøgning om registrering af EU-ordmærket Mediline — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] — artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 7, stk. 2, i forordning 2017/1001)] | 31 |
| 2017/C 412/45 | Sag T-87/17: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (Matrix light) (EU-varemærker — ansøgning om EU-ordmærket Matrix light — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]) | 31 |
| 2017/C 412/46 | Sag T-773/16: Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Salehi mod Kommissionen (Passivitetssøgsmål — forordning (EF) nr. 539/2001 — Kommissionens undladelse af at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende midlertidig suspension af visumfritagelsen for visse kategorier af tredjelandsstatsborgere — Kommissionens stillingtagen — åbenbart afvisningsgrundlag) | 32 |
| 2017/C 412/47 | Sag T-580/17: Sag anlagt den 24. august 2017 — Karp mod Parlamentet | 32 |
| 2017/C 412/48 | Sag T-597/17: Sag anlagt den 28. august 2017 — Poza Poza mod SRB | 33 |
| 2017/C 412/49 | Sag T-639/17: Sag anlagt den 21. september 2017 — Madrid Diario de la Noche m.fl. mod Kommissionen og SRB | 34 |
| 2017/C 412/50 | Sag T-684/17: Sag anlagt den 4. oktober 2017 — Amorepacific mod EUIPO — Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy) | 35 |
| 2017/C 412/51 | Sag T-688/17: Sag anlagt den 6. oktober 2017 — Hola mod SRB | 35 |
| 2017/C 412/52 | Sag T-689/17: Sag anlagt den 5. oktober 2017 — Top Cable mod SRB | 36 |
| 2017/C 412/53 | Sag T-696/17: Sag anlagt den 9. oktober 2017 — Havenbedrijf Antwerpen og Maatschappij van de Brugse Zeehaven mod Kommissionen | 37 |
| 2017/C 412/54 | Sag T-699/17: Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Polen mod Kommissionen | 38 |
| 2017/C 412/55 | Sag T-715/17: Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Hermann Biederlack mod EUIPO (Feeling home) | 39 |
| 2017/C 412/56 | Sag T-716/17: Sag anlagt den 18. oktober 2017 — Germanwings mod Kommissionen | 39 |
| 2017/C 412/57 | Sag T-227/17: Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Falmouth University mod Kommissionen | 40 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2017/C 412/09

Sag C-413/15: Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. oktober 2017 — Elaine Farrell mod Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General og Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland) (Præjudiciel forelæggelse — tilnærmelse af lovgivningerne — ansvarsforsikring for motorkøretøjer — direktiv 90/232/EØF — artikel 1 — ansvar for personskade forvoldt på enhver anden passagerer end føreren — obligatorisk forsikring — direkte virkning — direktiv 84/5/EØF — artikel 1, stk. 4 — organ, der skal erstatte tings- og personskade forvoldt af et ikke-identificeret eller ikke-forsikret køretøj — påberåbelse af et direktiv over for en medlemsstat — betingelser for, at et privatretligt organ kan anses for at være et statsligt organ, over for hvilket der kan støttes ret på de bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning)

5

2017/C 412/10

Sag C-501/15 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. oktober 2017 — Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) mod Cactus SA og Isabel Del Rio Rodríguez (Appel — EU-varemærker — forordning (EF) nr. 207/2009 — figurmærke indeholdende ordbestanddelene CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ — indsigelse rejst af indehaveren af EU-ordmærket og EU-figurmærket indeholdende ordbestanddelen Cactus — Niceklassifikationen — artikel 28 — artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a) — reel brug af varemærket i forkortet form)

6

2017/C 412/11

Sag C-661/15: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — X BV mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — toldunion — EF-toldkodeks — artikel 29 — indførsel af køretøjer — toldværdiansættelse — artikel 78 — revision af angivelsen — artikel 236, stk. 2 — godtgørelse af importafgifter — frist på tre år — forordning (EØF) nr. 2454/93 — artikel 145, stk. 2 og 3 — risiko for, at der foreligger en defekt — frist på 12 måneder — gyldighed)

6

2017/C 412/12

Sag C-156/16: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Tigers GmbH mod Hauptzollamt Landshut (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 — artikel 1, stk. 3 — EF-toldkodeksen — artikel 78 — regel, der gør anvendelsen af individuel antidumpingtold betinget af fremlæggelse af en gyldig faktura — mulighed for at fremlægge en gyldig faktura efter toldangivelsen — afslag på godtgørelse)

7

2017/C 412/13

Sag C-218/16: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. oktober 2017 — sag anlagt af Aleksandra Kubicka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim — Polen) (Præjudiciel forelæggelse — område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — forordning (EU) nr. 650/2012 — arv og europæisk arvebevis — anvendelsesområde — fast ejendom, som er beliggende i en medlemsstat, der ikke kender vindikationslegater — afslag på anerkendelse af et sådant legats tinglige virkninger)

8

2017/C 412/14

Sag C-262/16: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. oktober 2017 — Shields & Sons Partnership mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — merværdiafgift — direktiv 2006/112/EF — artikel 296, stk. 2 — artikel 299 — fælles standardsatsordning for landbrugere — udelukkelse fra den fælles ordning — betingelser — begrebet kategori af landbrugere)

8

2017/C 412/15

Sag C-278/16: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — straffesag mod Frank Sleutjes (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Aachen — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i straffesager — direktiv 2010/64/EU — artikel 3, stk. 1 — ret til tolkning og oversættelse i straffesager — oversættelse af væsentlige dokumenter — begrebet væsentlige dokumenter — strafferetlig kendelse afsagt under den ensidige forenklede procedure, og som idømmer den person, til hvem den er rettet, en bøde for en mindre lovovertrædelse)

9

2017/C 412/16

Sag C-289/16: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Kamin und Grill Shop GmbH mod Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — landbrug — økologiske produkter — kontrolordning indført ved forordning (EF) nr. 834/2007 — begrebet direkte salg til den endelige forbruger eller bruger)

10

2017/C 412/17

Sag C-404/16: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. oktober 2017 — Lombard Ingatlan Lízing Zrt. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — moms — direktiv 2006/112/EF — artikel 90, stk. 1 — direkte virkning — afgiftsgrundlag — nedsættelse i tilfælde af annullation, afbestilling eller ophævelse — nedsættelse i tilfælde af ikke-betaling eller delvis betaling — sondring — leasingkontrakt ophævet som følge af manglende betaling af afdragene)

10

2017/C 412/18

Sag C-224/17 P: Appel iværksat den 27. april 2017 af Hernández Zamora, SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 17. februar 2017 i sag T-369/15 — Hernández Zamora, SA mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

11

2017/C 412/19

Sag C-235/17: Sag anlagt den 5. maj 2017 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

11

2017/C 412/20

Sag C-390/17 P: Appel iværksat den 28. juni 2017 af Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard og Darren Neville til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 28. april 2017 i sag T-580/16, Azoulay m.fl. mod Europa-Parlamentet

12

2017/C 412/21

Sag C-433/17 P: Appel iværksat den 17. juli 2017 af Enercon GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. maj 2017 i sag T-36/16, Enercon mod EUIPO

13

2017/C 412/22

Sag C-512/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu (Polen) den 22. august 2017 — HR

14

2017/C 412/23

Sag C-531/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. september 2017 — Vetsch Int. Transporte GmbH

15

2017/C 412/24

Sag C-535/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 11. september 2017 — NK som kurator i konkursboet efter OJ B.V. og efter PI mod BNP Parisbas Fortis NV

16

2017/C 412/25

Sag C-546/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 18. september 2017 — DISA Gas SAU mod Administración del Estado, Redexis Gas S.L. og Repsol Butano S.A.

16

2017/C 412/26

Sag C-572/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 28. september 2017 — Riksåklagaren mod Imran Syed

17

2017/C 412/27

Sag C-573/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 28. september 2017 — Openbaar Ministerie mod Daniel Adam Popławski

18

2017/C 412/28

Sag C-578/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 3. oktober 2017 — Oy Hartwall Ab

18

2017/C 412/29

Sag C-580/17: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Riigikohus (Estland) den 4. oktober 2017 — Mittetulundusühing Järvelaev mod Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

19

2017/C 412/30

Sag C-587/17 P: Appel iværksat den 5. oktober 2017 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. juli 2017 i sag T-287/16, Belgien mod Kommissionen

21

2017/C 412/31

Sag C-594/17: Sag anlagt den 13. oktober 2017 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien

21

Retten

2017/C 412/32

Sag T-712/14: Rettens dom af 23. oktober 2017 — CEAHR mod Kommissionen (Konkurrence — konkurrencebegrænsende aftaler — misbrug af dominerende stilling — selektivt reparationssystem — schweiziske urfabrikanters afslag på at levere reservedele til uafhængige urreparatører — primært marked og eftersalgsmarked — udelukkelse af enhver effektiv konkurrence — afgørelse om afvisning af en klage)

23

2017/C 412/33

Sag T-7/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Leopard mod EUIPO — Smart Market (LEOPARD true racing) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket LEOPARD true racing — det ældre EU-figurmærke leopard CASA Y JARDIN — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001])

23

2017/C 412/34

Sag T-502/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Spanien mod Kommissionen (EGFL og ELFUL — udgifter udelukket fra EU-finansiering — udgifter afholdt af Spanien — faste finansielle korrektioner — forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EU) nr. 1306/2013 — begrundelsespligt — bevisbyrde — proportionalitet — retten til forsvar)

24

2017/C 412/35

Sag T-736/15: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Aldi mod EUIPO — Sky (SKYLITe) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket skylite — det ældre EU-ordmærke SKY — bevis for brug af det ældre varemærke — artikel 15, stk. 1, og artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 — regel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/1995 — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009)

25

2017/C 412/36

Sag T-202/16: Rettens dom af 24. oktober 2017 — Keturi kambariai mod EUIPO — Coffee In (coffee inn) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket coffee inn — det ældre nationale figurmærke coffee in — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — reel brug af det ældre varemærke — artikel 42, stk.2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001))

25

2017/C 412/37

Sag T-404/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke) (EU-varemærker — fortabelsessag — tredimensionalt EU-varemærke — formen på en kiksepakke — fortabelseserklæring — omfanget af brugen — ingen forandring af særpræget)

26

2017/C 412/38

Sag T-418/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke) (EU-varemærker — fortabelsessag — tredimensionalt EU-varemærke — formen på en kiksepakke — fortabelseserklæring — omfanget af brugen — ingen forandring af særpræget)

27

2017/C 412/39

Sag T-441/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO — Sebapharma (SeboCalm) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-ordmærket SeboCalm — ældre EU-ordmærke Sebotherm — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]]

27

2017/C 412/40

Sag T-649/16: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Bernaldo de Quirós mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — placering — overflytning fra en stilling som kontorchef til en stilling som konsulent — tjenestens interesse — magtfordrejning — retten til at blive hørt og omsorgspligt — princippet om stillingernes ækvivalens)

28

2017/C 412/41

Sag T-683/16: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (MATRIX BODY SHOP) (EU-varemærker — ansøgning om registrering af EU-ordmærket MATRIX BODY SHOP — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001])

29

2017/C 412/42

Sag T-686/16 P: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Possanzini mod Frontex (Appel — personalesag — midlertidigt ansatte — bedømmelsesproceduren 2009 — bedømmerens kompetencer — medbedømmerens ændring af bedømmerens oprindelige bedømmelse — forudgående enighed mellem medbedømmeren og bedømmeren — tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter — undersøgelse ex officio)

29

2017/C 412/43

Sag T-705/16 P: Rettens dom af 19. oktober 2017 — WQ (*1) mod Parlamentet (Appel — personalesag — tjenestemænd — certificeringsprocedure — forfremmelsesåret 2014 — ikke-opførelse på listen over tjenestemænd udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet — ligebehandling — artikel 165 TEUF — ulovlighedsindsigelse)

*1

30

2017/C 412/44

Sag T-810/16: Rettens dom af 23. oktober 2017 — Barmenia Krankenversicherung mod EUIPO (Mediline) [EU-varemærker — ansøgning om registrering af EU-ordmærket Mediline — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] — artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 7, stk. 2, i forordning 2017/1001)]

31

2017/C 412/45

Sag T-87/17: Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (Matrix light) (EU-varemærker — ansøgning om EU-ordmærket Matrix light — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001])

31

2017/C 412/46

Sag T-773/16: Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Salehi mod Kommissionen (Passivitetssøgsmål — forordning (EF) nr. 539/2001 — Kommissionens undladelse af at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende midlertidig suspension af visumfritagelsen for visse kategorier af tredjelandsstatsborgere — Kommissionens stillingtagen — åbenbart afvisningsgrundlag)

32

2017/C 412/47

Sag T-580/17: Sag anlagt den 24. august 2017 — Karp mod Parlamentet

32

2017/C 412/48

Sag T-597/17: Sag anlagt den 28. august 2017 — Poza Poza mod SRB

33

2017/C 412/49

Sag T-639/17: Sag anlagt den 21. september 2017 — Madrid Diario de la Noche m.fl. mod Kommissionen og SRB

34

2017/C 412/50

Sag T-684/17: Sag anlagt den 4. oktober 2017 — Amorepacific mod EUIPO — Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

35

2017/C 412/51

Sag T-688/17: Sag anlagt den 6. oktober 2017 — Hola mod SRB

35

2017/C 412/52

Sag T-689/17: Sag anlagt den 5. oktober 2017 — Top Cable mod SRB

36

2017/C 412/53

Sag T-696/17: Sag anlagt den 9. oktober 2017 — Havenbedrijf Antwerpen og Maatschappij van de Brugse Zeehaven mod Kommissionen

37

2017/C 412/54

Sag T-699/17: Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Polen mod Kommissionen

38

2017/C 412/55

Sag T-715/17: Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Hermann Biederlack mod EUIPO (Feeling home)

39

2017/C 412/56

Sag T-716/17: Sag anlagt den 18. oktober 2017 — Germanwings mod Kommissionen

39

2017/C 412/57

Sag T-227/17: Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Falmouth University mod Kommissionen

40

---

| | |
| --- | --- |

---

| DA | På grund af beskyttelse af personoplysninger kan enkelte af denne udgaves informationer ikke længere offentliggøres. Derfor er der offentliggjort en ny autentisk udgave. |
| --- | --- |

DA

På grund af beskyttelse af personoplysninger kan enkelte af denne udgaves informationer ikke længere offentliggøres. Derfor er der offentliggjort en ny autentisk udgave.

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2017/C 412/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 402 af 27.11.2017

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 392 af 20.11.2017

EUT C 382 af 13.11.2017

EUT C 374 af 6.11.2017

EUT C 369 af 30.10.2017

EUT C 357 af 23.10.2017

EUT C 347 af 16.10.2017

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Domstolen

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/2

---

Udpegelse af førstegeneraladvokaten

(2017/C 412/02)

På sit almindelige møde den 26. september 2017 har Domstolen udpeget M. Wathelet som førstegeneraladvokat for perioden fra den 7. oktober 2017 til den 6. oktober 2018.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/2

---

Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 107 i Domstolens procesreglement

(2017/C 412/03)

På sit almindelige møde den 26. september 2017 har Domstolen besluttet, at Domstolens Første Afdeling i perioden fra den 7. oktober 2017 til den 6. oktober 2018, er den afdeling, der i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i Domstolens procesreglement skal behandle de sager, der er omhandlet i procesreglementets artikel 107.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/2

---

Udpegelse af den afdeling, der skal behandle de sager, der er omhandlet i artikel 193 i Domstolens procesreglement

(2017/C 412/04)

På sit almindelige møde den 26. september 2017 har Domstolen besluttet, at Domstolens Anden Afdeling i perioden fra den 7. oktober 2017 til den 6. oktober 2018 er den afdeling, der i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i Domstolens procesreglement skal behandle de sager, der er omhandlet i procesreglementets artikel 193.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/2

---

Afgørelser truffet af Domstolen på det almindelige møde den 3. oktober 2017

(2017/C 412/05)

Dommernes tilknytning til afdelinger med tre dommere

På sit almindelige møde den 3. oktober 2017 har Domstolen besluttet at tilknytte dommerne til afdelingerne med tre dommere på følgende måde:

Sjette Afdeling

Afdelingsformand C.G. Fernlund

Dommerne J.-C. Bonichot, A. Arabadjiev, S. Rodin og E. Regan.

Syvende Afdeling

Afdelingsformand A. Rosas

Dommerne C. Toader, A. Prechal og E. Jarašiūnas.

Ottende Afdeling

Afdelingsformand J. Malenovský

Dommere M. Safjan, D. Šváby og M. Vilaras.

Niende Afdeling

Afdelingsformand C. Vajda

Dommere E. Juhász, K. Jürimäe og C. Lycourgos.

Tiende Afdeling

Afdelingsformand E. Levits

Dommere A. Borg Barthet, M. Berger og F. Biltgen.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/3

---

Liste til fastlæggelse af sammensætningen af dommerkollegierne i de sager, der henvises til afdelinger med tre dommere

(2017/C 412/06)

På et møde den 3. oktober 2017 har Domstolen udarbejdet følgende liste til fastlæggelse af sammensætningen af de afdelinger, der sættes af tre dommere:

Sjette Afdeling

J.-C. Bonichot

A. Arabadjiev

S. Rodin

E. Regan

Syvende Afdeling

C. Toader

A. Prechal

E. Jarašiūnas

Ottende Afdeling

M. Safjan

D. Šváby

M. Vilaras

Niende Afdeling

E. Juhász

K. Jürimäe

C. Lycourgos

Tiende Afdeling

A. Borg Barthet

M. Berger

F. Biltgen

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/4

---

Valg af formænd til afdelinger med tre dommere

(2017/C 412/07)

På et møde den 26. september 2017 har Domstolens dommere i medfør af procesreglementets artikel 12, stk. 2, valgt C.G. Fernlund som formand for Sjette Afdeling, A. Rosas som formand for Syvende Afdeling, J. Malenovský som formand for Ottende Afdeling, C. Vajda som formand for Niende Afdeling og E. Levits som formand for Tiende Afdeling, for perioden fra den 7. oktober 2017 til den 6. oktober 2018.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/4

---

Edsaflæggelse af nye medlemmer af Retten

(2017/C 412/08)

Efter at være blevet udnævnt til dommer ved Retten for perioden fra den 2. april 2017 til den 31. august 2019 ved afgørelse af 29. marts 2017 (1) truffet af repræsentanterne for regeringerne for Den Europæiske Unions medlemsstater, har C. Mac Eochaidh den 8. juni 2017 aflagt ed for Domstolen.

Efter at være blevet udnævnt til dommer ved Retten for perioden fra den 15. september 2017 til den 31. august 2022 ved afgørelse af 6. september 2017 (2) truffet af repræsentanterne for regeringerne for Den Europæiske Unions medlemsstater, har G. De Baere den 4. oktober 2017 aflagt ed for Domstolen.

---

(1)  EUT L 89 af 1.4.2017, s. 9.

(2)  EUT L 236 af 14.9.2017, s. 22.

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/5

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. oktober 2017 — Elaine Farrell mod Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General og Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland)

(Sag C-413/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 90/232/EØF - artikel 1 - ansvar for personskade forvoldt på enhver anden passagerer end føreren - obligatorisk forsikring - direkte virkning - direktiv 84/5/EØF - artikel 1, stk. 4 - organ, der skal erstatte tings- og personskade forvoldt af et ikke-identificeret eller ikke-forsikret køretøj - påberåbelse af et direktiv over for en medlemsstat - betingelser for, at et privatretligt organ kan anses for at være et statsligt organ, over for hvilket der kan støttes ret på de bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning))

(2017/C 412/09)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Elaine Farrell

Sagsøgte: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General og Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

Konklusion

| 1) | Artikel 288 TEUF skal fortolkes således, at den ikke i sig selv er til hinder for, at der over for en enhed, som ikke opfylder alle de i præmis 20 i dom af 12. juli 1990, Foster m.fl. (C-188/89, EU:C:1990:313), nævnte karakteristika, sammenholdt med de i samme doms præmis 18 nævnte karakteristika, kan støttes ret på de bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning. |
| --- | --- |

1)

Artikel 288 TEUF skal fortolkes således, at den ikke i sig selv er til hinder for, at der over for en enhed, som ikke opfylder alle de i præmis 20 i dom af 12. juli 1990, Foster m.fl. (C-188/89, EU:C:1990:313), nævnte karakteristika, sammenholdt med de i samme doms præmis 18 nævnte karakteristika, kan støttes ret på de bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning.

| 2) | Der kan støttes ret på bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning, over for et privatretligt organ, som af en medlemsstat er blevet tildelt en opgave af almen interesse såsom den, der er omfattet af den forpligtelse, der er pålagt medlemsstaterne i artikel 1, stk. 4, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, som ændret ved Rådets tredje direktiv 90/232/EF af 14. maj 1990, og som til udførelsen heraf har særlige beføjelser i henhold til loven, såsom beføjelsen til at pålægge assurandører, der udbyder køretøjsforsikringer på den pågældende medlemsstats område, at blive medlem af organet og at finansiere det. |
| --- | --- |

2)

Der kan støttes ret på bestemmelser i et direktiv, der kan have direkte virkning, over for et privatretligt organ, som af en medlemsstat er blevet tildelt en opgave af almen interesse såsom den, der er omfattet af den forpligtelse, der er pålagt medlemsstaterne i artikel 1, stk. 4, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, som ændret ved Rådets tredje direktiv 90/232/EF af 14. maj 1990, og som til udførelsen heraf har særlige beføjelser i henhold til loven, såsom beføjelsen til at pålægge assurandører, der udbyder køretøjsforsikringer på den pågældende medlemsstats område, at blive medlem af organet og at finansiere det.

---

(1)  EUT C 320 af 28.9.2015.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/6

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. oktober 2017 — Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) mod Cactus SA og Isabel Del Rio Rodríguez

(Sag C-501/15 P) (1)

((Appel - EU-varemærker - forordning (EF) nr. 207/2009 - figurmærke indeholdende ordbestanddelene »CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ« - indsigelse rejst af indehaveren af EU-ordmærket og EU-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »Cactus« - Niceklassifikationen - artikel 28 - artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a) - reel brug af varemærket i forkortet form))

(2017/C 412/10)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

De andre parter i appelsagen: Cactus SA (ved avocate K. Manhaeve Konklusion) og Isabel Del Rio Rodríguez

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 414 af 14.12.2015.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/6

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — X BV mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-661/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - toldunion - EF-toldkodeks - artikel 29 - indførsel af køretøjer - toldværdiansættelse - artikel 78 - revision af angivelsen - artikel 236, stk. 2 - godtgørelse af importafgifter - frist på tre år - forordning (EØF) nr. 2454/93 - artikel 145, stk. 2 og 3 - risiko for, at der foreligger en defekt - frist på 12 måneder - gyldighed))

(2017/C 412/11)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X BV

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Konklusion

| 1) | Artikel 145, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2002 af 11. marts 2002, sammenholdt med artikel 29, stk. 1 og 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal fortolkes således, at den omfatter en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor det er godtgjort, at der på datoen for antagelsen af angivelsen om en vares overgang til fri omsætning foreligger en med fabrikationen sammenhængende risiko for, at denne vare vil blive defekt ved brug, og hvor sælger af denne grund i medfør af en kontraktlig garantiforpligtelse giver køber en prisnedsættelse i form af en godtgørelse af de af køber afholdte omkostninger ved at tilpasse varen således, at denne risiko udelukkes. |
| --- | --- |

1)

Artikel 145, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2002 af 11. marts 2002, sammenholdt med artikel 29, stk. 1 og 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal fortolkes således, at den omfatter en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor det er godtgjort, at der på datoen for antagelsen af angivelsen om en vares overgang til fri omsætning foreligger en med fabrikationen sammenhængende risiko for, at denne vare vil blive defekt ved brug, og hvor sælger af denne grund i medfør af en kontraktlig garantiforpligtelse giver køber en prisnedsættelse i form af en godtgørelse af de af køber afholdte omkostninger ved at tilpasse varen således, at denne risiko udelukkes.

| 2) | Artikel 145, stk. 3, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 444/2002, er ugyldig, for så vidt som der heri er fastsat en frist på 12 måneder efter datoen for antagelsen af angivelsen om varernes overgang til fri omsætning, inden for hvilken ændringen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, skal være foretaget. |
| --- | --- |

2)

Artikel 145, stk. 3, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 444/2002, er ugyldig, for så vidt som der heri er fastsat en frist på 12 måneder efter datoen for antagelsen af angivelsen om varernes overgang til fri omsætning, inden for hvilken ændringen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, skal være foretaget.

---

(1)  EUT C 98 af 14.3.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/7

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Tigers GmbH mod Hauptzollamt Landshut (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)

(Sag C-156/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 - artikel 1, stk. 3 - EF-toldkodeksen - artikel 78 - regel, der gør anvendelsen af individuel antidumpingtold betinget af fremlæggelse af en gyldig faktura - mulighed for at fremlægge en gyldig faktura efter toldangivelsen - afslag på godtgørelse))

(2017/C 412/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht München

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Tigers GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Landshut

Konklusion

Artikel 1, stk. 3, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 af 13. maj 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina skal fortolkes således, at den tillader, at en gyldig handelsfaktura med henblik på fastsættelse af den endelige antidumpingtold fremlægges efter toldangivelsen, hvis alle andre forudgående nødvendige forudsætninger for at opnå en antidumpingtoldsats, der er specifik for virksomheden, foreligger, og den korrekte anvendelse af antidumpingtolden er sikret, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 211 af 13.6.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/8

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. oktober 2017 — sag anlagt af Aleksandra Kubicka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim — Polen)

(Sag C-218/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - forordning (EU) nr. 650/2012 - arv og europæisk arvebevis - anvendelsesområde - fast ejendom, som er beliggende i en medlemsstat, der ikke kender »vindikationslegater« - afslag på anerkendelse af et sådant legats tinglige virkninger))

(2017/C 412/13)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Aleksandra Kubicka

Sagsøgt: Przemysława Bac, som notar

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, litra k) og l), og artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 650/2012 af 4. juli 2012 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende arv og om accept og fuldbyrdelse af officielt bekræftede dokumenter vedrørende arv og om indførelse af et europæisk arvebevis skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en myndighed i en medlemsstat afslår at anerkende de tinglige virkninger af et »vindikationslegat«, som er kendt af den lovgivning, der skal anvendes på arvesagen, som en testator har valgt i overensstemmelse med denne forordnings artikel 22, stk. 1, når dette afslag hviler på den begrundelse, at dette legat vedrører ejendomsretten til en fast ejendom, som er beliggende i denne medlemsstat, hvis lovgivning ikke kender begrebet legat med direkte tinglige virkninger på tidspunktet for arvefaldet.

---

(1)  EUT C 335 af 12.9.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/8

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. oktober 2017 — Shields & Sons Partnership mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-262/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 296, stk. 2 - artikel 299 - fælles standardsatsordning for landbrugere - udelukkelse fra den fælles ordning - betingelser - begrebet »kategori af landbrugere«))

(2017/C 412/14)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Shields & Sons Partnership

Sagsøgt: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Konklusion

| 1) | Artikel 296, stk. 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den på udtømmende vis fastsætter samtlige de tilfælde, hvor en medlemsstat kan udelukke en landbruger fra den fælles standardsatsordning for landbrugere. |
| --- | --- |

1)

Artikel 296, stk. 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den på udtømmende vis fastsætter samtlige de tilfælde, hvor en medlemsstat kan udelukke en landbruger fra den fælles standardsatsordning for landbrugere.

| 2) | Artikel 296, stk. 2, i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at landbrugere, som anses for at have modtaget væsentligt mere som medlemmer af den fælles standardsatsordning for landbrugere, end de ville have, hvis de havde været omfattet af den almindelige eller den forenklede merværdiafgiftsordning, ikke kan udgøre en kategori af landbrugere som omhandlet i denne bestemmelse. |
| --- | --- |

2)

Artikel 296, stk. 2, i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at landbrugere, som anses for at have modtaget væsentligt mere som medlemmer af den fælles standardsatsordning for landbrugere, end de ville have, hvis de havde været omfattet af den almindelige eller den forenklede merværdiafgiftsordning, ikke kan udgøre en kategori af landbrugere som omhandlet i denne bestemmelse.

---

(1)  EUT C 260 af 18.7.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/9

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. oktober 2017 — straffesag mod Frank Sleutjes (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Aachen — Tyskland)

(Sag C-278/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i straffesager - direktiv 2010/64/EU - artikel 3, stk. 1 - ret til tolkning og oversættelse i straffesager - oversættelse af »væsentlige dokumenter« - begrebet »væsentlige dokumenter« - strafferetlig kendelse afsagt under den ensidige forenklede procedure, og som idømmer den person, til hvem den er rettet, en bøde for en mindre lovovertrædelse))

(2017/C 412/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Aachen

Part i hovedsagen

Frank Sleutjes

Procesdeltager: Staatsanwaltschaft Aachen

Konklusion

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU af 20. oktober 2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager skal fortolkes således, at en retsakt, såsom en kendelse, der er fastsat i national ret med henblik på at pålægge sanktioner for mindre lovovertrædelser og afsagt af en dommer under den ensidige forenklede procedure, udgør et »væsentligt dokument« som omhandlet i denne artikels stk. 2, hvis skriftlige oversættelse i overensstemmelse med denne bestemmelses formkrav skal sikres for en mistænkt eller tiltalt, der ikke forstår det sprog, der anvendes i den pågældende sag, for at vedkommende er i stand til at udøve retten til forsvar og for således at garantere en retfærdig rettergang.

---

(1)  EUT C 335 af 12.9.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/10

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 12. oktober 2017 — Kamin und Grill Shop GmbH mod Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-289/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - landbrug - økologiske produkter - kontrolordning indført ved forordning (EF) nr. 834/2007 - begrebet »direkte salg til den endelige forbruger eller bruger«))

(2017/C 412/16)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kamin und Grill Shop GmbH

Sagsøgt: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

Konklusion

Artikel 28, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2092/91 skal fortolkes således, at det, for at produkter kan anses for at være solgt »direkte« til den endelige forbruger eller bruger i denne bestemmelses forstand, er nødvendigt, at salget sker under samtidig tilstedeværelse af den erhvervsdrivende eller dennes salgspersonale og den endelige forbruger.

---

(1)  EUT C 350 af 26.9.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/10

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. oktober 2017 — Lombard Ingatlan Lízing Zrt. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Sag C-404/16) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 90, stk. 1 - direkte virkning - afgiftsgrundlag - nedsættelse i tilfælde af annullation, afbestilling eller ophævelse - nedsættelse i tilfælde af ikke-betaling eller delvis betaling - sondring - leasingkontrakt ophævet som følge af manglende betaling af afdragene))

(2017/C 412/17)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

Konklusion

| 1) | Begreberne »annullation«, »afbestilling« og »ophævelse« i artikel 90, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de omfatter tilfælde, hvor leasinggiveren i forbindelse med en leasingkontrakt med købspligt ikke længere kan opkræve betaling af lejen af leasingtageren med den begrundelse, at leasinggiveren har ophævet kontrakten på grund af leasingtagerens misligholdelse af kontrakten. |
| --- | --- |

1)

Begreberne »annullation«, »afbestilling« og »ophævelse« i artikel 90, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de omfatter tilfælde, hvor leasinggiveren i forbindelse med en leasingkontrakt med købspligt ikke længere kan opkræve betaling af lejen af leasingtageren med den begrundelse, at leasinggiveren har ophævet kontrakten på grund af leasingtagerens misligholdelse af kontrakten.

| 2) | Leasinggiveren kan påberåbe sig artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112 over for en medlemsstat for at opnå nedsættelse af grundlaget for merværdiafgift i det tilfælde, hvor leasinggiveren har bragt en leasingkontrakt endeligt til ophør på grund af leasingtagerens manglende betaling af afdragene, selv om den anvendelige nationale lovgivning dels kvalificerer et sådant tilfælde som »ikke-betaling« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 90, stk. 2, dels ikke tillader en nedsættelse af afgiftsgrundlaget i tilfælde af ikke-betaling. |
| --- | --- |

2)

Leasinggiveren kan påberåbe sig artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112 over for en medlemsstat for at opnå nedsættelse af grundlaget for merværdiafgift i det tilfælde, hvor leasinggiveren har bragt en leasingkontrakt endeligt til ophør på grund af leasingtagerens manglende betaling af afdragene, selv om den anvendelige nationale lovgivning dels kvalificerer et sådant tilfælde som »ikke-betaling« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 90, stk. 2, dels ikke tillader en nedsættelse af afgiftsgrundlaget i tilfælde af ikke-betaling.

---

(1)  EUT C 364 af 3.10.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/11

---

Appel iværksat den 27. april 2017 af Hernández Zamora, SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 17. februar 2017 i sag T-369/15 — Hernández Zamora, SA mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

(Sag C-224/17 P)

(2017/C 412/18)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Hernández Zamora, SA (ved abogado J.L. Rivas Zurdo)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Rosen Tantau KG

Domstolen (Syvende Afdeling) har ved kendelse af 19. oktober 2017 afvist appellen.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/11

---

Sag anlagt den 5. maj 2017 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

(Sag C-235/17)

(2017/C 412/19)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Malferrari og L. Havas, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Ungarn

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 og artikel 63 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet det har vedtaget retsforskrifter, der begrænser brugsretten over dyrkningsarealer. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 og artikel 63 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet det har vedtaget retsforskrifter, der begrænser brugsretten over dyrkningsarealer.

| — | Ungarn tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Ungarn tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Efter Kommissionens opfattelse er de ungarske retsforskrifter uforenelige med de forpligtelser, som Ungarn er pålagt i henhold til artikel 49 og artikel 63 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet de åbenbart begrænser brugsretten over dyrkningsarealer uforholdsmæssigt.

Lovbestemt frakendelse af brugsretten udgør en begrænsning af den fri etableringsret, som er sikret ved artikel 49 TEUF, navnlig fordi dette bortfald af brugsretten forhindrer, at personer, som indtil da havde denne ret, etablerer driftssteder i Ungarn (eller opnår brugsret over dyrkningsarealer) med henblik på at udvikle deres virksomhed dér, og med deres selvstændige erhvervsvirksomhed bidrager til, at der skabes økonomiske og sociale forbindelser i EU, eller gør dette meget vanskeligt for dem. Efter Kommissionens opfattelse kan den lovbestemte frakendelse af brugsretten udgøre en hindring for etableringsfriheden eller afskrække personer fra at udøve denne.

De ungarske retsforskrifter tilsidesætter ligeledes retten til fri udveksling af tjenesteydelser, eftersom de har den virkning, at personer, som ikke er ungarske statsborgere, hindres eller begrænses i at investere i fast ejendom, som er beliggende i Ungarn. Sådanne retsforskrifter medfører en værdiforringelse af de eksisterende brugsrettigheder, hvilket ligeledes bevirker, at de frie kapitalbevægelser begrænses.

De ungarske retsforskrifter medfører indirekte diskrimination, idet de foreskriver forskelsbehandling til skade for unionsborgere, som ikke er ungarske statsborgere.

Den ovennævnte begrænsning kan ikke begrundes, hverken i nogen af hensynene i traktaten eller i nogen af de andre hensyn, som den ungarske regering har påberåbt sig under sagen.

Navnlig kan den ungarske regerings argument om, at begrænsningen er nødvendig for at stoppe ulovligheder, ikke accepteres som begrundelse. Efter Kommissionens opfattelse kan det ikke antages, at der gælder en generel formodning om, at samtlige aftaler om brugsrigtigheder over dyrkningsarealer i Ungarn, som er blevet indgået af udenlandske statsborgere, er ulovlige og ugyldige fra tidspunktet for deres oprettelse, hvilket ikke er blevet godtgjort i nogen konkret sag. Argumentet om, at hver og én af aftalerne om brugsrigtigheder er ulovlige, idet der ikke foreligger den tilladelse til udenlandsk valuta, som er påkrævet i henhold til den lovgivning, som var gældende inden 2002, kan heller ikke tiltrædes.

Den begrænsning, som de ungarske retsforskrifter indeholder, opfylder ikke proportionalitetskravet, idet den ikke er egnet til at nå de mål, der forfølges, og den går endvidere lang ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

De ungarske retsforskrifter opfylder ikke retssikkerhedsprincippet eller princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, og de sikrer ikke passende erstatning til de personer, som har lidt skade ved frakendelsen eller begrænsningen af brugsrettighederne.

Efter Kommissionens opfattelse er de omtvistede ungarske retsforskrifter i strid med den i chartrets artikel 17 sikrede ejendomsret. I visse tilfælde kan der gøres indgreb i ejendomsretten, selv om tilsidesættelsen ikke angår de tre adkomster til ejendommen (brugs- og nydelsesret, besiddelsesret og råderet).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/12

---

Appel iværksat den 28. juni 2017 af Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard og Darren Neville til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 28. april 2017 i sag T-580/16, Azoulay m.fl. mod Europa-Parlamentet

(Sag C-390/17 P)

(2017/C 412/20)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard og Darren Neville (ved advokat M. Casado García-Hirschfeld)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Appellanterne gives medhold i de i første instans nedlagte påstande i forbindelse med sag T-580/16. |
| --- | --- |

—

Appellanterne gives medhold i de i første instans nedlagte påstande i forbindelse med sag T-580/16.

| — | Appelindstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Appelindstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne er af den opfattelse, at den appellerede dom er behæftet med adskillige retlige fejl og at de faktiske omstændigheder er gengivet forkert.

Retten har begået en retlig fejl og fordrejet de faktiske omstændigheder ved at forkaste en selvstændig og ensartet fortolkning af begrebet skoleudgifter i Unionens retsorden og ved at lade dette begreb afhænge af dets betydning i diverse uddannelsessystemer i en tjenestemands bopælsland, uden at tage højde for udgifternes karakter og børnenes interesser.

Ifølge Domstolens praksis følger det såvel af en ensartet anvendelse af EU-retten som af lighedsprincippet, at en bestemmelse i EU-retten, som ikke indeholder nogen udtrykkelig henvisning til medlemsstaternes ret med henblik på at fastlægge dens betydning og rækkevidde, normalt skal undergives en selvstændig og ensartet fortolkning i hele Den Europæiske Union, som skal søges under hensyntagen til bestemmelsens kontekst og formålet med den pågældende ordning (dom af 15.10.2015, Axa Belgium, C-494/14, EU:C:2015:692).

Desuden er Rettens konklusion i den appellerede doms præmis 47 usammenhængende og tilsidesætter retspraksis vedrørende overensstemmelse mellem den forudgående administrative klage og søgsmålet.

Appellanterne har ligeledes gjort gældende, at Retten har tilsidesat begrundelsespligten ved ikke at tage stilling til tilsidesættelsen af ligebehandlingsprincippet og af artikel 22 i chartret om grundlæggende rettigheder, der imidlertid blev påberåbt for denne.

Følgelig er Retten ved sin alt for kortfattede undersøgelse af appellanternes tre adskilte klagepunkter ifølge appellanterne nået frem til konklusioner, som ikke er retligt eller faktisk begrundede.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/13

---

Appel iværksat den 17. juli 2017 af Enercon GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. maj 2017 i sag T-36/16, Enercon mod EUIPO

(Sag C-433/17 P)

(2017/C 412/21)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Enercon GmbH (ved Rechtsanwalt R. Böhm og M. Silverleaf, QC)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Gamesa Eólica, SL

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i sag T-36/16 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i sag T-36/16 ophæves.

| — | Dommen afsagt af Retten i sag T-245/12 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i sag T-245/12 ophæves.

| — | Sagen hjemvises til EUIPO med anvisning om at følge afgørelsen vedtaget af Første Appelkammer i sag R-260/2011-1 og afvise Gamesas ugyldighedsbegæring vedrørende den omhandlede registrering. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til EUIPO med anvisning om at følge afgørelsen vedtaget af Første Appelkammer i sag R-260/2011-1 og afvise Gamesas ugyldighedsbegæring vedrørende den omhandlede registrering.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør gældende, at den appellerede dom i sag T-36/16 udgør en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og/eller artikel 52, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 (1) og at processuelle regler blev tilsidesat for Retten af følgende grunde:

| 1. | Retten fastslog med urette, at registreringen af varemærket i sagen mangler det fornødne særpræg til at gøre det muligt at registrere det i strid med artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. Retten har hermed begået en retlig fejl. |
| --- | --- |

1.

Retten fastslog med urette, at registreringen af varemærket i sagen mangler det fornødne særpræg til at gøre det muligt at registrere det i strid med artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. Retten har hermed begået en retlig fejl.

| 2. | Den første retlige fejl var at behandle angivelsen af mærket på ansøgningsskemaet som et farvemærke som bestemmende for den retlige kvalificering af mærkets art, hvorved vurderingen af dets iboende fornødne særpræg følgelig blev påvirket. Retten burde have fastslået, at angivelsen på ansøgningsskemaet af varemærket som et farvemærke primært foretages af administrative hensyn i forhold til EUIPO og ikke er et retligt anliggende. Retten burde derfor ikke kun have taget hensyn til angivelsen af mærket på skemaet, men til hele indholdet ansøgningsskemaets indhold, herunder særligt gengivelsen af det med ansøgningsskemaet indgivne varemærke, ved bedømmelsen af arten af det ansøgte mærke. Gengivelsen af mærket på ansøgningen viser et figurmærke med de særlige karakteristika, der er vist deri. |
| --- | --- |

2.

Den første retlige fejl var at behandle angivelsen af mærket på ansøgningsskemaet som et farvemærke som bestemmende for den retlige kvalificering af mærkets art, hvorved vurderingen af dets iboende fornødne særpræg følgelig blev påvirket. Retten burde have fastslået, at angivelsen på ansøgningsskemaet af varemærket som et farvemærke primært foretages af administrative hensyn i forhold til EUIPO og ikke er et retligt anliggende. Retten burde derfor ikke kun have taget hensyn til angivelsen af mærket på skemaet, men til hele indholdet ansøgningsskemaets indhold, herunder særligt gengivelsen af det med ansøgningsskemaet indgivne varemærke, ved bedømmelsen af arten af det ansøgte mærke. Gengivelsen af mærket på ansøgningen viser et figurmærke med de særlige karakteristika, der er vist deri.

| 3. | Retten burde også have taget hensyn til den form, hvori mærket er registreret, og navnlig som angivet i registreringsbeviset udstedt af EUIPO ved registrering af varemærket. Registreringsbeviset er det registreringsdokument, der angiver den form, hvori mærket er registreret, og burde af Retten have været behandlet som afgørende for fastlæggelsen af det registrerede mærkes karakter. Indholdet af registreringsbeviset, når det er korrekt forstået, gør det klart, at mærket er registreret som et figurmærke, der antager den form, der fremgår af den gengivelse, der er indleveret med ansøgningsskemaet. Idet den undlod at gøre dette begik Retten en retlig fejl. |
| --- | --- |

3.

Retten burde også have taget hensyn til den form, hvori mærket er registreret, og navnlig som angivet i registreringsbeviset udstedt af EUIPO ved registrering af varemærket. Registreringsbeviset er det registreringsdokument, der angiver den form, hvori mærket er registreret, og burde af Retten have været behandlet som afgørende for fastlæggelsen af det registrerede mærkes karakter. Indholdet af registreringsbeviset, når det er korrekt forstået, gør det klart, at mærket er registreret som et figurmærke, der antager den form, der fremgår af den gengivelse, der er indleveret med ansøgningsskemaet. Idet den undlod at gøre dette begik Retten en retlig fejl.

| 4. | Den anden retlige fejl og tilsidesættelse af processuelle regler bestod i at nægte at modtage oplysninger, der var nødvendige for at forstå indholdet af registreringsbeviset for det omhandlede mærke. Dette dokument er publikation ST.60 fra World Intellectual Property Office, som angiver betydningen af INID-koderne, der anvendes universelt i registreringsbeviser udstedt af intellektuelle ejendomsretskontorer, herunder EUIPO, for at identificere arten og betydningen af angivelserne deri. Betydningen af INID-koderne kan kun bestemmes ved henvisning til publikation ST.60 eller en tilsvarende referencekilde, og indholdet af registreringsbeviser kan kun bestemmes ud fra betydningen af INID-koderne deri. Retten behandlede fejlagtigt kilden til sådanne oplysninger som bevismateriale og nægtede følgelig fejlagtigt at modtage dokumentet eller de oplysninger, det indeholder, idet det faktisk er en retlig tekst svarende til en ordbog. Hvis Retten havde taget hensyn til de fortolkningsværktøjer, der blev forelagt den, ville den have lagt til grund, at registreringsbeviset vedrører et figurmærke, der omfatter den gengivelse, der fremgår af ansøgningsformularen. Første Appelkammer ved EUIPO har tidligere fastslået, at et sådant mærke havde det fornødne særpræg, der berettigede det til registrering, og Retten burde følgelig have truffet en tilsvarende afgørelse. |
| --- | --- |

4.

Den anden retlige fejl og tilsidesættelse af processuelle regler bestod i at nægte at modtage oplysninger, der var nødvendige for at forstå indholdet af registreringsbeviset for det omhandlede mærke. Dette dokument er publikation ST.60 fra World Intellectual Property Office, som angiver betydningen af INID-koderne, der anvendes universelt i registreringsbeviser udstedt af intellektuelle ejendomsretskontorer, herunder EUIPO, for at identificere arten og betydningen af angivelserne deri. Betydningen af INID-koderne kan kun bestemmes ved henvisning til publikation ST.60 eller en tilsvarende referencekilde, og indholdet af registreringsbeviser kan kun bestemmes ud fra betydningen af INID-koderne deri. Retten behandlede fejlagtigt kilden til sådanne oplysninger som bevismateriale og nægtede følgelig fejlagtigt at modtage dokumentet eller de oplysninger, det indeholder, idet det faktisk er en retlig tekst svarende til en ordbog. Hvis Retten havde taget hensyn til de fortolkningsværktøjer, der blev forelagt den, ville den have lagt til grund, at registreringsbeviset vedrører et figurmærke, der omfatter den gengivelse, der fremgår af ansøgningsformularen. Første Appelkammer ved EUIPO har tidligere fastslået, at et sådant mærke havde det fornødne særpræg, der berettigede det til registrering, og Retten burde følgelig have truffet en tilsvarende afgørelse.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu (Polen) den 22. august 2017 — HR

(Sag C-512/17)

(2017/C 412/22)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy Poznań — Stare Miasto w Poznaniu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HR

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (1) under omstændigheder som de foreliggende fortolkes således, at: Det sædvanlige opholdssted for et barn på 18 måneder er den medlemsstat, som af følgende grunde afspejler en vis familiemæssig og social tilknytning for barnet: statsborgerskabet for den forælder, der dagligt tager sig af barnet, den omstændighed, at barnet overvejende bruger sproget i denne forælders oprindelsesland, barnets dåb i dette land og besøg på op til tre måneders varighed i denne medlemsstat i forbindelse med ferie og den pågældende forælders forældreorlov, samt barnets kontakt med denne forælders familie, i en situation, hvor barnet bor med denne forælder i en anden medlemsstat i alle øvrige perioder, og den forælder er ansat i den nævnte stat inden for rammerne af en tidsubegrænset kontrakt, og barnet i denne stat opretholder en regelmæssig, men begrænset kontakt med den anden forælder og hans familie? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (1) under omstændigheder som de foreliggende fortolkes således, at: Det sædvanlige opholdssted for et barn på 18 måneder er den medlemsstat, som af følgende grunde afspejler en vis familiemæssig og social tilknytning for barnet: statsborgerskabet for den forælder, der dagligt tager sig af barnet, den omstændighed, at barnet overvejende bruger sproget i denne forælders oprindelsesland, barnets dåb i dette land og besøg på op til tre måneders varighed i denne medlemsstat i forbindelse med ferie og den pågældende forælders forældreorlov, samt barnets kontakt med denne forælders familie, i en situation, hvor barnet bor med denne forælder i en anden medlemsstat i alle øvrige perioder, og den forælder er ansat i den nævnte stat inden for rammerne af en tidsubegrænset kontrakt, og barnet i denne stat opretholder en regelmæssig, men begrænset kontakt med den anden forælder og hans familie?

| 2) | Skal der i forbindelse med afgørelsen på grundlag af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003 af det sædvanlige opholdssted for et barn på 18 måneder, der på grund af sin alder til daglig passes af den ene forælder, men som på den anden side opretholder en regelmæssig, men begrænset kontakt med den anden forælder, i mangel af enighed mellem forældrene om udøvelsen af forældremyndigheden og samværsordningen for barnet med henblik på afgørelse af barnets familiemæssige og sociale tilknytning, tages tilsvarende højde for de relationer, der forbinder barnet med hver forælder, eller skal der primært tages højde for barnets relationer med den forælder, der til daglig tager sig af barnet? |
| --- | --- |

2)

Skal der i forbindelse med afgørelsen på grundlag af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003 af det sædvanlige opholdssted for et barn på 18 måneder, der på grund af sin alder til daglig passes af den ene forælder, men som på den anden side opretholder en regelmæssig, men begrænset kontakt med den anden forælder, i mangel af enighed mellem forældrene om udøvelsen af forældremyndigheden og samværsordningen for barnet med henblik på afgørelse af barnets familiemæssige og sociale tilknytning, tages tilsvarende højde for de relationer, der forbinder barnet med hver forælder, eller skal der primært tages højde for barnets relationer med den forælder, der til daglig tager sig af barnet?

---

(1)  EUT 2003, L 338, s. 1.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. september 2017 — Vetsch Int. Transporte GmbH

(Sag C-531/17)

(2017/C 412/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Revisionsappellant: Vetsch Int. Transporte GmbH

Revisionsindstævnt myndighed: Zollamt Feldkirch Wolfurt

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal momsfritagelsen i henhold til artikel 138 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem for en forsendelse inden for Fællesskabet fra en medlemsstat nægtes, når den afgiftspligtige person, der foretager forsendelsen til en anden medlemsstat, ganske vist angiver erhvervelsen inden for Fællesskabet i forbindelse med denne forsendelse inden for Fællesskabet, men i forbindelse med en senere afgiftspligtig transaktion med de pågældende varer begår momssvig i den anden medlemsstat, idet han uretmæssigt angiver en afgiftsfri levering inden for Fællesskabet fra denne anden medlemsstat? |
| --- | --- |

1)

| 2) | Er det relevant for besvarelsen af det første spørgsmål, om den afgiftspligtige person på tidspunktet for forsendelsen inden for Fællesskabet allerede havde til hensigt at begå momssvig med disse varer i forbindelse med en senere transaktion? |
| --- | --- |

2)

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 11. september 2017 — NK som kurator i konkursboet efter OJ B.V. og efter PI mod BNP Parisbas Fortis NV

(Sag C-535/17)

(2017/C 412/24)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: NK som kurator i konkursboet efter OJ B.V. og efter PI

Sagsøgt: BNP Parisbas Fortis NV

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er et krav om skadeserstatning, som kurator i medfør af det mandat, han har fået i konkurslovens artikel 68, stk. 1, til at administrere og afregne konkursboet, fremsætter på vegne af samtlige fallentens kreditorer over for tredjemand på det grundlag, at denne tredjemand har handlet retsstridigt over for kreditorerne, og hvis provenu, såfremt kravet imødekommes, tilføres konkursboet, omfattet af undtagelsen i artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (1) af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område? |
| --- | --- |

1)

Er et krav om skadeserstatning, som kurator i medfør af det mandat, han har fået i konkurslovens artikel 68, stk. 1, til at administrere og afregne konkursboet, fremsætter på vegne af samtlige fallentens kreditorer over for tredjemand på det grundlag, at denne tredjemand har handlet retsstridigt over for kreditorerne, og hvis provenu, såfremt kravet imødekommes, tilføres konkursboet, omfattet af undtagelsen i artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (1) af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område?

| 2) | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, og det nævnte krav derfor er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 (2) af 29. maj 2000 om konkurs, omfattes kravet da i henhold til denne forordnings artikel 4, stk. 1, af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område insolvensbehandlingen indledes, såvel med hensyn til kurators beføjelse til at fremsætte kravet som med hensyn til den materielle ret, der finder anvendelse herpå? |
| --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, og det nævnte krav derfor er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 (2) af 29. maj 2000 om konkurs, omfattes kravet da i henhold til denne forordnings artikel 4, stk. 1, af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område insolvensbehandlingen indledes, såvel med hensyn til kurators beføjelse til at fremsætte kravet som med hensyn til den materielle ret, der finder anvendelse herpå?

| 3) | Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, skal domstolene i den medlemsstat på hvis område insolvensbehandlingen indledes, da direkte eller ved analogi tage hensyn til:






  a) | Artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 [...] om konkurs i den forstand, at den person, over for hvem kurator på samtlige kreditorers vegne gør et erstatningskrav gældende, kan forsvare sig ved at godtgøre, at hans adfærd ikke er ansvarspådragende på grundlag af de retsregler, der ville have fundet anvendelse på kravet, såfremt det ikke havde været kurator men en individuel kreditor, der havde fremsat fordringen. |
| --- | --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, skal domstolene i den medlemsstat på hvis område insolvensbehandlingen indledes, da direkte eller ved analogi tage hensyn til:

a)

Artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 [...] om konkurs i den forstand, at den person, over for hvem kurator på samtlige kreditorers vegne gør et erstatningskrav gældende, kan forsvare sig ved at godtgøre, at hans adfærd ikke er ansvarspådragende på grundlag af de retsregler, der ville have fundet anvendelse på kravet, såfremt det ikke havde været kurator men en individuel kreditor, der havde fremsat fordringen.

| b) | Artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 (3) af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II-forordningen), sammenholdt med artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 [...] om konkurs, det vil sige, de på stedet for den påståede skadegørende handling gældende sikkerhedsforskrifter og adfærdsregler såsom finansielle adfærdsregler for banker? |
| --- | --- |

b)

Artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 (3) af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II-forordningen), sammenholdt med artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 [...] om konkurs, det vil sige, de på stedet for den påståede skadegørende handling gældende sikkerhedsforskrifter og adfærdsregler såsom finansielle adfærdsregler for banker?

---

(1)  EFT 2001, L 12, s. 1.

(2)  EFT 2000, L 160, s. 1.

(3)  EUT 2007, L 199, s. 40.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 18. september 2017 — DISA Gas SAU mod Administración del Estado, Redexis Gas S.L. og Repsol Butano S.A.

(Sag C-546/17)

(2017/C 412/25)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: DISA Gas SAU

Sagsøgte: Administración del Estado, Redexis Gas S.L. og Repsol Butano S.A.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | I lyset af den retspraksis, som er fastslået i Federutility-sagen [dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 20.4.2010 (C-265/08)], er fastsættelse af en maksimumspris på flydende gas på flaske, der tilsigter at beskytte socialt udsatte brugere, da forenelig med denne retspraksis og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, når mindst én af de tre herunder opregnede omstændigheder foreligger?






  — | foranstaltningen finder generel anvendelse for alle forbrugere og på ubestemt tid »så længe konkurrencebetingelserne på dette marked ikke anses for at være tilstrækkelige« |
| --- | --- | --- |

1)

I lyset af den retspraksis, som er fastslået i Federutility-sagen [dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 20.4.2010 (C-265/08)], er fastsættelse af en maksimumspris på flydende gas på flaske, der tilsigter at beskytte socialt udsatte brugere, da forenelig med denne retspraksis og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, når mindst én af de tre herunder opregnede omstændigheder foreligger?

—

foranstaltningen finder generel anvendelse for alle forbrugere og på ubestemt tid »så længe konkurrencebetingelserne på dette marked ikke anses for at være tilstrækkelige«

| — | foranstaltningen allerede har været gældende i mere end [1]8 år |
| --- | --- |

—

foranstaltningen allerede har været gældende i mere end [1]8 år

| — | foranstaltningen kan medvirke til, at der varigt opretholdes en ringe konkurrence, idet den udgør en hindring for nye operatørers adgang til markedet |
| --- | --- |

—

foranstaltningen kan medvirke til, at der varigt opretholdes en ringe konkurrence, idet den udgør en hindring for nye operatørers adgang til markedet

| 2) | I lyset af den retspraksis, som er fastslået i den nævnte Federutility-sag [dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 20.4.2010 (C-265/08)], er det da foreneligt med denne og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet at pålægge den dominerende operatør på et bestemt geografisk område en forpligtelse til at foretage levering til husstandene af flydende gas på flaske med det formål at beskytte socialt udsatte brugere eller brugere, som er bosat i svært tilgængelige områder, når mindst én af de tre under det første spørgsmål opregnede omstændigheder foreligger? |
| --- | --- |

2)

I lyset af den retspraksis, som er fastslået i den nævnte Federutility-sag [dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 20.4.2010 (C-265/08)], er det da foreneligt med denne og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet at pålægge den dominerende operatør på et bestemt geografisk område en forpligtelse til at foretage levering til husstandene af flydende gas på flaske med det formål at beskytte socialt udsatte brugere eller brugere, som er bosat i svært tilgængelige områder, når mindst én af de tre under det første spørgsmål opregnede omstændigheder foreligger?

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Högsta domstolen (Sverige) den 28. september 2017 — Riksåklagaren mod Imran Syed

(Sag C-572/17)

(2017/C 412/26)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta domstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Riksåklagaren

Sagsøgt: Imran Syed

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan der, når varer med beskyttede motiver ulovligt udbydes til salg i en butik, foreligge en krænkelse af ophavsmandens eneret til spredning i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29 (1), også for så vidt angår varer med lignende motiver, som er oplagret af den, som udbyder varerne? |
| --- | --- |

1)

| 2) | Har det nogen betydning, at varerne er oplagret i tilknytning til butikken eller på et andet sted? |
| --- | --- |

2)

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22.5.2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 28. september 2017 — Openbaar Ministerie mod Daniel Adam Popławski

(Sag C-573/17)

(2017/C 412/27)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Amsterdam

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Openbaar Ministerie

Sagsøgt: Daniel Adam Popławski

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Hvis den fuldbyrdende judicielle myndighed ikke kan fortolke de nationale gennemførelsesbestemmelser til en rammeafgørelse således, at anvendelsen af disse bestemmelser fører til et resultat, der er i overensstemmelse med rammeafgørelsen, skal denne myndighed da på grund af princippet om EU-rettens forrang undlade at anvende de nationale bestemmelser, der er i strid med denne rammeafgørelse? |
| --- | --- |

1)

Hvis den fuldbyrdende judicielle myndighed ikke kan fortolke de nationale gennemførelsesbestemmelser til en rammeafgørelse således, at anvendelsen af disse bestemmelser fører til et resultat, der er i overensstemmelse med rammeafgørelsen, skal denne myndighed da på grund af princippet om EU-rettens forrang undlade at anvende de nationale bestemmelser, der er i strid med denne rammeafgørelse?

| 2) | Er en erklæring fra en medlemsstat som omhandlet i artikel 28, stk. 2, i rammeafgørelse 2008/909/RIA (1), som ikke blev fremsat »i forbindelse med vedtagelsen af denne rammeafgørelse« men på et senere tidspunkt, gyldig? |
| --- | --- |

2)

Er en erklæring fra en medlemsstat som omhandlet i artikel 28, stk. 2, i rammeafgørelse 2008/909/RIA (1), som ikke blev fremsat »i forbindelse med vedtagelsen af denne rammeafgørelse« men på et senere tidspunkt, gyldig?

---

(1)  Rådets rammeafgørelse 2008/909/RIA af 27.11.2008 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på domme i straffesager om idømmelse af frihedsstraffe eller frihedsberøvende foranstaltninger med henblik på fuldbyrdelse i Den Europæiske Union (EUT 2008 L 327, s. 27).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 3. oktober 2017 — Oy Hartwall Ab

(Sag C-578/17)

(2017/C 412/28)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Appellant: Oy Hartwall Ab

Øvrig procesdeltager: Patentti- ja rekisterihallitus

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Har det betydning for fortolkningen af betingelsen om et varemærkes fornødne særpræg som omhandlet i artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1), om mærket søges registreret som figurmærke eller som farvemærke? |
| --- | --- |

1)

Har det betydning for fortolkningen af betingelsen om et varemærkes fornødne særpræg som omhandlet i artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1), om mærket søges registreret som figurmærke eller som farvemærke?

| 2) | Såfremt kvalifikationen af varemærket som farvemærke eller figurmærke har betydning for bedømmelsen af, om det har fornødent særpræg, skal varemærket da registreres som farvemærke i overensstemmelse med ansøgningen, selv om det er gengivet som billede, eller kan det kun registreres som figurmærke? |
| --- | --- |

2)

Såfremt kvalifikationen af varemærket som farvemærke eller figurmærke har betydning for bedømmelsen af, om det har fornødent særpræg, skal varemærket da registreres som farvemærke i overensstemmelse med ansøgningen, selv om det er gengivet som billede, eller kan det kun registreres som figurmærke?

| 3) | I tilfælde af, at det er muligt at registrere varemærker, der i ansøgningen er gengivet som billede, som et farvemærke, er det da for registreringen af et varemærke, som i ansøgningen er gengivet grafisk med den nødvendige præcision for registrering af et farvemærke i henhold til Domstolens retspraksis (og det ikke drejer sig om registrering af en farve som varemærke i sig selv, abstrakt, formløst eller ubegrænset) som farvemærke nødvendigt med en velunderbygget dokumentation for en benyttelse, som den forlanges af patent- og registerforvaltningen, eller en dokumentation herfor i det hele taget? |
| --- | --- |

3)

I tilfælde af, at det er muligt at registrere varemærker, der i ansøgningen er gengivet som billede, som et farvemærke, er det da for registreringen af et varemærke, som i ansøgningen er gengivet grafisk med den nødvendige præcision for registrering af et farvemærke i henhold til Domstolens retspraksis (og det ikke drejer sig om registrering af en farve som varemærke i sig selv, abstrakt, formløst eller ubegrænset) som farvemærke nødvendigt med en velunderbygget dokumentation for en benyttelse, som den forlanges af patent- og registerforvaltningen, eller en dokumentation herfor i det hele taget?

---

(1)  EUT 2008, L 299, s. 25.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Riigikohus (Estland) den 4. oktober 2017 — Mittetulundusühing Järvelaev mod Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Sag C-580/17)

(2017/C 412/29)

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Riigikohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mittetulundusühing Järvelaev

Sagsøgt: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det i forbindelse med inddrivelsen af en projektstøtte, der er bevilget inden for rammerne af en Leader-foranstaltning, med hensyn til kravet om operationens varighed artikel 72 i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (1) eller artikel 71, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (2) der finder anvendelse, når støtten blev bevilget den 6. september 2011, den sidste rate blev udbetalt den 19. november 2013, overtrædelsen blev fastslået den 4. december 2014, og anmodningen om tilbagebetaling blev udstedt den 27. januar 2015? Er grundlaget for inddrivelsen under disse omstændigheder artikel 33, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 (3) eller artikel 56 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (4)? |
| --- | --- |

1)

Er det i forbindelse med inddrivelsen af en projektstøtte, der er bevilget inden for rammerne af en Leader-foranstaltning, med hensyn til kravet om operationens varighed artikel 72 i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (1) eller artikel 71, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (2) der finder anvendelse, når støtten blev bevilget den 6. september 2011, den sidste rate blev udbetalt den 19. november 2013, overtrædelsen blev fastslået den 4. december 2014, og anmodningen om tilbagebetaling blev udstedt den 27. januar 2015? Er grundlaget for inddrivelsen under disse omstændigheder artikel 33, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 (3) eller artikel 56 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (4)?

| 2) | Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1698/2005 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning, udlejes af en sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil modtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en væsentlig ændring som omhandlet i artikel 72, stk. 1, litra a), i forordning nr. 1698/2005, der berører operationens art eller gennemførelsesbetingelser eller giver en virksomhed en uberettiget fordel? Skal en medlemsstats betalingsorgan fastslå, hvori fordelen konkret består, for at betingelsen om en uberettiget fordel er opfyldt? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Kan den uberettigede fordel bestå i, at den faktiske bruger af investeringsobjektet ikke var blevet tildelt støtten, såfremt denne selv havde indgivet en ansøgning med samme indhold? |
| --- | --- |

2)

Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1698/2005 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning, udlejes af en sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil modtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en væsentlig ændring som omhandlet i artikel 72, stk. 1, litra a), i forordning nr. 1698/2005, der berører operationens art eller gennemførelsesbetingelser eller giver en virksomhed en uberettiget fordel? Skal en medlemsstats betalingsorgan fastslå, hvori fordelen konkret består, for at betingelsen om en uberettiget fordel er opfyldt? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Kan den uberettigede fordel bestå i, at den faktiske bruger af investeringsobjektet ikke var blevet tildelt støtten, såfremt denne selv havde indgivet en ansøgning med samme indhold?

| 2a) | Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1303/2013 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af en sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, udlejes til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden på samme måde som den, hvortil modtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en væsentlig ændring, der berører operationens art, mål eller gennemførelsesvilkår, som omhandlet i artikel 71, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1303/2013, som ville føre til underminering af operationens oprindelige mål? |
| --- | --- |

2a)

Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1303/2013 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af en sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, udlejes til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden på samme måde som den, hvortil modtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en væsentlig ændring, der berører operationens art, mål eller gennemførelsesvilkår, som omhandlet i artikel 71, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1303/2013, som ville føre til underminering af operationens oprindelige mål?

| 3) | Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1698/2005 finder anvendelse: Skal udlejningen af et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af modtageren til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil støttemodtageren blev ydet støtten, anses for en væsentlig ændring som omhandlet i artikel 72, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1698/2005, der enten skyldes en ændring af de ejendomsretlige forhold i forbindelse med en infrastruktur eller ophør med eller flytning af en produktionsaktivitet, når man i denne forbindelse tager hensyn til, at ejendomsretten til sejlbåden er forblevet uændret, men at støttemodtageren ikke længere har direkte, men kun indirekte råderet over sejlbåden og opnår lejeindtægter i stedet for indtægter fra levering af den i ansøgningen beskrevne tjenesteydelse? |
| --- | --- |

3)

Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1698/2005 finder anvendelse: Skal udlejningen af et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af modtageren til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil støttemodtageren blev ydet støtten, anses for en væsentlig ændring som omhandlet i artikel 72, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1698/2005, der enten skyldes en ændring af de ejendomsretlige forhold i forbindelse med en infrastruktur eller ophør med eller flytning af en produktionsaktivitet, når man i denne forbindelse tager hensyn til, at ejendomsretten til sejlbåden er forblevet uændret, men at støttemodtageren ikke længere har direkte, men kun indirekte råderet over sejlbåden og opnår lejeindtægter i stedet for indtægter fra levering af den i ansøgningen beskrevne tjenesteydelse?

| 3a) | Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1303/2013 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af sammenslutningen, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, udlejes til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil støttemodtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en ændring i ejendomsretten til et infrastrukturelement, som giver en virksomhed en uretmæssig fordel, som omhandlet i artikel 71, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1303/2013, når man i denne forbindelse tager hensyn til, at der ikke er sket ændringer i ejendomsretten til sejlbåden, men at modtageren ikke længere har direkte, men kun indirekte råderet over sejlbåden og opnår lejeindtægter i stedet for indtægter fra levering af den i ansøgningen beskrevne tjenesteydelse? Skal en medlemsstats betalingsorgan fastslå, hvori fordelen konkret består, for at betingelsen om en uretmæssig fordel er opfyldt? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Kan den uretmæssige fordel bestå i, at den faktiske bruger af investeringsobjektet ikke var blevet tildelt støtten, såfremt denne selv havde indgivet en ansøgning med samme indhold? |
| --- | --- |

3a)

Såfremt svaret på det første spørgsmål er, at forordning nr. 1303/2013 finder anvendelse: Når et investeringsobjekt (sejlbåd), der er erhvervet ved hjælp af projektstøtte ydet inden for rammerne af en Leader-foranstaltning af sammenslutningen, der arbejder uden gevinst for øje, og som har modtaget støtten, udlejes til en anden sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som anvender sejlbåden til samme operation som den, hvortil støttemodtageren blev ydet støtten, skal denne udlejning da anses for en ændring i ejendomsretten til et infrastrukturelement, som giver en virksomhed en uretmæssig fordel, som omhandlet i artikel 71, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1303/2013, når man i denne forbindelse tager hensyn til, at der ikke er sket ændringer i ejendomsretten til sejlbåden, men at modtageren ikke længere har direkte, men kun indirekte råderet over sejlbåden og opnår lejeindtægter i stedet for indtægter fra levering af den i ansøgningen beskrevne tjenesteydelse? Skal en medlemsstats betalingsorgan fastslå, hvori fordelen konkret består, for at betingelsen om en uretmæssig fordel er opfyldt? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Kan den uretmæssige fordel bestå i, at den faktiske bruger af investeringsobjektet ikke var blevet tildelt støtten, såfremt denne selv havde indgivet en ansøgning med samme indhold?

| 4) | Må støttemodtageren ved en national bekendtgørelse, der regulerer en Leader-foranstaltning, pålægges at opretholde investeringsobjektet i fem år med strengere krav end dem, der er fastsat i artikel 72, stk. 1, i forordning nr. 1698/2005 eller artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1303/2013? |
| --- | --- |

4)

Må støttemodtageren ved en national bekendtgørelse, der regulerer en Leader-foranstaltning, pålægges at opretholde investeringsobjektet i fem år med strengere krav end dem, der er fastsat i artikel 72, stk. 1, i forordning nr. 1698/2005 eller artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1303/2013?

| 5) | Såfremt det fjerde spørgsmål besvares benægtende: Er en bestemmelse i en national bekendtgørelse, hvorefter modtageren af en projektstøtte er forpligtet til at beholde det investeringsobjekt, der er erhvervet ved hjælp af projektstøtten, i mindst fem år efter udbetalingen af den sidste rate af støtten og at anvende den i overensstemmelse med målene, og fortolkningen af denne bestemmelse, hvorefter modtageren personligt skal anvende investeringsobjektet, i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, i forordning nr. 1698/2005 henholdsvis artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1303/2013? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det fjerde spørgsmål besvares benægtende: Er en bestemmelse i en national bekendtgørelse, hvorefter modtageren af en projektstøtte er forpligtet til at beholde det investeringsobjekt, der er erhvervet ved hjælp af projektstøtten, i mindst fem år efter udbetalingen af den sidste rate af støtten og at anvende den i overensstemmelse med målene, og fortolkningen af denne bestemmelse, hvorefter modtageren personligt skal anvende investeringsobjektet, i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, i forordning nr. 1698/2005 henholdsvis artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1303/2013?

| 6) | Skal det anses for en uregelmæssighed som omhandlet i artikel 33, stk. 1, i forordning nr. 1290/2005 henholdsvis artikel 56 i forordning nr. 1306/2013, når støttemodtageren ikke gennemfører en operation, der i henhold til en national bekendtgørelse, som regulerer en Leader-foranstaltning, ikke var forpligtende, men som støttemodtageren anførte i sin ansøgning om støtte i sit »resumé af operationens og investeringens mål og aktiviteter«, og som var et af de elementer, på grundlag af hvilke ansøgningerne blev vurderet med henblik på deres indplacering på en rangliste? |
| --- | --- |

6)

Skal det anses for en uregelmæssighed som omhandlet i artikel 33, stk. 1, i forordning nr. 1290/2005 henholdsvis artikel 56 i forordning nr. 1306/2013, når støttemodtageren ikke gennemfører en operation, der i henhold til en national bekendtgørelse, som regulerer en Leader-foranstaltning, ikke var forpligtende, men som støttemodtageren anførte i sin ansøgning om støtte i sit »resumé af operationens og investeringens mål og aktiviteter«, og som var et af de elementer, på grundlag af hvilke ansøgningerne blev vurderet med henblik på deres indplacering på en rangliste?

| 7) | Såfremt det sjette spørgsmål besvares bekræftende: Bliver inddragelsen ulovlig, når den gøres gældende, inden der er gået fem år siden sidste udbetaling, og støttemodtageren afhjælper overtrædelsen, mens retssagen om inddrivelsen verserer? |
| --- | --- |

7)

Såfremt det sjette spørgsmål besvares bekræftende: Bliver inddragelsen ulovlig, når den gøres gældende, inden der er gået fem år siden sidste udbetaling, og støttemodtageren afhjælper overtrædelsen, mens retssagen om inddrivelsen verserer?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20.9.2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) EUT L 277, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17.12.2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 EUT L 347, s. 320).

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21.6.2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik EUT L 209, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT L 347, s. 549).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/21

---

Appel iværksat den 5. oktober 2017 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. juli 2017 i sag T-287/16, Belgien mod Kommissionen

(Sag C-587/17 P)

(2017/C 412/30)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kongeriget Belgien (ved J.-C. Halleux, M. Jacobs og C. Pochet, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne E. Grégoire og J. Mariani)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. juli 2017 i sag T-287/16, Belgien mod Kommissionen (EU:T:2017:531) ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. juli 2017 i sag T-287/16, Belgien mod Kommissionen (EU:T:2017:531) ophæves.

| — | Kommissionen gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/417 af 17. marts 2016 (1) annulleres, for så vidt som den udelukker et beløb på 9 601 619,00 EUR fra EU-finansiering (budgetpost 6701). |
| --- | --- |

—

Kommissionen gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/417 af 17. marts 2016 (1) annulleres, for så vidt som den udelukker et beløb på 9 601 619,00 EUR fra EU-finansiering (budgetpost 6701).

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for sin appel fremsat et enkelt anbringende om en retlig fejl som følge af Rettens fejlagtige fortolkning af artikel 32, stk. 8, litra a), i forordning nr. 1290/2005 (2), nu, i det væsentlige, artikel 54, stk. 5, litra c), i forordning nr. 1306/2013 (3), både for så vidt angår udtømmelsen af interne retsmidler og den pligt til at udvise omhu, der følger af bestemmelsen.

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/417 af 17.3.2016 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2016, L 75, s. 16).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21.6.2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT 2005, L 209, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013, L 347, s. 549, berigtiget ved EUT 2016, L 130, s. 13).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/21

---

Sag anlagt den 13. oktober 2017 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien

(Sag C-594/17)

(2017/C 412/31)

Processprog: slovensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, G. von Rintelen og M. Žebre)

Sagsøgt: Republikken Slovenien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Slovenien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15, stk. 1, i Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (EUT 2011, L 306, s. 41), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2013, eller ikke har givet Kommissionen meddelelse herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Slovenien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15, stk. 1, i Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (EUT 2011, L 306, s. 41), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2013, eller ikke har givet Kommissionen meddelelse herom.

| — | Republikken Slovenien pålægges i medfør af artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en tvangsbøde på 7 099,20 EUR pr. dag fra datoen for afsigelse af dommen i nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Republikken Slovenien pålægges i medfør af artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en tvangsbøde på 7 099,20 EUR pr. dag fra datoen for afsigelse af dommen i nærværende sag.

| — | Republikken Slovenien tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Republikken Slovenien tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I henhold til artikel 15, stk. 1, i Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer skulle Republikken Slovenien senest den 31. december 2013 have vedtaget og offentliggjort alle de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. Eftersom Republikken Slovenien ikke inden udløbet af denne frist har givet Kommissionen meddelelse om, at gennemførelsen af det nævnte direktiv har fundet sted, har Kommissionen besluttet at anlægge nærværende sag for Domstolen.

Med dette søgsmål har Kommissionen nedlagt påstand om, at Domstolen skal pålægge Republikken Slovenien at betale en tvangsbøde på 7 099,20 EUR pr. dag. Kommissionen har ved beregningen af dette beløb taget hensyn til overtrædelsens grovhed og varighed samt til bødens afskrækkende karakter i forhold til den pågældende medlemsstats, dvs. Republikken Sloveniens, betalingsevne.

---

Retten

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/23

---

Rettens dom af 23. oktober 2017 — CEAHR mod Kommissionen

(Sag T-712/14) (1)

((Konkurrence - konkurrencebegrænsende aftaler - misbrug af dominerende stilling - selektivt reparationssystem - schweiziske urfabrikanters afslag på at levere reservedele til uafhængige urreparatører - primært marked og eftersalgsmarked - udelukkelse af enhver effektiv konkurrence - afgørelse om afvisning af en klage))

(2017/C 412/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Bruxelles, Belgien) (først ved advokaterne P. Mathijsen og P. Dyrberg, derefter ved advokat M. Sánchez Rydelski og endelig ved advokat P. Benczek)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Ronkes Agerbeek, M. Farley og C. Urraca Caviedes, derefter ved A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek og J. Norris-Usher, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Paris, Frankrig) (ved advokat C. Froitzheim og R. Subiotto, QC), Rolex, SA (Genève, Schweiz) (ved advokat M. Araujo Boyd) og The Swatch Group SA (Neuchâtel, Schweiz) (først ved advokaterne A. Israel og M. Jakobs, derefter ved advokaterne A. Israel og J. Lang)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 5462 final af 29. juli 2014, hvorved Kommissionen afviste sagsøgerens klage vedrørende angivelige tilsidesættelser af artikel 101 TEUF og 102 TEUF (sag AT.39097 — Reparation af ure).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Confédération européenne des associations d’horlogers réparateurs betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Confédération européenne des associations d’horlogers réparateurs betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 7 af 12.1.2015.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/23

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Leopard mod EUIPO — Smart Market (LEOPARD true racing)

(Sag T-7/15) (1)

((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket LEOPARD true racing - det ældre EU-figurmærke leopard CASA Y JARDIN - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]))

(2017/C 412/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Leopard SA (Howald, Luxembourg) (ved advokat P. Lê Dai)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Spanien)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. oktober 2014 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1866/2013-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Smart Market og Leopard.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Leopard SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Leopard SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 81 af 9.3.2015.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/24

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-502/15) (1)

((EGFL og ELFUL - udgifter udelukket fra EU-finansiering - udgifter afholdt af Spanien - faste finansielle korrektioner - forordning (EF) nr. 1290/2005 og (EU) nr. 1306/2013 - begrundelsespligt - bevisbyrde - proportionalitet - retten til forsvar))

(2017/C 412/34)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (først ved L. Banciella Rodríguez-Miñón, derefter ved M. Sampol Pucurull, A. Gavela Llopis og V. Ester Casas, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Guillem Carrau og D. Triantafyllou, derefter ved D. Triantafyllou og I. Galindo Martín, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1119 af 22. juni 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2015, L 182, s. 39), for så vidt angår visse korrektioner foretaget i forhold til dels Catalonien, dels De Kanariske Øer.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 346 af 19.10.2015.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/25

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Aldi mod EUIPO — Sky (SKYLITe)

(Sag T-736/15) (1)

((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket skylite - det ældre EU-ordmærke SKY - bevis for brug af det ældre varemærke - artikel 15, stk. 1, og artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 - regel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/1995 - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009))

(2017/C 412/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ved advokaterne N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen og N. Bertram)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved H. O’Neil, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Sky plc (Isleworth, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor J. Barry)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 20. oktober 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2771/2014-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Sky og Aldi.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Aldi GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Aldi GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 90 af 7.3.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/25

---

Rettens dom af 24. oktober 2017 — Keturi kambariai mod EUIPO — Coffee In (coffee inn)

(Sag T-202/16) (1)

((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket coffee inn - det ældre nationale figurmærke coffee in - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - reel brug af det ældre varemærke - artikel 42, stk.2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001)))

(2017/C 412/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: UAB Keturi kambariai (Vilnius, Litauen) (ved advokat R. Pumputienė)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Lukošiūtė, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: OÜ Coffee In (Tallinn, Estland) (ved advokat P. Lätt)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 3. marts 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 137/2015-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Coffee In og Keturi kambariai.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | UAB Keturi kambariai betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

UAB Keturi kambariai betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 270 af 25.7.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/26

---

Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke)

(Sag T-404/16) (1)

((EU-varemærker - fortabelsessag - tredimensionalt EU-varemærke - formen på en kiksepakke - fortabelseserklæring - omfanget af brugen - ingen forandring af særpræget))

(2017/C 412/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spanien) (ved advokat I. Escudero Pérez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: O2 Holdings Ltd (Slough, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor J. Rebling)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1613/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1613/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1613/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón annulleres.

| 2) | EUIPO og O2 Holdings Ltd betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

EUIPO og O2 Holdings Ltd betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 343 af 19.9.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/27

---

Rettens dom af 23. oktober 2017 — Galletas Gullón mod EUIPO — O2 Holdings (formen på en kiksepakke)

(Sag T-418/16) (1)

((EU-varemærker - fortabelsessag - tredimensionalt EU-varemærke - formen på en kiksepakke - fortabelseserklæring - omfanget af brugen - ingen forandring af særpræget))

(2017/C 412/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spanien) (ved advokat I. Escudero Pérez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: O2 Holdings Ltd (Slough, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor J. Rebling)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1614/2015-4) vedrørende en indsigelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1614/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1614/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem O2 Holdings Ltd og Galletas Gullón annulleres.

| 2) | EUIPO og O2 Holdings Ltd betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

EUIPO og O2 Holdings Ltd betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 343 af 19.9.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/27

---

Rettens dom af 23. oktober 2017 — Tetra Pharm (1997) mod EUIPO — Sebapharma (SeboCalm)

(Sag T-441/16) (1)

([EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket SeboCalm - ældre EU-ordmærke Sebotherm - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]])

(2017/C 412/39)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Israel) (ved advokat A. Gorzkiewicz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved H. O’Neill og D. Stoyanova-Valchanova, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Tyskland) (ved advokaterne J. Wald og D. Koal)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 852/2015-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Sebapharma og Tetra Pharm (1997).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Tetra Pharm (1997) Ltd betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Tetra Pharm (1997) Ltd betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 364 af 3.10.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/28 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/28

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Bernaldo de Quirós mod Kommissionen

(Sag T-649/16) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - placering - overflytning fra en stilling som kontorchef til en stilling som konsulent - tjenestens interesse - magtfordrejning - retten til at blive hørt og omsorgspligt - princippet om stillingernes ækvivalens))

(2017/C 412/40)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Belén Bernaldo de Quirós (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid, C. Berardis-Kayser og C. Ehrbar, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 30. november 2015 om ændring af sagsøgerens placering, fra den 1. december 2015, fra stillingen som kontorchef for »Traineeships Office« i afdelingen »Unge og idræt« i generaldirektoratet (GD) for »Uddannelse og Kultur« til stillingen som konsulent i afdelingen »Modernisation of Education II: Politique et programme en matière d’enseignement, innovation, EIT et AMSC« (Modernisering af uddannelse II: politik og program på området for uddannelse, innovation, EIT og AMSC) i samme generaldirektorat.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Belén Bernaldo de Quirós betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Belén Bernaldo de Quirós betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 402 af 31.10.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/29

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (MATRIX BODY SHOP)

(Sag T-683/16) (1)

((EU-varemærker - ansøgning om registrering af EU-ordmærket MATRIX BODY SHOP - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]))

(2017/C 412/41)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Tyskland) (ved advokaterne B. Maneth og C. Huch-Hallwachs)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. juli 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2503/2015-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet MATRIX BODY SHOP som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Kuka Systems GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Kuka Systems GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 410 af 7.11.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/29

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Possanzini mod Frontex

(Sag T-686/16 P) (1)

((Appel - personalesag - midlertidigt ansatte - bedømmelsesproceduren 2009 - bedømmerens kompetencer - medbedømmerens ændring af bedømmerens oprindelige bedømmelse - forudgående enighed mellem medbedømmeren og bedømmeren - tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter - undersøgelse ex officio))

(2017/C 412/42)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Daniele Possanzini (Pisa, Italien) (ved advokat S. Pappas)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex) (ved H. Caniard og S. Drew, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 18. juli 2016, Possanzini mod Kommissionen (F-68/15, EU:F:2016:150), med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Daniele Possanzini bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex) afholdte omkostninger i forbindelse med denne appelsag. |
| --- | --- |

2)

Daniele Possanzini bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex) afholdte omkostninger i forbindelse med denne appelsag.

---

(1)  EUT C 428 af 21.11.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/30

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 —  WQ (*1) mod Parlamentet

(Sag T-705/16 P) (1)

((Appel - personalesag - tjenestemænd - certificeringsprocedure - forfremmelsesåret 2014 - ikke-opførelse på listen over tjenestemænd udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet - ligebehandling - artikel 165 TEUF - ulovlighedsindsigelse))

(2017/C 412/43)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: WQ (*1) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved D. Nessaf og M. Ecker, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 21. juli 2016,  WQ (*1) mod Parlamentet (F-1/16, EU:F:2016:171), med påstand om ophævelse af denne dom.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | WQ (*1) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet afholdte omkostninger i forbindelse med appelsagen. |
| --- | --- |

2)

WQ (*1) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet afholdte omkostninger i forbindelse med appelsagen.

---

(*1)  Inden for rammerne af beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger er der fjernet information.

(1)  EUT C 454 af 5.12.2016.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/31

---

Rettens dom af 23. oktober 2017 — Barmenia Krankenversicherung mod EUIPO (Mediline)

(Sag T-810/16) (1)

([EU-varemærker - ansøgning om registrering af EU-ordmærket Mediline - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] - artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 7, stk. 2, i forordning 2017/1001)])

(2017/C 412/44)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Barmenia Krankenversicherung AG (Wuppertal, Tyskland) (ved advokat M. Graf)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 8. september 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2437/2015-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet Mediline som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Barmenia Krankenversicherung AG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Barmenia Krankenversicherung AG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 22 af 23.1.2017.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/31

---

Rettens dom af 19. oktober 2017 — Kuka Systems mod EUIPO (Matrix light)

(Sag T-87/17) (1)

((EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket Matrix light - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]))

(2017/C 412/45)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Tyskland) (ved advokaterne B. Maneth og C. Huch-Hallwachs)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 1. december 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 886/2016-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet Matrix light som EU-varemærke

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Kuka Systems GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Kuka Systems GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 104 af 3.4.2017.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/32

---

Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Salehi mod Kommissionen

(Sag T-773/16) (1)

((Passivitetssøgsmål - forordning (EF) nr. 539/2001 - Kommissionens undladelse af at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende midlertidig suspension af visumfritagelsen for visse kategorier af tredjelandsstatsborgere - Kommissionens stillingtagen - åbenbart afvisningsgrundlag))

(2017/C 412/46)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Dominik Salehi (Bremen, Tyskland) (ved advokat C. Drews)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved Cattabriga og G. Wils, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt på grundlag af artikel 265 TEUF med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen ulovligt undlod at vedtage en gennemførelsesretsakt som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT 2001, L 81, s. 1), og at underrette sagsøgeren herom.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Dominik Salehi betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Dominik Salehi betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 53 af 20.2.2017.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/32

---

Sag anlagt den 24. august 2017 — Karp mod Parlamentet

(Sag T-580/17)

(2017/C 412/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kevin Karp (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne N. Lambers og R. Ben Ammar)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden for EFDD gruppen i Europa-Parlamentet, hvorved sagsøgeren blev indplaceret i ansættelsesgruppe II, lønklasse 4, løntrin 1, samtidig med at han blev pålagt rådgivningsopgaver svarende til en lønklasse i ansættelsesgruppe IV indtil udløbet af hans ansættelseskontrakt den 11. november 2016. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden for EFDD gruppen i Europa-Parlamentet, hvorved sagsøgeren blev indplaceret i ansættelsesgruppe II, lønklasse 4, løntrin 1, samtidig med at han blev pålagt rådgivningsopgaver svarende til en lønklasse i ansættelsesgruppe IV indtil udløbet af hans ansættelseskontrakt den 11. november 2016.

| — | Sagsøgeren tilkendes erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, han angiveligt har lidt, herunder erstatning for den påståede fortabelse af mulighed for at blive ansat efter udløbet af hans ansættelseskontrakt. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilkendes erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, han angiveligt har lidt, herunder erstatning for den påståede fortabelse af mulighed for at blive ansat efter udløbet af hans ansættelseskontrakt.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 80 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at han blev indplaceret i en lønklasse svarende til ansættelsesgruppe I med hensyn til hans første kontrakt og i grundlønklassen i ansættelsesgruppe II med hensyn til den anden ansættelseskontrakt, han fik tilbudt, selv om langt størstedelen af de opgaver, han blev pålagt i forbindelse med hans første og anden ansættelseskontrakt udgjorde administrative og rådgivende opgaver. |
| --- | --- | --- |

1.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at han blev indplaceret i en lønklasse svarende til ansættelsesgruppe I med hensyn til hans første kontrakt og i grundlønklassen i ansættelsesgruppe II med hensyn til den anden ansættelseskontrakt, han fik tilbudt, selv om langt størstedelen af de opgaver, han blev pålagt i forbindelse med hans første og anden ansættelseskontrakt udgjorde administrative og rådgivende opgaver.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 82 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.






  — | Artikel 82 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte bestemmer, at en kontraktansat skal ansættes i ansættelsesgruppe IV, såfremt vedkommende kan påvise et uddannelsesniveau svarende til afsluttede universitetsstudier af mindst tre års varighed med bevis for afsluttet uddannelse, eller erhvervsuddannelse på tilsvarende niveau. Sagsøgeren opfyldte disse kriterier og hans lønklasse skulle have været justeret i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- | --- |

2.

—

Artikel 82 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte bestemmer, at en kontraktansat skal ansættes i ansættelsesgruppe IV, såfremt vedkommende kan påvise et uddannelsesniveau svarende til afsluttede universitetsstudier af mindst tre års varighed med bevis for afsluttet uddannelse, eller erhvervsuddannelse på tilsvarende niveau. Sagsøgeren opfyldte disse kriterier og hans lønklasse skulle have været justeret i overensstemmelse hermed.

| 3. | Tredje anbringende om misbrug af rettigheder ved brug af på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at der foreligger misbrug af rettigheder fra ansættelsesmyndighedens side ved valget af de kontrakter, han blev tilbudt, og navnlig i forbindelse med ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forlænge hans ansættelseskontrakt eller tilbyde ham en tidsubegrænset kontrakt. |
| --- | --- | --- |

3.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at der foreligger misbrug af rettigheder fra ansættelsesmyndighedens side ved valget af de kontrakter, han blev tilbudt, og navnlig i forbindelse med ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forlænge hans ansættelseskontrakt eller tilbyde ham en tidsubegrænset kontrakt.

| 4. | Fjerde anbringende om magtmisbrug i forbindelse med afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt.






  — | Der er ikke givet en passende begrundelse for ikke at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt og dette udgør magtmisbrug, som begrunder et erstatningskrav. |
| --- | --- | --- |

4.

—

Der er ikke givet en passende begrundelse for ikke at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt og dette udgør magtmisbrug, som begrunder et erstatningskrav.

| 5. | Femte anbringende om fortabelse af mulighed for ansættelse.






  — | Sagsøgeren blev ikke orienteret om muligheden for forlængelse af hans kontrakt. Han modtog faktisk aldrig en egentlig afgørelse fra ansættelsesmyndigheden og kunne ikke planlægge sin afgang og f.eks. anmode om genansættelse eller indgive en ansøgning til en anden stilling. |
| --- | --- | --- |

5.

—

Sagsøgeren blev ikke orienteret om muligheden for forlængelse af hans kontrakt. Han modtog faktisk aldrig en egentlig afgørelse fra ansættelsesmyndigheden og kunne ikke planlægge sin afgang og f.eks. anmode om genansættelse eller indgive en ansøgning til en anden stilling.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/33 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/33

---

Sag anlagt den 28. august 2017 — Poza Poza mod SRB

(Sag T-597/17)

(2017/C 412/48)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Máximo Poza Poza (Murcia, Spanien) (ved advokat P. Poza Cisneros)

Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at der er anlagt et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse fra Den Fælles Afviklingsinstans om beslaglæggelse af aktierne i Banco Popular, og der afsiges en dom, hvori afgørelsen annulleres og aktierne og de yderlige kapitalinstrumenter i Banco Popular følgelig gives tilbage til min klient, og i tilfælde af at dette ikke er muligt og subsidiært, betales en erstatning svarende til nettoværdien af aktierne i Banco Popular den 22. maj 2017, hvilket beløber sig til 2 675 424 EUR. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at der er anlagt et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse fra Den Fælles Afviklingsinstans om beslaglæggelse af aktierne i Banco Popular, og der afsiges en dom, hvori afgørelsen annulleres og aktierne og de yderlige kapitalinstrumenter i Banco Popular følgelig gives tilbage til min klient, og i tilfælde af at dette ikke er muligt og subsidiært, betales en erstatning svarende til nettoværdien af aktierne i Banco Popular den 22. maj 2017, hvilket beløber sig til 2 675 424 EUR.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-478/17, Mutualidad de la Abogacía og Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores og Químicos mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán og Bueno og SFL mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-483/17, García Suárez m.fl. mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-484/17, Fidesban m.fl. mod Den Fælles Afviklingsinstans og T-497/17, Sánchez del Valle og Calatrava Real State 2015, mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans og T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/34

---

Sag anlagt den 21. september 2017 — Madrid Diario de la Noche m.fl. mod Kommissionen og SRB

(Sag T-639/17)

(2017/C 412/49)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Madrid Diario de la Noche, SA (Madrid, Spanien) og 24 andre sagsøgere (ved advokaterne B. Cremades Roman, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín og P. Marrodán Lázaro)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)

Sagsøgernes påstande

| — | Stævningen, de dertil knyttede dokumenter og de heri anførte anbringender antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Stævningen, de dertil knyttede dokumenter og de heri anførte anbringender antages til realitetsbehandling.

| — | Den Fælles Afviklingsinstans afgørelse SRB/EES/2017/08 og Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1246 begge af 7. juni 2017 annulleres og følgelig tilpligtes SRB og Kommissionen at tilbagebetale sagsøgernes investeringer i Banco Popular eller subsidiært tilpligtes SRB og Kommissionen at betale erstatning til sagsøgerne i henhold til et ansvar uden for kontraktforhold. |
| --- | --- |

—

Den Fælles Afviklingsinstans afgørelse SRB/EES/2017/08 og Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1246 begge af 7. juni 2017 annulleres og følgelig tilpligtes SRB og Kommissionen at tilbagebetale sagsøgernes investeringer i Banco Popular eller subsidiært tilpligtes SRB og Kommissionen at betale erstatning til sagsøgerne i henhold til et ansvar uden for kontraktforhold.

| — | SRB og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

SRB og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

| — | Det fastslås, at den værdiansættelse, der er foretaget af den uafhængige ekspert i SRB, er ugyldig, og efter beregning af nettoværdien af aktiverne i Banco Popular tilpligtes SRB og Europa-Kommissionen at betale erstatning til sagsøgerne i henhold til de vilkår, der følger af denne stævning. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den værdiansættelse, der er foretaget af den uafhængige ekspert i SRB, er ugyldig, og efter beregning af nettoværdien af aktiverne i Banco Popular tilpligtes SRB og Europa-Kommissionen at betale erstatning til sagsøgerne i henhold til de vilkår, der følger af denne stævning.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-478/17, Mutualidad de la Abogacía og Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores og Químicos mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán og Bueno og SFL mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-483/17, García Suárez m.fl. mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-484/17, Fidesban m.fl. mod Den Fælles Afviklingsinstans og T-497/17, Sánchez del Valle og Calatrava Real State 2015 mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, og T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/35

---

Sag anlagt den 4. oktober 2017 — Amorepacific mod EUIPO — Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

(Sag T-684/17)

(2017/C 412/50)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Amorepacific Corporation (Seoul, Korea) (ved advokaterne B. Führmeyer og F. Klein)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Primavera Life GmbH (Oy-Mittelberg, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Amorepacific Corporation

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelene »p primera Pure Sprout Energy« — registreringsansøgning nr. 13 151 683

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. juli 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1744/2016-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse ændres således, at indsigelsen forkastes i det hele. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres således, at indsigelsen forkastes i det hele.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/35

---

Sag anlagt den 6. oktober 2017 — Hola mod SRB

(Sag T-688/17)

(2017/C 412/51)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Hola, SL (Madrid, Spanien) (ved advokaterne R. Vallina Hoset og C. Iglesias Megías)

Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Fælles Afviklingsinstans har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og pålægges at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af SRB’s handlinger og undladelser, som har frataget ejerne i BANCO POPULAR ESPAÑOL S.A. deres obligationer og værdipapirer. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Fælles Afviklingsinstans har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og pålægges at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af SRB’s handlinger og undladelser, som har frataget ejerne i BANCO POPULAR ESPAÑOL S.A. deres obligationer og værdipapirer.

| — | Principalt tilpligtes SRB at tilbagebetale sagsøgerens investeringer på 543 242,11 EUR i aktier i Banco Popular og 304 950 EUR i obligationer i Banco Popular. |
| --- | --- |

—

Principalt tilpligtes SRB at tilbagebetale sagsøgerens investeringer på 543 242,11 EUR i aktier i Banco Popular og 304 950 EUR i obligationer i Banco Popular.

| — | Subsidiært i forhold til foregående påstand tilpligtes SRB at betale 451 459 EUR for sagsøgerens aktier i Banco Popular og 304 950 EUR for sagsøgerens obligationer i Banco Popular (»det udestående beløb«). |
| --- | --- |

—

Subsidiært i forhold til foregående påstand tilpligtes SRB at betale 451 459 EUR for sagsøgerens aktier i Banco Popular og 304 950 EUR for sagsøgerens obligationer i Banco Popular (»det udestående beløb«).

| — | Det udestående beløb forhøjes med udligningsrenter fra den 7. juni 2017 til afsigelsen af dommen i nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Det udestående beløb forhøjes med udligningsrenter fra den 7. juni 2017 til afsigelsen af dommen i nærværende sag.

| — | Det udestående beløb forhøjes med morarenter regnet fra afsigelsen af den pågældende dom til fuld betaling af det udestående beløb, til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer, forhøjet med 2 %. |
| --- | --- |

—

Det udestående beløb forhøjes med morarenter regnet fra afsigelsen af den pågældende dom til fuld betaling af det udestående beløb, til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer, forhøjet med 2 %.

| — | Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-659/17, Vallina Fonseca mod SRB.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/36 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/36

---

Sag anlagt den 5. oktober 2017 — Top Cable mod SRB

(Sag T-689/17)

(2017/C 412/52)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Top Cable, SA (Rubí, Spanien) (ved advokaterne R. Vallina Hoset og A. Sellés Marco)

Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Fælles Afviklingsinstans har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og pålægges at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af SRB’s handlinger og undladelser, som har frataget ejerne i BANCO POPULAR ESPAÑOL S.A. deres obligationer og værdipapirer. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Fælles Afviklingsinstans har pådraget sig et ansvar uden for kontraktforhold, og pålægges at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af SRB’s handlinger og undladelser, som har frataget ejerne i BANCO POPULAR ESPAÑOL S.A. deres obligationer og værdipapirer.

| — | SRB tilpligtes at betale sagsøgeren 52 000 000 EUR i erstatning for det lidte tab (»det udestående beløb«). |
| --- | --- |

—

SRB tilpligtes at betale sagsøgeren 52 000 000 EUR i erstatning for det lidte tab (»det udestående beløb«).

| — | Det udestående beløb forhøjes med udligningsrenter fra den 7. juni 2017 til afsigelsen af dommen i nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Det udestående beløb forhøjes med udligningsrenter fra den 7. juni 2017 til afsigelsen af dommen i nærværende sag.

| — | Det udestående beløb forhøjes med morarenter regnet fra afsigelsen af den pågældende dom til fuld betaling af det udestående beløb, til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer, forhøjet med 2 %. |
| --- | --- |

—

Det udestående beløb forhøjes med morarenter regnet fra afsigelsen af den pågældende dom til fuld betaling af det udestående beløb, til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer, forhøjet med 2 %.

| — | Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-659/17, Vallina Fonseca mod SRB.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/37

---

Sag anlagt den 9. oktober 2017 — Havenbedrijf Antwerpen og Maatschappij van de Brugse Zeehaven mod Kommissionen

(Sag T-696/17)

(2017/C 412/53)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøgere: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antwerpen, Belgien) og Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebrugge, Belgien) (ved advokaterne P. Wytinck, W. Panis og I. Letten)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at annullationssøgsmålet kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at annullationssøgsmålet kan antages til realitetsbehandling.

| — | Europa-Kommissionens afgørelse C(2017) 5174 final af 27. juli 2017 vedrørende den i Belgien gennemførte støtteordning nr. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) — beskatningsordning for havnene i Belgien annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse C(2017) 5174 final af 27. juli 2017 vedrørende den i Belgien gennemførte støtteordning nr. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) — beskatningsordning for havnene i Belgien annulleres.

| — | Subsidiært indrømmes en overgangsperiode indtil det tidspunkt, hvor Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse af skatteordninger for forskellige havne i EU, og i hvert fald af et helt års varighed. |
| --- | --- |

—

Subsidiært indrømmes en overgangsperiode indtil det tidspunkt, hvor Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse af skatteordninger for forskellige havne i EU, og i hvert fald af et helt års varighed.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 107 TEUF og 296 TEUF






  — | Kommissionen har tilsidesat artikel 107 TEUF, idet den med urette har fundet, at der er tale om et »marked«, hvor havnemyndighederne udbyder deres tjenesteydelser. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 107 TEUF og 296 TEUF

—

Kommissionen har tilsidesat artikel 107 TEUF, idet den med urette har fundet, at der er tale om et »marked«, hvor havnemyndighederne udbyder deres tjenesteydelser.

| — | Havnemyndighedernes hovedaktiviteter, dvs. at give adgang til havnen og at stille grundstykker til rådighed gennem domænekoncessioner, er aktiviteter, der efter deres art ikke er økonomiske. Under alle omstændigheder har Kommissionen ikke givet en tilstrækkelig begrundelse for, at den har konkluderet det modsatte, og har dermed tilsidesat artikel 296 TEUF. |
| --- | --- |

—

Havnemyndighedernes hovedaktiviteter, dvs. at give adgang til havnen og at stille grundstykker til rådighed gennem domænekoncessioner, er aktiviteter, der efter deres art ikke er økonomiske. Under alle omstændigheder har Kommissionen ikke givet en tilstrækkelig begrundelse for, at den har konkluderet det modsatte, og har dermed tilsidesat artikel 296 TEUF.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 197 TEUF, idet Kommissionen med urette har kvalificeret foranstaltningen som selektiv.






  — | Det udgør ikke en fravigelse af »referencesystemet« at underlægge havnemyndighederne skatteordningen for juridiske personer, eftersom beskatningen af juridiske personer i sig selv udgør et referencesystem. Det forhold, at havnemyndighederne underlægges skatteordningen for juridiske personer, kan forklares med, at administrationen af havnene som offentlige områder er en offentlig opgave, der ikke er undergivet selskabsbeskatning. Havnemyndighederne varetager fortsat i det væsentlige en offentlig tjeneste uden gevinst for øje, på de vilkår lovgiver har fastsat og under forvaltningens kontrol. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 197 TEUF, idet Kommissionen med urette har kvalificeret foranstaltningen som selektiv.

—

Det udgør ikke en fravigelse af »referencesystemet« at underlægge havnemyndighederne skatteordningen for juridiske personer, eftersom beskatningen af juridiske personer i sig selv udgør et referencesystem. Det forhold, at havnemyndighederne underlægges skatteordningen for juridiske personer, kan forklares med, at administrationen af havnene som offentlige områder er en offentlig opgave, der ikke er undergivet selskabsbeskatning. Havnemyndighederne varetager fortsat i det væsentlige en offentlig tjeneste uden gevinst for øje, på de vilkår lovgiver har fastsat og under forvaltningens kontrol.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, idet fravigelsen af referencesystemet under alle omstændigheder er berettiget.






  — | Selv hvis selskabsbeskatningen må betragtes som referencesystemet i Belgien (quod non), er det berettiget ikke at underlægge havnemyndighederne dette system. Dette følger af skattesystemets overordnede sammenhæng såvel som af den omstændighed, at sagsøgerne ikke befinder sig i en faktisk og retlig situation, der kan sammenlignes med situationen for de virksomheder, som er undergivet selskabsbeskatning. Desuden ville det have en straffende virkning at underlægge havnemyndighederne selskabsbeskatning. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, idet fravigelsen af referencesystemet under alle omstændigheder er berettiget.

—

Selv hvis selskabsbeskatningen må betragtes som referencesystemet i Belgien (quod non), er det berettiget ikke at underlægge havnemyndighederne dette system. Dette følger af skattesystemets overordnede sammenhæng såvel som af den omstændighed, at sagsøgerne ikke befinder sig i en faktisk og retlig situation, der kan sammenlignes med situationen for de virksomheder, som er undergivet selskabsbeskatning. Desuden ville det have en straffende virkning at underlægge havnemyndighederne selskabsbeskatning.

| 4. | Fjerde og subsidiære anbringende vedrørende en anmodning om, at der indrømmes en overgangsperiode indtil det tidspunkt, hvor Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse af skatteordninger for forskellige havne i EU, og i hvert fald af et helt års varighed.






  — | I sagen mod Nederlandene har Kommissionen givet den nederlandske lovgiver et helt år til at tilpasse sin lovgivning og har derfor også givet et år til de berørte havne, således at de kan forberede sig på den nye situation. Intet forhold berettiger, at sagsøgerne skal indrømmes en kortere frist til at tilpasse sig den nye situation. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde og subsidiære anbringende vedrørende en anmodning om, at der indrømmes en overgangsperiode indtil det tidspunkt, hvor Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse af skatteordninger for forskellige havne i EU, og i hvert fald af et helt års varighed.

—

I sagen mod Nederlandene har Kommissionen givet den nederlandske lovgiver et helt år til at tilpasse sin lovgivning og har derfor også givet et år til de berørte havne, således at de kan forberede sig på den nye situation. Intet forhold berettiger, at sagsøgerne skal indrømmes en kortere frist til at tilpasse sig den nye situation.

| — | Under alle omstændigheder fremmer det ikke retfærdige konkurrencevilkår for havnene (eller havnemyndighederne) at forbyde foranstaltningen i én medlemsstat, mens havne i andre medlemsstater fortsat kan nyde godt heraf. I stedet for at fjerne en ulighed er det derimod netop en ulighed mellem havnene i de forskellige medlemsstater, der hermed skabes. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder fremmer det ikke retfærdige konkurrencevilkår for havnene (eller havnemyndighederne) at forbyde foranstaltningen i én medlemsstat, mens havne i andre medlemsstater fortsat kan nyde godt heraf. I stedet for at fjerne en ulighed er det derimod netop en ulighed mellem havnene i de forskellige medlemsstater, der hermed skabes.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/38

---

Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Polen mod Kommissionen

(Sag T-699/17)

(2017/C 412/54)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1442 af 31. juli 2017 om fastsættelse af BAT (bedste tilgængelige teknik)-konklusioner i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU for så vidt angår store fyringsanlæg, meddelt under nummer C(2017) 5225, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1442 af 31. juli 2017 om fastsættelse af BAT (bedste tilgængelige teknik)-konklusioner i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU for så vidt angår store fyringsanlæg, meddelt under nummer C(2017) 5225, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 16, stk. 4 og 5, TEU sammenholdt med artikel 3, stk. 2 og 3, i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF: Den anfægtede afgørelse er blevet vedtaget under anvendelse af en ugyldig metode til beregning af kvalificeret flertal. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 16, stk. 4 og 5, TEU sammenholdt med artikel 3, stk. 2 og 3, i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF: Den anfægtede afgørelse er blevet vedtaget under anvendelse af en ugyldig metode til beregning af kvalificeret flertal.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, nr. 10) og 13), i direktiv 2010/75/EU sammenholdt med bilag III hertil og af gennemførelsesafgørelse 2012/119/EU: De med BAT forbundne emissionsværdier er blevet fastlagt på grundlag af forkerte og ikke-repræsentative data. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, nr. 10) og 13), i direktiv 2010/75/EU sammenholdt med bilag III hertil og af gennemførelsesafgørelse 2012/119/EU: De med BAT forbundne emissionsværdier er blevet fastlagt på grundlag af forkerte og ikke-repræsentative data.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet (artikel 5, stk. 4, TEU) sammenholdt med artikel 191, stk. 2, TEUF: Der er blevet fastlagt for høje BAT-forbundne emissionsværdier, som ikke er forholdsmæssige og egnede med henblik på at opnå de tilsigtede fordele og mål; desuden er der ikke blevet gennemført nogen konsekvensanalyse vedrørende den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet (artikel 5, stk. 4, TEU) sammenholdt med artikel 191, stk. 2, TEUF: Der er blevet fastlagt for høje BAT-forbundne emissionsværdier, som ikke er forholdsmæssige og egnede med henblik på at opnå de tilsigtede fordele og mål; desuden er der ikke blevet gennemført nogen konsekvensanalyse vedrørende den anfægtede afgørelse.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 13, stk. 4 og 5, i direktiv 2010/75/EU sammenholdt med artikel 3, nr. 12), i dette direktiv samt artikel 291, stk. 2, TEUF: De gennemførelsesbeføjelser, som indrømmes Kommissionen i artikel 13, stk. 5, i direktiv 2010/75/EU, er blevet overskredet, idet en undtagelse fra BAT-konklusionerne er blevet vedtaget ved den anfægtede afgørelse og ikke ved en ændring af direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 13, stk. 4 og 5, i direktiv 2010/75/EU sammenholdt med artikel 3, nr. 12), i dette direktiv samt artikel 291, stk. 2, TEUF: De gennemførelsesbeføjelser, som indrømmes Kommissionen i artikel 13, stk. 5, i direktiv 2010/75/EU, er blevet overskredet, idet en undtagelse fra BAT-konklusionerne er blevet vedtaget ved den anfægtede afgørelse og ikke ved en ændring af direktiv 2010/75/EU.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, stk. 3 og 4, i forordning nr. 182/2011, misbrug af beføjelser og manglende iagttagelse af princippet om god forvaltningsskik: Den dag, hvor afstemningen om udtalelsen vedrørende udkastet til den anfægtede afgørelse fandt sted i det i medfør af artikel 75 i direktiv 2010/75 nedsatte udvalg uden forudgående drøftelse, blev der foretaget en væsentlig ændring af dette udkast. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, stk. 3 og 4, i forordning nr. 182/2011, misbrug af beføjelser og manglende iagttagelse af princippet om god forvaltningsskik: Den dag, hvor afstemningen om udtalelsen vedrørende udkastet til den anfægtede afgørelse fandt sted i det i medfør af artikel 75 i direktiv 2010/75 nedsatte udvalg uden forudgående drøftelse, blev der foretaget en væsentlig ændring af dette udkast.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/39

---

Sag anlagt den 11. oktober 2017 — Hermann Biederlack mod EUIPO (Feeling home)

(Sag T-715/17)

(2017/C 412/55)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Greven, Tyskland) (ved advokat T. Seifried)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »Feeling home« — registreringsansøgning nr. 15 452 931

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 14. juni 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 252/2017-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/39

---

Sag anlagt den 18. oktober 2017 — Germanwings mod Kommissionen

(Sag T-716/17)

(2017/C 412/56)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Germanwings GmbH (Köln, Tyskland) (ved advokat A. Martin-Ehlers)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse af 29. juli 2016 (1) i sag SA33983 (ex 2012/NN) (ex 2011/N) — Kompensation til lufthavne på Sardinien for forpligtelser til offentlig tjeneste (tjenesteydelse af almen økonomisk interesse) annulleres, navnlig:






  — | Artikel 1, stk. 2, for så vidt som Germanwings GmbH nævnes deri. |
| --- | --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse af 29. juli 2016 (1) i sag SA33983 (ex 2012/NN) (ex 2011/N) — Kompensation til lufthavne på Sardinien for forpligtelser til offentlig tjeneste (tjenesteydelse af almen økonomisk interesse) annulleres, navnlig:

—

Artikel 1, stk. 2, for så vidt som Germanwings GmbH nævnes deri.

| — | Artikel 2, stk. 1, for så vidt som deri fastsatte tilbagesøgning vedrører Germanwings GmbH. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, stk. 1, for så vidt som deri fastsatte tilbagesøgning vedrører Germanwings GmbH.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende: der foreligger ikke noget element af støtte.
  Kommissionen har hverken redegjort for eller ført bevis for, at betalingen til sagsøgeren udgjorde støtte. Dermed har Kommissionen i betydeligt omfang fraveget retspraksis og sin egen afgørelsespraksis. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: der foreligger ikke noget element af støtte.

Kommissionen har hverken redegjort for eller ført bevis for, at betalingen til sagsøgeren udgjorde støtte. Dermed har Kommissionen i betydeligt omfang fraveget retspraksis og sin egen afgørelsespraksis.

| 2. | Andet anbringende: Såfremt der måtte være tale om støtte, påvirker denne hverken samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencen.
  Kommissionen har ikke i tilstrækkeligt omfang begrundet, at den angivelige støtte påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencen. Subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at der foreligger de minimis-støtte som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1998/2006 (2). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: Såfremt der måtte være tale om støtte, påvirker denne hverken samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencen.

Kommissionen har ikke i tilstrækkeligt omfang begrundet, at den angivelige støtte påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencen. Subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at der foreligger de minimis-støtte som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1998/2006 (2).

---

(1)  Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1861 af 29.7.2016 om Italiens statsstøtte SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) — Italien — Kompensation til lufthavne på Sardinien for forpligtelser til offentlig tjeneste (meddelt under nummer C(2016) 4862) (EUT 2017, L 268, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15.12.2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (EUT 2006, L 379, s. 5).

---

| 4.12.2017 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 412/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2017

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 412/40

---

Rettens kendelse af 16. oktober 2017 — Falmouth University mod Kommissionen

(Sag T-227/17) (1)

(2017/C 412/57)

Processprog: engelsk

Formanden for Ottende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 221 af 10.7.2017.

---