# Eiropas Savienības C 254E/2008

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 254E |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 51. sējums2008. gada 7. oktobris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 254E

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

51. sējums2008. gada 7. oktobris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | III   Sagatavošanā esoši tiesību akti |
| | PADOME |
| 2008/C 254E/01 | 2008. gada 19. maija Kopējā nostāja (EK) Nr. 21/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 254E/02 | 2008. gada 23. jūnija Kopējā nostāja (EK) Nr. 22/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par lidostas maksām (
  1
  ) | 18 |
| 2008/C 254E/03 | 2008. gada 15. septembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 23/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem | 26 |
| 2008/C 254E/04 | 2008. gada 15. septembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 24/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par pagaidu darba aģentūrām | 36 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

III   Sagatavošanā esoši tiesību akti

PADOME

2008/C 254E/01

2008. gada 19. maija Kopējā nostāja (EK) Nr. 21/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai (
  1
  )

1

1

2008/C 254E/02

2008. gada 23. jūnija Kopējā nostāja (EK) Nr. 22/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par lidostas maksām (
  1
  )

1

18

2008/C 254E/03

2008. gada 15. septembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 23/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem

26

2008/C 254E/04

2008. gada 15. septembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 24/2008, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par pagaidu darba aģentūrām

36

| | |
| --- | --- |
| 2008/C 254E/05 | Piezīme lasītājam(sk. aizmugurējā vāka iekšpusē) | s3 |

2008/C 254E/05

Piezīme lasītājam(sk. aizmugurējā vāka iekšpusē)

Piezīme lasītājam

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

III Sagatavošanā esoši tiesību akti

PADOME

| 7.10.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 254/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 254/1

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 21/2008,

ko Padome pieņēmusi 2008. gada 19. maijā

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2008/.../EK, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/C 254 E/01)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu (4), ar šo direktīvu izstrādā vienotu tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu pesticīdu ilgtspējīgu lietošanu. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu (4), ar šo direktīvu izstrādā vienotu tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu pesticīdu ilgtspējīgu lietošanu.

| (2) | Pašlaik šai direktīvai būtu jāattiecas uz pesticīdiem, kas ir augu aizsardzības līdzekļi. Nākotnē tomēr ir paredzēts šīs direktīvas darbības jomu paplašināt, ietverot arī biocīdos produktus. |
| --- | --- |

(2)

Pašlaik šai direktīvai būtu jāattiecas uz pesticīdiem, kas ir augu aizsardzības līdzekļi. Nākotnē tomēr ir paredzēts šīs direktīvas darbības jomu paplašināt, ietverot arī biocīdos produktus.

| (3) | Šajā direktīvā paredzētiem mērķiem būtu citam citu jāpapildina un tie nedrīkstētu ietekmēt pasākumus, kas paredzēti citos saistītos Kopienas aktos, jo īpaši Padomes Direktīvā 79/409/EEK (1979. gada 2. aprīlis) par savvaļas putnu aizsardzību (5), Padomes Direktīvā 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (7), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 396/2005 2005. gada 23. februāris), ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā (8) un Padomes Regulā (EK) Nr. .../... par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (9). Šiem pasākumiem arī nebūtu jāietekmē brīvprātīgi pasākumi saistībā ar struktūrfondu regulām vai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (10). |
| --- | --- |

(3)

Šajā direktīvā paredzētiem mērķiem būtu citam citu jāpapildina un tie nedrīkstētu ietekmēt pasākumus, kas paredzēti citos saistītos Kopienas aktos, jo īpaši Padomes Direktīvā 79/409/EEK (1979. gada 2. aprīlis) par savvaļas putnu aizsardzību (5), Padomes Direktīvā 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (7), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 396/2005 2005. gada 23. februāris), ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā (8) un Padomes Regulā (EK) Nr. .../... par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (9). Šiem pasākumiem arī nebūtu jāietekmē brīvprātīgi pasākumi saistībā ar struktūrfondu regulām vai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (10).

| (4) | Lai atvieglotu šīs direktīvas īstenošanu, dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāpiemēro attiecīgu valstu rīcības plāni, kuros paredzēti mērķi, pasākumi un grafiki, lai mazinātu pesticīdu radīto risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, kā arī lai sekmētu integrētās augu aizsardzības un alternatīvu pieeju vai metodiku izstrādi un ieviešanu. Attiecīgu valstu rīcības plānus var saskaņot ar citos saistītos Kopienas tiesību aktos paredzētiem īstenošanas plāniem, kā arī izmantot, lai apkopotu mērķus, kas jāsasniedz saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem, kuri saistīti ar pesticīdiem. |
| --- | --- |

(4)

Lai atvieglotu šīs direktīvas īstenošanu, dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāpiemēro attiecīgu valstu rīcības plāni, kuros paredzēti mērķi, pasākumi un grafiki, lai mazinātu pesticīdu radīto risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, kā arī lai sekmētu integrētās augu aizsardzības un alternatīvu pieeju vai metodiku izstrādi un ieviešanu. Attiecīgu valstu rīcības plānus var saskaņot ar citos saistītos Kopienas tiesību aktos paredzētiem īstenošanas plāniem, kā arī izmantot, lai apkopotu mērķus, kas jāsasniedz saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem, kuri saistīti ar pesticīdiem.

| (5) | Informācijas apmaiņa par mērķiem un rīcībām, ko dalībvalstis izvirza savos valsts rīcības plānos, ir ļoti svarīgs elements, lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus. Tādēļ ir atbilstīgi prasīt, lai dalībvalstis regulāri ziņotu Komisijai un citām dalībvalstīm, jo īpaši par sava valsts rīcības plāna īstenošanas gaitu un rezultātiem, kā arī par gūto pieredzi. |
| --- | --- |

(5)

Informācijas apmaiņa par mērķiem un rīcībām, ko dalībvalstis izvirza savos valsts rīcības plānos, ir ļoti svarīgs elements, lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus. Tādēļ ir atbilstīgi prasīt, lai dalībvalstis regulāri ziņotu Komisijai un citām dalībvalstīm, jo īpaši par sava valsts rīcības plāna īstenošanas gaitu un rezultātiem, kā arī par gūto pieredzi.

| (6) | Lai sagatavotu vai grozītu attiecīgu valstu rīcības plānus, ir atbilstīgi izmantot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/35/EK (2003. gada 26. maijs), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē (11). |
| --- | --- |

(6)

Lai sagatavotu vai grozītu attiecīgu valstu rīcības plānus, ir atbilstīgi izmantot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/35/EK (2003. gada 26. maijs), ar ko paredz sabiedrības līdzdalību dažu ar vidi saistītu plānu un programmu izstrādē (11).

| (7) | Ir būtiski, lai dalībvalstis radītu sākotnējas un papildu apmācības sistēmas, kā arī sertifikācijas sistēmas izplatītājiem, konsultantiem un profesionālajiem pesticīdu lietotājiem, lai personas, kas lieto vai lietos pesticīdus, pilnīgi apzinātos iespējamo šo vielu radīto risku cilvēku veselībai un videi un pasākumus, kas jāveic, lai pēc iespējas vairāk mazinātu tādu risku. Profesionālu lietotāju apmācību var koordinēt ar pasākumiem, ko organizē saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005. |
| --- | --- |

(7)

Ir būtiski, lai dalībvalstis radītu sākotnējas un papildu apmācības sistēmas, kā arī sertifikācijas sistēmas izplatītājiem, konsultantiem un profesionālajiem pesticīdu lietotājiem, lai personas, kas lieto vai lietos pesticīdus, pilnīgi apzinātos iespējamo šo vielu radīto risku cilvēku veselībai un videi un pasākumus, kas jāveic, lai pēc iespējas vairāk mazinātu tādu risku. Profesionālu lietotāju apmācību var koordinēt ar pasākumiem, ko organizē saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005.

| (8) | Pesticīdu tirdzniecība, tostarp to tirdzniecība internetā, ir svarīgs izplatīšanas ķēdes elements, un pārdošanas laikā tiešajiem lietotājiem, jo īpaši profesionālajiem lietotājiem, būtu jāsniedz konkrēti padomi par drošības instrukcijām attiecībā uz cilvēku veselību un vidi. Neprofesionālajiem lietotājiem, kam parasti nav attiecīgās izglītības un kas nav izgājuši apmācību, būtu jāsaņem ieteikumi, jo īpaši par pesticīdu drošu lietošanu un uzglabāšanu, kā arī par iepakojuma apglabāšanu. |
| --- | --- |

(8)

Pesticīdu tirdzniecība, tostarp to tirdzniecība internetā, ir svarīgs izplatīšanas ķēdes elements, un pārdošanas laikā tiešajiem lietotājiem, jo īpaši profesionālajiem lietotājiem, būtu jāsniedz konkrēti padomi par drošības instrukcijām attiecībā uz cilvēku veselību un vidi. Neprofesionālajiem lietotājiem, kam parasti nav attiecīgās izglītības un kas nav izgājuši apmācību, būtu jāsaņem ieteikumi, jo īpaši par pesticīdu drošu lietošanu un uzglabāšanu, kā arī par iepakojuma apglabāšanu.

| (9) | Ņemot vērā iespējamo risku, kas var rasties, lietojot pesticīdus, sabiedrība būtu labāk jāinformē par pesticīdu lietošanas vispārējo ietekmi, šādā nolūkā organizējot izpratnes veicināšanas kampaņas, informācijas izplatīšanā iesaistot mazumtirgotājus, kā arī īstenojot citus attiecīgus pasākumus. |
| --- | --- |

(9)

Ņemot vērā iespējamo risku, kas var rasties, lietojot pesticīdus, sabiedrība būtu labāk jāinformē par pesticīdu lietošanas vispārējo ietekmi, šādā nolūkā organizējot izpratnes veicināšanas kampaņas, informācijas izplatīšanā iesaistot mazumtirgotājus, kā arī īstenojot citus attiecīgus pasākumus.

| (10) | Ciktāl rīcībai ar pesticīdiem un pesticīdu lietošanai nepieciešama tādu minimālo veselības aizsardzības un drošības prasību noteikšana darba vietā, kuras attiecas uz risku, ko darba ņēmējam rada saskarsme ar tādiem produktiem, kā arī vispārēji un īpaši profilakses pasākumi, lai mazinātu šo risku, uz tādiem pasākumiem attiecas Padomes Direktīva 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (12), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/37/EK (2004. gada 29. aprīlis) par darba ņēmēju aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā (13). |
| --- | --- |

(10)

Ciktāl rīcībai ar pesticīdiem un pesticīdu lietošanai nepieciešama tādu minimālo veselības aizsardzības un drošības prasību noteikšana darba vietā, kuras attiecas uz risku, ko darba ņēmējam rada saskarsme ar tādiem produktiem, kā arī vispārēji un īpaši profilakses pasākumi, lai mazinātu šo risku, uz tādiem pasākumiem attiecas Padomes Direktīva 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (12), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/37/EK (2004. gada 29. aprīlis) par darba ņēmēju aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā (13).

| (11) | Tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK (2006. gada 17. maijs) par mašīnām (14) būs paredzēti noteikumi par pesticīdu lietošanas iekārtu laišanu tirgū, nodrošinot ar vidi saistītu prasību ievērošanu, lai pēc iespējas vairāk mazinātu tādu iekārtu radīto negatīvo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, būtu jāizstrādā sistēmas regulārai tādu pesticīdu lietošanas iekārtu pārbaudei, kuras jau ir ekspluatācijā. Dalībvalstīm būtu jāapraksta, kā tās savos valsts rīcības plānos nodrošinās šādu prasību īstenošanu. |
| --- | --- |

(11)

Tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK (2006. gada 17. maijs) par mašīnām (14) būs paredzēti noteikumi par pesticīdu lietošanas iekārtu laišanu tirgū, nodrošinot ar vidi saistītu prasību ievērošanu, lai pēc iespējas vairāk mazinātu tādu iekārtu radīto negatīvo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, būtu jāizstrādā sistēmas regulārai tādu pesticīdu lietošanas iekārtu pārbaudei, kuras jau ir ekspluatācijā. Dalībvalstīm būtu jāapraksta, kā tās savos valsts rīcības plānos nodrošinās šādu prasību īstenošanu.

| (12) | Pesticīdu izsmidzināšana no gaisa var radīt nozīmīgu nelabvēlīgu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, jo īpaši tādēļ, ka izsmidzinātie pesticīdi līdz ar gaisa plūsmām var pārvietoties. Tādēļ pesticīdu izsmidzināšana no gaisa būtu vispārēji jāaizliedz, pieļaujot atkāpi, ja salīdzinājumā ar citiem izsmidzināšanas paņēmieniem tai ir skaidras priekšrocības — mazāka ietekme uz cilvēku veselību un vidi — vai arī ja nav citu derīgu alternatīvu risinājumu. |
| --- | --- |

(12)

Pesticīdu izsmidzināšana no gaisa var radīt nozīmīgu nelabvēlīgu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, jo īpaši tādēļ, ka izsmidzinātie pesticīdi līdz ar gaisa plūsmām var pārvietoties. Tādēļ pesticīdu izsmidzināšana no gaisa būtu vispārēji jāaizliedz, pieļaujot atkāpi, ja salīdzinājumā ar citiem izsmidzināšanas paņēmieniem tai ir skaidras priekšrocības — mazāka ietekme uz cilvēku veselību un vidi — vai arī ja nav citu derīgu alternatīvu risinājumu.

| (13) | Ūdens vide ir īpaši jutīga pret pesticīdiem. Tādēļ ir jāpievērš īpaša uzmanība tam, lai novērstu virszemes ūdeņu un gruntsūdeņu piesārņošanu, piemēram, radot buferjoslas un drošības zonas, vai arī stādot dzīvžogus gar virszemes ūdeņiem, lai mazinātu ūdenstilpju saskari ar izsmidzināto pesticīdu mākoni, pesticīdiem piesārņoto notekūdeņu iekļūšanu tajās un pesticīdu noplūdes tajās. Buferjoslu izmērus būtu jānosaka jo īpaši atkarībā no augsnes īpašībām, pesticīdu īpatnībām, kā arī attiecīgās teritorijas lauksaimnieciskajām īpašībām. Pesticīdu lietojums pie dzeramā ūdens ņemšanas vietām vai gar transporta ceļiem, piemēram, gar dzelzceļu, kā arī uz ūdens necaurlaidīgām vai ļoti caurlaidīgām virsmām, var vieglāk izraisīt ūdens vides piesārņošanu. Tādēļ šādās vietās pesticīdu lietošana būtu pēc iespējas jāmazina, vai attiecīgā gadījumā no tās būtu vispār jāatsakās. |
| --- | --- |

(13)

Ūdens vide ir īpaši jutīga pret pesticīdiem. Tādēļ ir jāpievērš īpaša uzmanība tam, lai novērstu virszemes ūdeņu un gruntsūdeņu piesārņošanu, piemēram, radot buferjoslas un drošības zonas, vai arī stādot dzīvžogus gar virszemes ūdeņiem, lai mazinātu ūdenstilpju saskari ar izsmidzināto pesticīdu mākoni, pesticīdiem piesārņoto notekūdeņu iekļūšanu tajās un pesticīdu noplūdes tajās. Buferjoslu izmērus būtu jānosaka jo īpaši atkarībā no augsnes īpašībām, pesticīdu īpatnībām, kā arī attiecīgās teritorijas lauksaimnieciskajām īpašībām. Pesticīdu lietojums pie dzeramā ūdens ņemšanas vietām vai gar transporta ceļiem, piemēram, gar dzelzceļu, kā arī uz ūdens necaurlaidīgām vai ļoti caurlaidīgām virsmām, var vieglāk izraisīt ūdens vides piesārņošanu. Tādēļ šādās vietās pesticīdu lietošana būtu pēc iespējas jāmazina, vai attiecīgā gadījumā no tās būtu vispār jāatsakās.

| (14) | Pesticīdu lietošana var būt īpaši bīstama ļoti jutīgām teritorijām, tādām kā Natura 2000 zonas, kuras aizsargā saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK un Direktīvu 92/43/EEK. Citās vietās, piemēram, publiskos parkos, sporta laukumos vai bērnu rotaļu laukumos pesticīdu lietošana rada ļoti lielu iespējamību sabiedrībai nonākt saskarsmē ar pesticīdiem. Tādēļ tādās vietās pesticīdu lietošana būtu jāaizliedz, jāierobežo vai pēc iespējas vairāk būtu jāsamazina risks, ko rada to lietošana. |
| --- | --- |

(14)

Pesticīdu lietošana var būt īpaši bīstama ļoti jutīgām teritorijām, tādām kā Natura 2000 zonas, kuras aizsargā saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK un Direktīvu 92/43/EEK. Citās vietās, piemēram, publiskos parkos, sporta laukumos vai bērnu rotaļu laukumos pesticīdu lietošana rada ļoti lielu iespējamību sabiedrībai nonākt saskarsmē ar pesticīdiem. Tādēļ tādās vietās pesticīdu lietošana būtu jāaizliedz, jāierobežo vai pēc iespējas vairāk būtu jāsamazina risks, ko rada to lietošana.

| (15) | Darbības ar pesticīdiem, tostarp pesticīdu uzglabāšana, atšķaidīšana un maisījumu gatavošana, kā arī pesticīdu lietošanas iekārtu tīrīšana pēc darba, tvertnes maisījumu, tukšu iepakojumu un pesticīdu atlieku reģenerācija un apglabāšana bieži rada nevēlamas saskarsmes iespējas cilvēkiem un videi. Tādēļ ir atbilstīgi noteikt īpašus pasākumus attiecībā uz šādām darbībām, lai papildinātu pasākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/12/EK (2006. gada 5. aprīlis) par atkritumiem (15), kā arī Padomes Direktīvā 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem (16). Pasākumi būtu jāattiecina arī uz neprofesionālajiem lietotājiem, jo ir ļoti iespējams, ka šīs lietotāju grupas pārstāvji zināšanu trūkuma dēļ varētu ar pesticīdiem rīkoties nepareizi. |
| --- | --- |

(15)

Darbības ar pesticīdiem, tostarp pesticīdu uzglabāšana, atšķaidīšana un maisījumu gatavošana, kā arī pesticīdu lietošanas iekārtu tīrīšana pēc darba, tvertnes maisījumu, tukšu iepakojumu un pesticīdu atlieku reģenerācija un apglabāšana bieži rada nevēlamas saskarsmes iespējas cilvēkiem un videi. Tādēļ ir atbilstīgi noteikt īpašus pasākumus attiecībā uz šādām darbībām, lai papildinātu pasākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/12/EK (2006. gada 5. aprīlis) par atkritumiem (15), kā arī Padomes Direktīvā 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem (16). Pasākumi būtu jāattiecina arī uz neprofesionālajiem lietotājiem, jo ir ļoti iespējams, ka šīs lietotāju grupas pārstāvji zināšanu trūkuma dēļ varētu ar pesticīdiem rīkoties nepareizi.

| (16) | Ja visi lauksaimnieki izmantotu integrētās augu aizsardzības pamatprincipus, kā arī kultūraugiem un nozarei īpaši piemērotās pamatnostādnes, visu pieejamo augu aizsardzības pasākumu, tostarp pesticīdu, izmantošana, būtu labāka un mērķtiecīgāka. Tādējādi vēl jo vairāk mazinātos risks cilvēku veselībai un videi, kā arī atkarība no pesticīdu lietošanas. Dalībvalstīm būtu jāveicina tāda augu aizsardzība, kurā pesticīdus izmanto maz, piemēram, integrēta augu aizsardzība, kā arī jārada tās īstenošanai vajadzīgie apstākļi. |
| --- | --- |

(16)

Ja visi lauksaimnieki izmantotu integrētās augu aizsardzības pamatprincipus, kā arī kultūraugiem un nozarei īpaši piemērotās pamatnostādnes, visu pieejamo augu aizsardzības pasākumu, tostarp pesticīdu, izmantošana, būtu labāka un mērķtiecīgāka. Tādējādi vēl jo vairāk mazinātos risks cilvēku veselībai un videi, kā arī atkarība no pesticīdu lietošanas. Dalībvalstīm būtu jāveicina tāda augu aizsardzība, kurā pesticīdus izmanto maz, piemēram, integrēta augu aizsardzība, kā arī jārada tās īstenošanai vajadzīgie apstākļi.

| (17) | Tā kā, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. .../... un šo direktīvu, integrētās augu aizsardzības principu īstenošana ir obligāta un tā kā, īstenojot integrētās augu aizsardzības principus, ievēro subsidiaritātes principu, dalībvalstīm būtu jāapraksta, kā tās nodrošina integrētās augu aizsardzības principu īstenošanu savā valsts rīcības plānā. |
| --- | --- |

(17)

Tā kā, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. .../... un šo direktīvu, integrētās augu aizsardzības principu īstenošana ir obligāta un tā kā, īstenojot integrētās augu aizsardzības principus, ievēro subsidiaritātes principu, dalībvalstīm būtu jāapraksta, kā tās nodrošina integrētās augu aizsardzības principu īstenošanu savā valsts rīcības plānā.

| (18) | Jāizvērtē panākumi, kas gūti, mazinot pesticīdu lietošanas radīto risku un nelabvēlīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi. Tam piemērotākais līdzeklis ir saskaņoti riska indikatori, kurus paredz Kopienas mērogā. Dalībvalstīm šie indikatori būtu jāizmanto riska pārvaldības pasākumiem valsts mērogā, kā arī ziņojumu sniegšanai, savukārt Komisijai rādītāji būtu jāizmanto aprēķinos par sasniegto Kopienas mērogā. Būtu jāizmanto statistikas datus, kas iegūti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. .../... par augu aizsardzības līdzekļu statistiku (9). Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai papildus saskaņotiem vienotiem indikatoriem izmantot arī savus valsts rādītājus. |
| --- | --- |

(18)

Jāizvērtē panākumi, kas gūti, mazinot pesticīdu lietošanas radīto risku un nelabvēlīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi. Tam piemērotākais līdzeklis ir saskaņoti riska indikatori, kurus paredz Kopienas mērogā. Dalībvalstīm šie indikatori būtu jāizmanto riska pārvaldības pasākumiem valsts mērogā, kā arī ziņojumu sniegšanai, savukārt Komisijai rādītāji būtu jāizmanto aprēķinos par sasniegto Kopienas mērogā. Būtu jāizmanto statistikas datus, kas iegūti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. .../... par augu aizsardzības līdzekļu statistiku (9). Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai papildus saskaņotiem vienotiem indikatoriem izmantot arī savus valsts rādītājus.

| (19) | Dalībvalstīm būtu jānosaka sankcijas, ko piemēro par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un jānodrošina šo noteikumu izpilde. Sankcijām vajadzētu būt efektīvām, samērīgām un preventīvām. |
| --- | --- |

(19)

Dalībvalstīm būtu jānosaka sankcijas, ko piemēro par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un jānodrošina šo noteikumu izpilde. Sankcijām vajadzētu būt efektīvām, samērīgām un preventīvām.

| (20) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, aizsargāt cilvēku veselību un vidi no iespējamā riska, kas saistīts ar pesticīdu lietošanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā paredzēto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(20)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, aizsargāt cilvēku veselību un vidi no iespējamā riska, kas saistīts ar pesticīdu lietošanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā paredzēto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

| (21) | Šajā direktīvā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Konkrēti, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 37. pantā paredzēto ilgtspējīgas attīstības principu ar šo dokumentu tiecas atbalstīt augsta vides aizsardzības līmeņa integrēšanu Kopienas politikā. |
| --- | --- |

(21)

Šajā direktīvā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Konkrēti, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 37. pantā paredzēto ilgtspējīgas attīstības principu ar šo dokumentu tiecas atbalstīt augsta vides aizsardzības līmeņa integrēšanu Kopienas politikā.

| (22) | Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (17). |
| --- | --- |

(22)

Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (17).

| (23) | Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro izstrādāt un atjaunināt šīs direktīvas pielikumus. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru. |
| --- | --- |

(23)

Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro izstrādāt un atjaunināt šīs direktīvas pielikumus. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

| (24) | Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (18) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp direktīvu un transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas, |
| --- | --- |

(24)

Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (18) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp direktīvu un transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi

1. pants

Priekšmets

Ar šo direktīvu izveido sistēmu, lai panāktu pesticīdu ilgtspējīgu lietošanu, mazinot pesticīdu lietošanas radīto risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi, kā arī veicinot integrētās augu aizsardzības un alternatīvu pieeju vai metožu izmantošanu.

2. pants

Darbības joma

1.   Šī direktīva attiecas uz pesticīdiem, kas ir augu aizsardzības līdzekļi, kā definēts 3. panta 9. punkta a) apakšpunktā.

2.   Šo direktīvu piemēro, neskarot nekādus citus attiecīgus Kopienas tiesību aktus.

3. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā izmanto šādas definīcijas:

| 1) | “profesionālais lietotājs” ir jebkura persona, kas profesionālajā darbībā lieto pesticīdus, tostarp operatori, tehniķi, darba devēji un pašnodarbinātas personas, kas strādā lauksaimniecībā un citās nozarēs; |
| --- | --- |

1)

“profesionālais lietotājs” ir jebkura persona, kas profesionālajā darbībā lieto pesticīdus, tostarp operatori, tehniķi, darba devēji un pašnodarbinātas personas, kas strādā lauksaimniecībā un citās nozarēs;

| 2) | “izplatītājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas dara pesticīdus pieejamus tirgū, to skaitā vairumtirgotāji, mazumtirgotāji, pārdevēji un piegādātāji; |
| --- | --- |

2)

“izplatītājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas dara pesticīdus pieejamus tirgū, to skaitā vairumtirgotāji, mazumtirgotāji, pārdevēji un piegādātāji;

| 3) | “konsultants” ir jebkura persona, kas saskaņā ar profesionālo darbību vai kā komercpakalpojumu sniedz konsultācijas par augu aizsardzību un pesticīdu drošu lietošanu, attiecīgā gadījumā ietverot privātus un valsts konsultantu dienestus, tirdzniecības pārstāvjus, pārtikas ražotājus un mazumtirgotājus; |
| --- | --- |

3)

“konsultants” ir jebkura persona, kas saskaņā ar profesionālo darbību vai kā komercpakalpojumu sniedz konsultācijas par augu aizsardzību un pesticīdu drošu lietošanu, attiecīgā gadījumā ietverot privātus un valsts konsultantu dienestus, tirdzniecības pārstāvjus, pārtikas ražotājus un mazumtirgotājus;

| 4) | “pesticīdu lietošanas iekārtas” ir jebkādas iekārtas, kas ir īpaši paredzētas pesticīdu lietošanai, to skaitā tādu iekārtu efektīvai darbībai vajadzīgie piederumi, piemēram, sprauslas, manometri, filtri, sieti un tvertņu tīrīšanas ierīces; |
| --- | --- |

4)

“pesticīdu lietošanas iekārtas” ir jebkādas iekārtas, kas ir īpaši paredzētas pesticīdu lietošanai, to skaitā tādu iekārtu efektīvai darbībai vajadzīgie piederumi, piemēram, sprauslas, manometri, filtri, sieti un tvertņu tīrīšanas ierīces;

| 5) | “izsmidzināšana no gaisa” ir pesticīdu lietošana, izmantojot gaisa kuģus (lidmašīnas vai helikopterus); |
| --- | --- |

5)

“izsmidzināšana no gaisa” ir pesticīdu lietošana, izmantojot gaisa kuģus (lidmašīnas vai helikopterus);

| 6) | “integrētā augu aizsardzība” ir visu pieejamo augu aizsardzības paņēmienu rūpīga izvērtēšana un tai sekojoša tādu atbilstīgu paņēmienu integrēšana, kas novērš kaitīgo organismu populāciju vairošanos, vienlaikus saglabājot augu aizsardzības līdzekļu un citu iedarbības formu lietošanu ekonomiski un ekoloģiski pamatotā līmenī, samazinot vai minimalizējot risku cilvēku veselībai un videi. Integrētā augu aizsardzība uzsver veselīgu kultūraugu audzēšanu ar iespējami mazāku nelabvēlīgo ietekmi uz agroekosistēmām un veicina dabisku kaitēkļu apkarošanas mehānismu izmantošanu; |
| --- | --- |

6)

“integrētā augu aizsardzība” ir visu pieejamo augu aizsardzības paņēmienu rūpīga izvērtēšana un tai sekojoša tādu atbilstīgu paņēmienu integrēšana, kas novērš kaitīgo organismu populāciju vairošanos, vienlaikus saglabājot augu aizsardzības līdzekļu un citu iedarbības formu lietošanu ekonomiski un ekoloģiski pamatotā līmenī, samazinot vai minimalizējot risku cilvēku veselībai un videi. Integrētā augu aizsardzība uzsver veselīgu kultūraugu audzēšanu ar iespējami mazāku nelabvēlīgo ietekmi uz agroekosistēmām un veicina dabisku kaitēkļu apkarošanas mehānismu izmantošanu;

| 7) | “riska indikators” ir aprēķina metodes rezultāts, ko izmanto, lai novērtētu pesticīdu radītu risku cilvēku veselībai un/vai videi; |
| --- | --- |

7)

“riska indikators” ir aprēķina metodes rezultāts, ko izmanto, lai novērtētu pesticīdu radītu risku cilvēku veselībai un/vai videi;

| 8) | terminiem “virszemes ūdeņi” un “gruntsūdeņi” ir tāda pati nozīme, kā Direktīvā 2000/60/EK; |
| --- | --- |

8)

terminiem “virszemes ūdeņi” un “gruntsūdeņi” ir tāda pati nozīme, kā Direktīvā 2000/60/EK;

| 9) | “pesticīds” ir:






  a) | augu aizsardzības līdzeklis, kā definēts Regulā (EK) Nr. .../...; |
| --- | --- | --- |

9)

“pesticīds” ir:

a)

augu aizsardzības līdzeklis, kā definēts Regulā (EK) Nr. .../...;

| b) | biocīds produkts, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū (19). |
| --- | --- |

b)

biocīds produkts, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū (19).

4. pants

Valsts rīcības plāns

1.   Dalībvalstis pieņem attiecīgās valsts rīcības plānu, kurā izvirzīti mērķi, pasākumi un grafiki, lai mazinātu pesticīdu lietošanas radīto risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi un lai sekmētu integrētās augu aizsardzības un alternatīvo paņēmienu pilnveidošanu un ieviešanu, lai pēc iespējas vairāk mazinātu atkarību no pesticīdu lietošanas.

Izstrādājot un pārskatot savus rīcības plānus, dalībvalstis attiecīgi ņem vērā paredzēto pasākumu ietekmi uz sabiedrību, ekonomiku, vidi un veselību. Dalībvalstis savā rīcības plānā apraksta, kā tās īstenos pasākumus saskaņā ar 5. līdz 14. pantu, lai sasniegtu šā punkta pirmajā daļā minētos mērķus.

2.   Līdz ... (20) dalībvalstis savus rīcības plānus dara zināmus Komisijai un citām dalībvalstīm.

Attiecīgu valstu rīcības plānus pārskata vismaz reizi piecos gados, un par visiem būtiskajiem grozījumiem valsts rīcības plānā bez nepamatotas kavēšanās ziņo Komisijai.

3.   Vajadzības gadījumā Komisija publicē internetā informāciju, kas tai darīta zināma saskaņā ar 2. punktu.

4.   Uz valsts rīcības plānu sagatavošanu un grozīšanu attiecas Direktīvas 2003/35/EK 2. pantā paredzētās prasības par sabiedrības līdzdalību.

II NODAĻA

Apmācība, pesticīdu pārdošana, informācija un izpratnes veicināšana

5. pants

Apmācība

1.   Dalībvalstis nodrošina, lai visiem profesionālajiem lietotājiem, izplatītājiem un konsultantiem būtu pieejama atbilstīga apmācība. Tas ietver gan uz sākotnējo, gan papildu apmācību, lai gūtu un atjauninātu zināšanas pēc vajadzības.

Ar apmācību nodrošina, lai šādi lietotāji, izplatītāji un konsultanti gūtu pietiekamas zināšanas par I pielikumā uzskaitītajiem tematiem, ņemot vērā viņu dažādos uzdevumus un pienākumus.

2.   Līdz ... (21) dalībvalstis izveido apliecināšanas sistēmas un norīko kompetentas iestādes, kas ir atbildīgas par to īstenošanu. Šīs apliecības sniedz apliecinājumu vismaz tam, ka profesionālie lietotāji, izplatītāji un konsultanti, piedaloties apmācības kursos vai arī citādi, ir pietiekami apguvuši I pielikumā uzskaitītos tematus.

Apliecināšanas sistēmās ietver apliecību piešķiršanas, saglabāšanas un anulēšanas prasības un procedūras.

3.   Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus saistībā ar I pielikuma grozīšanu, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

6. pants

Pesticīdu pārdošanas prasības

1.   Dalībvalstis nodrošina, lai vismaz tie izplatītāji, kas pārdod pesticīdus profesionālajiem lietotājiem, nodarbinātu pietiekamu skaitu darbinieku, kam ir 5. panta 2. punktā minētās apliecības. Šie darbinieki ir pieejami pārdošanas brīdī, lai sniegtu pircējiem atbilstīgu informāciju par pesticīdu lietošanu un drošības noteikumiem attiecībā uz cilvēku veselību un vidi.

2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai pesticīdus, ko atļauj izmantot profesionālai lietošanai, pārdotu tikai personām, kam ir 5. panta 2. punktā minētā apliecība.

3.   Dalībvalstis prasa, lai izplatītāji, kas pārdod pesticīdus neprofesionālajiem lietotājiem, sniegtu vispārēju informāciju par risku, ko rada pesticīdu lietošana, jo īpaši par bīstamību, kaitīgu iedarbību, pareizu uzglabāšanu, darbībām ar tiem, lietošanu, drošu apglabāšanu saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par atkritumiem, kā arī par citiem alternatīviem risinājumiem, kam ir zema riska pakāpe. Dalībvalstis var prasīt pesticīdu ražotājiem sniegt šādu informāciju.

4.   Direktīvas 1. un 2. punktā paredzētos pasākumus izstrādā līdz ... (22).

7. pants

Informācija un izpratnes veicināšana

Dalībvalstis veic pasākumus, lai informētu sabiedrību un veicinātu sabiedrības izpratni un precīzas un līdzsvarotas informācijas pieejamību par pesticīdiem, jo īpaši par pesticīdu radītu risku cilvēku veselībai, organismiem, ko nav paredzēts apstrādāt, un videi, kā arī par pesticīdu lietošanas alternatīvām, kas nav saistītas ar ķīmisku vielu lietošanu.

III NODAĻA

Pesticīdu lietošanas iekārtas

8. pants

Lietošanas iekārtu inspekcijas

1.   Dalībvalstis nodrošina, lai pesticīdu lietošanas iekārtas, ko lieto profesionālie lietotāji, regulāri pārbaudītu. Inspekciju starplaiks nepārsniedz piecus gadus līdz 2020. gadam un trīs gadus pēc tam.

2.   Līdz ... (23) dalībvalstis nodrošina, lai pesticīdu lietošanas iekārtu inspekciju veiktu vismaz vienu reizi. Pēc šā datuma profesionālajai lietošanai drīkst izmantot tikai tās pesticīdu lietošanas iekārtas, kas ir sekmīgi izturējušas pārbaudi.

Jaunas iekārtas pārbauda vismaz vienu reizi 5 gadu laikā pēc to iegādes.

3.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta un ņemot vērā riska novērtējumu cilvēku veselībai un videi, ietverot iekārtu izmantošanas pakāpi, dalībvalstis var:

| a) | piemērot atšķirīgus pesticīdu lietošanas iekārtu grafikus un pārbaužu intervālus, ko neizmanto pesticīdu izsmidzināšanai, rokas pesticīdu lietošanas iekārtām vai uz muguras pārnēsājamiem izsmidzinātājiem, kā arī papildu lietošanas iekārtām, kuras reti izmanto un kuras norāda attiecīgās valsts rīcības plānā, kas paredzēts 4. pantā;
  Šādu papildu lietojuma aprīkojumu nekad neuzskata par tādu, ko izmanto reti:






  i) | izsmidzināšanas iekārtas, kas uzstādītas uz vilcieniem vai gaisa kuģiem; |
| --- | --- | --- |

a)

piemērot atšķirīgus pesticīdu lietošanas iekārtu grafikus un pārbaužu intervālus, ko neizmanto pesticīdu izsmidzināšanai, rokas pesticīdu lietošanas iekārtām vai uz muguras pārnēsājamiem izsmidzinātājiem, kā arī papildu lietošanas iekārtām, kuras reti izmanto un kuras norāda attiecīgās valsts rīcības plānā, kas paredzēts 4. pantā;

Šādu papildu lietojuma aprīkojumu nekad neuzskata par tādu, ko izmanto reti:

i)

izsmidzināšanas iekārtas, kas uzstādītas uz vilcieniem vai gaisa kuģiem;

| ii) | izsmidzināšanas kompleksi, kuru platums ir lielāks nekā 3 m, to skaitā izsmidzināšanas kompleksi, kas uzstādīti uz sēšanas iekārtām; |
| --- | --- |

ii)

izsmidzināšanas kompleksi, kuru platums ir lielāks nekā 3 m, to skaitā izsmidzināšanas kompleksi, kas uzstādīti uz sēšanas iekārtām;

| b) | neattiecināt inspekcijas uz pesticīdu rokas lietošanas iekārtām vai uz muguras pārnēsājamiem izsmidzinātājiem. |
| --- | --- |

b)

neattiecināt inspekcijas uz pesticīdu rokas lietošanas iekārtām vai uz muguras pārnēsājamiem izsmidzinātājiem.

4.   Inspekcijās pārbauda pesticīdu lietošanas iekārtu atbilstību attiecīgām II pielikumā uzskaitītām prasībām, lai panāktu augstu cilvēku veselības un vides aizsardzības līmeni.

Pesticīdu lietošanas iekārtas, kas atbilst saskaņotiem standartiem, kuri izstrādāti saskaņā ar 18. panta 1. punktu, uzskata par tādām, kas atbilst veselības aizsardzības, drošības un vides aizsardzības pamatprasībām.

5.   Profesionālie lietotāji regulāri veic pesticīdu lietošanas iekārtu kalibrēšanu un tehnisku pārbaudi saskaņā ar saņemto atbilstīgo apmācību, kā paredzēts 5. pantā.

6.   Dalībvalstis norāda struktūras, kas atbild par inspekcijas sistēmu ieviešanu, un informē par to Komisiju.

Katra dalībvalsts izveido sertificēšanas sistēmas, lai varētu pārliecināties par pārbaudēm, un atzīst sertifikātus, ko izdevušas citas dalībvalstis atbilstīgi 4. punktā minētajām prasībām, un ja laikposms kopš citā dalībvalstī veiktās pēdējās inspekcijas nav ilgāks par tās teritorijā piemērojamo inspekcijas starplaiku.

Dalībvalstis cenšas atzīt citās dalībvalstīs izdotos sertifikātus ar noteikumu, ka ir ievēroti 1. punktā minētie inspekcijas starplaiki.

7.   Pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus saistībā ar II pielikuma grozīšanu, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

IV NODAĻA

Konkrēti paņēmieni un lietojumi

9. pants

Izsmidzināšana no gaisa

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka izsmidzināšana no gaisa ir aizliegta.

2.   Atkāpjoties no 1. punkta, izsmidzināšana no gaisa ir atļauta tikai īpašos gadījumos ar noteikumu, ka ir ievēroti šādi nosacījumi:

| a) | konkrētajā gadījumā nav piemērotu alternatīvu vai arī izsmidzināšanai no gaisa, salīdzinājumā ar pesticīdu lietošanas iekārtām, kas izvietotas uz zemes, ir priekšrocības, lai mazinātu ietekmi uz veselību un vidi, |
| --- | --- |

a)

konkrētajā gadījumā nav piemērotu alternatīvu vai arī izsmidzināšanai no gaisa, salīdzinājumā ar pesticīdu lietošanas iekārtām, kas izvietotas uz zemes, ir priekšrocības, lai mazinātu ietekmi uz veselību un vidi,

| b) | pamatojoties uz novērtējumu par iespējamo risku, kādu var radīt izsmidzināšana no gaisa, dalībvalsts ir devusi atļauju izsmidzināt pesticīdus no gaisa, |
| --- | --- |

b)

pamatojoties uz novērtējumu par iespējamo risku, kādu var radīt izsmidzināšana no gaisa, dalībvalsts ir devusi atļauju izsmidzināt pesticīdus no gaisa,

| c) | operatoram, kas veic izsmidzināšanu no gaisa, ir jābūt 5. panta 2. punktā minētai apliecībai. Pārejas periodā, kamēr zināšanu apliecināšanas sistēmas vēl nav izstrādātas, dalībvalstis var pieņemt citus kompetences apliecinājumus, |
| --- | --- |

c)

operatoram, kas veic izsmidzināšanu no gaisa, ir jābūt 5. panta 2. punktā minētai apliecībai. Pārejas periodā, kamēr zināšanu apliecināšanas sistēmas vēl nav izstrādātas, dalībvalstis var pieņemt citus kompetences apliecinājumus,

| d) | uzņēmumam, kas veic izsmidzināšanu no gaisa, kompetenta iestāde ir izdevusi apliecību par atļauju izmantot iekārtas un gaisa kuģus, lai pesticīdus izsmidzinātu no gaisa. |
| --- | --- |

d)

uzņēmumam, kas veic izsmidzināšanu no gaisa, kompetenta iestāde ir izdevusi apliecību par atļauju izmantot iekārtas un gaisa kuģus, lai pesticīdus izsmidzinātu no gaisa.

3.   Dalībvalstis norāda iestādes, kuru kompetencē ir izstrādāt īpašus nosacījumus, saskaņā ar kuriem var pesticīdus izsmidzināt no gaisa, un publisko informāciju par augiem, teritorijām, apstākļiem un īpašām izsmidzināšanas prasībām, tostarp laika apstākļiem, kādos izsmidzināšana no gaisa var būt atļauta.

Kompetentās iestādes nosaka pasākumus, kas vajadzīgi, lai brīdinātu iedzīvotājus un garāmgājējus, kā arī lai aizsargātu vidi vietās, kas ir tuvu teritorijai, kur izsmidzina pesticīdus.

4.   Profesionālie lietotāji, kas vēlas izsmidzināt pesticīdus no gaisa, attiecīgā laikā iesniedz iesniegumu kompetentajai iestādei atļaut izsmidzināt pesticīdus no gaisa, pievienojot pierādījumus par to, ka ir izpildīti 2. un 3. punktā minētie nosacījumi. Dalībvalstis var paredzēt, ka iesniegumi, par ko paredzētajā laikposmā nav saņemta kompetentas iestādes atbilde vai par ko tā nav pieņēmusi lēmumu, uzskata par apstiprinātiem.

5.   Dalībvalstis veic 2. un 3. punktā minēto nosacījumu izpildes uzraudzību.

6.   Kompetentās iestādes reģistrē visus saskaņā ar 4. punktu saņemtos iesniegumus.

10. pants

Speciāli pasākumi ūdens vides un dzeramā ūdens aizsardzībai

1.   Dalībvalstis nodrošina, lai būtu pieņemti atbilstīgi pasākumi, ar ko aizsargā ūdens vides un dzeramā ūdens apgādi no pesticīdu ietekmes. Ar šiem pasākumiem atbalsta un tie ir saderīgi ar attiecīgiem noteikumiem Direktīvā 2000/60/EK un Regulā (EK) Nr. .../....

2.   Šā panta 1. punktā paredzētie pasākumi ietver turpmāk norādīto:

| a) | priekšroku dod pesticīdiem, kas nav klasificēti kā bīstami ūdens videi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/45/EK (1999. gada 31. maijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu jautājumos, kas attiecas uz bīstamu preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (24), kā arī tādiem, kuros nav prioritāru bīstamu vielu, kā paredzēts Direktīvas 2000/60/EK 16. panta 3. punktā; |
| --- | --- |

a)

priekšroku dod pesticīdiem, kas nav klasificēti kā bīstami ūdens videi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/45/EK (1999. gada 31. maijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu jautājumos, kas attiecas uz bīstamu preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (24), kā arī tādiem, kuros nav prioritāru bīstamu vielu, kā paredzēts Direktīvas 2000/60/EK 16. panta 3. punktā;

| b) | priekšroku dod efektīvākajām pesticīdu lietošanas metodēm, piemēram, mazas noneses lietošanas iekārtu lietošanai, īpaši uz vertikāliem kultūraugiem, piemēram, apiņu sējumiem, augļu kokiem un vīnogulājiem; |
| --- | --- |

b)

priekšroku dod efektīvākajām pesticīdu lietošanas metodēm, piemēram, mazas noneses lietošanas iekārtu lietošanai, īpaši uz vertikāliem kultūraugiem, piemēram, apiņu sējumiem, augļu kokiem un vīnogulājiem;

| c) | izmanto riska ierobežošanas pasākumus, ar ko būtiski mazina blakus esošu teritoriju piesārņošanas iespējamību, kuru rada pesticīdu nonese ar vēju, pesticīdiem piesārņoti notekūdeņi un pesticīdu noplūdes. Starp tiem vajadzības gadījumā ir attiecīga izmēra buferjoslu izveide, lai aizsargātu ūdens organismus, ko nav paredzēts apstrādāt, un aizsargjoslas virszemes un gruntsūdeņiem, ko izmanto dzeramā ūdens ņemšanai; šajās buferjoslās un aizsargjoslās pesticīdus nedrīkst lietot vai uzglabāt; |
| --- | --- |

c)

izmanto riska ierobežošanas pasākumus, ar ko būtiski mazina blakus esošu teritoriju piesārņošanas iespējamību, kuru rada pesticīdu nonese ar vēju, pesticīdiem piesārņoti notekūdeņi un pesticīdu noplūdes. Starp tiem vajadzības gadījumā ir attiecīga izmēra buferjoslu izveide, lai aizsargātu ūdens organismus, ko nav paredzēts apstrādāt, un aizsargjoslas virszemes un gruntsūdeņiem, ko izmanto dzeramā ūdens ņemšanai; šajās buferjoslās un aizsargjoslās pesticīdus nedrīkst lietot vai uzglabāt;

| d) | pēc iespējas mazina vai vajadzības gadījumā izbeidz pesticīdu lietošanu ceļu malās un uz tiem, gar dzelzceļa līnijām un uz tām, uz ļoti caurlaidīgām virsmām vai citas infrastruktūras, kas ir tuvu virszemes vai pazemes ūdeņiem, kā arī uz necaurlaidīgām virsmām, ja pastāv liela iespējamība, ka pesticīdi varētu ietecēt virszemes ūdeņos vai noteku sistēmās. |
| --- | --- |

d)

pēc iespējas mazina vai vajadzības gadījumā izbeidz pesticīdu lietošanu ceļu malās un uz tiem, gar dzelzceļa līnijām un uz tām, uz ļoti caurlaidīgām virsmām vai citas infrastruktūras, kas ir tuvu virszemes vai pazemes ūdeņiem, kā arī uz necaurlaidīgām virsmām, ja pastāv liela iespējamība, ka pesticīdi varētu ietecēt virszemes ūdeņos vai noteku sistēmās.

11. pants

Pesticīdu lietojuma vai riska samazināšana konkrētās teritorijās

Dalībvalstis, ņemot vērā nepieciešamās higiēnas un sabiedrības veselības prasības un bioloģisko daudzveidību, kā arī attiecīgu riska novērtējuma rezultātus, nodrošina, ka pesticīdu lietošana ir aizliegta, ierobežota vai ir mazināts to lietojuma radītais risks:

| 1) | teritorijās, ko izmanto plašāka sabiedrība vai arī mazāk aizsargātas iedzīvotāju grupas, piemēram, parkos, publiskos dārzos, sporta laukumos, skolu teritorijās un rotaļlaukumos, |
| --- | --- |

1)

teritorijās, ko izmanto plašāka sabiedrība vai arī mazāk aizsargātas iedzīvotāju grupas, piemēram, parkos, publiskos dārzos, sporta laukumos, skolu teritorijās un rotaļlaukumos,

| 2) | aizsargājamās teritorijās, kā definēts Direktīvā 2000/60/EK vai citur, kur vajadzīgos aizsardzības pasākumus paredz saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK un Direktīvu 92/43/EEK, |
| --- | --- |

2)

aizsargājamās teritorijās, kā definēts Direktīvā 2000/60/EK vai citur, kur vajadzīgos aizsardzības pasākumus paredz saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK un Direktīvu 92/43/EEK,

| 3) | nesen apstrādātās teritorijās, ko izmanto vai kas ir pieejamas lauksaimniecībā nodarbinātajiem. |
| --- | --- |

3)

nesen apstrādātās teritorijās, ko izmanto vai kas ir pieejamas lauksaimniecībā nodarbinātajiem.

12. pants

Darbības ar pesticīdiem un to uzglabāšana, un pesticīdu iepakojumu un atlieku apstrāde

1.   Dalībvalstis paredz visus nepieciešamos pasākumus, lai turpmāk uzskaitītās profesionālo lietotāju un, attiecīgā gadījumā, izplatītāju darbības neapdraudētu cilvēku veselību vai drošību un nekaitētu videi:

| a) | pesticīdu uzglabāšana, darbības ar pesticīdiem, to atšķaidīšana un maisījuma gatavošana pirms lietošanas, |
| --- | --- |

a)

pesticīdu uzglabāšana, darbības ar pesticīdiem, to atšķaidīšana un maisījuma gatavošana pirms lietošanas,

| b) | apiešanās ar iepakojumu un pesticīdu atliekām, |
| --- | --- |

b)

apiešanās ar iepakojumu un pesticīdu atliekām,

| c) | pēc lietošanas pāri palikušu tvertnes maisījumu izlietošana, |
| --- | --- |

c)

pēc lietošanas pāri palikušu tvertnes maisījumu izlietošana,

| d) | iekārtu tīrīšana pēc pesticīdu lietošanas, |
| --- | --- |

d)

iekārtu tīrīšana pēc pesticīdu lietošanas,

| e) | pesticīdu atlieku un to iepakojuma reģenerācija vai apglabāšana saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par atkritumiem. |
| --- | --- |

e)

pesticīdu atlieku un to iepakojuma reģenerācija vai apglabāšana saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par atkritumiem.

2.   Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu bīstamas darbības ar pesticīdiem, ko atļauts lietot neprofesionālajiem lietotājiem. Šādi pasākumi var būt zema toksiskuma pesticīdu, gatavu preparātu un ierobežota izmēra konteineru vai iepakojuma lietošana.

3.   Dalībvalstis nodrošina, lai profesionālai lietošanai paredzētu pesticīdu uzglabāšanas vietas būtu būvētas tā, lai novērstu pesticīdu nevēlamu noplūdi. Īpaša uzmanība jāpievērš atrašanās vietai, izmēram un celtniecības materiāliem.

13. pants

Integrētā augu aizsardzība

1.   Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai sekmētu augu aizsardzību, kurā lieto maz pesticīdu, pēc iespējas dodot priekšroku risinājumiem, kas neprasa lietot ķīmiskus līdzekļus, vai citādiem līdzekļiem un paņēmieniem, kas rada mazāku risku cilvēku veselībai un videi un kas pieejami vienas un tās pašas kaitēkļu radītās problēmas risināšanai. Augu aizsardzība, kurā lieto maz pesticīdu, ietver integrēto augu aizsardzību, kā arī bioloģisko lauksaimniecību saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (25).

2.   Dalībvalstis rada vai atbalsta tos apstākļus, kas vajadzīgi, lai ieviestu integrēto augu aizsardzību. Tās jo īpaši nodrošina, lai profesionālo lietotāju rīcībā būtu informācija un instrumenti kaitēkļu monitoringam un lēmumu pieņemšanai, kā arī konsultantu dienesti, kas dod padomus par integrēto augu aizsardzību.

3.   Līdz 2013. gada 30. jūnijam dalībvalstis ziņo Komisijai par 1. un 2. punkta ieviešanu un jo īpaši par to, vai ir radīti vajadzīgie integrētās augu aizsardzības ieviešanas apstākļi.

4.   Dalībvalstis savos rīcības plānos saskaņā ar 4. pantu apraksta, kā tās nodrošina, lai līdz 2014. gada 1. janvārim visi profesionālie lietotāji ieviestu III pielikumā izklāstītos vispārīgos integrētās augu aizsardzības principus.

Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus saistībā ar III pielikuma grozīšanu, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

5.   Dalībvalstis rada atbilstīgus stimulus, lai mudinātu profesionālos lietotājus brīvprātīgi īstenot integrētās augu aizsardzības pamatnostādnes konkrētiem kultūraugiem vai nozarēm. Šādas pamatnostādnes var izstrādāt valsts dienesti un/vai organizācijas, kas pārstāv konkrētus profesionālos lietotājus. Saskaņā ar 4. pantu izstrādātajos rīcības plānos dalībvalstis atsaucas uz tām pamatnostādnēm, ko tās uzskata par piemērotām un pareizām.

V NODAĻA

Indikatori, ziņošana un informācijas apmaiņa

14. pants

Indikatori

1.   Saskaņotus riska indikatorus nosaka atbilstīgi IV pielikumam. Dalībvalstis tomēr joprojām var lietot savus spēkā esošos indikatorus vai līdztekus saskaņotajiem indikatoriem pieņemt citus attiecīgus indikatorus.

Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus saistībā ar IV pielikuma grozīšanu, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

2.   Dalībvalstis:

| a) | aprēķina saskaņotus riska indikatorus, kā minēts 1. punktā, izmantojot statistikas datus, kas apkopoti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. .../... kopā ar citiem attiecīgiem datiem; |
| --- | --- |

a)

aprēķina saskaņotus riska indikatorus, kā minēts 1. punktā, izmantojot statistikas datus, kas apkopoti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. .../... kopā ar citiem attiecīgiem datiem;

| b) | apzina konkrētu darbīgo vielu lietojuma tendences; |
| --- | --- |

b)

apzina konkrētu darbīgo vielu lietojuma tendences;

| c) | apzina prioritātes, piemēram, darbīgās vielas, kultūraugus, reģionus vai praksi, kam jāpievērš īpaša uzmanība, vai arī paraugpraksi, ko var izmantot kā piemēru, lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus — mazināt pesticīdu lietošanas radītu risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi un veicināt integrētas augu aizsardzības un alternatīvu pieeju un paņēmienu izstrādi un ieviešanu, lai pēc iespējas mazinātu atkarību no pesticīdu lietošanas. |
| --- | --- |

c)

apzina prioritātes, piemēram, darbīgās vielas, kultūraugus, reģionus vai praksi, kam jāpievērš īpaša uzmanība, vai arī paraugpraksi, ko var izmantot kā piemēru, lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus — mazināt pesticīdu lietošanas radītu risku un ietekmi uz cilvēku veselību un vidi un veicināt integrētas augu aizsardzības un alternatīvu pieeju un paņēmienu izstrādi un ieviešanu, lai pēc iespējas mazinātu atkarību no pesticīdu lietošanas.

3.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai un citām dalībvalstīm saskaņā ar 2. punktu veikto novērtējumu rezultātus.

4.   Komisija aprēķina riska indikatorus Kopienas mērogā, izmantojot saskaņā ar Regulu (EK) Nr. .../... savāktus statistikas datus, kā arī citus attiecīgus datus, lai novērtētu pesticīdu lietojuma radītā riska tendences.

Komisija šos datus un informāciju izmanto arī, lai novērtētu panākumus, kas gūti, īstenojot citās Kopienas politikas jomās izvirzītus mērķus, ar ko paredzēts mazināt pesticīdu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.

15. pants

Ziņojumi

Komisija regulāri Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz pārskatu par šīs direktīvas īstenošanas sekmēm un vajadzības gadījumā iesniedz priekšlikumus grozījumiem.

VI NODAĻA

Nobeiguma noteikumi

16. pants

Sankcijas

Dalībvalstis nosaka sankcijas, ko piemēro par attiecīgas valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemtas saskaņā ar šo direktīvu, un veic vajadzīgos pasākumus, lai tās patiešām tiktu īstenotas. Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas.

Dalībvalstis dara zināmus šos noteikumus Komisijai līdz ... (20) un nekavējoties informē Komisiju par turpmākiem grozījumiem.

17. pants

Maksa un atlīdzība

1.   Dalībvalstis var ar maksu vai atlīdzību atgūt izmaksas, kas saistītas ar jebkādu darbu saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajiem pienākumiem.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētā maksa un atlīdzība ir noteikta pārskatāmi un atbilst attiecīgā darba reālajām izmaksām.

18. pants

Standartizācija

1.   Šīs direktīvas 8. panta 4. punktā minētie standarti ir jāizveido saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Direktīvas 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (26), 6. panta 3. punktā.

Lūgumu par standartu izstrādi var iesniegt, konsultējoties ar 19. panta 1. punktā minēto Komiteju.

2.   Komisija atsauces uz standartiem publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

3.   Ja dalībvalsts vai Komisija uzskata, ka standarti pilnīgi neatbilst pamatprasībām, uz ko tie attiecas, Komisija vai attiecīgā dalībvalsts šo jautājumu līdz ar attiecīgo pamatojumu izvirza izskatīšanai komitejā, kas izveidota ar Direktīvu 98/34/EK. Komiteja atzinumu sniedz tūlīt.

Ņemot vērā Komitejas atzinumu, Komisija pieņem lēmumu par to, vai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēt vai nepublicēt atsauces uz attiecīgiem saskaņotiem standartiem vai publicēt tās ar ierobežojumiem, uzturēt spēkā, uzturēt spēkā ar ierobežojumiem, vai atcelt.

19. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota saskaņā ar 58. pantu Regulā (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (27).

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā 8. pantu.

20. pants

Izdevumi

Lai veicinātu saskaņotas politikas un sistēmu izveidi pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas jomā, Komisija var finansēt:

| 1) | saskaņotas sistēmas izveidi, tostarp tādas attiecīgas datu bāzes izveidi, kurā apkopo un glabā visu informāciju par pesticīdu radīta riska indikatoriem, un tādas informācijas publiskošanu kompetentām iestādēm, citām ieinteresētām personām un plašai sabiedrībai; |
| --- | --- |

1)

saskaņotas sistēmas izveidi, tostarp tādas attiecīgas datu bāzes izveidi, kurā apkopo un glabā visu informāciju par pesticīdu radīta riska indikatoriem, un tādas informācijas publiskošanu kompetentām iestādēm, citām ieinteresētām personām un plašai sabiedrībai;

| 2) | pētījumus, kas vajadzīgi tiesību aktu sagatavošanai un izstrādāšanai, tostarp šīs direktīvas pielikumu pielāgošanai tehnikas attīstībai; |
| --- | --- |

2)

pētījumus, kas vajadzīgi tiesību aktu sagatavošanai un izstrādāšanai, tostarp šīs direktīvas pielikumu pielāgošanai tehnikas attīstībai;

| 3) | norādījumu un paraugprakses izstrādāšanu, kas atvieglo šīs direktīvas īstenošanu. |
| --- | --- |

3)

norādījumu un paraugprakses izstrādāšanu, kas atvieglo šīs direktīvas īstenošanu.

21. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstīs līdz ... (28) stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.

Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādu atsauci.

2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

22. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

23. pants

Adresāti

Direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 161, 13.7.2007., 48. lpp.

1

(2)  OV C 146, 30.6.2007., 48. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 23. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) Padomes 2008. gada 19. maijā Kopējā nostāja un Padomes ... (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) Lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.

4

(5)  OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.

5

(6)  OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.

6

(7)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.

7

(8)  OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.

8

(9)  OV L ...

9

(10)  OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.

10

(11)  OV L 156, 25.6.2003., 17. lpp.

11

(12)  OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.

12

(13)  OV L 158, 30.4.2004., 50. lpp. Labotā versija OV L 229, 29.6.2004., 23. lpp.

13

(14)  OV L 157, 9.6.2006., 24. lpp.

14

(15)  OV L 114, 27.4.2006., 9. lpp.

15

(16)  OV L 377, 31.12.1991., 20. lpp.

16

(17)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

17

(18)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

18

(19)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

19

(20)  Trīs gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

20

(21)  Četri gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

21

(22)  Seši gadi no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

22

(23)  Septiņi gadi no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

23

(24)  OV L 200, 30.7.1999., 1. lpp.

24

(25)  OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.

25

(26)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.

26

(27)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

27

(28)  Divi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

28

---

I PIELIKUMS

5. pantā minētie apmācības temati

| 1. | Visi attiecīgie tiesību akti par pesticīdiem un to lietošanu. |
| --- | --- |

1.

Visi attiecīgie tiesību akti par pesticīdiem un to lietošanu.

| 2. | Apdraudējumi un risks saistībā ar pesticīdu lietošanu un kā tos apzināt un kontrolēt, īpašu uzmanību pievēršot šādiem tematiem:






  a) | risks cilvēkiem (operatoriem, iedzīvotājiem, garāmgājējiem, cilvēkiem, kas iekļūst apstrādātās teritorijās, darbojas ar apstrādātiem produktiem vai lieto tos uzturā) un tas, kādi faktori saasina šo risku (piemēram, smēķēšana); |
| --- | --- | --- |

2.

Apdraudējumi un risks saistībā ar pesticīdu lietošanu un kā tos apzināt un kontrolēt, īpašu uzmanību pievēršot šādiem tematiem:

a)

risks cilvēkiem (operatoriem, iedzīvotājiem, garāmgājējiem, cilvēkiem, kas iekļūst apstrādātās teritorijās, darbojas ar apstrādātiem produktiem vai lieto tos uzturā) un tas, kādi faktori saasina šo risku (piemēram, smēķēšana);

| b) | simptomi, kas liecina par saindēšanos ar pesticīdiem, un pirmās palīdzības pasākumi; |
| --- | --- |

b)

simptomi, kas liecina par saindēšanos ar pesticīdiem, un pirmās palīdzības pasākumi;

| c) | risks, ko pesticīdu lietojums rada apstrādei neparedzētiem augiem, derīgiem kukaiņiem, florai un faunai, bioloģiskajai daudzveidībai un videi kopumā. |
| --- | --- |

c)

risks, ko pesticīdu lietojums rada apstrādei neparedzētiem augiem, derīgiem kukaiņiem, florai un faunai, bioloģiskajai daudzveidībai un videi kopumā.

| 3. | Jēdzieni par integrētās augu aizsardzības stratēģiju un paņēmieniem, integrētās kultūraugu audzēšanas stratēģiju un paņēmieniem, kā arī ar bioloģiskās lauksaimniecības principiem, informācija par vispārējiem integrētās augu aizsardzības principiem vai pamatnostādnes konkrētiem kultūraugiem vai nozarēm. |
| --- | --- |

3.

Jēdzieni par integrētās augu aizsardzības stratēģiju un paņēmieniem, integrētās kultūraugu audzēšanas stratēģiju un paņēmieniem, kā arī ar bioloģiskās lauksaimniecības principiem, informācija par vispārējiem integrētās augu aizsardzības principiem vai pamatnostādnes konkrētiem kultūraugiem vai nozarēm.

| 4. | Iepazīstināšana ar salīdzinošo novērtēšanu lietotāju līmenī, lai profesionālajiem lietotājiem palīdzētu no visiem atļautajiem līdzekļiem konkrētas kaitēkļu problēmas risināšanai konkrētajā situācijā izvēlēties tādus pesticīdus, kam ir vismazākā ietekme uz cilvēku veselību, organismiem, ko nav paredzēts apstrādāt, un vidi. |
| --- | --- |

4.

Iepazīstināšana ar salīdzinošo novērtēšanu lietotāju līmenī, lai profesionālajiem lietotājiem palīdzētu no visiem atļautajiem līdzekļiem konkrētas kaitēkļu problēmas risināšanai konkrētajā situācijā izvēlēties tādus pesticīdus, kam ir vismazākā ietekme uz cilvēku veselību, organismiem, ko nav paredzēts apstrādāt, un vidi.

| 5. | Pasākumi, lai būtiski mazinātu risku cilvēkiem, organismiem, ko nav paredzēts apstrādāt, un videi: droša darba prakse attiecībā uz pesticīdu glabāšanu, darbībām ar tiem un maisījumu gatavošanu, tukšā iepakojuma un citu piesārņoto materiālu, pāri palikušo pesticīdu (tai skaitā tvertnē esoša maisījuma), kas varētu būt gan koncentrētā, gan atšķaidītā formā, droša apglabāšana; ieteikumi, kā kontrolēt pesticīdu kaitīgu iedarbību uz operatoriem (individuālie aizsardzības līdzekļi). |
| --- | --- |

5.

Pasākumi, lai būtiski mazinātu risku cilvēkiem, organismiem, ko nav paredzēts apstrādāt, un videi: droša darba prakse attiecībā uz pesticīdu glabāšanu, darbībām ar tiem un maisījumu gatavošanu, tukšā iepakojuma un citu piesārņoto materiālu, pāri palikušo pesticīdu (tai skaitā tvertnē esoša maisījuma), kas varētu būt gan koncentrētā, gan atšķaidītā formā, droša apglabāšana; ieteikumi, kā kontrolēt pesticīdu kaitīgu iedarbību uz operatoriem (individuālie aizsardzības līdzekļi).

| 6. | Procedūras pesticīdu lietošanas iekārtu sagatavošanai darbam, tostarp iekārtu kalibrēšana, kā arī procedūras tādai iekārtu ekspluatācijai, kas izraisa pēc iespējas mazāku risku lietotājiem, citiem cilvēkiem, dzīvnieku un augu sugām, ko nav paredzēts apstrādāt, bioloģiskai daudzveidībai un videi. |
| --- | --- |

6.

Procedūras pesticīdu lietošanas iekārtu sagatavošanai darbam, tostarp iekārtu kalibrēšana, kā arī procedūras tādai iekārtu ekspluatācijai, kas izraisa pēc iespējas mazāku risku lietotājiem, citiem cilvēkiem, dzīvnieku un augu sugām, ko nav paredzēts apstrādāt, bioloģiskai daudzveidībai un videi.

| 7. | Pesticīdu lietošanas iekārtu ekspluatācija un profilakse, īpaši izsmidzināšanas paņēmieni (piem., mazapjoma smidzināšana, sprauslas, kas mazina pārneses iespējas), kā arī ekspluatācijā esošu smidzinātāju tehnisko pārbaužu mērķi un smidzināšanas kvalitātes uzlabošanas paņēmieni. |
| --- | --- |

7.

Pesticīdu lietošanas iekārtu ekspluatācija un profilakse, īpaši izsmidzināšanas paņēmieni (piem., mazapjoma smidzināšana, sprauslas, kas mazina pārneses iespējas), kā arī ekspluatācijā esošu smidzinātāju tehnisko pārbaužu mērķi un smidzināšanas kvalitātes uzlabošanas paņēmieni.

| 8. | Rīcība ārkārtas situācijās, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi nejaušas izplūdes un piesārņojuma gadījumos. |
| --- | --- |

8.

Rīcība ārkārtas situācijās, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi nejaušas izplūdes un piesārņojuma gadījumos.

| 9. | Veselības pārbaudes un tehniskas iespējas ziņot par negadījumiem, kuri notikuši vai par kuriem ir aizdomas. |
| --- | --- |

9.

Veselības pārbaudes un tehniskas iespējas ziņot par negadījumiem, kuri notikuši vai par kuriem ir aizdomas.

| 10. | Jebkādu pesticīdu lietošanas faktu reģistrācija saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem. |
| --- | --- |

10.

Jebkādu pesticīdu lietošanas faktu reģistrācija saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem.

---

II PIELIKUMS

Veselības aizsardzības, drošības un vides aizsardzības prasības pesticīdu lietošanas iekārtu inspekcijām

Pesticīdu lietošanas iekārtu inspekcijās uzmanību pievērš visiem aspektiem, kas ir būtiski, lai sasniegtu augsta līmeņa cilvēku veselības un vides aizsardzību. Ierīču un funkciju pareizas darbības rezultātā būtu jāpanāk maksimāla lietojumu operāciju efektivitāte, lai būtu izpildīti turpmāk minētie mērķi.

Pesticīdu lietošanas iekārtām ir jādarbojas uzticami un tās jāekspluatē pareizi paredzētajam mērķim, nodrošinot pesticīdu pareizu dozēšanu un izplatīšanu. Iekārtai jābūt tādā stāvoklī, lai to varētu uzpildīt un iztukšot droši, vienkārši un pilnībā, novēršot pesticīdu noplūdes. Ir jābūt iespējamam arī tās viegli un rūpīgi iztīrīt. Iekārtām ir jānodrošina droša darbība, un tām jābūt tādām, lai tās varētu vadīt un nekavējoties apturēt no operatora darba vietas. Vajadzības gadījumā to regulēšanai jābūt vienkāršai, precīzai un atkārtojamai.

Īpaša uzmanība būtu jāpievērš šādiem aspektiem:

1)   Jaudas pārvades iekārtu daļas

Jūgvārpstas aizsargam un jaudas ieejas savienojuma aizsargam ir jābūt piestiprinātiem vietā un labā stāvoklī, aizsargiekārtām un kustīgām un rotējošām jaudas pārvades iekārtu daļām ir jādarbojas netraucēti, nodrošinot to, ka operators ir aizsargāts.

2)   Sūknis

Sūkņa jaudai ir jābūt piemērotai iekārtu vajadzībām un sūknim ir jādarbojas labi, lai nodrošinātu stabilu un uzticamu izplatīšanu. Sūknis nedrīkst tecēt.

3)   Maisīšana

Maisītāju iekārtām ir jānodrošina pareiza recirkulācija, lai šķidrā izsmidzināmā maisījuma koncentrācija visā tvertnē būtu vienāda.

4)   Izsmidzināmā šķidruma tvertne

Izsmidzināmā šķidruma tvertnēm ar tvertnes satura indikatoru, uzpildes iekārtām, sietiem un filtriem, iztukšošanas un skalošanas ierīcēm un maisītājiem jādarbojas tā, lai pēc iespējas mazinātu nejaušas noplūdes, nevienmērīgas koncentrācijas izplatīšanu, pesticīdu kaitīgu iedarbību uz operatoru, kā arī pesticīdu atkritumus tvertnē.

5)   Mērīšanas, vadības un regulēšanas sistēmas

Visām mērīšanas, ieslēgšanas, izslēgšanas, kā arī spiediena un/vai plūsmas ātruma regulēšanas ierīcēm ir jābūt atbilstīgi kalibrētām un jādarbojas pareizi un bez noplūdēm. Pesticīdu izplatīšanas laikā spiedienam ir jābūt viegli kontrolējamam un spiediena regulēšanas ierīcēm — viegli izmantojamām. Spiediena regulēšanas ierīcēm ir jāuztur pastāvīgs darba spiediens un pastāvīga sūkņa rotācija, lai nodrošinātu stabilu izsmidzināšanas ātrumu.

6)   Stieņi un šļūtenes

Šļūtenēm un stieņiem ir jābūt atbilstīgā stāvoklī, lai novērstu šķidruma plūsmas traucējumus vai arī nejaušas noplūdes atteices gadījumos. Sistēmām darbojoties ar maksimālu iespējamo spiedienu, stieņi un šļūtenes nedrīkst tecēt.

7)   Filtrēšanas sistēma

Lai izvairītos no darbības neregularitātes un izsmidzināšanas nevienmērības, filtriem ir jābūt labā stāvoklī, un filtru sietu acu lielumiem jāatbilst smidzinātāja sprauslu izmēriem. Attiecīgā gadījumā — sistēmai, kas informē par filtru aizsprostošanos, ir jādarbojas pareizi.

8)   Izsmidzināšanas caurule (iekārtām, kas izsmidzina pesticīdus no horizontāli novietotas caurules, kura atrodas tieši virs kultūraugiem vai apstrādājamā materiāla)

Izsmidzināšanas caurulei ir jābūt labā stāvoklī un stabilai visos virzienos. Fiksācijas un regulēšanas sistēmām, kā arī ierīcēm, kas amortizē liekas kustības vai kompensē virsmu slīpumu, ir jādarbojas pareizi.

9)   Sprauslas

Sprauslām ir jādarbojas pareizi, lai varētu kontrolēt pilēšanu, kad smidzināšana beigusies. Lai nodrošinātu smidzināšanas viendabību, katras sprauslas plūsmas ātrums nedrīkst būtiski atšķirties no datiem ražotāja dotās plūsmu ātruma tabulās.

10)   Izplatīšana

Šķērseniskajai un vertikālajai (apstrādājot vertikālos kultūraugus) izsmidzināmā šķidruma izplatīšanai attiecīgajā laukumā ir jābūt vienmērīgai.

11)   Ventilators (iekārtās pesticīdu izplatīšanai, izmantojot gaisa strūklu)

Ventilatoram ir jābūt labā stāvoklī un jānodrošina stabila un noturīga gaisa strūkla.

---

III PIELIKUMS

Integrētās augu aizsardzības vispārīgie principi

| 1. | Kaitīgo organismu profilakse un/vai ierobežošana būtu jāpanāk vai jāveicina ar dažādām, tostarp jo īpaši šādām darbībām:






  — | augu maiņa; |
| --- | --- | --- |

1.

Kaitīgo organismu profilakse un/vai ierobežošana būtu jāpanāk vai jāveicina ar dažādām, tostarp jo īpaši šādām darbībām:

—

augu maiņa;

| — | atbilstīgu kultivēšanas paņēmienu izmantošana (piem., cietas sēklas gultnes paņēmiens, sēšanas laiks un biezība, pasējas izmantošana, saudzējošā augsnes apstrāde, atzarošana un tiešā sēšana); |
| --- | --- |

—

atbilstīgu kultivēšanas paņēmienu izmantošana (piem., cietas sēklas gultnes paņēmiens, sēšanas laiks un biezība, pasējas izmantošana, saudzējošā augsnes apstrāde, atzarošana un tiešā sēšana);

| — | vajadzības gadījumā —izturīgu/tolerantu šķirņu un standarta/ sertificētas sēklas un stādāmā materiāla izmantošana; |
| --- | --- |

—

vajadzības gadījumā —izturīgu/tolerantu šķirņu un standarta/ sertificētas sēklas un stādāmā materiāla izmantošana;

| — | sabalansētas mēslošanas, kaļķošanas un apūdeņošanas/ nosusināšanas prakse; |
| --- | --- |

—

sabalansētas mēslošanas, kaļķošanas un apūdeņošanas/ nosusināšanas prakse;

| — | kaitīgo organismu izplatības profilakse ar higiēnas pasākumu palīdzību (piemēram, regulāri tīrot mehānismus un iekārtas); |
| --- | --- |

—

kaitīgo organismu izplatības profilakse ar higiēnas pasākumu palīdzību (piemēram, regulāri tīrot mehānismus un iekārtas);

| — | nozīmīgu derīgu organismu aizsargāšana un vairošana, piemēram, ar atbilstīgiem augu aizsardzības pasākumiem vai izmantojot ekoloģisku infrastruktūru ražošanas vietās un ārpus tām. |
| --- | --- |

—

nozīmīgu derīgu organismu aizsargāšana un vairošana, piemēram, ar atbilstīgiem augu aizsardzības pasākumiem vai izmantojot ekoloģisku infrastruktūru ražošanas vietās un ārpus tām.

| 2. | Kaitīgiem organismiem ir jāveic monitorings, izmantojot atbilstīgas metodes un instrumentus, ja tādi ir pieejami. Šādiem atbilstīgiem instrumentiem būtu jāietver novērojumi lauka apstākļos, kā arī, ja iespējams, zinātniski pamatoti brīdinājumi, prognozes un diagnostika agrā attīstības stadijā, kā arī profesionāli kvalificētu konsultantu padomi. |
| --- | --- |

2.

Kaitīgiem organismiem ir jāveic monitorings, izmantojot atbilstīgas metodes un instrumentus, ja tādi ir pieejami. Šādiem atbilstīgiem instrumentiem būtu jāietver novērojumi lauka apstākļos, kā arī, ja iespējams, zinātniski pamatoti brīdinājumi, prognozes un diagnostika agrā attīstības stadijā, kā arī profesionāli kvalificētu konsultantu padomi.

| 3. | Pamatojoties uz monitoringa rezultātiem, profesionālajam lietotājam ir jāizlemj, vai un kad izmantot augu aizsardzības pasākumus. Skaidri un zinātniski pamatoti kaitīguma sliekšņi ir būtiski lēmumu pieņemšanā. Ja iespējams, pirms apstrādes jāņem vērā kaitīgo organismu kaitīguma sliekšņi, kas noteikti attiecīgajam reģionam, konkrētajām zonām, kultūraugiem un konkrētiem klimatiskajiem apstākļiem. |
| --- | --- |

3.

Pamatojoties uz monitoringa rezultātiem, profesionālajam lietotājam ir jāizlemj, vai un kad izmantot augu aizsardzības pasākumus. Skaidri un zinātniski pamatoti kaitīguma sliekšņi ir būtiski lēmumu pieņemšanā. Ja iespējams, pirms apstrādes jāņem vērā kaitīgo organismu kaitīguma sliekšņi, kas noteikti attiecīgajam reģionam, konkrētajām zonām, kultūraugiem un konkrētiem klimatiskajiem apstākļiem.

| 4. | Priekšroka jādod ilgtspējīgiem bioloģiskiem, fiziskiem un citiem paņēmieniem bez ķīmisku līdzekļu lietošanas, ja tie nodrošina pietiekamu augu aizsardzību. |
| --- | --- |

4.

Priekšroka jādod ilgtspējīgiem bioloģiskiem, fiziskiem un citiem paņēmieniem bez ķīmisku līdzekļu lietošanas, ja tie nodrošina pietiekamu augu aizsardzību.

| 5. | Pielietotajiem pesticīdiem ir jābūt pēc iespējas ar šauru iedarbības spektru, un tiem ir jābūt minimālai blakusiedarbībai uz cilvēku veselību un vidi. |
| --- | --- |

5.

Pielietotajiem pesticīdiem ir jābūt pēc iespējas ar šauru iedarbības spektru, un tiem ir jābūt minimālai blakusiedarbībai uz cilvēku veselību un vidi.

| 6. | Profesionālajiem lietotājiem būtu jālieto pesticīdi un jāveic citas darbības tikai tādā apjomā, cik vajadzīgs, piemēram, samazinot devas, mazinot lietošanas biežumu vai lietojot tos atsevišķās lauka vietās, izvērtējot, vai riska līmenis veģetācijai ir pieņemams un nepalielina pret pesticīdiem izturīgu kaitīgo organismu populāciju attīstību. |
| --- | --- |

6.

Profesionālajiem lietotājiem būtu jālieto pesticīdi un jāveic citas darbības tikai tādā apjomā, cik vajadzīgs, piemēram, samazinot devas, mazinot lietošanas biežumu vai lietojot tos atsevišķās lauka vietās, izvērtējot, vai riska līmenis veģetācijai ir pieņemams un nepalielina pret pesticīdiem izturīgu kaitīgo organismu populāciju attīstību.

| 7. | Ja ir konstatēts kaitīgo organismu izturības paaugstināšanās risks un ja līmenis prasa atkārtotu pesticīdu lietošanu, būtu jāpiemēro pieejamās pretizturības stratēģijas, lai saglabātu produktu iedarbību. Tas var ietvert kombinētu pesticīdu lietošanu ar dažādiem iedarbības mehānismiem. |
| --- | --- |

7.

Ja ir konstatēts kaitīgo organismu izturības paaugstināšanās risks un ja līmenis prasa atkārtotu pesticīdu lietošanu, būtu jāpiemēro pieejamās pretizturības stratēģijas, lai saglabātu produktu iedarbību. Tas var ietvert kombinētu pesticīdu lietošanu ar dažādiem iedarbības mehānismiem.

| 8. | Balstoties uz pesticīdu lietošanas reģistriem un kaitīgo organismu uzraudzību, profesionālajiem lietotājiem būtu jāpārbauda izmantoto augu aizsardzības pasākumu iedarbība. |
| --- | --- |

8.

Balstoties uz pesticīdu lietošanas reģistriem un kaitīgo organismu uzraudzību, profesionālajiem lietotājiem būtu jāpārbauda izmantoto augu aizsardzības pasākumu iedarbība.

---

IV PIELIKUMS

Saskaņoti riska indikatori

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

| 1. | Komisija 2006. gada 18. jūlijā Padomei iesniedza priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai. Priekšlikuma pamatā ir Līguma 175. panta 1. punkts. |
| --- | --- |

1.

Komisija 2006. gada 18. jūlijā Padomei iesniedza priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai. Priekšlikuma pamatā ir Līguma 175. panta 1. punkts.

| 2. | Eiropas Parlaments 2007. gada 10. oktobrī pieņēma atzinumu pirmā lasījumā (1). Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja attiecīgi nāca klajā ar atzinumiem 2007. gada 14. martā un 1. februārī. |
| --- | --- |

2.

Eiropas Parlaments 2007. gada 10. oktobrī pieņēma atzinumu pirmā lasījumā (1). Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja attiecīgi nāca klajā ar atzinumiem 2007. gada 14. martā un 1. februārī.

| 3. | Padome 2008. gada 19. maijā pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu. |
| --- | --- |

3.

Padome 2008. gada 19. maijā pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu.

II.   MĒRĶI

Priekšlikuma mērķis ir aizsargāt cilvēku un dzīvnieku veselību un vidi no nelabvēlīgās ietekmes, ko pesticīdu lietošana rada lauksaimniecībā un ekosistēmās. Tā mērķis ir mazināt pesticīdu lietošanas radītos riskus, lai nodrošinātu pienācīgu kultūraugu aizsardzību.

Tajā jo īpaši paredzēts:

| — | izstrādāt valsts rīcības plānus, lai mazinātu pesticīdu lietošanas radītos riskus un nelabvēlīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi; |
| --- | --- |

—

izstrādāt valsts rīcības plānus, lai mazinātu pesticīdu lietošanas radītos riskus un nelabvēlīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi;

| — | nodrošināt informāciju un apmācību padomdevējiem un profesionāliem pesticīdu lietotājiem, kā arī veicināt viņu izpratni; |
| --- | --- |

—

nodrošināt informāciju un apmācību padomdevējiem un profesionāliem pesticīdu lietotājiem, kā arī veicināt viņu izpratni;

| — | ieviest konkrētas pesticīdu pārdošanas prasības; |
| --- | --- |

—

ieviest konkrētas pesticīdu pārdošanas prasības;

| — | ieviest lietošanas iekārtu regulāras inspekcijas; |
| --- | --- |

—

ieviest lietošanas iekārtu regulāras inspekcijas;

| — | aizliegt izsmidzināt pesticīdus no gaisa, paredzot iespējamas atkāpes; |
| --- | --- |

—

aizliegt izsmidzināt pesticīdus no gaisa, paredzot iespējamas atkāpes;

| — | paredzēt īpašus pasākumus ūdens vides aizsardzībai no pesticīdu piesārņojuma; |
| --- | --- |

—

paredzēt īpašus pasākumus ūdens vides aizsardzībai no pesticīdu piesārņojuma;

| — | ierobežot pesticīdu izmantojumu konkrētās teritorijās; |
| --- | --- |

—

ierobežot pesticīdu izmantojumu konkrētās teritorijās;

| — | noteikt prasības, lai veiktu darbības ar pesticīdiem, to iepakojumu un atliekām un uzglabātu tos; |
| --- | --- |

—

noteikt prasības, lai veiktu darbības ar pesticīdiem, to iepakojumu un atliekām un uzglabātu tos;

| — | izstrādāt integrētas augu aizsardzības obligātos standartus; un |
| --- | --- |

—

izstrādāt integrētas augu aizsardzības obligātos standartus; un

| — | izstrādāt riska rādītājus, ar ko izvērtētu pesticīdu lietošanu. |
| --- | --- |

—

izstrādāt riska rādītājus, ar ko izvērtētu pesticīdu lietošanu.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārējas piezīmes

Padomes kopējā nostāja kopumā saskan ar Komisijas un Eiropas Parlamenta ieņemtajām nostājām, ņemot vērā, ka tā:

| — | apstiprina Komisijas ierosinātos un Eiropas Parlamenta atbalstītos mērķus un vairumu pasākumu; |
| --- | --- |

—

apstiprina Komisijas ierosinātos un Eiropas Parlamenta atbalstītos mērķus un vairumu pasākumu;

| — | ietver lielu skaitu Eiropas Parlamenta pirmā lasījumā pieņemto grozījumu.
  Priekšlikumā pilnībā ir iekļauts 6., 17., 43., 49., 52., 60., 61., 62., 63., 68., 85., 93., 95., 103., 106., 112., 122., 137. un 155. grozījums.
  Pēc būtības atbalstīts vai daļēji iekļauts ir 13., 18., 29., 35., 36., 39., 42., 48., 51., 54., 59., 64., 87., 90., 114., 146. un 164. grozījums.
  Attiecībā uz 1., 5., 16., 22., 23., 28., 30., 32., 37., 40., 55., 57., 58., 69., 72., 77., 84., 88., 91., 96., 98., 99., 102., 104., 120., 121., 138. un 139. grozījumu Padome atbalsta Komisijas nostāju un tie priekšlikumā nav iekļauti.
  Kopējā nostājā nav iekļauts Komisijas atbalstītais 2.–4., 7.–11., 15., 19.–21., 24.–27., 31., 33., 44., 46., 47., 50., 53., 56., 65., 66., 70., 71., 74., 76., 78., 79., 81.–83., 92., 94., 97., 100., 101., 105., 107.–111., 113., 115.–119., 133., 135., 141., 143., 151. un 153. grozījums, jo Padomei ir no Komisijas atšķirīgs viedoklis. |
| --- | --- |

—

ietver lielu skaitu Eiropas Parlamenta pirmā lasījumā pieņemto grozījumu.

Priekšlikumā pilnībā ir iekļauts 6., 17., 43., 49., 52., 60., 61., 62., 63., 68., 85., 93., 95., 103., 106., 112., 122., 137. un 155. grozījums.

Pēc būtības atbalstīts vai daļēji iekļauts ir 13., 18., 29., 35., 36., 39., 42., 48., 51., 54., 59., 64., 87., 90., 114., 146. un 164. grozījums.

Attiecībā uz 1., 5., 16., 22., 23., 28., 30., 32., 37., 40., 55., 57., 58., 69., 72., 77., 84., 88., 91., 96., 98., 99., 102., 104., 120., 121., 138. un 139. grozījumu Padome atbalsta Komisijas nostāju un tie priekšlikumā nav iekļauti.

Kopējā nostājā nav iekļauts Komisijas atbalstītais 2.–4., 7.–11., 15., 19.–21., 24.–27., 31., 33., 44., 46., 47., 50., 53., 56., 65., 66., 70., 71., 74., 76., 78., 79., 81.–83., 92., 94., 97., 100., 101., 105., 107.–111., 113., 115.–119., 133., 135., 141., 143., 151. un 153. grozījums, jo Padomei ir no Komisijas atšķirīgs viedoklis.

Kopējā nostājā iekļauti arī citi Eiropas Parlamenta neparedzēti grozījumi, ar ko atrisinātas dažas problēmas, par ko dalībvalstis sarunu gaitā ir paudušas bažas.

Paredzēti arī vairāki tehniski un redakcionāli grozījumi, lai definētu dažu noteikumu darbības jomu, padarītu skaidrāku direktīvas valodu un to saskaņotu ar formulējumiem, kas izmantoti projektā Regulai par laišanu tirgū, kā arī lai nodrošinātu juridisko noteiktību vai palielinātu konsekvenci ar citiem Kopienas instrumentiem.

Komisija ir pieņēmusi Padomes apstiprināto kopējo nostāju.

2.   Īpaši komentāri

Juridiskais pamats

Padome ir noraidījusi 1. grozījumu, jo tā uzskata, ka 175. panta 1. punkts ir precīzs un pietiekams juridiskais pamats.

Definīcijas

Sākotnējā priekšlikumā izdarīti šādi grozījumi:

| — | ir svītrota “izmantošanas” definīcija, jo uzskata, ka tā nav vajadzīga; |
| --- | --- |

—

ir svītrota “izmantošanas” definīcija, jo uzskata, ka tā nav vajadzīga;

| — | “konsultanta” definīcijā ir integrēti profesionālas darbības vai komercpakalpojumu jēdzienu aspekti; |
| --- | --- |

—

“konsultanta” definīcijā ir integrēti profesionālas darbības vai komercpakalpojumu jēdzienu aspekti;

| — | ir apvienotas “pesticīdu lietošanas iekārtu” un “pesticīdu lietošanas iekārtu piederumu” definīcijas; |
| --- | --- |

—

ir apvienotas “pesticīdu lietošanas iekārtu” un “pesticīdu lietošanas iekārtu piederumu” definīcijas;

| — | uz šo priekšlikumu ir pārvietota “integrētas augu aizsardzības” definīcija, kas bija iekļauta priekšlikumā Regulai par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū; un |
| --- | --- |

—

uz šo priekšlikumu ir pārvietota “integrētas augu aizsardzības” definīcija, kas bija iekļauta priekšlikumā Regulai par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū; un

| — | priekšlikums ir papildināts ar “virszemes ūdeņu” un “gruntsūdeņu” definīciju. |
| --- | --- |

—

priekšlikums ir papildināts ar “virszemes ūdeņu” un “gruntsūdeņu” definīciju.

Kaut gan Komisija noraidīja 29. grozījumu, arī tas ir integrēts kopējās nostājas definīcijā par pesticīdiem kā augu aizsardzības līdzekļiem. Padome šo definīciju ir paplašinājusi, iekļaujot tajā arī biocīdus produktus.

Valsts rīcības plāns

Parlaments un Padome bija vienisprātis par šādiem aspektiem:

| — | dalībvalstīm būtu jāņem vērā paredzēto pasākumu ietekme uz veselību; |
| --- | --- |

—

dalībvalstīm būtu jāņem vērā paredzēto pasākumu ietekme uz veselību;

| — | valsts rīcības plānos vajadzētu aprakstīt, kā dalībvalstis īsteno direktīvu (jo īpaši 5.–14. pantā paredzētos pasākumus), lai mazinātu atkarību no pesticīdu izmantošanas; |
| --- | --- |

—

valsts rīcības plānos vajadzētu aprakstīt, kā dalībvalstis īsteno direktīvu (jo īpaši 5.–14. pantā paredzētos pasākumus), lai mazinātu atkarību no pesticīdu izmantošanas;

| — | Komisijas saņemtajai informācijai par valsts rīcības plāniem būtu jābūt pieejamai internetā. |
| --- | --- |

—

Komisijas saņemtajai informācijai par valsts rīcības plāniem būtu jābūt pieejamai internetā.

Padome neuzskata, ka būtu jāņem vērā citi grozījumi, jo īpaši grozījumi par to, ka izstrādā kvantitatīvus izmantošanas mazinājuma mērķus. Padome drīzāk dod priekšroku tam, ka galveno uzmanību pievērš risku mazināšanai, nevis tam, ka definē izmantošanas mazinājuma mērķus.

Apmācība

Padome ir paredzējusi noteikumus, lai nodrošinātu, ka piedāvā gan sākotnēju, gan papildu apmācību. Arī Eiropas Parlaments atbalsta šādu nostāju. Padome tāpat priekšlikumā ir integrējusi vienu no Eiropas Parlamenta ierosinājumiem attiecībā uz I pielikumu par salīdzinošo novērtēšanu, lai palīdzētu profesionāliem lietotājiem izvēlēties atbilstīgus pesticīdus ar iespējami mazāku negatīvu ietekmi uz cilvēkiem un vidi.

Padome tāpat ir apsvērusi to, cik lietderīgi būtu apmācības rīkot, ņemot vērā dažādās pesticīdu nozares personu — lietotāju, izplatītāju un konsultantu — lomas un pienākumus. Turklāt Padome priekšlikumā ir iekļāvusi noteikumu, kurā paredzēts, ka dalībvalstu izveidotajās apmācību apliecināšanas sistēmās ietver apliecību piešķiršanas, saglabāšanas un anulēšanas prasības un procedūras.

Pesticīdu pārdošanas prasības

Padome ir iekļāvusi Parlamenta ierosinājumu, ka personas, kas pesticīdus pārdod profesionāliem lietotājiem, nodrošina konsultācijas ne tikai par pesticīdu izmantošanu, bet arī par drošības noteikumiem attiecībā uz cilvēku veselību un vidi.

Tāpat Padome ir iekļāvusi prasību izplatītājiem, kas pesticīdus pārdod neprofesionāliem lietotājiem, sniegt papildu informāciju par produktiem, kam ir zema riska pakāpe. Turklāt tā ir grozījusi šo pantu, lai pieļautu iespēju, ka personas, kurām ir attiecīgā apliecība, varētu neatrasties uz vietas, tomēr būt sasniedzamas, izmantojot citus līdzekļus. Padome uzskata, ka tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu elastību mazumtirgotājiem.

Informācija un izpratnes veicināšana

Eiropas Parlaments lielu vērību ir pievērsis 7. panta sīkākai izstrādei, tomēr Padome nevarēja pieņemt visus Parlamenta ierosinājumus. Padome ir saglabājusi prasību, ka sabiedrībai par pesticīdiem sniegtajai informācijai būtu jābūt precīzai un līdzsvarotai.

Lietošanas iekārtu inspekcijas

Izņemot vienu grozījumu, Padome ir pieņēmusi visus pārējos Parlamenta grozījumus par profesionālam lietojumam paredzēto lietošanas iekārtu inspekcijām. Padome tāpat kā Parlaments uzskata, ka ir jāprecizē inspekciju intervāli, turklāt tā ir gājusi vēl tālāk un no 2020. gada noteikusi īsākus inspekciju intervālus.

Tomēr Padome uzskata, ka būtu nesamērīgi prasīt visu rokas pesticīdu lietošanas iekārtu vai uz muguras pārnēsājamu izsmidzinātāju inspekcijas, un ir paredzējusi iespēju inspekcijas tiem nepiemērot. Tāpat tā ir iekļāvusi iespēju, ņemot vērā risku novērtējumu, konkrētiem mazā mērogā izmantotiem iekārtu tipiem piemērot atšķirīgus lietošanas iekārtu grafikus un pārbaužu intervālus.

Tāpat Padome ir uzskatījusi par vajadzīgu prasīt profesionāliem lietotājiem veikt regulāru lietošanas iekārtu kalibrēšanu un tehniskas pārbaudes.

Visbeidzot, Padome ir pieņēmusi lēmumu, ka dalībvalstīm būtu jāizveido savstarpēji atzītas sertificēšanas sistēmas,

Izsmidzināšana no gaisa

Kaut gan Padome kopumā šajā jautājumā ir vienisprātis ar Parlamentu un tā ir pieņēmusi 63. grozījumu un daļu 64. grozījuma, tomēr tā uzskata par nevajadzīgiem tos grozījumus, kas kompetentajām iestādēm varētu radīt pārmērīgu administratīvo slogu.

Padome ir izdarījusi grozījumus sākotnējā priekšlikumā — lai precizētu, ka izmantotos produktus ir jāapstiprina pēc tam, kad veikts novērtējums par iespējamo risku; ka operatoram, kas veic izsmidzināšanu no gaisa, ir jābūt attiecīgai apliecībai; un lai paredzētu iespēju, ka lūgumus par atļauju veikt izsmidzināšanu no gaisa uzskata par apstiprinātiem, ja no kompetentām iestādēm pēc zināma laikposma nav saņemta atbilde.

Speciāli pasākumi ūdens vides aizsardzībai

Padome priekšlikumā ir iekļāvusi 68. grozījumu, lai uzsvērtu dzeramā ūdens aizsardzības nozīmi. Grozījumus 10. pantā izdarīja arī, lai dotu priekšroku pesticīdiem, kuros nav prioritāru bīstamu vielu.

Attiecībā uz 70. grozījumu par obligātu buferjoslu izveidi, Padome uzskata, ka daudz piemērotāk būtu 10. pantu izstrādāt sīkāk, lai reglamentētu plašāku riska ierobežošanas pasākumu kopumu, ko varētu piemērot vajadzības gadījumā.

Pesticīdu lietojuma vai riska samazināšana konkrētās teritorijās

Teksts ir pārstrādāts, lai dotu dalībvalstīm iespēju mazināt pesticīdu risku, tos izmantojot konkrētās teritorijās. Padome nevarēja piekrist Parlamenta par šiem jautājumiem iesniegtajiem grozījumiem.

Darbības ar pesticīdiem un to uzglabāšana, un pesticīdu iepakojumu un atlieku apstrāde

Padome ir pārformulējusi 12. panta 1. un 3. punkta tekstu, lai skaidrāk norādītu, ka attiecīgos pasākumus piemēro tikai profesionāliem lietotājiem un, attiecīgos gadījumos, konsultantiem. Tā arī pantu ir papildinājusi ar noteikumu par pesticīdu atlieku un to iepakojuma reģenerāciju vai apglabāšanu. Padome neuzskata Parlamenta ierosinātos grozījumus par būtiskiem.

Integrētā augu aizsardzība

Būtībā Padomes un Parlamenta viedoklis par šo jautājumu sakrīt. Jo īpaši Padome var atbalstīt Parlamenta 85. un 122. grozījumu, lai priekšlikumam pievienotu jaunu pielikumu, kurā būtu iekļauti integrētās augu aizsardzības galvenie principi. Tā daļēji piekrīt arī 164. un 87. grozījumam.

Turklāt Padome ir aizstājusi terminu “zemkopība, izmantojot niecīgu pesticīdu daudzumu” ar terminu “augu aizsardzību, kurā lieto maz pesticīdu” un šo jēdzienu ir precizējusi, lai tajā iekļautu integrētu augu aizsardzību un bioloģisko lauksaimniecību.

Indikatori

Padome ir vienisprātis ar Komisiju, piekrītot viedoklim, ka grozījumi par izmantojuma iekļaušanu nav būtiski. Padome ir pieņēmusi tikai daļu no 93. grozījuma un 95. grozījumā iekļauto principu.

Komitoloģija

Padome priekšlikumā ir iekļāvusi grozījumus par dažu pantu pielāgošanu jaunajam komitoloģijas lēmumam (17., 52., 62., 103., 137. un 155. grozījums).

IV.   SECINĀJUMI

Padome uzskata, ka šī kopējā nostāja ir līdzsvarots un reāls risinājums vairākām problēmām, uz ko norādīts saistībā ar Komisijas priekšlikumu, un tā cer uz konstruktīvām pārrunām ar Eiropas Parlamentu, lai par šo direktīvu panāktu saprātīgu vienošanos.

---

(1)  14183/07.

---

| 7.10.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 254/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 254/18

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 22/2008,

ko Padome pieņēmusi 2008. gada 23. jūnijā

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2008/.../EK par lidostas maksām

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/C 254 E/02)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Lidostu galvenais uzdevums un komercdarbība ir nodrošināt pakalpojumus gaisa kuģiem no to nolaišanās līdz pacelšanās brīdim, kā arī pasažieru un kravu apkalpošanu, lai gaisa pārvadātāji varētu sniegt gaisa pārvadājumu pakalpojumus. Tādēļ lidostas piedāvā aprīkojumu un pakalpojumus, kuri ir saistīti ar gaisa kuģu darbību, pasažieru apkalpošanu un kravu apstrādi un kuru izmaksas pamatā sedz no lidostas maksām. Lidostas administrācijām, kas nodrošina aprīkojumu un pakalpojumus, par kuriem tiek noteiktas lidostas maksas, būtu jācenšas darboties rentabli. |
| --- | --- |

(1)

Lidostu galvenais uzdevums un komercdarbība ir nodrošināt pakalpojumus gaisa kuģiem no to nolaišanās līdz pacelšanās brīdim, kā arī pasažieru un kravu apkalpošanu, lai gaisa pārvadātāji varētu sniegt gaisa pārvadājumu pakalpojumus. Tādēļ lidostas piedāvā aprīkojumu un pakalpojumus, kuri ir saistīti ar gaisa kuģu darbību, pasažieru apkalpošanu un kravu apstrādi un kuru izmaksas pamatā sedz no lidostas maksām. Lidostas administrācijām, kas nodrošina aprīkojumu un pakalpojumus, par kuriem tiek noteiktas lidostas maksas, būtu jācenšas darboties rentabli.

| (2) | Ir jāizveido kopēja regulējuma sistēma attiecībā uz lidostas maksu pamatiezīmēm un maksu noteikšanas veidu, jo, šādam regulējumam iztrūkstot, pamatprasības attiecībās starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem var netikt izpildītas. Šāda regulējuma sistēma nedrīkstētu skart dalībvalsts iespēju noteikt, kādā mērā var ņemt vērā ieņēmumus no lidostas komercdarbības, lai noteiktu lidostas maksas. |
| --- | --- |

(2)

Ir jāizveido kopēja regulējuma sistēma attiecībā uz lidostas maksu pamatiezīmēm un maksu noteikšanas veidu, jo, šādam regulējumam iztrūkstot, pamatprasības attiecībās starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem var netikt izpildītas. Šāda regulējuma sistēma nedrīkstētu skart dalībvalsts iespēju noteikt, kādā mērā var ņemt vērā ieņēmumus no lidostas komercdarbības, lai noteiktu lidostas maksas.

| (3) | Šī direktīva būtu jāpiemēro tām lidostām Kopienā, kuru lielums pārsniedz minimālo, jo attiecībā uz mazu lidostu vadību un finansējumu nav nepieciešams piemērot Kopienas regulējumu, un lidostai ar lielāko pasažieru skaitu katrā dalībvalstī. |
| --- | --- |

(3)

Šī direktīva būtu jāpiemēro tām lidostām Kopienā, kuru lielums pārsniedz minimālo, jo attiecībā uz mazu lidostu vadību un finansējumu nav nepieciešams piemērot Kopienas regulējumu, un lidostai ar lielāko pasažieru skaitu katrā dalībvalstī.

| (4) | Lai veicinātu teritoriālo kohēziju, dalībvalstīm būtu jādod iespēja piemērot vienotu maksu sistēmu, kas aptvertu lidostu tīklu. Ekonomiskajiem pārvedumiem no vienas lidostas uz citu šādos tīklos būtu jāatbilst Kopienas tiesību aktiem. |
| --- | --- |

(4)

Lai veicinātu teritoriālo kohēziju, dalībvalstīm būtu jādod iespēja piemērot vienotu maksu sistēmu, kas aptvertu lidostu tīklu. Ekonomiskajiem pārvedumiem no vienas lidostas uz citu šādos tīklos būtu jāatbilst Kopienas tiesību aktiem.

| (5) | Transporta plūsmu sadalījuma dēļ dalībvalstīm būtu jābūt iespējai atļaut lidostas administrācijai lidostām, kas sniedz pakalpojumus vienā un tajā pašā pilsētā vai konurbācijā, piemērot vienādas lidostas maksas. Ekonomiskajiem pārvedumiem no vienas šādas lidostas uz citu būtu jāatbilst attiecīgajiem Kopienas tiesību aktiem. |
| --- | --- |

(5)

Transporta plūsmu sadalījuma dēļ dalībvalstīm būtu jābūt iespējai atļaut lidostas administrācijai lidostām, kas sniedz pakalpojumus vienā un tajā pašā pilsētā vai konurbācijā, piemērot vienādas lidostas maksas. Ekonomiskajiem pārvedumiem no vienas šādas lidostas uz citu būtu jāatbilst attiecīgajiem Kopienas tiesību aktiem.

| (6) | Stimuli, lai sāktu jaunus maršrutus, kas sekmētu, inter alia, neizdevīgākā stāvoklī esošu vai attālāku reģionu attīstību, jāpiešķir tikai saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. |
| --- | --- |

(6)

Stimuli, lai sāktu jaunus maršrutus, kas sekmētu, inter alia, neizdevīgākā stāvoklī esošu vai attālāku reģionu attīstību, jāpiešķir tikai saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

| (7) | Maksu iekasēšana par aeronavigācijas pakalpojumu un lidlauka pakalpojumu sniegšanu ir jau izskatīta attiecīgi Komisijas Regulā (EK) Nr. 1794/2006 (2006. gada 6. decembris), ar ko nosaka kopēju tarifikācijas sistēmu aeronavigācijas pakalpojumiem (4) un Padomes Direktīvā 96/67/EK (1996. gada 15. oktobris) par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās (5). Maksas, ko uzliek par palīdzības finansēšanu invalīdiem un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, regulē ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par invalīdu un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesībām, ceļojot ar gaisa transportu (6). |
| --- | --- |

(7)

Maksu iekasēšana par aeronavigācijas pakalpojumu un lidlauka pakalpojumu sniegšanu ir jau izskatīta attiecīgi Komisijas Regulā (EK) Nr. 1794/2006 (2006. gada 6. decembris), ar ko nosaka kopēju tarifikācijas sistēmu aeronavigācijas pakalpojumiem (4) un Padomes Direktīvā 96/67/EK (1996. gada 15. oktobris) par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās (5). Maksas, ko uzliek par palīdzības finansēšanu invalīdiem un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, regulē ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par invalīdu un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesībām, ceļojot ar gaisa transportu (6).

| (8) | Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas padome (ICAO padome) 2004. gadā pieņēma lidostas maksu politiku, kas, inter alia, ietvēra arī principus attiecībā uz to saikni ar izmaksām, nediskrimināciju un lidostu ekonomiskā regulējuma neatkarīgu mehānismu. |
| --- | --- |

(8)

Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas padome (ICAO padome) 2004. gadā pieņēma lidostas maksu politiku, kas, inter alia, ietvēra arī principus attiecībā uz to saikni ar izmaksām, nediskrimināciju un lidostu ekonomiskā regulējuma neatkarīgu mehānismu.

| (9) | ICAO padome ir paudusi uzskatu, ka lidostas maksa ir maksājums, kas īpaši ir paredzēts un tiek piemērots, lai segtu izdevumus, kas rodas, nodrošinot aprīkojumu un pakalpojumus civilajai aviācijai, savukārt nodoklis ir maksājums, kas paredzēts, lai vairotu valsts valdību vai vietējo pašvaldību ieņēmumus, un tos parasti nenovirza civilajai aviācijai kopumā vai saistībā ar konkrētām izmaksām. |
| --- | --- |

(9)

ICAO padome ir paudusi uzskatu, ka lidostas maksa ir maksājums, kas īpaši ir paredzēts un tiek piemērots, lai segtu izdevumus, kas rodas, nodrošinot aprīkojumu un pakalpojumus civilajai aviācijai, savukārt nodoklis ir maksājums, kas paredzēts, lai vairotu valsts valdību vai vietējo pašvaldību ieņēmumus, un tos parasti nenovirza civilajai aviācijai kopumā vai saistībā ar konkrētām izmaksām.

| (10) | Lidostas maksām būtu jābūt nediskriminējošām. Būtu jānosaka obligāta regulāru konsultāciju procedūra starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem, paredzot iespēju jebkurai no pusēm vērsties pie neatkarīgas uzraudzības iestādes, ja lidostas lietotāji apstrīd kādu lēmumu par lidostas maksām vai maksu sistēmas izmaiņām. |
| --- | --- |

(10)

Lidostas maksām būtu jābūt nediskriminējošām. Būtu jānosaka obligāta regulāru konsultāciju procedūra starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem, paredzot iespēju jebkurai no pusēm vērsties pie neatkarīgas uzraudzības iestādes, ja lidostas lietotāji apstrīd kādu lēmumu par lidostas maksām vai maksu sistēmas izmaiņām.

| (11) | Lai nodrošinātu lēmumu objektivitāti un šīs direktīvas pareizu un efektīvu piemērošanu, katrā dalībvalstī būtu jāizveido neatkarīga uzraudzības iestāde. Šīs iestādes rīcībā būtu jābūt visiem nepieciešamajiem personāla, speciālu zināšanu un finanšu resursiem savu uzdevumu veikšanai. |
| --- | --- |

(11)

Lai nodrošinātu lēmumu objektivitāti un šīs direktīvas pareizu un efektīvu piemērošanu, katrā dalībvalstī būtu jāizveido neatkarīga uzraudzības iestāde. Šīs iestādes rīcībā būtu jābūt visiem nepieciešamajiem personāla, speciālu zināšanu un finanšu resursiem savu uzdevumu veikšanai.

| (12) | Lidostu lietotājiem ir būtiski regulāri saņemt informāciju no lidostas administrācijas par to, kā un uz kāda pamata tiek aprēķinātas lidostas maksas. Šāda pārredzamība sniegtu gaisa pārvadātājiem ieskatu lidostas izmaksās un priekšstatu par lidostas investīciju produktivitāti. Lai lidostas administrācija varētu atbilstīgi novērtēt turpmāku ieguldījumu vajadzību, lidostas lietotājiem būtu laikus jāsniedz lidostas administrācijai informācija par visām savas darbības prognozēm, attīstības projektiem un īpašām prasībām un ierosinājumiem. |
| --- | --- |

(12)

Lidostu lietotājiem ir būtiski regulāri saņemt informāciju no lidostas administrācijas par to, kā un uz kāda pamata tiek aprēķinātas lidostas maksas. Šāda pārredzamība sniegtu gaisa pārvadātājiem ieskatu lidostas izmaksās un priekšstatu par lidostas investīciju produktivitāti. Lai lidostas administrācija varētu atbilstīgi novērtēt turpmāku ieguldījumu vajadzību, lidostas lietotājiem būtu laikus jāsniedz lidostas administrācijai informācija par visām savas darbības prognozēm, attīstības projektiem un īpašām prasībām un ierosinājumiem.

| (13) | Lidostu administrācijām būtu jāinformē lidostu lietotāji par lielākajiem infrastruktūras projektiem, jo tie būtiski ietekmē lidostas maksu sistēmu vai lielumu. Šāda informācija būtu jāsniedz, lai būtu iespējama infrastruktūras izmaksu pārraudzība un lai attiecīgajā lidostā nodrošinātu piemērotu un rentablu aprīkojumu. |
| --- | --- |

(13)

Lidostu administrācijām būtu jāinformē lidostu lietotāji par lielākajiem infrastruktūras projektiem, jo tie būtiski ietekmē lidostas maksu sistēmu vai lielumu. Šāda informācija būtu jāsniedz, lai būtu iespējama infrastruktūras izmaksu pārraudzība un lai attiecīgajā lidostā nodrošinātu piemērotu un rentablu aprīkojumu.

| (14) | Lidostu administrācijām būtu jādod iespēja piemērot tādas lidostas maksas, kas atbilst infrastruktūrai un/vai sniegto pakalpojumu līmenim, jo gaisa pārvadātāju likumīgās interesēs ir pieprasīt no lidostas administrācijas tādus pakalpojumus, kas ir atbilstīgi cenas un kvalitātes attiecībai. Tomēr diferencētai infrastruktūrai vai pakalpojumiem bez diskriminācijas jābūt pieejamiem visiem pārvadātājiem, kas tos vēlas izmantot. Ja pieprasījums pārsniedz piedāvājumu, piekļuve būtu jānosaka pēc objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, kurus izstrādā lidostas administrācija. Jebkādai lidostas maksu diferenciācijai jābūt pārredzamai, objektīvai un pamatotai ar skaidriem kritērijiem. |
| --- | --- |

(14)

Lidostu administrācijām būtu jādod iespēja piemērot tādas lidostas maksas, kas atbilst infrastruktūrai un/vai sniegto pakalpojumu līmenim, jo gaisa pārvadātāju likumīgās interesēs ir pieprasīt no lidostas administrācijas tādus pakalpojumus, kas ir atbilstīgi cenas un kvalitātes attiecībai. Tomēr diferencētai infrastruktūrai vai pakalpojumiem bez diskriminācijas jābūt pieejamiem visiem pārvadātājiem, kas tos vēlas izmantot. Ja pieprasījums pārsniedz piedāvājumu, piekļuve būtu jānosaka pēc objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, kurus izstrādā lidostas administrācija. Jebkādai lidostas maksu diferenciācijai jābūt pārredzamai, objektīvai un pamatotai ar skaidriem kritērijiem.

| (15) | Lidostas lietotājiem un lidostas administrācijai būtu jābūt iespējai noslēgt līgumu par pakalpojumu apjomu, ņemot vērā sniegto pakalpojumu kvalitātes atbilstību lidostas maksām. Sarunas par sniegto pakalpojumu kvalitātes atbilstību lidostas maksām varētu risināt kā daļu no konsultēšanās procesa. |
| --- | --- |

(15)

Lidostas lietotājiem un lidostas administrācijai būtu jābūt iespējai noslēgt līgumu par pakalpojumu apjomu, ņemot vērā sniegto pakalpojumu kvalitātes atbilstību lidostas maksām. Sarunas par sniegto pakalpojumu kvalitātes atbilstību lidostas maksām varētu risināt kā daļu no konsultēšanās procesa.

| (16) | Šai direktīvai nevajadzētu skart Līgumu, jo īpaši tā 81. un 89. pantu. |
| --- | --- |

(16)

Šai direktīvai nevajadzētu skart Līgumu, jo īpaši tā 81. un 89. pantu.

| (17) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, noteikt kopējus principus lidostas maksu iekasēšanai Kopienas lidostās, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo to līmenī lidostas maksu sistēmu nevar vienoti ieviest visā Kopienā, un to, ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai, |
| --- | --- |

(17)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, noteikt kopējus principus lidostas maksu iekasēšanai Kopienas lidostās, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo to līmenī lidostas maksu sistēmu nevar vienoti ieviest visā Kopienā, un to, ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Priekšmets

1.   Šī direktīva nosaka kopējus principus lidostas maksu iekasēšanai Kopienas lidostās.

2.   Šo direktīvu piemēro visām lidostām, kuras atrodas teritorijā, uz ko attiecas Līgums, un kuras ir atvērtas komerciālai satiksmei un kuru gada apgrozījums pārsniedz 5 miljonus pasažieru, kā arī uz lidostu ar lielāko pasažieru skaitu katrā dalībvalstī.

3.   Dalībvalstis publicē sarakstu, kurā iekļauj tās lidostas savā teritorijā, kurām piemēro šo direktīvu. Minēto sarakstu pamato ar Komisijas (EUROSTAT) datiem un ik gadu atjaunina.

4.   Šo direktīvu nepiemēro maksājumiem, kurus iekasē kā atlīdzību par aeronavigācijas pakalpojumiem ceļā un termināļos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1794/2006, vai maksājumiem, kurus iekasē kā atlīdzību par lidlauka pakalpojumiem, kas minēti pielikumā Direktīvai 96/67/EK, vai maksājumiem, kurus iekasē, lai finansētu palīdzību pasažieriem invalīdiem un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2006.

5.   Šī direktīva neskar katras dalībvalsts tiesības piemērot papildu reglamentējošus pasākumus, kuri atbilst šai direktīvai vai citiem atbilstīgiem Kopienas tiesību aktiem, attiecībā uz jebkuru lidostas administrāciju, kura atrodas attiecīgās dalībvalsts teritorijā. Tie var būt ekonomiskas pārraudzības pasākumi, piemēram, maksu sistēmu un/vai maksu lieluma apstiprināšana, tostarp maksu iekasēšanas metodes, kas balstās uz stimulējošiem noteikumiem, vai maksimālo cenu regulējums.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

| 1) | “lidosta” ir jebkura zemes platība, kas ir īpaši ierīkota, lai nodrošinātu gaisa kuģu nolaišanos, pacelšanos un manevrēšanu, tostarp palīgiekārtas, kas ir saistītas ar minētajām darbībām atbilstīgi gaisa satiksmes un pakalpojumu prasībām, tai skaitā iekārtas, kas nepieciešamas komerciālo gaisa pārvadājumu pakalpojumu veikšanai; |
| --- | --- |

1)

“lidosta” ir jebkura zemes platība, kas ir īpaši ierīkota, lai nodrošinātu gaisa kuģu nolaišanos, pacelšanos un manevrēšanu, tostarp palīgiekārtas, kas ir saistītas ar minētajām darbībām atbilstīgi gaisa satiksmes un pakalpojumu prasībām, tai skaitā iekārtas, kas nepieciešamas komerciālo gaisa pārvadājumu pakalpojumu veikšanai;

| 2) | “lidostas administrācija” ir iestāde, kuras mērķis — attiecīgā gadījumā apvienojumā ar citiem pasākumiem vai bez tiem — saskaņā ar valsts tiesību aktiem, noteikumiem vai līgumiem ir lidostas vai lidostu tīkla infrastruktūras administrēšana un vadība un attiecīgās lidostas vai lidostu tīkla dažādo operatoru darbības koordinēšana un kontrole; |
| --- | --- |

2)

“lidostas administrācija” ir iestāde, kuras mērķis — attiecīgā gadījumā apvienojumā ar citiem pasākumiem vai bez tiem — saskaņā ar valsts tiesību aktiem, noteikumiem vai līgumiem ir lidostas vai lidostu tīkla infrastruktūras administrēšana un vadība un attiecīgās lidostas vai lidostu tīkla dažādo operatoru darbības koordinēšana un kontrole;

| 3) | “lidostas lietotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas atbild par pasažieru, pasta un/vai kravu gaisa pārvadājumiem uz attiecīgo lidostu vai no tās; |
| --- | --- |

3)

“lidostas lietotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas atbild par pasažieru, pasta un/vai kravu gaisa pārvadājumiem uz attiecīgo lidostu vai no tās;

| 4) | “lidostas maksa” ir maksājums, ko iekasē par labu lidostas administrācijai un ko maksā lidostas lietotāji par tāda aprīkojuma un tādu pakalpojumu izmantojumu, kurus nodrošina vienīgi lidostas administrācija un kuri ir saistīti ar gaisa kuģa nolaišanos, pacelšanos, apgaismojumu un novietošanu, kā arī ar pasažieru un kravu apkalpošanu; |
| --- | --- |

4)

“lidostas maksa” ir maksājums, ko iekasē par labu lidostas administrācijai un ko maksā lidostas lietotāji par tāda aprīkojuma un tādu pakalpojumu izmantojumu, kurus nodrošina vienīgi lidostas administrācija un kuri ir saistīti ar gaisa kuģa nolaišanos, pacelšanos, apgaismojumu un novietošanu, kā arī ar pasažieru un kravu apkalpošanu;

| 5) | “lidostu tīkls” ir lidostu grupa, kuru dalībvalsts ir pienācīgi nozīmējusi un kuru pārvalda viena lidostas administrācija. |
| --- | --- |

5)

“lidostu tīkls” ir lidostu grupa, kuru dalībvalsts ir pienācīgi nozīmējusi un kuru pārvalda viena lidostas administrācija.

3. pants

Nediskriminācijas princips

Dalībvalstis nodrošina, ka lidostas maksas nav diskriminējošas pret lidostas lietotājiem saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. Tas neizslēdz iespēju sabiedrības un vispārējās interesēs lidostas maksas pielāgot, tostarp saistībā ar vides jautājumiem. Šādai pielāgošanai izmantotie kritēriji ir atbilstīgi, objektīvi un pārredzami.

4. pants

Lidostu tīkls

1.   Dalībvalstis lidostu tīkla administrācijai var ļaut izveidot kopīgu un pārredzamu lidostas maksu iekasēšanas sistēmu, kas aptver lidostu tīklu.

2.   Dalībvalstis var ļaut lidostu administrācijai lidostām, kas sniedz pakalpojumus vienā un tajā pašā pilsētā vai konurbācijā, piemērot vienādas lidostas maksas visām attiecīgajām lidostām, ar nosacījumu, ka katra no šīm lidostām pilnībā ievēro 6. pantā noteiktās pārredzamības prasības.

5. pants

Konsultācijas un tiesiskā aizsardzība

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka katrā lidostā tiek noteikta obligāta regulāru konsultāciju procedūra starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem vai to pārstāvjiem vai asociācijām par lidostas maksu sistēmas darbību un lidostas maksu lielumu, kā arī atbilstīgā gadījumā konsultācijām par sniegto pakalpojumu kvalitāti. Šādas konsultācijas notiek ne retāk kā vienu reizi gadā, ja vien iepriekšējās konsultēšanās laikā par to nav panākta cita vienošanās. Ja pastāv lidostas pārvaldības iestādes un lidostu lietotāju daudzgadu vienošanās, tad konsultācijas notiek tā, kā to paredz šī vienošanās. Dalībvalstīm ir tiesības prasīt biežākas konsultācijas.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka izmaiņas sistēmā vai lidostas maksu lielumā pēc iespējas tiek veiktas, vienojoties lidostas administrācijai un lidostas lietotājiem. Šajā nolūkā lidostas administrācija iesniedz lidostas lietotājiem jebkuru priekšlikumu par izmaiņām sistēmā vai lidostas maksu lielumā ne vēlāk kā četrus mēnešus pirms to stāšanās spēkā, norādot arī ierosināto izmaiņu iemeslus, ja vien nepastāv kādi ārkārtēji apstākļi, kuri jāpamato lidostas lietotājiem, tādā gadījumā šis laika posms nav mazāks par diviem mēnešiem. Lidostas administrācija apspriežas ar lidostas lietotājiem par ierosinātajām izmaiņām un pirms lēmuma pieņemšanas ņem vērā viņu viedokli. Lidostas administrācija laikus publicē savu lēmumu vai ieteikumu pirms tā stāšanās spēkā. Lidostas administrācija pamato savu lēmumu attiecībā uz lidostas lietotāju viedokli, ja par ierosinātajām izmaiņām netiek panākta vienošanās starp lidostas administrāciju un lidostas lietotājiem.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka domstarpību gadījumā saistībā ar lēmumu par lidostas maksām, ko pieņēmusi lidostas administrācija, katra no pusēm, kā noteikts 10. pantā, var lūgt neatkarīgas uzraudzības iestādes iejaukšanos, kura izskata sistēmas vai lidostas maksu lieluma izmaiņu pamatojumu.

4.   Ja lidostas maksu sistēmas vai lieluma izmaiņas, kuras nolēmusi veikt lidostas administrācija, izskata neatkarīgā uzraudzības iestāde, tās nepiemēro līdz brīdim, kamēr šī uzraudzības iestāde nav izskatījusi attiecīgo lietu. Neatkarīgā uzraudzības iestāde var pieņemt pagaidu lēmumu attiecībā uz lidostas maksu izmaiņu stāšanos spēkā.

5.   Dalībvalsts var nolemt nepiemērot 3. un 4. punktu attiecībā uz lidostas maksu sistēmu vai lieluma izmaiņām tajās lidostās, kurās ir izveidota procedūra, ar kuru nodrošina ekonomisko pārraudzību. Ekonomiskās pārraudzības pasākumi var būt tādi paši, kas minēti 1. panta 5. punktā. Ja šie pasākumi ietver lidostas maksu lieluma apstiprināšanu, tos apstiprina tā pati iestāde, kura ir izraudzīta vai izveidota par neatkarīgo uzraudzības iestādi šīs direktīvas nolūkā.

6. pants

Pārredzamība

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka lidostas administrācija katru reizi, kad paredzētas 5. panta 1. punktā minētās konsultācijas, katram lidostas lietotājam vai lidostas lietotāju pārstāvjiem vai asociācijām sniedz informāciju par komponentiem, pamatojoties uz kuriem tiek noteikta visu to maksu sistēma vai lielums, ko katrā lidostā iekasē lidostas administrācija. Šajā informācijā iekļauj vismaz:

| a) | par iekasētajām lidostas maksām nodrošināto dažādo pakalpojumu un infrastruktūras sarakstu; |
| --- | --- |

a)

par iekasētajām lidostas maksām nodrošināto dažādo pakalpojumu un infrastruktūras sarakstu;

| b) | lidostas maksu noteikšanai izmantoto metodiku; |
| --- | --- |

b)

lidostas maksu noteikšanai izmantoto metodiku;

| c) | kopējo izmaksu struktūru aprīkojumam un pakalpojumiem, uz ko attiecas lidostas maksas; |
| --- | --- |

c)

kopējo izmaksu struktūru aprīkojumam un pakalpojumiem, uz ko attiecas lidostas maksas;

| d) | no dažādām maksām gūtos ienākumus un pakalpojumu, uz ko tās attiecas, kopējās izmaksas; |
| --- | --- |

d)

no dažādām maksām gūtos ienākumus un pakalpojumu, uz ko tās attiecas, kopējās izmaksas;

| e) | prognozes par situāciju lidostā ar maksām, satiksmes palielināšanos un ieguldījumu priekšlikumiem; |
| --- | --- |

e)

prognozes par situāciju lidostā ar maksām, satiksmes palielināšanos un ieguldījumu priekšlikumiem;

| f) | lidostas infrastruktūras un aprīkojuma faktisko izmantojumu konkrētā laikposmā. |
| --- | --- |

f)

lidostas infrastruktūras un aprīkojuma faktisko izmantojumu konkrētā laikposmā.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka lidostas lietotāji pirms katras konsultācijas iesniedz lidostas administrācijai informāciju, kā tas paredzēts 5. panta 1. punktā, jo īpaši par:

| a) | satiksmes prognozēm; |
| --- | --- |

a)

satiksmes prognozēm;

| b) | gaisa kuģu flotes sastāva un paredzētās izmantošanas prognozēm; |
| --- | --- |

b)

gaisa kuģu flotes sastāva un paredzētās izmantošanas prognozēm;

| c) | attīstības projektiem attiecīgajā lidostā; |
| --- | --- |

c)

attīstības projektiem attiecīgajā lidostā;

| d) | prasībām attiecīgajā lidostā. |
| --- | --- |

d)

prasībām attiecīgajā lidostā.

3.   Saskaņā ar valsts tiesību aktiem, atbilstīgi šim pantam sniegtā informācija uzskatāma par konfidenciālu vai ekonomiski aizsargājamu, un ar to attiecīgi rīkojas. Attiecībā uz lidostu administrācijām, kuru akcijas kotē biržā, ievēro attiecīgos biržas noteikumus.

7. pants

Jauna infrastruktūra

Dalībvalstis nodrošina, ka pirms jaunu infrastruktūras projektu plānu pabeigšanas lidostas administrācija apspriežas ar lidostas lietotājiem.

8. pants

Kvalitātes standarti

1.   Lai nodrošinātu vienmērīgu un efektīvu lidostas darbību, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai lidostas administrācija un lidostas lietotāju pārstāvji vai asociācijas var risināt sarunas nolūkā noslēgt pakalpojumu līgumu par lidostā sniegto pakalpojumu kvalitāti. Šīs sarunas par pakalpojumu kvalitāti var noritēt kā daļa no 5. panta 1. punktā minētajām konsultācijām.

2.   Jebkurā šādā pakalpojumu līgumā lidostas administrācija nosaka sniedzamo pakalpojumu kopumu, ņemot vērā faktisko lidostas maksu sistēmu vai lielumu un to pakalpojumu kopumu, kādu lidostu lietotājiem ir tiesības saņemt par samaksātajām lidostas maksām.

9. pants

Pielāgoti pakalpojumi

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai lidostas administrācijai ļautu dažādot konkrētu lidostas pakalpojumu, termināļu vai termināļu daļu kvalitāti un apjomu nolūkā sniegt īpaši pielāgotus pakalpojumus vai īpaši atvēlēt termināli vai termināļa daļu. Lidostas maksu sistēmu vai lielumu var diferencēt atbilstīgi šādu pakalpojumu kvalitātei un apjomam, kā arī to izmaksām vai citam objektīvam pamatojumam. Lidostas administrācijas patur tiesības noteikt jebkādas šādas diferencētas lidostas maksas.

2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai jebkuram lidostas lietotājam, kas vēlas izmantot īpaši pielāgotus pakalpojumus vai īpaši atvēlētu termināli vai termināļa daļu, ir piekļuve šādiem pakalpojumiem un terminālim vai termināļa daļai.

Ja piekļuvi īpaši pielāgotiem pakalpojumiem un/vai īpaši atvēlētam terminālim vai termināļa daļai vēlas vairāk lidostas lietotāju, nekā ir iespējams nodrošināt jaudas ierobežojumu dēļ, piekļuvi nosaka uz atbilstīgu, objektīvu, pārredzamu un nediskriminējošu kritēriju pamata. Šos kritērijus nosaka lidostas administrācija, un dalībvalstis var pieprasīt, lai tos apstiprinātu neatkarīga uzraudzības iestāde.

10. pants

Neatkarīga uzraudzības iestāde

1.   Dalībvalstis ieceļ vai izveido neatkarīgu iestādi kā valsts neatkarīgu uzraudzības iestādi, lai nodrošinātu to pasākumu pareizu piemērošanu, kas paredzēti atbilstīgi šai direktīvai, un uzņemtos vismaz 5. pantā noteiktos uzdevumus. Šī iestāde var būt tā pati iestāde, kurai dalībvalsts uztic piemērot papildu reglamentējošos pasākumus, kas minēti 1. panta 5. punktā, tostarp maksu sistēmas un/vai lidostas maksu lieluma apstiprināšanu, ja tā atbilst šā panta 2. punktā minētajām prasībām.

2.   Dalībvalstis garantē neatkarīgās uzraudzības iestādes neatkarību, nodrošinot, ka tā ir juridiski nošķirta un funkcionāli neatkarīga no jebkuras lidostas administrācijas un jebkura gaisa pārvadātāja. Dalībvalstis, kuras saglabā īpašumtiesības uz lidostām, lidostas administrācijām vai gaisa pārvadātājiem vai saglabā kontroli pār tiem, nodrošina, ka funkcijas saistībā ar šīm īpašumtiesībām vai kontroli nepiešķir neatkarīgajai uzraudzības iestādei. Dalībvalstis nodrošina, ka neatkarīgā uzraudzības iestāde īsteno savas pilnvaras objektīvi un pārredzami.

3.   Dalībvalstis paziņo Komisijai neatkarīgās uzraudzības iestādes nosaukumu un adresi, tai uzticētos uzdevumus un pienākumus un veiktos pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību 2. punktam.

4.   Dalībvalstis var izveidot neatkarīgās uzraudzības iestādes finansēšanas mehānismu, kas var ietvert maksu iekasēšanu no lidostas lietotājiem vai lidostas administrācijām.

5.   Neskarot 5. panta 5. punktu, dalībvalstis nodrošina vajadzīgos pasākumus, kas attiecas uz sistēmu vai lidostas maksu lielumu, tostarp pakalpojumu kvalitāti, lai neatkarīgā uzraudzības iestāde saistībā ar domstarpībām, kas minētas 5. panta 3. punktā, varētu:

| a) | izveidot procedūru lidostas administrācijas un lidostas lietotāju domstarpību risināšanai, |
| --- | --- |

a)

izveidot procedūru lidostas administrācijas un lidostas lietotāju domstarpību risināšanai,

| b) | noteikt nosacījumus, saskaņā ar kuriem šīs domstarpības var izskatīt neatkarīgā uzraudzības iestāde. Tā var, jo īpaši, noraidīt sūdzības, kas nav atbilstīgi pamatotas vai adekvāti dokumentētas, |
| --- | --- |

b)

noteikt nosacījumus, saskaņā ar kuriem šīs domstarpības var izskatīt neatkarīgā uzraudzības iestāde. Tā var, jo īpaši, noraidīt sūdzības, kas nav atbilstīgi pamatotas vai adekvāti dokumentētas,

| c) | noteikt kritērijus, ar kuru palīdzību domstarpības izvērtēs, lai tās risinātu. |
| --- | --- |

c)

noteikt kritērijus, ar kuru palīdzību domstarpības izvērtēs, lai tās risinātu.

Šīs procedūras, nosacījumi un kritēriji ir nediskriminējoši, pārredzami un objektīvi.

6.   Veicot 5. pantā izklāstīto sistēmas vai lidostas maksu izmaiņu pamatojuma izpēti, neatkarīgajai uzraudzības iestādei ir pieejama vajadzīgā informācija no iesaistītajām pusēm un tai ir jākonsultējas ar šīm pusēm, lai tā pieņemtu lēmumu. Tā pieņem lēmumu pēc iespējas drīzāk un ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc sūdzības saņemšanas. Neatkarīgās uzraudzības iestādes lēmumi ir saistoši, bet tos var pārskatīt parlamentā vai tiesā atbilstīgi dalībvalsts procedūrām.

7.   Neatkarīgā uzraudzības iestāde par savu darbību publicē gada pārskatu.

11. pants

Ziņojumi un pārskatīšana

1.   Komisija līdz ... (7) iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, novērtējot gūtos panākumus direktīvas mērķa sasniegšanā, kā arī, ja vajadzīgs, jebkuru attiecīgu priekšlikumu.

2.   Dalībvalstis un Komisija sadarbojas, piemērojot šo direktīvu, jo īpaši attiecībā uz informācijas apkopošanu 1. punktā minētajam ziņojumam.

12. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstīs līdz ... (8) stājas spēkā normatīvie akti un administratīvie noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kādā izdarāmas šādas atsauces.

2.   Dalībvalstis paziņo Komisijai to tiesību aktu, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, galvenos noteikumus.

13. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

14. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 10, 15.1.2008., 35. lpp.

1

(2)  OV C 305, 15.12.2007., 11. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 15. janvāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2008. gada 23. jūnijā Kopējā nostāja un ... Eiropas Parlamenta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

3

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  OV L 341, 7.12.2006., 3. lpp.

4

(5)  OV L 272, 25.10.1996., 36. lpp.

5

(6)  OV L 204, 26.7.2006., 1. lpp.

6

(7)  Četri gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

7

(8)  36 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

8

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

| 1. | Komisija 2007. gada 29. janvārī nosūtīja Padomei minēto priekšlikumu. Priekšlikums pamatots uz EK līguma 80. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

1.

Komisija 2007. gada 29. janvārī nosūtīja Padomei minēto priekšlikumu. Priekšlikums pamatots uz EK līguma 80. panta 2. punktu.

| 2. | Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas padome 2007. gada 29. un 30. novembra sanāksmē panāca vispārēju pieeju par priekšlikumu. |
| --- | --- |

2.

Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas padome 2007. gada 29. un 30. novembra sanāksmē panāca vispārēju pieeju par priekšlikumu.

| 3. | Eiropas Parlaments (referents Ulrich Stockmann kungs (PSE-DE)) 2008. gada 15. janvārī balsoja par priekšlikumu pirmajā lasījumā. EP atzinumā ir 45 grozījumi. |
| --- | --- |

3.

Eiropas Parlaments (referents Ulrich Stockmann kungs (PSE-DE)) 2008. gada 15. janvārī balsoja par priekšlikumu pirmajā lasījumā. EP atzinumā ir 45 grozījumi.

| 4. | Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas padome 2008. gada 7. aprīlī panāca politisku vienošanos par priekšlikumu, pieņemot vairākus no EP pirmajā lasījumā ierosinātajiem 45 grozījumiem (dok. 8017/08). No tās izrietošo kopējo nostāju Padomei paredzēts pieņemt 2008. gada 23. jūnijā. |
| --- | --- |

4.

Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas padome 2008. gada 7. aprīlī panāca politisku vienošanos par priekšlikumu, pieņemot vairākus no EP pirmajā lasījumā ierosinātajiem 45 grozījumiem (dok. 8017/08). No tās izrietošo kopējo nostāju Padomei paredzēts pieņemt 2008. gada 23. jūnijā.

II.   MĒRĶIS

Ierosinātās direktīvas mērķis ir noteikt kopējus principus lidostas maksu iekasēšanai Kopienas lidostās. Ar to paredz precizēt attiecības starp lidostu operatoriem un lidostu lietotājiem, pieprasot pārskatāmību, konsultēšanos ar lietotājiem un nediskriminācijas principa ievērošanu, aprēķinot no lietotājiem iekasējamās maksas apjomu. Turklāt direktīvas mērķis ir dalībvalstīs izveidot spēcīgas, neatkarīgas iestādes, kas izšķirtu un risinātu domstarpības, lai tām rastu ātru risinājumu.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārīga informācija

Eiropas Parlaments (EP) 2008. gada 15. janvāra plenārsēdē pieņēma 45 grozījumus Komisijas priekšlikumā. Izmaiņas Komisijas priekšlikumā ir atspoguļotas Padomes kopējā nostājā (sk. zemāk 2. a punktā), kurā ietverti daudzi ierosinātie grozījumi, kas pārņemti

| — | vai nu vārds vārdā (EP grozījumi Nr. 8, 10, 11, 45) vai |
| --- | --- |

—

vai nu vārds vārdā (EP grozījumi Nr. 8, 10, 11, 45) vai

| — | pēc būtības, izmantojot līdzīgu formulējumu (EP grozījumi Nr. 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29). |
| --- | --- |

—

pēc būtības, izmantojot līdzīgu formulējumu (EP grozījumi Nr. 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29).

Tomēr ievērojams skaits grozījumu nav atspoguļoti kopējā nostājā, jo Padome uzskatīja —

| 1. | vai nu tie bija lieki, jo šos jautājumus jau regulē citi instrumenti, kas pieņemti pēc tam, kad EP bija pieņēmis atzinumu; vai arī |
| --- | --- |

1.

vai nu tie bija lieki, jo šos jautājumus jau regulē citi instrumenti, kas pieņemti pēc tam, kad EP bija pieņēmis atzinumu; vai arī

| 2. | tie ņemti vērā citur tekstā, jo kopējā nostājā ir mainīts Komisijas sākotnējais priekšlikums. |
| --- | --- |

2.

tie ņemti vērā citur tekstā, jo kopējā nostājā ir mainīts Komisijas sākotnējais priekšlikums.

2.   Konkrēti jautājumi

a)   Galvenās izmaiņas Komisijas priekšlikumā

Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Padome ieviesa vairākas izmaiņas, kuras varētu rezumēt šādi:

—   Ierosinātās direktīvas darbības joma, 1. pants

Komisija sākumā ierosināja iekļaut darbības jomā visas lidostas, kas apkalpo vairāk kā 1 miljonu pasažieru gadā. Padome vienojās palielināt minēto robežlielumu līdz 5 miljoniem, kā arī iekļaut darbības jomā katras dalībvalsts lielāko lidostu. Šāda darbības joma arī saskan ar EP atzinumu.

—   Maksas pielāgošana vides un citām sabiedrības interesēm, 3. pants

Padome vienojās iekļaut šo iespēju pantā par nediskriminācijas principu. Šis papildinājums atspoguļo dalībvalstu vēlmi nodrošināt iespēju veicināt videi labvēlīgāku gaisakuģu izmantojumu, pielāgojot lidostu nodevas, kā arī citus mērķus.

—   Saikne ar izmaksām, 8. apsvērums

Šis apsvērums atspoguļo līdzsvarotu kompromisu starp dalībvalstu vēlmi, lai lidostas maksas būtu cieši saistītas ar sniegto lidostas pakalpojumu izmaksu līmeni (saskaņā ar Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) politikas ieteikumiem par lidostas maksām) un starp pienācīgu elastīguma pakāpi citām dalībvalstīm, tostarp tām, kas uzskata, ka šī saistība varētu ietekmēt lidostu tīklu darbību, jo dažām dalībvalstīm ir vajadzīga elastība, lai izmantotu komerciālus ienākumus lidostu tīklā.

—   Lidostu tīkls un lidostu sistēma, 2. panta 5. punkts un 4. pants

Padome vienojās, ka direktīvas projekta tekstā ir jāievieš lidostu tīkla definīcija. Turklāt tās uzskatīja, ka būtu piemēroti iekļaut tekstu, kas nodrošinātu, lai lidostām, kas sniedz pakalpojumus vienā un tajā pašā pilsētā vai aglomerācijā, varētu būt vienota iekasēšanas sistēma.

—   Ekonomiskās pārraudzības pasākumi, 5. panta 5. punkts

Padome uzskatīja, ka būtu lietderīgi pievienot noteikumu par ekonomiskas pārraudzības pasākumiem, saskaņā ar ko dalībvalstīm, kuras izmanto ekonomiskās pārraudzības sistēmas, nav jāpiemēro šajā direktīvā izklāstītā domstarpību izšķiršanas procedūra. Šo pamato ar to, ka ekonomiskā pārraudzība sniedz aizsardzības pakāpi, kas ir vismaz līdzīga šajā direktīvā paredzētajai.

—   Direktīvas transponēšanas termiņš, 12. pants

Attiecībā uz direktīvas transponēšanu valsts tiesību aktos Padome pagarināja prasīto termiņu līdz 36 mēnešiem, lai dalībvalstīm atvēlētu pietiekami daudz laika veikt nepieciešamos pasākumus direktīvas īstenošanai.

b)   Eiropas Parlamenta grozījumi

Padome turklāt izskatīja vairākus grozījumus, kurus gan tā neiekļāva kopējā nostājā. Minētos jautājumus varētu rezumēt šādi:

—   Drošības maksas

Attiecīgie grozījumi Nr. 4, 13, 37–41

Kopējā nostājā neiekļāva grozījumus par drošības finansējumu, uzskatot — uz šo Eiropas Parlamentam svarīgo jautājumu ir jau atbildēts ar to, ka stājusies spēkā jaunā Regula par civilās aviācijas drošību (Regula 300/2008). Šo jautājumu ņems vērā arī topošajā Komisijas politikas iniciatīvā.

—   Iepriekšējs finansējums

Attiecīgie grozījumi Nr. 31, 32

Kopīgajā nostājā atzīst jaunu infrastruktūras projektu nozīmi un nodrošina to finansēšanas iespēju, vienlaikus aizsargājot lidostas lietotāju intereses. Šis princips jau ir minēts ICAO tekstos, bet Padome uzskatīja, ka tas galvenokārt pamatots uz vienas kases struktūru un uz pilnīgu saikni ar izmaksām. Tā kā šie iepriekšējā finansējuma principi nav noteikti ierosinātajā direktīvā, Padome uzskatīja par piemērotāku tos neiekļaut savā kopējā nostājā, ņemot vērā to, ka dalībvalstīm bija atšķirīgas pieejas un vajadzību saglabāt zināmu elastību. Komisija nav pieņēmusi šos grozījumus.

—   Vienas vai divkāršas kases sistēma

Attiecīgie grozījumi Nr. 6, 22

Padome uzskatīja, ka ir jāparedz izveidot kopēju sistēmu, ar ko regulē lidostas maksas pamatiezīmes un maksas noteikšanas veidu, bet arī ņēma vērā, ka dalībvalstīm būtu jābūt rīcības brīvībai, atļaujot vienu vai divkāršu kasi vai arī abu sistēmu kombināciju, bez pienākuma pieņemt tiesību aktus, kas noteiktu kā obligātu vienu no šīm sistēmām, vai arī piešķirot lidostām tiesības izvēlēties kases veidu. Tādēļ kopējā nostājā neiekļāva nekādus īpašus noteikumus par šo jautājumu.

—   Piemērošana visām lidostām tīklā

Attiecīgie grozījumi Nr. 9, 14

Kopējā nostājā šos grozījumus nepieņēma tādēļ, lai saglabātu saskaņotību ar vispārējo pieeju tīkliem, īpaši attiecībā uz tīklu nediskrimināciju dalībvalstu vidū, un lai atteiktos no liekas birokrātijas mazās lidostās; grozījumiem nav arī īstas praktiskas vajadzības, jo Padome uzskata, ka savstarpējās subsidēšanas risks ir nepamatots.

—   Citi grozījumi

Kopējā nostājā vairākus grozījumus neiekļāva trīs iemeslu dēļ:

| — | Padome uzskatīja, ka tie nav atbilstīgi direktīvas projekta principiem un pieejai; |
| --- | --- |

—

Padome uzskatīja, ka tie nav atbilstīgi direktīvas projekta principiem un pieejai;

| — | Padome uzskatīja, ka šo grozījumu formulējums nebija pietiekami skaidrs un varētu izraisīt juridisku neskaidrību, jo tos varētu interpretēt dažādi; |
| --- | --- |

—

Padome uzskatīja, ka šo grozījumu formulējums nebija pietiekami skaidrs un varētu izraisīt juridisku neskaidrību, jo tos varētu interpretēt dažādi;

| — | Padome uzskatīja, ka tie nebūtu praktiski īstenošanai dalībvalstīs, īpaši grozījumi, ar ko nosaka termiņus, kurus dalībvalstis uzskatīja vai nu pārāk īsus vai pārāk ilgus. |
| --- | --- |

—

Padome uzskatīja, ka tie nebūtu praktiski īstenošanai dalībvalstīs, īpaši grozījumi, ar ko nosaka termiņus, kurus dalībvalstis uzskatīja vai nu pārāk īsus vai pārāk ilgus.

Minētie grozījumi ir šādi:

| — | konkurences un valsts atbalsta principi (daļa no Nr. 7, 16, 24, 25, 26); |
| --- | --- |

—

konkurences un valsts atbalsta principi (daļa no Nr. 7, 16, 24, 25, 26);

| — | nediskriminācija (Nr. 34, 35, 36); |
| --- | --- |

—

nediskriminācija (Nr. 34, 35, 36);

| — | noteikumi par neatkarīgas uzraudzības iestādes iejaukšanos un par pilnvarotās iestādes norīkošanu (19, 21, 42, 43); |
| --- | --- |

—

noteikumi par neatkarīgas uzraudzības iestādes iejaukšanos un par pilnvarotās iestādes norīkošanu (19, 21, 42, 43);

| — | pakalpojumu līmenis un pakalpojumu kvalitāte (Nr. 5, 27, 33); |
| --- | --- |

—

pakalpojumu līmenis un pakalpojumu kvalitāte (Nr. 5, 27, 33);

| — | atsauce uz faktoriem, kas nosaka maksas līmeni (Nr. 12); |
| --- | --- |

—

atsauce uz faktoriem, kas nosaka maksas līmeni (Nr. 12);

| — | konsultācijas (Nr. 17); |
| --- | --- |

—

konsultācijas (Nr. 17);

| — | termiņš, lai informētu par izmaiņām iekasēšanas sistēmā (Nr. 18); |
| --- | --- |

—

termiņš, lai informētu par izmaiņām iekasēšanas sistēmā (Nr. 18);

| — | sūdzību pieņemamība (Nr. 20); |
| --- | --- |

—

sūdzību pieņemamība (Nr. 20);

| — | pārskatāmība (Nr. 30); |
| --- | --- |

—

pārskatāmība (Nr. 30);

| — | neatkarīgas uzraudzības iestādes lēmuma termiņš (Nr. 44). |
| --- | --- |

—

neatkarīgas uzraudzības iestādes lēmuma termiņš (Nr. 44).

IV.   SECINĀJUMS

Padome uzskata, ka šī kopējā nostāja ir līdzsvarota un tajā ievēroti Komisijas priekšlikuma mērķi un uzdevumi. Tajā ņemti vērā arī Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma rezultāti.

Padome norāda uz neoficiālajām sarunām, kas jau notikušas starp Padomi un Eiropas Parlamentu un paļaujas, ka apzinātie kompromisa teksti ļaus šo direktīvu nekavējoties pieņemt tuvākajā nākotnē.

---

| 7.10.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 254/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 254/26

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 23/2008

ko Padome pieņēmusi 2008. gada 15. septembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2008/.../EK, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem

(2008/C 254 E/03)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Līguma 137. pantā paredzēts, ka Kopiena atbalsta un papildina dalībvalstu pasākumus darba vides uzlabošanai, lai aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību. Direktīvās, kas pieņemtas, pamatojoties uz minēto pantu, jāizvairās uzlikt tādus administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas liktu šķēršļus mazo un vidējo uzņēmumu izveidei un attīstībai. |
| --- | --- |

(1)

Līguma 137. pantā paredzēts, ka Kopiena atbalsta un papildina dalībvalstu pasākumus darba vides uzlabošanai, lai aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību. Direktīvās, kas pieņemtas, pamatojoties uz minēto pantu, jāizvairās uzlikt tādus administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas liktu šķēršļus mazo un vidējo uzņēmumu izveidei un attīstībai.

| (2) | Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/88/EK (4) nosaka minimālās darba laika organizēšanas prasības, inter alia par dienas un nedēļas atpūtu, pārtraukumiem, maksimālo darba laiku nedēļā, ikgadējo atvaļinājumu, kā arī dažiem nakts darba, maiņu darba un darba veidu aspektiem. |
| --- | --- |

(2)

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/88/EK (4) nosaka minimālās darba laika organizēšanas prasības, inter alia par dienas un nedēļas atpūtu, pārtraukumiem, maksimālo darba laiku nedēļā, ikgadējo atvaļinājumu, kā arī dažiem nakts darba, maiņu darba un darba veidu aspektiem.

| (3) | Direktīvas 2003/88/EK 19. panta trešajā daļā un 22. panta 1. punkta 2. daļā ir paredzēta tās pārskatīšana līdz 2003. gada 23. novembrim. |
| --- | --- |

(3)

Direktīvas 2003/88/EK 19. panta trešajā daļā un 22. panta 1. punkta 2. daļā ir paredzēta tās pārskatīšana līdz 2003. gada 23. novembrim.

| (4) | Vairāk nekā desmit gadus pēc Padomes Direktīvas 93/104/EK (5) pieņemšanas, kas ir sākotnējā direktīva par darba laika organizēšanu, ir radusies vajadzība ņemt vērā jaunās attīstības tendences un darba devēju un darba ņēmēju un prasības un nodrošināt iespēju sasniegt izaugsmes un nodarbinātības mērķus, ko Eiropadome 2005. gada 22. un 23. martā noteikusi saistībā ar Lisabonas stratēģiju. |
| --- | --- |

(4)

Vairāk nekā desmit gadus pēc Padomes Direktīvas 93/104/EK (5) pieņemšanas, kas ir sākotnējā direktīva par darba laika organizēšanu, ir radusies vajadzība ņemt vērā jaunās attīstības tendences un darba devēju un darba ņēmēju un prasības un nodrošināt iespēju sasniegt izaugsmes un nodarbinātības mērķus, ko Eiropadome 2005. gada 22. un 23. martā noteikusi saistībā ar Lisabonas stratēģiju.

| (5) | Darba un ģimenes dzīves saskaņošana arī ir būtisks aspekts, lai sasniegtu šos mērķus, kurus Eiropas Savienība noteikusi Lisabonas stratēģijā, īpaši attiecībā uz sieviešu nodarbinātības līmeņa paaugstināšanu. Mērķis nav tikai radīt apmierinošāku darba vidi, bet arī ļaut labāk reaģēt uz darba ņēmēju prasībām, jo īpaši to, kam ir ģimenes pienākumi. Vairāki šajā direktīvā iekļauti grozījumi ir paredzēti tam, lai ļautu uzlabot darba un ģimenes dzīves savienojamību. |
| --- | --- |

(5)

Darba un ģimenes dzīves saskaņošana arī ir būtisks aspekts, lai sasniegtu šos mērķus, kurus Eiropas Savienība noteikusi Lisabonas stratēģijā, īpaši attiecībā uz sieviešu nodarbinātības līmeņa paaugstināšanu. Mērķis nav tikai radīt apmierinošāku darba vidi, bet arī ļaut labāk reaģēt uz darba ņēmēju prasībām, jo īpaši to, kam ir ģimenes pienākumi. Vairāki šajā direktīvā iekļauti grozījumi ir paredzēti tam, lai ļautu uzlabot darba un ģimenes dzīves savienojamību.

| (6) | Šajā sakarā dalībvalstīm būtu jāiedrošina sociālie partneri atbilstīgā līmenī slēgt vienošanos par labāku darba un ģimenes dzīves savienojamību. |
| --- | --- |

(6)

Šajā sakarā dalībvalstīm būtu jāiedrošina sociālie partneri atbilstīgā līmenī slēgt vienošanos par labāku darba un ģimenes dzīves savienojamību.

| (7) | Jāstiprina darba ņēmēju veselības aizsardzība un drošība un jānodrošina elastīgāka darba laika organizēšana, jo īpaši attiecībā uz dežūras laiku un, konkrētāk, uz dežūras laika neaktīvajām daļām, kā arī jārod jauns līdzsvars starp darba un ģimenes dzīves saskaņošanu, no vienas puses, un elastīgāku darba laika organizēšanu, no otras puses. |
| --- | --- |

(7)

Jāstiprina darba ņēmēju veselības aizsardzība un drošība un jānodrošina elastīgāka darba laika organizēšana, jo īpaši attiecībā uz dežūras laiku un, konkrētāk, uz dežūras laika neaktīvajām daļām, kā arī jārod jauns līdzsvars starp darba un ģimenes dzīves saskaņošanu, no vienas puses, un elastīgāku darba laika organizēšanu, no otras puses.

| (8) | Gadījumos, kad nepiešķir atpūtas laiku, būtu jāpiešķir kompensējoši atpūtas laikposmi. Tāda saprātīga termiņa noteikšana, kura ietvaros darba ņēmējiem pienākas kompensējoša atpūta, būtu jāatstāj dalībvalstu kompetencē, ņemot vērā vajadzību nodrošināt attiecīgo darba ņēmēju drošību un veselību un proporcionalitātes principu. |
| --- | --- |

(8)

Gadījumos, kad nepiešķir atpūtas laiku, būtu jāpiešķir kompensējoši atpūtas laikposmi. Tāda saprātīga termiņa noteikšana, kura ietvaros darba ņēmējiem pienākas kompensējoša atpūta, būtu jāatstāj dalībvalstu kompetencē, ņemot vērā vajadzību nodrošināt attiecīgo darba ņēmēju drošību un veselību un proporcionalitātes principu.

| (9) | Jāpārskata arī nosacījumi, kas attiecas uz maksimālā nedēļas darba laika bāzes laikposmu, lai tos pielāgotu darba devēju un darba ņēmēju vajadzībām, attiecīgi ievērojot darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzības pasākumus. |
| --- | --- |

(9)

Jāpārskata arī nosacījumi, kas attiecas uz maksimālā nedēļas darba laika bāzes laikposmu, lai tos pielāgotu darba devēju un darba ņēmēju vajadzībām, attiecīgi ievērojot darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzības pasākumus.

| (10) | Ja darba līguma ilgums ir mazāks par vienu gadu, tad bāzes laikposmam nevajadzētu būt ilgākam par darba līguma ilgumu. |
| --- | --- |

(10)

Ja darba līguma ilgums ir mazāks par vienu gadu, tad bāzes laikposmam nevajadzētu būt ilgākam par darba līguma ilgumu.

| (11) | Pieredze, kas gūta, piemērojot Direktīvas 2003/88/EK 22. panta 1. punktu, liecina, ka pilnīgi individuāls lēmums par tās 6. panta neattiecināšanu var radīt problēmas attiecībā uz darba ņēmēju veselības aizsardzību un drošību, kā arī darba ņēmēju izvēles brīvību. |
| --- | --- |

(11)

Pieredze, kas gūta, piemērojot Direktīvas 2003/88/EK 22. panta 1. punktu, liecina, ka pilnīgi individuāls lēmums par tās 6. panta neattiecināšanu var radīt problēmas attiecībā uz darba ņēmēju veselības aizsardzību un drošību, kā arī darba ņēmēju izvēles brīvību.

| (12) | Direktīvas 22. panta 1. punktā paredzētā iespēja ir atkāpe no 48 stundu maksimālās darba nedēļas principa, ko rēķina kā bāzes laikposma vidējo rādītāju. To var piemērot, ja ir efektīva darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība un ja ir skaidri pausta attiecīgo darba ņēmēju brīva un apzināta piekrišana. Tās izmantošana ir saistīta ar piemērotiem drošības pasākumiem, lai nodrošinātu šo nosacījumu ievērošanu, un ar ciešu pārraudzību. |
| --- | --- |

(12)

Direktīvas 22. panta 1. punktā paredzētā iespēja ir atkāpe no 48 stundu maksimālās darba nedēļas principa, ko rēķina kā bāzes laikposma vidējo rādītāju. To var piemērot, ja ir efektīva darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība un ja ir skaidri pausta attiecīgo darba ņēmēju brīva un apzināta piekrišana. Tās izmantošana ir saistīta ar piemērotiem drošības pasākumiem, lai nodrošinātu šo nosacījumu ievērošanu, un ar ciešu pārraudzību.

| (13) | Pirms piemērot 22. panta 1. punktā minēto iespēju, būtu jāapsver, vai garāks bāzes laikposms vai citi Direktīvā 2003/88/EK paredzētie elastīguma noteikumi nodrošina vajadzīgo elastību vai ne. |
| --- | --- |

(13)

Pirms piemērot 22. panta 1. punktā minēto iespēju, būtu jāapsver, vai garāks bāzes laikposms vai citi Direktīvā 2003/88/EK paredzētie elastīguma noteikumi nodrošina vajadzīgo elastību vai ne.

| (14) | Lai novērstu apdraudējumu darba ņēmēju veselībai un drošībai, dalībvalstī nedrīkst vienlaicīgi izmantot gan 19. panta pirmās daļas b) punktā minēto elastīgo bāzes periodu, gan 22. panta 1. punktā minēto iespēju. |
| --- | --- |

(14)

Lai novērstu apdraudējumu darba ņēmēju veselībai un drošībai, dalībvalstī nedrīkst vienlaicīgi izmantot gan 19. panta pirmās daļas b) punktā minēto elastīgo bāzes periodu, gan 22. panta 1. punktā minēto iespēju.

| (15) | Saskaņā ar Līguma 138. panta 2. punktu Komisija apspriedās ar darba devējiem un darba ņēmējiem Kopienas līmenī par iespējamo Kopienas rīcības virzienu šajā jautājumā. |
| --- | --- |

(15)

Saskaņā ar Līguma 138. panta 2. punktu Komisija apspriedās ar darba devējiem un darba ņēmējiem Kopienas līmenī par iespējamo Kopienas rīcības virzienu šajā jautājumā.

| (16) | Pēc minētās apspriešanās Komisija uzskatīja, ka ir ieteicama Kopienas rīcība, un turpināja apspriesties ar darba devējiem un darba ņēmējiem par paredzētā priekšlikuma saturu saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(16)

Pēc minētās apspriešanās Komisija uzskatīja, ka ir ieteicama Kopienas rīcība, un turpināja apspriesties ar darba devējiem un darba ņēmējiem par paredzētā priekšlikuma saturu saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu.

| (17) | Pēc šā otrā apspriešanās posma darba devēji un darba ņēmēji Kopienas līmenī nav informējuši Komisiju par vēlmi uzsākt procesu, kura rezultātā varētu noslēgt nolīgumu, kā paredzēts Līguma 139. pantā. |
| --- | --- |

(17)

Pēc šā otrā apspriešanās posma darba devēji un darba ņēmēji Kopienas līmenī nav informējuši Komisiju par vēlmi uzsākt procesu, kura rezultātā varētu noslēgt nolīgumu, kā paredzēts Līguma 139. pantā.

| (18) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi — proti, modernizēt Kopienas tiesību aktus attiecībā uz darba laika organizēšanu — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās direktīvas mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(18)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi — proti, modernizēt Kopienas tiesību aktus attiecībā uz darba laika organizēšanu — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās direktīvas mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

| (19) | Šajā direktīvā ievērotas pamattiesības un principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (6). Šīs direktīvas mērķis jo īpaši ir pilnīgi nodrošināt tiesības uz taisnīgiem un līdztiesīgiem darba apstākļiem saskaņā ar Pamattiesību hartas 31. pantu un, jo īpaši tā 2. punktu, kurā paredzēts, ka “ikvienam darba ņēmējam ir tiesības uz maksimālā darba laika ierobežošanu, uz atpūtas laiku ik dienu un ik nedēļu, kā arī uz vienu ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu”. |
| --- | --- |

(19)

Šajā direktīvā ievērotas pamattiesības un principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (6). Šīs direktīvas mērķis jo īpaši ir pilnīgi nodrošināt tiesības uz taisnīgiem un līdztiesīgiem darba apstākļiem saskaņā ar Pamattiesību hartas 31. pantu un, jo īpaši tā 2. punktu, kurā paredzēts, ka “ikvienam darba ņēmējam ir tiesības uz maksimālā darba laika ierobežošanu, uz atpūtas laiku ik dienu un ik nedēļu, kā arī uz vienu ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu”.

| (20) | Šīs direktīvas īstenošanai vajadzētu saglabāt vispārīgu aizsardzības pakāpi, kas piešķirta darba ņēmējiem veselības un darba drošības jomā. |
| --- | --- |

(20)

Šīs direktīvas īstenošanai vajadzētu saglabāt vispārīgu aizsardzības pakāpi, kas piešķirta darba ņēmējiem veselības un darba drošības jomā.

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvu 2003/88/EK groza šādi:

| 1) | Direktīvas 2. pantā iekļauj šādus punktus:






  “1.a | “dežūras laiks”: jebkurš laikposms, kurā darba ņēmēja pienākums ir atrasties savā darba vietā, lai pēc darba devēja prasības uzsāktu sava darba veikšanu vai pienākumu pildīšanu; |
| --- | --- | --- |

1)

Direktīvas 2. pantā iekļauj šādus punktus:

“1.a

“dežūras laiks”: jebkurš laikposms, kurā darba ņēmēja pienākums ir atrasties savā darba vietā, lai pēc darba devēja prasības uzsāktu sava darba veikšanu vai pienākumu pildīšanu;

| 1.b | “darba vieta”: vieta vai vietas, kur darba ņēmējs parasti veic darbu vai pilda pienākumus un ko nosaka saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti darba ņēmējam piemērojamās darba attiecībās vai darba līgumā; |
| --- | --- |

1.b

“darba vieta”: vieta vai vietas, kur darba ņēmējs parasti veic darbu vai pilda pienākumus un ko nosaka saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti darba ņēmējam piemērojamās darba attiecībās vai darba līgumā;

| 1.c | “dežūras laika neaktīvā daļa”: jebkurš laikposms, kurā darba ņēmējs dežūrē 1.a punkta nozīmē, bet darba devējs viņam neliek faktiski veikt darbu vai pildīt pienākumus”. |
| --- | --- |

1.c

“dežūras laika neaktīvā daļa”: jebkurš laikposms, kurā darba ņēmējs dežūrē 1.a punkta nozīmē, bet darba devējs viņam neliek faktiski veikt darbu vai pildīt pienākumus”.

| 2) | Iekļauj šādu 2.a pantu:
  “2.a pants
  Dežūras laiks
  Dežūras laika neaktīvo daļu neuzskata par darba laiku, ja vien valsts tiesību aktos vai saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi, koplīgumu vai sociālo partneru līgumu nav paredzēts savādāk.
  Dežūras laika neaktīvo daļu var aprēķināt, pamatojoties uz dežūras vidējo stundu skaitu vai dežūras laika proporciju, ņemot vērā pieredzi attiecīgajā nozarē, izmantojot darba koplīgumu vai līgumu starp sociālajiem partneriem, vai arī valstu tiesību aktus pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem.
  Dežūras laika neaktīvo daļu neņem vērā, aprēķinot dienas vai nedēļas atpūtas laiku, kas paredzēts attiecīgi 3. pantā un 5. pantā, ja vien nav noteikts citādi:






  a) | koplīgumā vai sociālo partneru līgumā;
  vai |
| --- | --- | --- |

2)

Iekļauj šādu 2.a pantu:

“2.a pants

Dežūras laiks

Dežūras laika neaktīvo daļu neuzskata par darba laiku, ja vien valsts tiesību aktos vai saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi, koplīgumu vai sociālo partneru līgumu nav paredzēts savādāk.

Dežūras laika neaktīvo daļu var aprēķināt, pamatojoties uz dežūras vidējo stundu skaitu vai dežūras laika proporciju, ņemot vērā pieredzi attiecīgajā nozarē, izmantojot darba koplīgumu vai līgumu starp sociālajiem partneriem, vai arī valstu tiesību aktus pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem.

Dežūras laika neaktīvo daļu neņem vērā, aprēķinot dienas vai nedēļas atpūtas laiku, kas paredzēts attiecīgi 3. pantā un 5. pantā, ja vien nav noteikts citādi:

a)

koplīgumā vai sociālo partneru līgumā;

vai

| b) | valstu tiesību aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem. |
| --- | --- |

b)

valstu tiesību aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem.

Laiku, kurā darba ņēmējs dežūras laikā faktiski veic savu darbu vai pilda savus pienākumus, vienmēr uzskata par darba laiku.

2.b pants

Darba un ģimenes dzīves saskaņošana

Neskarot sociālo partneru neatkarību, dalībvalstis mudina viņus attiecīgā līmenī slēgt vienošanās, kuru mērķis ir uzlabot darba un ģimenes dzīves saskaņošanu.

Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/14/EK (2002. gada 11. marts), ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (7) un apspriežoties ar sociālajiem partneriem, dalībvalstis nodrošina, ka darba devēji laicīgi informē darba ņēmējus par visām būtiskām izmaiņām viņu darba veidā vai organizēšanā.

Ņemot vērā darba ņēmēju vajadzību pēc elastības sava darba grafikā un darba veidā, dalībvalstis saskaņā ar attiecīgās valsts praksi arī mudina darba devējus izskatīt šos pieprasījumus par izmaiņām šādā darba grafikā un darba veidā, ņemot vērā uzņēmuma vajadzības un darba devēju un darba ņēmēju vajadzību pēc elastības.

| 3. | Direktīvas 17. pantu groza šādi:






  a) | šā panta 1. punktā vārdus “no 3. līdz 6. pantam, kā arī no 8. un 16. pantam” aizstāj ar vārdiem “no 3. līdz 6. pantam, 8. panta un 16. panta a) un c) punkta”; |
| --- | --- | --- |

3.

Direktīvas 17. pantu groza šādi:

a)

šā panta 1. punktā vārdus “no 3. līdz 6. pantam, kā arī no 8. un 16. pantam” aizstāj ar vārdiem “no 3. līdz 6. pantam, 8. panta un 16. panta a) un c) punkta”;

| b) | šā panta 2. punktā vārdus “ar noteikumu, ka attiecīgiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgus kompensējošus atpūtas laikposmus” aizstāj ar vārdiem “ar noteikumu, ka attiecīgiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgu kompensējošas atpūtas laiku pieņemamā termiņā, ko nosaka valsts tiesību aktos vai koplīgumā, vai līgumā starp sociālajiem partneriem”; |
| --- | --- |

b)

šā panta 2. punktā vārdus “ar noteikumu, ka attiecīgiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgus kompensējošus atpūtas laikposmus” aizstāj ar vārdiem “ar noteikumu, ka attiecīgiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgu kompensējošas atpūtas laiku pieņemamā termiņā, ko nosaka valsts tiesību aktos vai koplīgumā, vai līgumā starp sociālajiem partneriem”;

| c) | šā panta 3. punkta ievada teikuma vārdus “3., 4., 5., 8. un 16. panta” aizstāj ar vārdiem “3., 4., 5., 8. panta un 16. panta a) un c) punkta”; |
| --- | --- |

c)

šā panta 3. punkta ievada teikuma vārdus “3., 4., 5., 8. un 16. panta” aizstāj ar vārdiem “3., 4., 5., 8. panta un 16. panta a) un c) punkta”;

| d) | šā panta 5. punktu groza šādi:






  i) | pirmo daļu aizstāj ar šādu:
  “5.   Saskaņā ar šā panta 2. punktu var pieļaut atkāpes no 6. panta attiecībā uz ārstiem mācībās, saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti šā punkta otrajā līdz sestajā daļā.”; |
| --- | --- | --- |

d)

šā panta 5. punktu groza šādi:

i)

pirmo daļu aizstāj ar šādu:

“5.   Saskaņā ar šā panta 2. punktu var pieļaut atkāpes no 6. panta attiecībā uz ārstiem mācībās, saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti šā punkta otrajā līdz sestajā daļā.”;

| ii) | svītro pēdējo daļu. |
| --- | --- |

ii)

svītro pēdējo daļu.

| 4. | Direktīvas 18. panta trešajā daļā vārdus “ar nosacījumu, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgus kompensējošus atpūtas laikposmus” aizstāj ar vārdiem “ar nosacījumu, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgu kompensējošas atpūtas laiku pieņemamā termiņā, ko nosaka valsts tiesību aktos vai koplīgumā, vai līgumā starp sociālajiem partneriem”. |
| --- | --- |

4.

Direktīvas 18. panta trešajā daļā vārdus “ar nosacījumu, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgus kompensējošus atpūtas laikposmus” aizstāj ar vārdiem “ar nosacījumu, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem piešķir līdzvērtīgu kompensējošas atpūtas laiku pieņemamā termiņā, ko nosaka valsts tiesību aktos vai koplīgumā, vai līgumā starp sociālajiem partneriem”.

| 5. | Direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “19. pants
  Ierobežojumi atkāpēm no bāzes laikposmiem
  Neskarot 22.a panta b) punktu un atkāpjoties no 16. panta b) punkta, dalībvalstis, ievērojot darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzības pamatprincipus, objektīvu vai tehnisku iemeslu dēļ, vai ar darba organizāciju saistītu iemeslu dēļ var ļaut, lai bāzes laikposms, nepārsniedzot divpadsmit mēnešus, tiktu noteikts:






  a) | koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem, kā paredzēts 18. pantā;
  vai |
| --- | --- | --- |

5.

Direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“19. pants

Ierobežojumi atkāpēm no bāzes laikposmiem

Neskarot 22.a panta b) punktu un atkāpjoties no 16. panta b) punkta, dalībvalstis, ievērojot darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzības pamatprincipus, objektīvu vai tehnisku iemeslu dēļ, vai ar darba organizāciju saistītu iemeslu dēļ var ļaut, lai bāzes laikposms, nepārsniedzot divpadsmit mēnešus, tiktu noteikts:

a)

koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem, kā paredzēts 18. pantā;

vai

| b) | tiesību vai normatīvos aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī. |
| --- | --- |

b)

tiesību vai normatīvos aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī.

Izmantojot pirmās daļas b) punktā paredzēto iespēju, dalībvalstis nodrošina, ka darba devēji ievēro savas saistības, kas noteiktas Direktīvas 89/391/EEK II iedaļā.”.

| 6. | Direktīvas 22. pantu aizstāj ar šādu:
  “22. pants
  Dažādi noteikumi
  1.   Lai arī vispārējs princips nosaka, ka Eiropas Savienībā maksimālais nedēļas darba laiks ir 48 stundas un ka praksē tas ir izņēmums, ja Eiropas Savienībā darba ņēmēji strādā ilgāk, dalībvalstis var pieņemt lēmumu nepiemērot 6. pantu, ja tās ir veikušas vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu darba ņēmēju drošības un veselības efektīvu aizsardzību. Šīs iespējas izmantošana tomēr konkrēti jāparedz koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī vai valsts tiesību aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī.
  2.   Jebkurā gadījumā dalībvalstīm, kas vēlas izmantot šo iespēju, jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka:






  a) | darba devējs nepieprasa darba ņēmējam strādāt vairāk nekā 48 stundas septiņu dienu laikposmā, kas aprēķinātas vidēji 16. punkta b) apakšpunktā minētajam bāzes laikposmam, ja vien viņš nav saņēmis darba ņēmēja piekrišanu veikt šādu darbu. Šāda piekrišana ir spēkā ne ilgāk kā vienu gadu un tā ir atjaunojama; |
| --- | --- | --- |

6.

Direktīvas 22. pantu aizstāj ar šādu:

“22. pants

Dažādi noteikumi

1.   Lai arī vispārējs princips nosaka, ka Eiropas Savienībā maksimālais nedēļas darba laiks ir 48 stundas un ka praksē tas ir izņēmums, ja Eiropas Savienībā darba ņēmēji strādā ilgāk, dalībvalstis var pieņemt lēmumu nepiemērot 6. pantu, ja tās ir veikušas vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu darba ņēmēju drošības un veselības efektīvu aizsardzību. Šīs iespējas izmantošana tomēr konkrēti jāparedz koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī vai valsts tiesību aktos pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem atbilstošā līmenī.

2.   Jebkurā gadījumā dalībvalstīm, kas vēlas izmantot šo iespēju, jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka:

a)

darba devējs nepieprasa darba ņēmējam strādāt vairāk nekā 48 stundas septiņu dienu laikposmā, kas aprēķinātas vidēji 16. punkta b) apakšpunktā minētajam bāzes laikposmam, ja vien viņš nav saņēmis darba ņēmēja piekrišanu veikt šādu darbu. Šāda piekrišana ir spēkā ne ilgāk kā vienu gadu un tā ir atjaunojama;

| b) | darba devējs darba ņēmējam nerada kaitējumu ne saistībā ar nevēlēšanos piekrist veikt šādu darbu, ne saistībā ar darba ņēmēja jebkādu iemeslu dēļ atsauktu piekrišanu veikt šādu darbu; |
| --- | --- |

b)

darba devējs darba ņēmējam nerada kaitējumu ne saistībā ar nevēlēšanos piekrist veikt šādu darbu, ne saistībā ar darba ņēmēja jebkādu iemeslu dēļ atsauktu piekrišanu veikt šādu darbu;

| c) | piekrišana, kas dota:






  i) | individuālā darba līgumu parakstīšanas laikā; vai |
| --- | --- | --- |

c)

piekrišana, kas dota:

i)

individuālā darba līgumu parakstīšanas laikā; vai

| ii) | darba attiecību pirmo četru nedēļu laikā |
| --- | --- |

ii)

darba attiecību pirmo četru nedēļu laikā

nav spēkā;

| d) | neviens darba ņēmējs, kas saskaņā ar šo pantu ir devis piekrišanu, septiņu dienu laikposmā nestrādā ilgāk par:






  i) | 60 stundām, kas vidēji aprēķinātas trīs mēnešu ilgā laikposmā, ja nav noteikts savādāk koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem; vai |
| --- | --- | --- |

d)

neviens darba ņēmējs, kas saskaņā ar šo pantu ir devis piekrišanu, septiņu dienu laikposmā nestrādā ilgāk par:

i)

60 stundām, kas vidēji aprēķinātas trīs mēnešu ilgā laikposmā, ja nav noteikts savādāk koplīgumā vai līgumā starp sociālajiem partneriem; vai

| ii) | 65 stundām, kas vidēji aprēķinātas trīs mēnešu ilgā laikposmā, ja nav koplīguma un ja dežūras laika neaktīvā daļa tiek uzskatīta par darba laiku saskaņā ar 2.a pantu; |
| --- | --- |

ii)

65 stundām, kas vidēji aprēķinātas trīs mēnešu ilgā laikposmā, ja nav koplīguma un ja dežūras laika neaktīvā daļa tiek uzskatīta par darba laiku saskaņā ar 2.a pantu;

| e) | katram darba ņēmējam vai nu sešos pirmajos mēnešos pēc spēkā esoša līguma parakstīšanas, vai attiecīgajā līgumā noteiktajā pārbaudes laikā un līdz trīs mēnešiem pēc šī pārbaudes laika beigām — ņemot vērā ilgāko no abiem minētajiem laikposmiem —, savlaicīgi rakstiski informējot darba devēju, ir tiesības atteikties no šāda darba veikšanas, un šis atteikums stājas spēkā uzreiz. Pēc tam darba devējs var pieprasīt, lai darba ņēmējs iepriekš rakstiski informē darba devēju noteiktā termiņā, kas nedrīkst pārsniegt divus mēnešus; |
| --- | --- |

e)

katram darba ņēmējam vai nu sešos pirmajos mēnešos pēc spēkā esoša līguma parakstīšanas, vai attiecīgajā līgumā noteiktajā pārbaudes laikā un līdz trīs mēnešiem pēc šī pārbaudes laika beigām — ņemot vērā ilgāko no abiem minētajiem laikposmiem —, savlaicīgi rakstiski informējot darba devēju, ir tiesības atteikties no šāda darba veikšanas, un šis atteikums stājas spēkā uzreiz. Pēc tam darba devējs var pieprasīt, lai darba ņēmējs iepriekš rakstiski informē darba devēju noteiktā termiņā, kas nedrīkst pārsniegt divus mēnešus;

| f) | darba devējs veic atjauninātu datu uzskaiti par visiem darba ņēmējiem, kas veic šādu darbu, un atbilstīgus datus, kas pierāda, ka ir ievēroti šīs direktīvas noteikumi; |
| --- | --- |

f)

darba devējs veic atjauninātu datu uzskaiti par visiem darba ņēmējiem, kas veic šādu darbu, un atbilstīgus datus, kas pierāda, ka ir ievēroti šīs direktīvas noteikumi;

| g) | dokumentus glabā pieejamus kompetentajām iestādēm, kuras darba ņēmēju drošības un/vai veselības aizsardzības nolūkos var aizliegt vai ierobežot iespēju pārsniegt maksimālo nedēļas darba laiku; |
| --- | --- |

g)

dokumentus glabā pieejamus kompetentajām iestādēm, kuras darba ņēmēju drošības un/vai veselības aizsardzības nolūkos var aizliegt vai ierobežot iespēju pārsniegt maksimālo nedēļas darba laiku;

| h) | pēc kompetento iestāžu pieprasījuma darba devēji sniedz informāciju par gadījumiem, kad darba ņēmēji ir piekrituši strādāt ilgāk nekā 48 stundas septiņu dienu laikā, kas aprēķināts kā vidējais lielums 16. panta b) punktā noteiktajā bāzes laikposmā, kā arī atbilstīgus datus, kas pierāda, ka ir ievēroti šīs direktīvas noteikumi. |
| --- | --- |

h)

pēc kompetento iestāžu pieprasījuma darba devēji sniedz informāciju par gadījumiem, kad darba ņēmēji ir piekrituši strādāt ilgāk nekā 48 stundas septiņu dienu laikā, kas aprēķināts kā vidējais lielums 16. panta b) punktā noteiktajā bāzes laikposmā, kā arī atbilstīgus datus, kas pierāda, ka ir ievēroti šīs direktīvas noteikumi.

3.   Ievērojot vispārējos principus, kas attiecas uz darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību, ja darba ņēmēju nodarbina viens un tas pats darba devējs uz laikposmu vai laikposmiem, kas nepārsniedz desmit nedēļas kopsummā divpadsmit mēnešu laikā, 2. punkta c) apakšpunkta ii) daļu un d) apakšpunktu nepiemēro.”.

| 7. | Iekļauj šādu pantu:
  “22.a pants
  Īpaši noteikumi
  Ja dalībvalsts izmanto 22. pantā paredzēto iespēju:






  a) | direktīvas 19. panta pirmās daļas b) punktā paredzēto iespēju nepiemēro; |
| --- | --- | --- |

7.

Iekļauj šādu pantu:

“22.a pants

Īpaši noteikumi

Ja dalībvalsts izmanto 22. pantā paredzēto iespēju:

a)

direktīvas 19. panta pirmās daļas b) punktā paredzēto iespēju nepiemēro;

| b) | šī dalībvalsts, atkāpjoties no 16. panta b) punkta un ar darba organizāciju saistītu iemeslu dēļ, ar normatīvu vai administratīvu aktu palīdzību objektīvu vai tehnisku, var noteikt bāzes laikposmu, kura ilgums nepārsniedz sešus mēnešus.
  Šāds bāzes laikposms ir atkarīgs no atbilstības vispārējiem darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzības principiem un neietekmē trīs mēnešu bāzes laikposmu, ko atbilstīgi 22. panta 2. punkta d) apakšpunktam piemēro darba ņēmējiem, kuru atbilstīgi 22. panta 2. punkta a) apakšpunktam dotā piekrišana ir spēkā.”. |
| --- | --- |

b)

šī dalībvalsts, atkāpjoties no 16. panta b) punkta un ar darba organizāciju saistītu iemeslu dēļ, ar normatīvu vai administratīvu aktu palīdzību objektīvu vai tehnisku, var noteikt bāzes laikposmu, kura ilgums nepārsniedz sešus mēnešus.

Šāds bāzes laikposms ir atkarīgs no atbilstības vispārējiem darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzības principiem un neietekmē trīs mēnešu bāzes laikposmu, ko atbilstīgi 22. panta 2. punkta d) apakšpunktam piemēro darba ņēmējiem, kuru atbilstīgi 22. panta 2. punkta a) apakšpunktam dotā piekrišana ir spēkā.”.

| 8. | Direktīvas 24. pantu groza šādi:
  “24. pants
  Ziņojumi
  1.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus to valsts tiesību aktu noteikumus, ko tās jau ir pieņēmušas vai pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
  2.   Reizi piecos gados dalībvalstis ziņo Komisijai par šīs direktīvas praktisko īstenošanu, norādot darba devēju un darba ņēmēju viedokļus.
  Komisija par to informē Eiropas Parlamentu, Padomi, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju.
  3.   Ik pēc pieciem gadiem no 1996. gada 23. novembra Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par to, kā tiek piemērota šī direktīva, ņemot vērā 1. un 2. punktu.”. |
| --- | --- |

8.

Direktīvas 24. pantu groza šādi:

“24. pants

Ziņojumi

1.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus to valsts tiesību aktu noteikumus, ko tās jau ir pieņēmušas vai pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

2.   Reizi piecos gados dalībvalstis ziņo Komisijai par šīs direktīvas praktisko īstenošanu, norādot darba devēju un darba ņēmēju viedokļus.

Komisija par to informē Eiropas Parlamentu, Padomi, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju.

3.   Ik pēc pieciem gadiem no 1996. gada 23. novembra Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par to, kā tiek piemērota šī direktīva, ņemot vērā 1. un 2. punktu.”.

| 9. | Iekļauj šādu 24.a pantu:
  “24.a pants
  Novērtējuma ziņojums
  1.   Līdz ... (8):






  a) | dalībvalstis, kas izmanto 22. panta 1. punktā paredzēto iespēju, pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem valsts līmenī informē Komisiju par attiecīgajiem iemesliem, nozarēm, darbībām un darba ņēmēju skaitu. Katra dalībvalsts ziņojumā sniedz informāciju par šīs iespējas izmantošanas ietekmi uz darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību, kā arī norāda attiecīgā līmeņa sociālo partneru viedokļus, un to iesniedz arī sociālajiem partneriem valsts līmenī; |
| --- | --- | --- |

9.

Iekļauj šādu 24.a pantu:

“24.a pants

Novērtējuma ziņojums

1.   Līdz ... (8):

a)

dalībvalstis, kas izmanto 22. panta 1. punktā paredzēto iespēju, pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem valsts līmenī informē Komisiju par attiecīgajiem iemesliem, nozarēm, darbībām un darba ņēmēju skaitu. Katra dalībvalsts ziņojumā sniedz informāciju par šīs iespējas izmantošanas ietekmi uz darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību, kā arī norāda attiecīgā līmeņa sociālo partneru viedokļus, un to iesniedz arī sociālajiem partneriem valsts līmenī;

| b) | dalībvalstis, kas izmanto 19. panta pirmās daļas b) punktā paredzēto iespēju, informē Komisiju par veidu, kādā tās īstenojušas šo noteikumu, un par tās ietekmi uz darba ņēmēju veselību un drošību. |
| --- | --- |

b)

dalībvalstis, kas izmanto 19. panta pirmās daļas b) punktā paredzēto iespēju, informē Komisiju par veidu, kādā tās īstenojušas šo noteikumu, un par tās ietekmi uz darba ņēmēju veselību un drošību.

2.   Līdz ... (9) Komisija pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem Kopienas līmenī sniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu:

| a) | par to, kā tiek izmantota 22. panta 1. punktā paredzētā iespēja, un par šīs izmantošanas iemesliem, kā arī |
| --- | --- |

a)

par to, kā tiek izmantota 22. panta 1. punktā paredzētā iespēja, un par šīs izmantošanas iemesliem, kā arī

| b) | par citiem apstākļiem, kas var ietekmēt ar ilgu darba laiku, kā, piemēram, 19. panta pirmās daļas b) punkta izmantojumu. |
| --- | --- |

b)

par citiem apstākļiem, kas var ietekmēt ar ilgu darba laiku, kā, piemēram, 19. panta pirmās daļas b) punkta izmantojumu.

Ziņojumam var pievienot attiecīgus priekšlikumus par pārmērīgi gara darba laika samazināšanu, tostarp attiecībā uz 22. panta 1. punktā minētās iespējas izmantojumu, ņemot vērā tās ietekmi uz darba ņēmēju, uz ko attiecas šī iespēja, veselību un drošību.

3.   Padome, pamatojoties uz 2. punktā minēto ziņojumu, izvērtē direktīvā, proti 19. panta pirmās daļas b) punktā un 22. panta 1. punktā, noteikto iespēju izmantojumu.

Ņemot vērā šo izvērtējumu, Komisija attiecīgā gadījumā līdz ... (10) var iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu grozīt šo Direktīvu, tostarp 22. panta 1. punktā minēto iespēju.”.

2. pants

Dalībvalstis nosaka noteikumus par sodiem, ko piemēro, ja ir pārkāpti valsts noteikumi, šīs direktīvas īstenošanai, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to piemērošanu. Šiem sodiem ir jābūt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem. Līdz ... (11) dalībvalstis dara Komisijai zināmus šos noteikumus un savlaicīgi arī visus turpmākos grozījumus šajos noteikumos. Tās jo īpaši nodrošina to, lai darba ņēmēju un/vai to pārstāvju rīcībā būtu atbilstoši līdzekļi, kas nodrošinātu šajā direktīvā paredzēto saistību izpildi.

3. pants

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz ... (11), vai arī dalībvalstis nodrošina, ka sociālie partneri, savstarpēji vienojoties, ievieš līgumā vajadzīgos noteikumus, kā arī dalībvalstīm ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai jebkurā brīdī spētu nodrošināt, ka šīs direktīvas mērķi ir sasniegti. Tās tūlīt par to informē Komisiju.

Ja dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno tās oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādu atsauci.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

4. pants

Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

5. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 267, 27.10.2005., 16. lpp.

1

(2)  OV C 231, 20.9.2005., 69. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 11. maija Atzinums (OV C 92 E, 20.4.2006., 292. lpp.), Padomes 2008. gada 15. septembris Kopējā nostāja un Padomes ... Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

3

(4)  OV L 299, 18.11.2003., 9. lpp.

4

(5)  OV L 307, 13.12.1993., 1. lpp. Direktīva atcelta ar Direktīvu 2003/88/EK.

5

(6)  OV C 303, 14.12.2007., 1. lpp.

6

(7)  OV L 80, 23.3.2002., 29. lpp.”.

7

(8)  Seši gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

8

(9)  Septiņi gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

9

(10)  Astoņi gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

10

(11)  Trīs gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

11

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija 2004. gada 24. septembrī iesniedza priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (1). Priekšlikums balstās uz Līguma 137. panta 2. punktu.

Saskaņā ar Līguma 251. pantu, Eiropas Parlaments sniedza atzinumu pirmā lasījumā 2005. gada 11. maijā (2).

Ekonomikas un sociālo lietu komiteja sniedza atzinumu 2005. gada 11. maijā (3), un Reģionu komiteja pieņēma atzinumu 2005. gada 14. aprīlī (4).

Komisija 2005. gada 2. jūnijā nāca klajā ar grozītu priekšlikumu (5), kurā tai bija pieņemami 13 no 25 Eiropas Parlamenta pieņemtajiem grozījumiem.

Padome 2008. gada 9. jūnijā ar kvalificētu balsu vairākumu panāca politisku vienošanos par kopēju nostāju, kā arī politisku vienošanos ar kvalificētu balsu vairākumu par kopēju nostāju attiecībā uz Direktīvu par pagaidu darba ņēmēju darba apstākļiem. Piecas no delegācijām, kurām nebija pieņemama redakcija, kādā bija formulēta politiskā vienošanās par Darba laika direktīvu, Padomes protokolā iekļāva kopīgu deklarāciju (6).

Saskaņā ar EK Līguma 251. panta 2. punktu Padome ar kvalificētu balsu vairākumu 2008. gada 15. septembrī pieņēma kopējo nostāju.

II.   MĒRĶI

Priekšlikuma divi galvenie mērķi ir:

| — | pirmkārt, pārskatīt dažus noteikumus Direktīvā 2003/88/EK (jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/104/EK) atbilstīgi minētās direktīvas 19. un 22. pantam. Šie noteikumi attiecas uz atkāpēm saistībā ar bāzes laikposmu 6. panta piemērošanai (maksimālais darba laiks nedēļā) un iespēju nepiemērot 6. pantu, ja darbinieks piekrīt veikt šādu darbu (“noteikums par atteikšanos”); |
| --- | --- |

—

pirmkārt, pārskatīt dažus noteikumus Direktīvā 2003/88/EK (jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/104/EK) atbilstīgi minētās direktīvas 19. un 22. pantam. Šie noteikumi attiecas uz atkāpēm saistībā ar bāzes laikposmu 6. panta piemērošanai (maksimālais darba laiks nedēļā) un iespēju nepiemērot 6. pantu, ja darbinieks piekrīt veikt šādu darbu (“noteikums par atteikšanos”);

| — | otrkārt, ņemt vērā Eiropas Tiesas judikatūru, jo īpaši spriedumus SIMAP (7) un Jaeger (8) lietās, kurās nolēma, ka dežūras, ko veic ārsts, kad viņam fiziski ir jāatrodas slimnīcā, ir jāuzskata par darba laiku. Pēc vairākām prasībām prejudiciālo nolēmumu sniegšanai saskaņā ar Līguma 234. pantu šī Eiropas Kopienu Tiesas direktīvas interpretācija ir nopietni ietekmējusi jēdzienu “darba laiks” un tādējādi arī būtiskus direktīvas noteikumus. |
| --- | --- |

—

otrkārt, ņemt vērā Eiropas Tiesas judikatūru, jo īpaši spriedumus SIMAP (7) un Jaeger (8) lietās, kurās nolēma, ka dežūras, ko veic ārsts, kad viņam fiziski ir jāatrodas slimnīcā, ir jāuzskata par darba laiku. Pēc vairākām prasībām prejudiciālo nolēmumu sniegšanai saskaņā ar Līguma 234. pantu šī Eiropas Kopienu Tiesas direktīvas interpretācija ir nopietni ietekmējusi jēdzienu “darba laiks” un tādējādi arī būtiskus direktīvas noteikumus.

Konkrēti:

| — | Lai nodrošinātu pienācīgu līdzsvaru starp darbinieku veselības un drošības aizsardzību, no vienas puses, un nepieciešamību nodrošināt elastību darba devējiem, no otras puses, priekšlikumā ir noteikti vispārēji aizsardzības principi dežūrējošiem darba ņēmējiem gan dežūras laika aktīvajos, gan neaktīvajos periodos. Saskaņā ar minēto priekšlikumā ir noteikts, ka dežūras laika neaktīvā daļa nav darba laiks direktīvas izpratnē, ja vien valsts tiesību aktos, koplīgumos vai nolīgumos starp sociālajiem partneriem nav noteikts citādi. |
| --- | --- |

—

Lai nodrošinātu pienācīgu līdzsvaru starp darbinieku veselības un drošības aizsardzību, no vienas puses, un nepieciešamību nodrošināt elastību darba devējiem, no otras puses, priekšlikumā ir noteikti vispārēji aizsardzības principi dežūrējošiem darba ņēmējiem gan dežūras laika aktīvajos, gan neaktīvajos periodos. Saskaņā ar minēto priekšlikumā ir noteikts, ka dežūras laika neaktīvā daļa nav darba laiks direktīvas izpratnē, ja vien valsts tiesību aktos, koplīgumos vai nolīgumos starp sociālajiem partneriem nav noteikts citādi.

| — | Priekšlikuma mērķis ir sniegt darba devējiem un dalībvalstīm lielāku elastību organizējot darba laiku noteiktos apstākļos, pagarinot bāzes laikposmu, lai aprēķinātu maksimālo nedēļas darba laiku, līdz vienam gadam, tādējādi ļaujot uzņēmumiem risināt situācijas, kad notiek daudzmaz regulāras pieprasījuma izmaiņas. |
| --- | --- |

—

Priekšlikuma mērķis ir sniegt darba devējiem un dalībvalstīm lielāku elastību organizējot darba laiku noteiktos apstākļos, pagarinot bāzes laikposmu, lai aprēķinātu maksimālo nedēļas darba laiku, līdz vienam gadam, tādējādi ļaujot uzņēmumiem risināt situācijas, kad notiek daudzmaz regulāras pieprasījuma izmaiņas.

| — | Ar priekšlikumu iespējams labāk saskaņot darba un ģimenes dzīvi, jo īpaši veicot ierosinātās izmaiņas 22. pantā. |
| --- | --- |

—

Ar priekšlikumu iespējams labāk saskaņot darba un ģimenes dzīvi, jo īpaši veicot ierosinātās izmaiņas 22. pantā.

| — | Attiecībā uz individuālu atteikšanos no vidēji 48 stundu nedēļas, priekšlikumā nostiprināts sociālā dialoga aspekts, jebkurā dalībvalsts lēmumā iesaistot sociālos partnerus, lai atsevišķiem darba ņēmējiem ļautu izmantot atteikšanās iespēju. Saskaņā ar jauno sistēmu dalībvalsts lēmums ļaut izmantot atteikšanos jāīsteno vai nu izmantojot iepriekšēju koplīgumu vai līgumu starp atbilstīga līmeņa sociālajiem partneriem, vai valsts tiesību aktus pēc konsultācijām ar atbilstīgā līmeņa sociālajiem partneriem. Aizvien saglabājās nostāja, ka neviens darba devējs nevar piespiest darba ņēmēju nedēļā strādāt vairāk kā 48 stundas, tādējādi konkrētajam darba ņēmējam jāpiekrīt izmantot atteikšanās iespēja. Kopienas līmenī piemēros arī pastiprinātus nosacījumus, lai nepieļautu pārkāpumus un lai nodrošinātu, ka pastāv pilnīga izvēles brīvība darba ņēmējam, kurš apsver iespēju izmantot atteikšanos. Turklāt ar priekšlikumu ierosina vispārēju principu, saskaņā ar kuru būtu jānosaka vienas nedēļas darba laika maksimālo ilgumu. |
| --- | --- |

—

Attiecībā uz individuālu atteikšanos no vidēji 48 stundu nedēļas, priekšlikumā nostiprināts sociālā dialoga aspekts, jebkurā dalībvalsts lēmumā iesaistot sociālos partnerus, lai atsevišķiem darba ņēmējiem ļautu izmantot atteikšanās iespēju. Saskaņā ar jauno sistēmu dalībvalsts lēmums ļaut izmantot atteikšanos jāīsteno vai nu izmantojot iepriekšēju koplīgumu vai līgumu starp atbilstīga līmeņa sociālajiem partneriem, vai valsts tiesību aktus pēc konsultācijām ar atbilstīgā līmeņa sociālajiem partneriem. Aizvien saglabājās nostāja, ka neviens darba devējs nevar piespiest darba ņēmēju nedēļā strādāt vairāk kā 48 stundas, tādējādi konkrētajam darba ņēmējam jāpiekrīt izmantot atteikšanās iespēja. Kopienas līmenī piemēros arī pastiprinātus nosacījumus, lai nepieļautu pārkāpumus un lai nodrošinātu, ka pastāv pilnīga izvēles brīvība darba ņēmējam, kurš apsver iespēju izmantot atteikšanos. Turklāt ar priekšlikumu ierosina vispārēju principu, saskaņā ar kuru būtu jānosaka vienas nedēļas darba laika maksimālo ilgumu.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārīgas piezīmes

a)   Komisijas grozītais priekšlikums

Eiropas Parlaments pieņēma 25 grozījumus Komisijas priekšlikumā. 13 no šiem grozījumiem pilnībā, daļēji vai ar citu formulējumu iekļāva grozītajā Komisijas priekšlikumā (1., 2., 3., 4., 8., 11., 12., 13., 16., 17., 18., 19. un 24. grozījums). Tomēr Komisijai nebija pieņemami 12 citi grozījumi (5., 6., 7., 9., 10., 14., 15., 20., 21., 22., 23 un 25. grozījums).

b)   Padomes kopējā nostāja

Padomei bija pieņemami 8 no 13 grozījumiem, kas pilnībā vai daļēji iekļauti Komisijas grozītā priekšlikumā, proti, 1. un 2. grozījums (4. apsvērums, kurā atsaucas uz Lisabonas Eiropadomes secinājumiem), 3. grozījums (5. apsvērums, kurā atsaucas uz sieviešu nodarbinātības īpatsvara palielināšanu), 4. grozījums (7. apsvērums: pievieno atsauci uz darba un ģimenes dzīves saskaņotību),8. grozījums (14. apsvērums, ar kuru atsaucas uz Pamattiesību hartas 31. panta 2. punktu), 16. grozījums (17. panta 2. punkts par kompensējošu atpūtas laiku), 17. grozījums (17. panta 5. punkta pirmais ievilkums, kļūdas labojums) un 18. grozījums (18. panta 3. punkts par kompensējošu atpūtas laiku).

Padomei bija pieņemami principi — ar nosacījumu, ka tos citādi formulēs —, uz ko balstās šādi grozījumi:

| — | 12. grozījums (12. pants: pievieno noteikumu par darba un ģimenes dzīves saskaņotību); |
| --- | --- |

—

12. grozījums (12. pants: pievieno noteikumu par darba un ģimenes dzīves saskaņotību);

| — | 13. grozījums (svītro 16.b panta 2. punktu par 12 mēnešu bāzes laikposmu); |
| --- | --- |

—

13. grozījums (svītro 16.b panta 2. punktu par 12 mēnešu bāzes laikposmu);

| — | 19. grozījums (19. pants: bāzes laikposms). |
| --- | --- |

—

19. grozījums (19. pants: bāzes laikposms).

Tomēr Padome neuzskatīja, ka būtu ieteicams pieņemt šādus grozījumus:

| — | 11. grozījums (stundu uzkrāšana vairāku darba līgumu gadījumos), kā ņemts vērā grozītā priekšlikuma 2. apsvērumā, jo pašreizējā direktīvas 3. apsvērumā noteikts, ka “Padomes Direktīvas 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) noteikumus par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā, turpina pilnībā piemērot šīs direktīvas jomām, neskarot stingrākus un/vai īpašus šīs direktīvas noteikumus” un 1. panta 4. punktā arī noteikts, ka Direktīvas 89/391/EEK noteikumus pilnībā piemēro obligātiem ikdienas, iknedēļas un ikgadējiem atpūtas laikposmiem, pārtraukumiem un maksimālam nedēļas darba laikam, kā arī nakts darba aspektiem, darbam maiņās un darba ritmiem; |
| --- | --- |

—

11. grozījums (stundu uzkrāšana vairāku darba līgumu gadījumos), kā ņemts vērā grozītā priekšlikuma 2. apsvērumā, jo pašreizējā direktīvas 3. apsvērumā noteikts, ka “Padomes Direktīvas 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) noteikumus par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā, turpina pilnībā piemērot šīs direktīvas jomām, neskarot stingrākus un/vai īpašus šīs direktīvas noteikumus” un 1. panta 4. punktā arī noteikts, ka Direktīvas 89/391/EEK noteikumus pilnībā piemēro obligātiem ikdienas, iknedēļas un ikgadējiem atpūtas laikposmiem, pārtraukumiem un maksimālam nedēļas darba laikam, kā arī nakts darba aspektiem, darbam maiņās un darba ritmiem;

| — | 24. grozījums (noteikums par tādu brīvprātīga atteikuma nolīgumu derīgumu, kas parakstīti pirms direktīvas stāšanās spēkā, 22. panta 1. punkta c) apakšpunkts): Padome neuzskatīja, ka ir jāiekļauj šis noteikums, kas ir ietverts Komisijas grozītajā priekšlikumā; |
| --- | --- |

—

24. grozījums (noteikums par tādu brīvprātīga atteikuma nolīgumu derīgumu, kas parakstīti pirms direktīvas stāšanās spēkā, 22. panta 1. punkta c) apakšpunkts): Padome neuzskatīja, ka ir jāiekļauj šis noteikums, kas ir ietverts Komisijas grozītajā priekšlikumā;

| — | 25. grozījums (kurā noteikts, ka šīs direktīvas eksemplāru nosūta kandidātvalstu valdībām un parlamentiem). |
| --- | --- |

—

25. grozījums (kurā noteikts, ka šīs direktīvas eksemplāru nosūta kandidātvalstu valdībām un parlamentiem).

Padomei arī nav pieņemams 5., 6., 7., 9., 10., 14., 15., 20., 21., 22. un 23. grozījums Komisijas grozītajā priekšlikumā minēto iemeslu dēļ.

Komisija ir pieņēmusi Padomes apstiprināto kopējo nostāju.

2.   Īpaši komentāri

Noteikumi par dežūras laiku

Padome piekrīt Komisijas sākotnējā priekšlikumā ierosinātajām definīcijām “dežūra” un “dežūras laika neaktīvā daļa” un apstiprināja to savā grozītajā priekšlikumā.

Padome bija arī vienisprātis ar Komisiju, ka ir jāpievieno termina “darba vieta” definīcija Kopējās nostājas 1. panta 1. punkta 1.b apakšpunktā, lai “dežūras laika” definīcija būtu skaidrāka.

Attiecībā uz jauno 2.a pantu par dežūras laiku Padome bija vienisprātis ar Komisiju par principu, ka dežūras laika neaktīvo daļu nevajadzētu uzskatīt par darba laiku, ja vien valsts tiesību aktos vai — saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi –koplīgumā vai nolīgumā starp sociālajiem partneriem nav noteikts citādi. Padome un Komisija uzskata, ka šīs jaunās kategorijas ieviešana palīdzēs precizēt saistību starp darba laiku un atpūtas laiku.

Padome piekrita arī Komisijas pieejai attiecībā uz dežūras laika neaktīvās daļas aprēķināšanas metodi, vienlaikus nodrošinot, ka to var noteikt ne tikai koplīgumā vai nolīgumā starp sociālajiem partneriem, bet arī valsts tiesību aktos pēc apspriedēm ar sociālajiem partneriem.

Padome kopumā atbalsta, ka dežūras laika neaktīvo daļu nevajadzētu ņemt vērā, aprēķinot dienas vai nedēļas atpūtas laiku. Tomēr Padome arī uzskatīja, ka ir lietderīgi nodrošināt iespēju ieviest nedaudz elastības, piemērojot šo noteikumu ar koplīgumiem, nolīgumiem starp sociālajiem partneriem vai valsts tiesību aktiem pēc apspriedēm ar sociālajiem partneriem.

Kompensējošas atpūtas laiks

Saistībā ar direktīvas 17. panta 2. punktu un 18. panta 3. punktu Padomei pieņemams ir 16. un 18. grozījums tādā redakcijā, kādi tie ir Komisijas grozītajā priekšlikumā.

Vispārējais princips ir tāds, ka darba ņēmējiem būtu jāpiešķir kompensējošas atpūtas laiks gadījumos, ja nevar sniegt parastus atpūtas laikposmus. Tāda pieņemama termiņa noteikšana, par kuru darba ņēmējiem pienākas kompensējoša atpūta, būtu jāatstāj dalībvalstu kompetencē, ņemot vērā vajadzību nodrošināt attiecīgo darba ņēmēju drošību un veselību, kā arī ņemot vērā proporcionalitātes principu.

Darba un ģimenes dzīves saskaņošana

Padome piekrīt Parlamentam, ka ir jāuzlabo darba un ģimenes dzīves saskaņošana. Rūpes par to tiek diezgan skaidri paustas Kopējās nostājas 5., 6. un 7. apsvērumā, kā arī 1. panta 2. punktā, iekļaujot jaunu 2.b pantu.

Padome piekrīt 2. un 3. grozījumam (attiecībā uz 4. un 5. apsvērumu), tādā formulējumā, kāds tas ir Komisijas grozītā priekšlikumā.

Attiecībā uz jauno 2.b pantu Padome pieņēma Komisijas grozītā priekšlikuma pirmā punkta teikumu, kurā norādīts, ka “Neskarot sociālo partneru autonomiju, dalībvalstis mudina tos attiecīgā līmenī slēgt nolīgumus, kuru mērķis ir uzlabot darba un ģimenes dzīves saskaņošanu”.

Abi pārējie punkti ir izstrādāti, pamatojoties uz 12. grozījumu, un ir balstīti uz Komisijas grozītā priekšlikuma. Otrajā punktā papildus ievieš atsauces uz Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā, un apspriešanos ar sociālajiem partneriem. Trešajā punktā noteikts, ka dalībvalstīm būtu jāmudina darba devēji izskatīt darba ņēmēju lūgumus mainīt darba grafiku un darba ritmu, ņemot vērā uzņēmuma vajadzības un darba devēju un darba ņēmēju prasības pēc elastības.

Bāzes laikposms (19. pants)

Padome ir vienisprātis ar Eiropas Parlamentu, ka bāzes laikposma pagarināšanai būtu jābūt saskaņā ar pieaugošu darba ņēmēju un to pārstāvju iesaistīšanos un ar visiem nepieciešamajiem aizsargpasākumiem saistībā ar darba ņēmēju veselības un drošības risku. Tomēr tā uzskatīja, ka atsauce uz Direktīvas 89/391/EK II iedaļu (9), kurā par šiem jautājumiem ir noteikti vairāki noteikumi, nodrošinātu atbilstīgas garantijas šajā sakarā.

Noteikumi attiecībā uz brīvprātīgu atteikšanos (22. pants)

Padomei nebija pieņemams nedz 20. grozījums, saskaņā ar kuru 22. pants par brīvprātīgu atteikšanos būtu jāatceļ 36 mēnešus pēc direktīvas stāšanās spēkā, nedz Komisijas grozīto priekšlikumu, kurā paredzēts šo iespēju pagarināt pēc trīs gadiem. Lai gan vairākas delegācijas atbalstīja principu pēc konkrēta perioda atcelt iespēju brīvprātīgi atteikties, lielākā daļa delegāciju iebilda pret šādu risinājumu, kaut gan tas nenozīmē, ka tās visas šajā posmā izmantos iespēju atteikties.

Šajā sakarā pēc tam, kad bija izskatīti dažādi iespējamie risinājumi, Padome visbeidzot pieņēma secinājumu, ka vienīgais risinājums, kas būtu pieņemams lielākajai daļai delegāciju, būtu nodrošināt, ka iespēja atteikties joprojām ir spēkā, tajā pašā laikā ieviešot drošības pasākumus pret kaitējumu darba ņēmējam.

It īpaši kopējās nostājas 1. panta 7. punktā attiecībā uz Direktīvas 22.a panta a) punktu ir noteikts, ka brīvprātīgu atteikšanos nevar apvienot ar 19. panta b) punktā minēto iespēju. Turklāt 13. apsvērumā noteikts, ka pirms īstenot atteikšanos, būtu jāapsver, vai garāks bāzes laikposms vai citi direktīvā paredzētie elastīguma noteikumi nenodrošina vajadzīgo elastīgumu.

Attiecībā uz noteikumiem, kas attiecas uz brīvprātīgu atteikšanos, Kopējā nostājā noteikts, ka:

| — | darba nedēļai ES joprojām būtu jābūt 48 stundām atbilstīgi spēkā esošās direktīvas 6. pantam, ja vien dalībvalsts neparedz iespēju atteikties vai nu izmantojot koplīgumus vai nolīgumus starp atbilstīga līmeņa sociālajiem partneriem, vai valsts tiesību aktus pēc konsultācijām ar atbilstīgā līmeņa sociālajiem partneriem, un ja vien atsevišķi darba ņēmēji nepieņem lēmumu izmantot atteikšanos. Tādēļ šo lēmumu pieņem katrs darba ņēmējs atsevišķi un viņu nevar piespiest strādāt vairāk par 48 stundām; |
| --- | --- |

—

darba nedēļai ES joprojām būtu jābūt 48 stundām atbilstīgi spēkā esošās direktīvas 6. pantam, ja vien dalībvalsts neparedz iespēju atteikties vai nu izmantojot koplīgumus vai nolīgumus starp atbilstīga līmeņa sociālajiem partneriem, vai valsts tiesību aktus pēc konsultācijām ar atbilstīgā līmeņa sociālajiem partneriem, un ja vien atsevišķi darba ņēmēji nepieņem lēmumu izmantot atteikšanos. Tādēļ šo lēmumu pieņem katrs darba ņēmējs atsevišķi un viņu nevar piespiest strādāt vairāk par 48 stundām;

| — | turklāt šai iespējai piemēro stingrus noteikumus, kuru mērķis ir aizsargāt darba ņēmēja brīvu piekrišanu, kad tiek ieviests likumīgs ierobežojums attiecībā uz nedēļā nostrādātajām dienām, izmantojot iespēju atteikties, un kad tiek minēti konkrēti noteikumi darba devējiem informēt kompetentās iestādes pēc to lūguma. |
| --- | --- |

—

turklāt šai iespējai piemēro stingrus noteikumus, kuru mērķis ir aizsargāt darba ņēmēja brīvu piekrišanu, kad tiek ieviests likumīgs ierobežojums attiecībā uz nedēļā nostrādātajām dienām, izmantojot iespēju atteikties, un kad tiek minēti konkrēti noteikumi darba devējiem informēt kompetentās iestādes pēc to lūguma.

Attiecībā uz darba ņēmēja brīvu piekrišanu Kopējā nostājā paredzēts, ka brīvprātīgas atteikšanās iespēja ir spēkā tikai tad, ja darba ņēmējs ir paudis piekrišanu pirms šāda darba veikšanas un uz periodu, kas nepārsniedz vienu gadu un ir atjaunojams. Jebkurā gadījumā, darba devējs darba ņēmējam nedrīkst kaitēt nedz tad, ja darba devējs atsakās veikt šādu darbu, nedz arī tad, ja darba ņēmējs jebkādu iemeslu dēļ atsauc piekrišanu veikt attiecīgo darbu. Turklāt, izņemot īstermiņa līgumus (skat. turpmāk), brīvprātīgu atteikšanos var parakstīt tikai pēc pirmajām četrām darba nedēļām — līguma parakstīšanas brīdī darba ņēmējam nevar lūgt parakstīt atteikšanos. Visbeidzot, darba ņēmējam ir tiesības konkrētos termiņos atsaukt piekrišanu strādāt saskaņā ar brīvprātīgo atteikšanos.

Ar Kopējo nostāju ievieš juridiskus ierobežojumus attiecībā uz stundu skaitu, ko drīkst strādāt izmantojot atteikšanos, — tas nav noteikts spēkā esošajā direktīvā. 60 stundas nedēļā, kas vidēji aprēķinātas 3 mēnešu periodā, parasti būtu maksimālais darba laiks, ja vien koplīgumā vai nolīgumā starp sociālajiem partneriem nav noteikts savādāk. Šo maksimālo darba laiku varētu palielināt līdz 65 stundām, kas vidēji aprēķinātas 3 mēnešu periodā, ja nav koplīguma un ja dežūras laika neaktīvā daļa tiek uzskatīta par darba laiku.

Visbeidzot Kopējā nostājā noteikts, ka darba devējiem jāveic to darba ņēmēju darba laika uzskaite, kuri strādā, izmantojot atteikšanos. Dokumentāciju glabā pieejamu kompetentajām iestādēm, kas, ņemot vērā darbinieku drošību un/vai veselības aizsardzību, var aizliegt vai ierobežot iespēju pārsniegt maksimālo nedēļas darba stundu skaitu. Turklāt kompetentās iestādes var darba devējam lūgt sniegt informāciju par gadījumiem, kad darba ņēmēji ir piekrituši veikt darbu, kas pārsniedz 48 stundas septiņās dienās, — aprēķinātas kā vidējais stundu skaits bāzes laikposmam, kas minēts 16. panta b) punktā.

Kopējā nostāja paredz īpašus nosacījumus īstermiņa līgumu gadījumā (ja viens darba devējs nodarbina darba ņēmēju uz laika periodu vai laika periodiem, kas nepārsniedz 10 nedēļas 12 mēnešu laikā): darba devēja un darba ņēmēja attiecību pirmajās četrās nedēļās var piekrist izmantot brīvprātīgu atteikumu un, ja tiek izmantota iespēja atteikties, uz tām neattiecas juridiskie ierobežojumi attiecībā uz stundu skaitu, ko atļauts strādāt nedēļā. Tomēr nevar lūgt, lai darba ņēmējs piekristu strādāt saskaņā ar brīvprātīgu atteikumu, laikā, kad tiek parakstīts viņa darba līgums.

Kopējā nostājā noteikts arī tas, ka, izmantojot brīvprātīgu atteikšanos, dalībvalsts, izmantojot tiesību aktus, regulas un administratīvos noteikumus, objektīvu vai tehnisku iemeslu dēļ, vai ar darba organizāciju saistītu iemeslu dēļ, var noteikt bāzes laikposmu uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus. Tomēr šim bāzes laikposmam nevajadzētu ietekmēt trīs mēnešu bāzes laikposmu, uz ko piemēro, lai aprēķinātu 60 vai 65 stundu maksimālo stundu skaitu nedēļā.

Uzraudzības, novērtēšanas un pārskatīšanas noteikumi

Kopējās nostājas 1. panta 9. pantā par Direktīvas jauno 24.a pantu noteiktas precīzas prasības par ziņošanu attiecībā uz brīvprātīgu atteikšanos un citiem faktoriem, kas varētu būt par iemeslu garām darba stundām, kā piemēram 19. panta b) punkta piemērošana (12 mēnešu bāzes laikposms). Paredzēts, ka šīs prasības ļaus Komisijai veikt ciešu uzraudzību.

Precīzāk, Kopējā nostājā paredzēts, ka Komisija:

| — | ne vēlāk kā četrus gadus pēc direktīvas stāšanās spēkā iesniedz pārskatu, kuram vajadzības gadījumā pievienoti atbilstīgi priekšlikumi, kā samazināt pārmērīgas darba stundas, ietverot iespēju atteikties, ņemot vērā to, kā tas ietekmē to darbinieku veselību un drošību, uz kuriem attiecas šī iespēja. Šo pārskatu izvērtēs Padome; |
| --- | --- |

—

ne vēlāk kā četrus gadus pēc direktīvas stāšanās spēkā iesniedz pārskatu, kuram vajadzības gadījumā pievienoti atbilstīgi priekšlikumi, kā samazināt pārmērīgas darba stundas, ietverot iespēju atteikties, ņemot vērā to, kā tas ietekmē to darbinieku veselību un drošību, uz kuriem attiecas šī iespēja. Šo pārskatu izvērtēs Padome;

| — | ņemot vērā šo vērtējumu un ne vēlāk kā piecus gadus pēc direktīvas stāšanās spēkā, iesniedz Padomei un Eiropas Parlamentam priekšlikumu direktīvu, tostarp atteikšanās iespēju, pārskatīt. |
| --- | --- |

—

ņemot vērā šo vērtējumu un ne vēlāk kā piecus gadus pēc direktīvas stāšanās spēkā, iesniedz Padomei un Eiropas Parlamentam priekšlikumu direktīvu, tostarp atteikšanās iespēju, pārskatīt.

IV.   NOBEIGUMS

Paturot prātā konkrētos pasākumus, kas gūti vienlaicīgi ar Pagaidu darba ņēmēju direktīvu, Padome uzskata, ka, ņemot vērā atšķirības dalībvalstu tirgu stāvokļos un to uzskatos par apstākļiem, kas vajadzīgi, lai šādas situācijas risinātu, tās Kopējā nostāja par Darba laika direktīvu ir līdzsvarots un reāls risinājums jautājumiem, uz kuriem attiecas Komisijas priekšlikums. Tā ar nepacietību gaida konstruktīvas sarunas ar Eiropas Parlamentu, lai panāktu galīgu vienošanos par šo nozīmīgo direktīvu.

---

(1)  OV C 322, 29.12.2004., 9. lpp.

(2)  OV C 92, 20.4.2006., 292. lpp.

(3)  OV C 267, 27.10.2005., 16. lpp.

(4)  OV C 231, 20.9.2005., 69. lpp.

(5)  OV C 146, 16.6.2005., 13. lpp.

(6)  Dok. 10583/08 ADD 1.

(7)  Tiesas 2000. gada 3. oktobra spriedums Lietā C-303/98, Sindicato de Médicos de Asistencia Publica (SIMAP) pret Conselleria de Sanidad y Consumo de la Generalidad Valenciana, ECR 2000, I-07963. lpp.

(8)  Tiesas 2003. gada 9. oktobra spriedums Lietā C-151/02, Landesarbeitsgericht Schleswig Holstein (Vācija) prejudiciāla nolēmuma lūgums; par izskatāmo lietu starp Landeshauptstadt Kiel un Norbert Jaeger, vēl nav publicēts.

(9)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.

---

| 7.10.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 254/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 254/36

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 24/2008

ko Padome pieņēmusi 2008. gada 15. septembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2008/.../EK par pagaidu darba aģentūrām

(2008/C 254 E/04)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Šajā Direktīvā ievēro pamattiesības un principus, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (3). Tā jo īpaši ir paredzēta, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību Hartas 31. pantam, kas nosaka, ka katram darba ņēmējam ir tiesības uz veselībai nekaitīgiem, drošiem un cilvēka cieņai atbilstošiem darba apstākļiem un uz maksimālā darba laika ierobežošanu, uz dienas un nedēļas atpūtas laiku, kā arī uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu. |
| --- | --- |

(1)

Šajā Direktīvā ievēro pamattiesības un principus, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (3). Tā jo īpaši ir paredzēta, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību Hartas 31. pantam, kas nosaka, ka katram darba ņēmējam ir tiesības uz veselībai nekaitīgiem, drošiem un cilvēka cieņai atbilstošiem darba apstākļiem un uz maksimālā darba laika ierobežošanu, uz dienas un nedēļas atpūtas laiku, kā arī uz ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu.

| (2) | Kopienas Hartas par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām 7. punktā inter alia ir noteikts, ka, lai īstenotu iekšējo tirgu, jāuzlabo Eiropas Kopienas darba ņēmēju dzīves un darba apstākļi; šis process būs veiksmīgs, ja šo apstākļu uzlabošana notiks saskaņoti, galvenokārt attiecībā uz tādiem darba veidiem kā noteikta termiņa līguma darbs, nepilna laika darbs, pagaidu darba aģentūru darbs un sezonas darbs. |
| --- | --- |

(2)

Kopienas Hartas par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām 7. punktā inter alia ir noteikts, ka, lai īstenotu iekšējo tirgu, jāuzlabo Eiropas Kopienas darba ņēmēju dzīves un darba apstākļi; šis process būs veiksmīgs, ja šo apstākļu uzlabošana notiks saskaņoti, galvenokārt attiecībā uz tādiem darba veidiem kā noteikta termiņa līguma darbs, nepilna laika darbs, pagaidu darba aģentūru darbs un sezonas darbs.

| (3) | Saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu Komisija 1995. gada 27. septembrī apspriedās ar darba devējiem un darba ņēmējiem Kopienas līmenī par rīcības gaitu, kas Kopienas līmenī jāpieņem attiecībā uz darba ņēmēju darbalaika elastību un drošību par darbu. |
| --- | --- |

(3)

Saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu Komisija 1995. gada 27. septembrī apspriedās ar darba devējiem un darba ņēmējiem Kopienas līmenī par rīcības gaitu, kas Kopienas līmenī jāpieņem attiecībā uz darba ņēmēju darbalaika elastību un drošību par darbu.

| (4) | Pēc šīs apspriešanās Komisija pauda viedokli, ka ir ieteicama Kopienas rīcība, un saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu 1996. gada 9. aprīlī turpināja apspriešanos ar darba devējiem un darba ņēmējiem par plānotā priekšlikuma saturu. |
| --- | --- |

(4)

Pēc šīs apspriešanās Komisija pauda viedokli, ka ir ieteicama Kopienas rīcība, un saskaņā ar Līguma 138. panta 3. punktu 1996. gada 9. aprīlī turpināja apspriešanos ar darba devējiem un darba ņēmējiem par plānotā priekšlikuma saturu.

| (5) | Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, ko parakstīja 1999. gada 18. martā, ievadā parakstītājas puses norādīja nodomus apsvērt vajadzību panākt tādu pašu vienošanos par pagaidu darba aģentūrām un nolēma Direktīvā par noteikta termiņa darbu neietvert pagaidu darba aģentūru darbiniekus. |
| --- | --- |

(5)

Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, ko parakstīja 1999. gada 18. martā, ievadā parakstītājas puses norādīja nodomus apsvērt vajadzību panākt tādu pašu vienošanos par pagaidu darba aģentūrām un nolēma Direktīvā par noteikta termiņa darbu neietvert pagaidu darba aģentūru darbiniekus.

| (6) | Vispārējās dažādu nozaru organizācijas, proti, Eiropas Rūpniecības un darba devēju konfederācijas savienība (UNICE) (4), Uzņēmumu ar valsts kapitāla daļu un vispārējās ekonomiskās intereses uzņēmumu Eiropas Centrs (CEEP), Eiropas Arodbiedrību konfederācija (EAK) 2000. gada 29. maijā kopīgā vēstulē informēja Komisiju par vēlmi uzsākt EK līguma 139. pantā noteikto procedūru. 2001. gada 28. februārī nākamajā kopīgajā vēstulē tās lūdza Komisijai pagarināt 138. panta 4. punktā minēto termiņu par vienu mēnesi. Komisija šo lūgumu apmierināja un pagarināja sarunu termiņu līdz 2001. gada 15. martam. |
| --- | --- |

(6)

Vispārējās dažādu nozaru organizācijas, proti, Eiropas Rūpniecības un darba devēju konfederācijas savienība (UNICE) (4), Uzņēmumu ar valsts kapitāla daļu un vispārējās ekonomiskās intereses uzņēmumu Eiropas Centrs (CEEP), Eiropas Arodbiedrību konfederācija (EAK) 2000. gada 29. maijā kopīgā vēstulē informēja Komisiju par vēlmi uzsākt EK līguma 139. pantā noteikto procedūru. 2001. gada 28. februārī nākamajā kopīgajā vēstulē tās lūdza Komisijai pagarināt 138. panta 4. punktā minēto termiņu par vienu mēnesi. Komisija šo lūgumu apmierināja un pagarināja sarunu termiņu līdz 2001. gada 15. martam.

| (7) | Sociālie partneri 2001. gada 21. maijā atzina, ka pārrunās par pagaidu darba aģentūrām nekāda vienošanās nav panākta. |
| --- | --- |

(7)

Sociālie partneri 2001. gada 21. maijā atzina, ka pārrunās par pagaidu darba aģentūrām nekāda vienošanās nav panākta.

| (8) | Eiropadome 2005. gada martā uzskatīja par būtisku atkārtoti izvērst Lisabonas stratēģiju un koncentrēt tās prioritātes uz izaugsmi un nodarbinātību. Padome apstiprināja Integrētas izaugsmes un nodarbinātības pamatnostādnes (2005.–2008. gadam), kuru mērķis inter alia ir veicināt elastību reizē ar nodarbinātības drošumu un mazināt darba tirgus segmentāciju, pienācīgi ņemot vērā sociālo partneru nozīmi. |
| --- | --- |

(8)

Eiropadome 2005. gada martā uzskatīja par būtisku atkārtoti izvērst Lisabonas stratēģiju un koncentrēt tās prioritātes uz izaugsmi un nodarbinātību. Padome apstiprināja Integrētas izaugsmes un nodarbinātības pamatnostādnes (2005.–2008. gadam), kuru mērķis inter alia ir veicināt elastību reizē ar nodarbinātības drošumu un mazināt darba tirgus segmentāciju, pienācīgi ņemot vērā sociālo partneru nozīmi.

| (9) | Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par Sociālo programmu laikposmam līdz 2010. gadam, ko Eiropadome 2005. gada martā atzinīgi novērtēja kā ieguldījumu Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā, stiprinot Eiropas sociālo modeli, Eiropadome uzskatīja, ka jauni darba organizācijas veidi un lielāka darba ņēmēju un uzņēmumu līgumattiecību dažādība, labāka elastības un drošības saskaņošana veicinās spēju pielāgoties. Turklāt 2007. gada decembrī Eiropadome apstiprināja kopējos elastdrošības principus, par kuriem bija panākta vienošanās un kuri rada līdzsvaru starp elastību un drošību darba tirgū, kā arī palīdz gan darba ņēmējiem, gan darba devējiem izmantot globalizācijas sniegtās iespējas. |
| --- | --- |

(9)

Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par Sociālo programmu laikposmam līdz 2010. gadam, ko Eiropadome 2005. gada martā atzinīgi novērtēja kā ieguldījumu Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā, stiprinot Eiropas sociālo modeli, Eiropadome uzskatīja, ka jauni darba organizācijas veidi un lielāka darba ņēmēju un uzņēmumu līgumattiecību dažādība, labāka elastības un drošības saskaņošana veicinās spēju pielāgoties. Turklāt 2007. gada decembrī Eiropadome apstiprināja kopējos elastdrošības principus, par kuriem bija panākta vienošanās un kuri rada līdzsvaru starp elastību un drošību darba tirgū, kā arī palīdz gan darba ņēmējiem, gan darba devējiem izmantot globalizācijas sniegtās iespējas.

| (10) | Eiropas Savienībā pastāv ievērojamas atšķirības attiecībā uz pagaidu darba aģentūru izmantojumu un pagaidu darba aģentūru darbinieku juridisko stāvokli, statusu un darba apstākļiem. |
| --- | --- |

(10)

Eiropas Savienībā pastāv ievērojamas atšķirības attiecībā uz pagaidu darba aģentūru izmantojumu un pagaidu darba aģentūru darbinieku juridisko stāvokli, statusu un darba apstākļiem.

| (11) | Pagaidu darba aģentūras ne tikai apmierina uzņēmuma vajadzību pēc elastības, bet arī darba ņēmēju vajadzību pēc darba un privātās dzīves saskaņošanas. Tādējādi tās veicina darba vietu radīšanu un palīdz veicināt dalību un integrāciju darba tirgū. |
| --- | --- |

(11)

Pagaidu darba aģentūras ne tikai apmierina uzņēmuma vajadzību pēc elastības, bet arī darba ņēmēju vajadzību pēc darba un privātās dzīves saskaņošanas. Tādējādi tās veicina darba vietu radīšanu un palīdz veicināt dalību un integrāciju darba tirgū.

| (12) | Ar šo direktīvu izveido pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzības sistēmu, kas ir nediskriminējoša, pārredzama un proporcionāla, vienlaikus tajā ievēro darba tirgu dažādību un kolektīvās darba attiecības. |
| --- | --- |

(12)

Ar šo direktīvu izveido pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzības sistēmu, kas ir nediskriminējoša, pārredzama un proporcionāla, vienlaikus tajā ievēro darba tirgu dažādību un kolektīvās darba attiecības.

| (13) | Ar Padomes Direktīvu 91/383/EEK (1991. gada 25. jūnijs), kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā (5), nosaka pagaidu darba aģentūru darbiniekiem piemērojamos drošības un veselības aizsardzības noteikumus. |
| --- | --- |

(13)

Ar Padomes Direktīvu 91/383/EEK (1991. gada 25. jūnijs), kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā (5), nosaka pagaidu darba aģentūru darbiniekiem piemērojamos drošības un veselības aizsardzības noteikumus.

| (14) | Darba un nodarbinātības pamata apstākļiem, ko piemēro pagaidu darba aģentūru darbiniekiem būtu jābūt vismaz tādiem, kādus piemērotu darba ņēmējiem, ja lietotājuzņēmums pats tos būtu pieņēmis darbā veikt šo pašu darbu. |
| --- | --- |

(14)

Darba un nodarbinātības pamata apstākļiem, ko piemēro pagaidu darba aģentūru darbiniekiem būtu jābūt vismaz tādiem, kādus piemērotu darba ņēmējiem, ja lietotājuzņēmums pats tos būtu pieņēmis darbā veikt šo pašu darbu.

| (15) | Uz nenoteiktu laiku noslēgti darba līgumi ir vispārējais darba attiecību veids. Attiecībā uz darba ņēmējiem, kas ar savu pagaidu darba aģentūru ir noslēguši pastāvīgu līgumu, un ņemot vērā īpašo aizsardzību, kādu šāds līgums sniedz, būtu jāpieņem noteikums, kas pieļautu izņēmumus no lietotājuzņēmumos piemērojamiem noteikumiem. |
| --- | --- |

(15)

Uz nenoteiktu laiku noslēgti darba līgumi ir vispārējais darba attiecību veids. Attiecībā uz darba ņēmējiem, kas ar savu pagaidu darba aģentūru ir noslēguši pastāvīgu līgumu, un ņemot vērā īpašo aizsardzību, kādu šāds līgums sniedz, būtu jāpieņem noteikums, kas pieļautu izņēmumus no lietotājuzņēmumos piemērojamiem noteikumiem.

| (16) | Lai elastīgi darbotos darba tirgus un kolektīvo darba attiecību dažādības apstākļos, dalībvalstis var atļaut sociālajiem partneriem noteikt darba un nodarbinātības apstākļus, ja ir ievērots attiecīgo pagaidu darba aģentūru darbinieku vispārējais aizsardzības līmenis. |
| --- | --- |

(16)

Lai elastīgi darbotos darba tirgus un kolektīvo darba attiecību dažādības apstākļos, dalībvalstis var atļaut sociālajiem partneriem noteikt darba un nodarbinātības apstākļus, ja ir ievērots attiecīgo pagaidu darba aģentūru darbinieku vispārējais aizsardzības līmenis.

| (17) | Turklāt atsevišķos gadījumos dalībvalstīm, pamatojoties uz vienošanos, kas ar sociālajiem partneriem noslēgta valsts līmenī, vajadzētu būt iespējai piemērot atkāpi no vienlīdzīgas attieksmes principa, kamēr tiek nodrošināts pienācīgs aizsardzības līmenis. |
| --- | --- |

(17)

Turklāt atsevišķos gadījumos dalībvalstīm, pamatojoties uz vienošanos, kas ar sociālajiem partneriem noslēgta valsts līmenī, vajadzētu būt iespējai piemērot atkāpi no vienlīdzīgas attieksmes principa, kamēr tiek nodrošināts pienācīgs aizsardzības līmenis.

| (18) | Kopā ar uzlabojumu pagaidu darba aģentūru darbinieku minimālajā aizsardzībā būtu jāpārskata pagaidu darba aģentūru darbam noteiktie ierobežojumi un aizliegumi. To pamatojums var būt saistīts tikai ar vispārējo interesi, jo īpaši attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību, drošības un veselības aizsardzības prasībām darba vietā un vajadzību nodrošināt, lai darba tirgus darbotos pareizi un lai tiktu novērsta ļaunprātīga izmantošana. |
| --- | --- |

(18)

Kopā ar uzlabojumu pagaidu darba aģentūru darbinieku minimālajā aizsardzībā būtu jāpārskata pagaidu darba aģentūru darbam noteiktie ierobežojumi un aizliegumi. To pamatojums var būt saistīts tikai ar vispārējo interesi, jo īpaši attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību, drošības un veselības aizsardzības prasībām darba vietā un vajadzību nodrošināt, lai darba tirgus darbotos pareizi un lai tiktu novērsta ļaunprātīga izmantošana.

| (19) | Tāpat šī direktīva neietekmē nedz sociālo partneru autonomiju, nedz sociālo partneru savstarpējās attiecības, tostarp viņu tiesības iesaistīties sarunās un slēgt koplīgumus atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei, vienlaikus ievērojot spēkā esošos prioritāros Kopienas tiesību aktus. |
| --- | --- |

(19)

Tāpat šī direktīva neietekmē nedz sociālo partneru autonomiju, nedz sociālo partneru savstarpējās attiecības, tostarp viņu tiesības iesaistīties sarunās un slēgt koplīgumus atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei, vienlaikus ievērojot spēkā esošos prioritāros Kopienas tiesību aktus.

| (20) | Šās direktīvas noteikumi par ierobežojumiem vai aizliegumiem attiecībā uz pagaidu darba aģentūru darbu neskar valsts tiesību aktus vai praksi, kas aizliedz ar pagaidu darba aģentūru darbiniekiem aizstāt darba ņēmējus, kuri streiko. |
| --- | --- |

(20)

Šās direktīvas noteikumi par ierobežojumiem vai aizliegumiem attiecībā uz pagaidu darba aģentūru darbu neskar valsts tiesību aktus vai praksi, kas aizliedz ar pagaidu darba aģentūru darbiniekiem aizstāt darba ņēmējus, kuri streiko.

| (21) | Dalībvalstīm būtu jāizstrādā administratīvas vai juridiskas procedūras, lai aizsargātu pagaidu darba aģentūru darbinieku tiesības, un jānodrošina iedarbīgas, atturošas un samērīgas sankcijas, ko piemēro gadījumos, kad netiek pildīti šajā direktīvā paredzētie pienākumi. |
| --- | --- |

(21)

Dalībvalstīm būtu jāizstrādā administratīvas vai juridiskas procedūras, lai aizsargātu pagaidu darba aģentūru darbinieku tiesības, un jānodrošina iedarbīgas, atturošas un samērīgas sankcijas, ko piemēro gadījumos, kad netiek pildīti šajā direktīvā paredzētie pienākumi.

| (22) | Šī direktīva būtu jāīsteno atbilstīgi Līguma noteikumiem par brīvību sniegt pakalpojumus un brīvību veikt uzņēmējdarbību, un neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (6). |
| --- | --- |

(22)

Šī direktīva būtu jāīsteno atbilstīgi Līguma noteikumiem par brīvību sniegt pakalpojumus un brīvību veikt uzņēmējdarbību, un neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (6).

| (23) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, izveidot Kopienas līmenī saskaņotu regulējumu pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzībai, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, nosakot minimālās prasības, kas jāpiemēro visā Kopienā, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(23)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, izveidot Kopienas līmenī saskaņotu regulējumu pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzībai, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, nosakot minimālās prasības, kas jāpiemēro visā Kopienā, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi

1. pants

Darbības joma

1.   Šī direktīva attiecas uz darba ņēmējiem, kam ir darba līgums vai darba attiecības ar pagaidu darba aģentūru un kas norīkoti lietotājuzņēmumos veikt pagaidu darbu to uzraudzībā un vadībā.

2.   Šo direktīvu piemēro valsts un privātiem uzņēmumiem, kas ir pagaidu darba aģentūras vai lietotājuzņēmumi, kas veic saimnieciskas darbības, neatkarīgi no tā, vai tie gūst peļņu vai nē.

3.   Dalībvalstis pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem var noteikt, ka šī direktīva neattiecas uz darba līgumiem vai attiecībām, kas izveidotas kā īpašas valsts vai valsts atbalstītas profesionālās apmācības, integrēšanas vai pārkvalificēšanas programmas daļa.

2. pants

Mērķis

Šās direktīvas mērķis ir nodrošināt pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzību un uzlabot pagaidu darba aģentūru darba kvalitāti, nodrošinot 5. pantā izklāstīto vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošanu pagaidu darba aģentūru darbiniekiem un atzīstot pagaidu darba aģentūras kā darba devējus, tajā pašā laikā ņemot vērā vajadzību izveidot piemērotu sistēmu pagaidu darba aģentūru darba izmantošanai, lai efektīvi palīdzētu radīt darba vietas un attīstīt elastīgas darba formas.

3. pants

Definīcijas

1.   Šajā direktīvā:

| a) | “darba ņēmējs” ir persona, kuru kā darba ņēmēju aizsargā attiecīgās dalībvalsts tiesību akti nodarbinātības jomā; |
| --- | --- |

a)

“darba ņēmējs” ir persona, kuru kā darba ņēmēju aizsargā attiecīgās dalībvalsts tiesību akti nodarbinātības jomā;

| b) | “pagaidu darba aģentūra” ir juridiska vai fiziska persona, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem slēdz darba līgumus vai veido darba attiecības ar pagaidu darba aģentūras darbiniekiem, lai tos norīkotu uz laiku strādāt lietotājuzņēmumos to uzraudzībā un vadībā; |
| --- | --- |

b)

“pagaidu darba aģentūra” ir juridiska vai fiziska persona, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem slēdz darba līgumus vai veido darba attiecības ar pagaidu darba aģentūras darbiniekiem, lai tos norīkotu uz laiku strādāt lietotājuzņēmumos to uzraudzībā un vadībā;

| c) | “pagaidu darba aģentūras darbinieks” ir darba ņēmējs, kam ir darba līgums vai darba attiecības ar pagaidu darba aģentūru un kas lietotājuzņēmumā norīkots veikt pagaidu darbu tā uzraudzībā un vadībā; |
| --- | --- |

c)

“pagaidu darba aģentūras darbinieks” ir darba ņēmējs, kam ir darba līgums vai darba attiecības ar pagaidu darba aģentūru un kas lietotājuzņēmumā norīkots veikt pagaidu darbu tā uzraudzībā un vadībā;

| d) | “lietotājuzņēmums” ir fiziska vai juridiska persona, kura labā un kura uzraudzībā un vadībā pagaidu darba aģentūras darbinieks strādā noteiktu laiku; |
| --- | --- |

d)

“lietotājuzņēmums” ir fiziska vai juridiska persona, kura labā un kura uzraudzībā un vadībā pagaidu darba aģentūras darbinieks strādā noteiktu laiku;

| e) | “norīkojums” ir periods, kad pagaidu darba aģentūras darbinieks strādā lietotājuzņēmumā, lai veiktu pagaidu darbu tā uzraudzībā un vadībā; |
| --- | --- |

e)

“norīkojums” ir periods, kad pagaidu darba aģentūras darbinieks strādā lietotājuzņēmumā, lai veiktu pagaidu darbu tā uzraudzībā un vadībā;

| f) | “darba un nodarbinātības pamata apstākļi” ir darba un nodarbinātības apstākļi, kas noteikti tiesību aktos administratīvos noteikumos, koplīgumos un/vai citos saistošos vispārējos noteikumos, kas ir spēkā lietotājuzņēmumā attiecībā uz:






  i) | darba laiku, virsstundām, pārtraukumiem, atpūtas laiku, nakts darbu, brīvdienām un valsts noteiktām brīvdienām; |
| --- | --- | --- |

f)

“darba un nodarbinātības pamata apstākļi” ir darba un nodarbinātības apstākļi, kas noteikti tiesību aktos administratīvos noteikumos, koplīgumos un/vai citos saistošos vispārējos noteikumos, kas ir spēkā lietotājuzņēmumā attiecībā uz:

i)

darba laiku, virsstundām, pārtraukumiem, atpūtas laiku, nakts darbu, brīvdienām un valsts noteiktām brīvdienām;

| ii) | darba samaksu. |
| --- | --- |

ii)

darba samaksu.

2.   Šī direktīva neskar valstu tiesību aktus attiecībā uz darba samaksu, darba līguma, darba attiecību vai darba ņēmēja definīciju.

Dalībvalstis no šās direktīvas darbības jomas neizslēdz darba ņēmējus, darba līgumus vai darba attiecības tikai tādēļ, ka tās attiecas uz nepilna laika darba ņēmējiem, noteikta termiņa līgumdarba ņēmējiem vai personām, kam ir darba līgums vai darba attiecības ar pagaidu darba aģentūru.

4. pants

Ierobežojumu vai aizliegumu pārskatīšana

1.   Aizliegumus vai ierobežojumus izmantot pagaidu darba aģentūru darbu pamato, tikai ievērojot vispārējas intereses, jo īpaši attiecībā uz pagaidu darba aģentūru darbinieku aizsardzību, veselības aizsardzības un drošības prasībām darbā, vai vajadzību nodrošināt, ka darba tirgus darbojas labi un ka pārkāpumi ir novērsti.

2.   Dalībvalstis pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem atbilstīgi valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un praksi līdz ... (7) pārskata visus ierobežojumus vai aizliegumus attiecībā uz pagaidu darbu, lai pārbaudītu, vai tie balstās uz 1. punktā minētajiem pamatojumiem.

3.   Ja koplīgumos ir noteikti šādi ierobežojumi vai aizliegumi, 2. punktā paredzēto pārskatīšanu var veikt sociālie partneri, kuri ir apspriedušies par attiecīgo vienošanos.

4.   1., 2. un 3. punkts neskar valsts prasības attiecībā uz pagaidu darba aģentūru reģistrēšanu, licencēšanu, sertificēšanu, finanšu garantijām vai pārraudzību.

5.   Dalībvalstis līdz ... (7) informē Komisiju par 2. un 3. punktā paredzētās pārskatīšanas rezultātiem.

II NODAĻA

Nodarbinātība un darba apstākļi

5. pants

Vienlīdzīgas attieksmes princips

1.   Darba un nodarbinātības pamata apstākļi pagaidu darba aģentūru darbiniekiem to norīkojuma laikā lietotājuzņēmumā ir vismaz tādi paši kā tie, ko piemērotu, ja tie šajā uzņēmumā darbā būtu pieņemti tieši, un veiktu šo pašu darbu.

Piemērojot pirmo daļu, noteikumiem lietotājuzņēmumā par:

| a) | grūtnieču un sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, un bērnu un jauniešu aizsardzību un |
| --- | --- |

a)

grūtnieču un sieviešu, kas baro bērnu ar krūti, un bērnu un jauniešu aizsardzību un

| b) | vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm un visām darbībām, lai apkarotu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas, ticības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ |
| --- | --- |

b)

vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm un visām darbībām, lai apkarotu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas, ticības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ

jāatbilst tiesību aktos, regulās, administratīvajos noteikumos, koplīgumos un/vai citos vispārīgos noteikumos paredzētajiem noteikumiem.

2.   Pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem attiecībā uz darba samaksu dalībvalstis var pieļaut atbrīvojumu no 1. punktā noteiktā principa, ja pagaidu darba aģentūru darbinieki, kam ir pastāvīgs darba līgums ar pagaidu darba aģentūru, turpina saņemt darba samaksu starp norīkojumiem.

3.   Pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem dalībvalstis attiecīgā līmenī un atkarībā no dalībvalstu nosacījumiem var pagaidu darba aģentūru darbiniekiem piešķirt iespēju saglabāt vai noslēgt koplīgumus, kuros, ievērojot pagaidu darba aģentūru darbinieku vispārējo aizsardzību, var noteikt pagaidu darba aģentūru darbinieku darba un nodarbinātības apstākļus, kas var atšķirties no 1. punktā noteiktajiem.

4.   Ja pagaidu darba aģentūru darbiniekiem ir nodrošināta pietiekama līmeņa aizsardzība, dalībvalstis, kuru tiesību aktos vai nu nav sistēmas koplīgumu pasludināšanai par vispārpiemērojamiem, vai arī tiesību aktos vai praksē nav sistēmas tādu līgumu attiecināšanai uz visiem līdzīgiem uzņēmumiem konkrētā nozarē vai ģeogrāfiskā zonā, pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem valsts līmenī un pamatojoties uz viņu noslēgto līgumu, var ieviest noteikumus attiecībā uz darba un nodarbinātības pamata apstākļiem, atkāpjoties no 1. punktā noteiktā principa. Tādos pasākumos var paredzēt kvalifikācijas periodu vienlīdzīgai attieksmei.

Šajā punktā minētie noteikumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un ir pietiekami precīzi un pieejami, lai ļautu iesaistītajām nozarēm un uzņēmumiem apzināt savus pienākumus un tos pildīt. Dalībvalstis, piemērojot 3. panta 2. punktu, jo īpaši norāda, vai darba devēja sociālās drošības sistēmas, tostarp pensiju, slimības pabalstu vai finanšu līdzdalības sistēmas ir iekļautas 1. punktā minētajos darba un nodarbinātības pamata apstākļos. Tādas procedūras neskar arī tādas attiecīgas valsts, reģiona, vietējā vai nozaru līmeņa vienošanās, kas darba ņēmējiem ir vismaz tikpat labvēlīgas.

5.   Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi, lai novērstu ļaunprātību šā panta piemērošanā un jo īpaši lai novērstu secīgu nosūtīšanu darbā nolūkā apiet šīs direktīvas noteikumus. Tās informē Komisiju par šādiem pasākumiem.

6. pants

Nodarbinātības, koplietošanas telpu un iespēju un profesionālās apmācības pieejamība

1.   Pagaidu darba aģentūru darbiniekus informē par brīvajām darba vietām lietotājuzņēmumā, lai tiem dotu tādas pašas iespējas kā pārējiem šā uzņēmuma darba ņēmējiem atrast pastāvīgu darbu. Šādu informāciju var sniegt, izvietojot paziņojumu tam piemērotā vietā uzņēmumā, kura labā un kura uzraudzībā pagaidu darba aģentūras darbinieks strādā.

2.   Dalībvalstis veic vajadzīgās darbības, lai nodrošinātu, ka visas klauzulas, ar ko aizliedz vai kā rezultātā pēc norīkojuma beigām novilcina darba līguma noslēgšanu vai darba attiecību izveidošanu starp lietotājuzņēmumu un pagaidu darba aģentūras darbinieku nav spēkā vai ka tās var pasludināt par spēkā neesošām.

Šis punkts neskar noteikumus par samērīga apjoma kompensācijām, ko pagaidu darba aģentūras saņem par pakalpojumiem, ko tās sniegušas lietotājuzņēmumiem pagaidu darba aģentūras darbinieku norīkošanai, pieņemšanai darbā un apmācībai.

3.   Pagaidu darba aģentūras no darba ņēmējiem neiekasē nekādu maksu par to, ka tiem ir nodrošināta iespēja tikt pieņemtiem darbā lietotājuzņēmumā, noslēgt darba līgumu vai izveidot darba attiecības ar lietotājuzņēmumu pēc tam, kad ir izpildīts norīkojums uz attiecīgo uzņēmumu.

4.   Neskarot 5. panta 1. punktu, pagaidu darba aģentūru darbiniekiem dod iespēju izmantot lietotājuzņēmuma ērtības vai koplietošanas telpas vai iespējas, jo īpaši ēdnīcu pakalpojumus, bērnu aprūpes iespējas, un transporta pakalpojumus ar tādiem pašiem noteikumiem, kā darba ņēmējiem, kas uzņēmumā pieņemti tieši, izņemot gadījumus, kad atšķirīgo attieksmi var pamatot ar objektīviem iemesliem.

5.   Dalībvalstis veic piemērotus pasākumus vai veicina dialogu starp sociālajiem partneriem saskaņā ar valstī pastāvošajām tradīcijām un praksi, lai:

| a) | uzlabotu pagaidu darba aģentūru darbinieku piekļuvi apmācībai un bērnu aprūpes iespējām pagaidu darba aģentūrās, arī periodos starp norīkojumiem, lai uzlabotu viņu karjeras attīstību un iespēju tikt nodarbinātiem; |
| --- | --- |

a)

uzlabotu pagaidu darba aģentūru darbinieku piekļuvi apmācībai un bērnu aprūpes iespējām pagaidu darba aģentūrās, arī periodos starp norīkojumiem, lai uzlabotu viņu karjeras attīstību un iespēju tikt nodarbinātiem;

| b) | uzlabotu pagaidu darba aģentūru darbinieku piekļuvi apmācībai, kas paredzēta lietotājuzņēmuma darba ņēmējiem. |
| --- | --- |

b)

uzlabotu pagaidu darba aģentūru darbinieku piekļuvi apmācībai, kas paredzēta lietotājuzņēmuma darba ņēmējiem.

7. pants

Pagaidu darba aģentūru darbinieku pārstāvība

1.   Saskaņā ar dalībvalstu noteikumiem pagaidu darba aģentūru darbiniekus ņem vērā, aprēķinot darba ņēmēju skaitu, kuru sasniedzot, pagaidu darba aģentūrās jāizveido Kopienas un valsts tiesību aktos un koplīgumos paredzētās darba ņēmējus pārstāvošas struktūras.

2.   Dalībvalstis var noteikt, ka, ievērojot to noteiktus nosacījumus, aprēķinot darba ņēmēju skaitu, kuru sasniedzot, lietotājuzņēmumos jāizveido Kopienas un valsts tiesību aktos un koplīgumos paredzētās darba ņēmējus pārstāvošas struktūras, pagaidu darba aģentūru darbiniekus ņem vērā tā, it kā tie būtu lietotājuzņēmumā tieši pieņemti darba ņēmēji uz tādu pašu laiku.

3.   Dalībvalstīm, kuras izmanto 2. punktā minēto iespēju, nav jāīsteno šā panta 1. punkta noteikumi.

8. pants

Darba ņēmēju pārstāvju informēšana

Neskarot valsts un Kopienas noteikumus attiecībā uz informēšanu un apspriešanos, kas ir stingrāki un/vai konkrētāki, un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/14/EK (2002. gada 11. marts), ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (8), lietotājuzņēmumam, informējot par nodarbinātības situāciju attiecīgajā uzņēmumā struktūras, kas pārstāv darba ņēmējus un kas ir izveidotas atbilstīgi valsts un Kopienas tiesību aktiem, jāsniedz atbilstīga informācija par pagaidu darba aģentūru darbinieku izmantošanu.

III NODAĻA

Nobeiguma noteikumi

9. pants

Minimālās prasības

1.   Šī direktīva neskar dalībvalstu tiesības piemērot vai pieņemt darba ņēmējiem labvēlīgākus normatīvus un administratīvus aktus vai arī veicināt vai atļaut sociālajiem partneriem noslēgt darba ņēmējiem labvēlīgākus koplīgumus.

2.   Šīs direktīvas īstenošana nekādā gadījumā nesniedz pietiekamu pamatojumu tam, lai attaisnotu darba ņēmēju aizsardzības vispārējā līmeņa samazināšanu jomās, uz kurām attiecas šī direktīva. Tā neierobežo dalībvalstu un/vai darba devēju un darba ņēmēju tiesības, ņemot vērā mainīgos apstākļus, ieviest atšķirīgus normatīvus, reglamentējošus vai līguma noteikumus nekā tie, kas ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas laikā, ar nosacījumu, ka vienmēr tiek ievērotas šajā direktīvā paredzētās minimālās prasības.

10. pants

Sodi

1.   Dalībvalstis paredz attiecīgus pasākumus gadījumos, kad pagaidu darba aģentūra vai lietotājuzņēmums neievēro šīs direktīvas prasības. Jo īpaši tās nodrošina to, ka ir pieejamas atbilstīgas administratīvas vai tiesu procedūras, lai varētu īstenot pienākumus, kas izriet no šīs direktīvas.

2.   Dalībvalstis nosaka normas par sodiem, ko piemēro, ja ir pārkāpti valsts noteikumi šīs direktīvas piemērošanai, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Šiem sodiem ir jābūt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem. Līdz ... (7) dalībvalstis dara Komisijai zināmus šos noteikumus un savlaicīgi arī visus turpmākos grozījumus šajos noteikumos. Tās īpaši nodrošina to, lai darba ņēmēju un/vai to pārstāvju rīcībā būtu atbilstoši līdzekļi, kas nodrošinātu šajā direktīvā paredzēto saistību izpildi.

11. pants

Īstenošana

1.   Dalībvalstīs pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz ... (7), vai nodrošina to, ka sociālie partneri, savstarpēji vienojoties, ievieš līgumā vajadzīgos noteikumus, kā arī dalībvalstīm ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai jebkurā brīdī spētu nodrošināt, ka šīs direktīvas mērķi ir sasniegti. Tās tūlīt par to informē Komisiju.

2.   Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.

12. pants

Komisijas veikta pārbaude

Līdz ... (9) Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm un sociālajiem partneriem Kopienas līmenī, pārbauda šīs direktīvas piemērošanu, lai attiecīgā gadījumā varētu ierosināt vajadzīgos grozījumus.

13. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

14. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 61, 14.3.2003., 124. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta 2002. gada 21. novembra Atzinums (OV C 25 E, 29.1.2004., 368. lpp.), Padomes 2008. gada 15. septembris Kopējā nostāja un Padomes ... Lēmuma (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

2

(3)  OV C 303, 14.12.2007., 1. lpp.

3

(4)  UNICE nomainīja nosaukumu 2007. gada janvārī un tagad tās nosaukums ir BUSINESSEUROPE.

4

UNICE

BUSINESSEUROPE

(5)  OV L 206, 29.7.1991., 19. lpp.

5

(6)  OV L 18, 21.1.1997., 1. lpp.

6

(7)  Trīs gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

7

(8)  OV L 80, 23.3.2002., 29. lpp.

8

(9)  Pieci gadi pēc šīs direktīvas pieņemšanas dienas.

9

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija 2002. gada 20. martā saistībā ar Lisabonas stratēģiju pieņēma priekšlikumu direktīvai par pagaidu darba ņēmēju darba apstākļiem, lai labāk apvienotu elastīgumu darba tirgū un darba drošību, kā arī radītu vairāk un labākas darbavietas.

Saskaņā ar Līguma 251. pantu, Eiropas Parlaments iesniedza atzinumu 2002. gada 21. novembrī pēc pirmā lasījuma.

Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2002. gada 19. septembrī sniedza atzinumu par Komisijas priekšlikumu.

Reģionu komiteja 2002. gada 23. janvāra vēstulē apliecināja, ka nenāks klajā ar atzinumu par priekšlikumu direktīvai.

Komisija 2002. gada 28. novembrī pieņēma grozītu projektu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu.

Padome 2008. gada 9. un 10. jūnija sanāksmē ar kvalificētu balsu vairākumu panāca politisku vienošanos par Kopējo nostāju, vienlaicīgi panākot politisku vienošanos par Darba laika direktīvu arī ar kvalificētu balsu vairākumu.

Saskaņā ar EK līguma 251. panta 2. punktu Padome oficiāli pieņēma Kopējo nostāju ar kvalificētu balsu vairākumu 2008. gada 15. septembrī.

II.   MĒRĶIS

Direktīvas priekšlikuma mērķis ir nodrošināt pagaidu darba ņēmēju aizsardzību un uzlabot pagaidu darba kvalitāti, nodrošinot vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošanu pagaidu darba ņēmējiem un atzīstot pagaidu darba aģentūras kā darba devējus. Direktīvas priekšlikuma mērķis ir arī izveidot piemērotu sistēmu pagaidu darba izmantošanai, lai efektīvi palīdzētu veidot darba vietas un izstrādāt elastīgas darba formas.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   VISPĀRĪGAS PIEZĪMES

Saskaņā ar Līguma 137. panta 1. punktu “Kopiena atbalsta un papildina dalībvalstu darbības” vairākās jomās, tostarp tādā kā “darba apstākļi”.

Līguma 137. panta 2. punktā noteikts, ka Padome “ar direktīvām var noteikt obligātas prasības attiecībā uz minēto darbību pakāpenisku īstenošanu, ievērojot nosacījumus un tehniskās normas katrā dalībvalstī”.

Padomes Kopējā nostāja ir saskaņā ar Līguma 137. panta 2. punktā noteiktajiem mērķiem attiecīgajā jomā, jo tā ir izstrādāta, lai nodrošinātu pagaidu darba ņēmēju aizsardzību un uzlabotu pagaidu darba kvalitāti. Turklāt Kopējā nostājā arī ņem vērā vajadzību izveidot piemērotu sistēmu pagaidu darba izmantošanai, lai palīdzētu veidot darba vietas un izstrādāt elastīgas darba formas.

Kopējā nostājā ņemti vērā Komisijas ierosinātie un Parlamenta atbalstītie mērķi, jo īpaši tas, lai vienlīdzīgas attieksmes principu jau no pirmās dienas piemērotu kā vispārēju noteikumu. Kopumā tajā ir ietverti lielākā daļa grozījumu, ko Parlaments pieņēmis Komisijas priekšlikuma pirmajā lasījumā.

2.   UZBŪVE UN SVARĪGĀKIE ELEMENTI

2.1.   Vispārēja uzbūve un direktīvas nosaukums

Kopējās nostājas vispārējā uzbūve ir saskaņā ar Komisijas grozītā priekšlikuma vispārējo uzbūvi. Attiecībā uz direktīvas nosaukumu Padome ir ņēmusi vērā Komisijas grozīto priekšlikumu un izvēlējusies vispārīgāku nosaukumu — Direktīva par pagaidu darbu. Jāņem vērā, ka vairākās vietās Padomes Kopējā nostājā ir precizēti galvenie termini un izteicieni, jo īpaši konsekventi lietojot angļu valodas terminus “pagaidu darba ņēmējs” un “pagaidu darba aģentūra”.

2.2.   Galvenās atšķirības no grozītā Komisijas priekšlikuma

4. pantā par pagaidu darba izmantošanas ierobežojumu un aizliegumu pārskatīšanu, vienlaicīgi būtiski ņemot vērā Parlamenta 34. grozījuma garu, Padome pievienoja jaunu 3. punktu par sociālo partneru norunāto nolīgumu pārskatīšanu. Padome uzskatīja, ka lai ievērotu to autonomiju, sociālajiem partneriem būtu pašiem jāpārskata tas, vai to norunātie ierobežojumi un aizliegumi ir pamatojami ar noteikumiem, kas izklāstīti 4. panta pirmajā daļā. Padome uzskatīja, ka nav vajadzīgs saglabāt precīzi formulēto atsauci uz nepamatotu ierobežojumu un aizliegumu pārtraukšanu.

Lai gan kopumā Padome ņēma vērā Komisijas grozīto priekšlikumu, tā grozīja 5. panta 3. punktu un būtiski mainīja 5. panta 4. un 5. punkta formulējumu. Padome arī uzskatīja, ka vienlīdzīgas attieksmes principam jau no pirmās dienas būtu jābūt vispārējam noteikumam. No principa atšķirīgai attieksmei pret pagaidu darba ņēmējiem būtu jābūt norunātai ar sociālajiem partneriem, izmantojot koplīgumus vai valsts līmenī noslēgtus nolīgumus ar sociālajiem partneriem. Ņemot vērā 5. panta 3. līdz 5. punktā veiktos grozījumus, īpašs Komisijas grozītajā priekšlikumā paredzētais izņēmums attiecībā uz īstermiņa līgumiem (sešas nedēļas vai īsāki) vairs nebija vajadzīgs vai atbilstošs.

5. panta 3. un 4. punktā, kā arī dažās citās vietās dokumentā, Kopējā nostājā ņemti vērā tie Parlamenta grozījumi, kuros uzsvērts sociālo partneru nozīmīgums, vienojoties par darba apstākļiem un nodarbinātības nosacījumiem. Kopējās nostājas 5. panta 5. punktā ir ņemtas vērā Parlamenta bažas par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu.

Padomes Kopējā nostājā paredzēts 10. pantā iekļaut jaunu 1. punktu par pasākumiem, kas dalībvalstīm būtu jāveic, lai nodrošinātu pagaidu darba aģentūru un lietotājuzņēmumu atbilstību minētajai direktīvai.

Padome uzskatīja, ka lai īstenotu direktīvu, dalībvalstīm būtu vajadzīgi trīs gadi, savukārt Komisija ierosināja divu gadu īstenošanas termiņu (11. pants).

Bez tam ir atjaunināti un grozīti daži apsvērumi, lai paskaidrotu Padomes veiktos grozījumus Komisijas grozītajā priekšlikumā, kā arī lai aprakstītu notikumus pēc grozītā priekšlikuma publicēšanas 2002. gadā. Piemēram, 8. un 9. apsvērumā iekļāva atsauces uz Lisabonas Stratēģijas atkārtotu izvēršanu 2005. gadā, kā arī uz norunātajiem vispārējiem elastdrošības principiem, ko Eiropadome apstiprināja 2007. gada decembrī.

3.   GROZĪJUMI, KO EIROPAS PARLAMENTS PIEŅĒMIS PIRMAJĀ LASĪJUMĀ

3.1.   Eiropas Parlamenta izdarītie grozījumi, ko Padome ir pieņēmusi

Kopējā nostājā kopumā ir pieņemti 26 grozījumi (Nr. 1., 15., 19., 20., 23., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 40., 42., 43., 46., 47., 48., 49., 51., 85. un 86.), ja ne vārds vārdā, tad vismaz pēc būtības.

Īpaši jāpiemin tas, ka Padome pieņēma 1. grozījumu attiecībā uz direktīvas nosaukumu, trīs grozījumus apsvērumos (15., 19. un 20. grozījums), kā arī grozījumus šādos pantos: 1. pantā par darbības jomu (23. grozījums), 2. pantā par direktīvas mērķi (26. grozījums), 3. pantā par definīcijām (27. līdz 33. un 85. grozījums), 4. pantā par ierobežojumu un aizliegumu pārskatīšanu (34. līdz 36. grozījums), 5. pantā par vienlīdzīgas attieksmes principu (40., 42., 43 un 86. grozījums), 6. pantā par nodarbinātības, kolektīvo iekārtu un profesionālo mācību pieejamību (46. līdz 49. grozījums) un 7. pantā par pagaidu darba ņēmēju pārstāvību (51. grozījums).

Jāņem vērā, ka daži grozījumi ir iekļauti citās Kopējās nostājas teksta daļās, nekā paredzēts Parlamenta sākotnējā priekšlikumā. Piemēram, daļa no 32. grozījuma ir izklāstīta 5. panta 1. punktā, nevis 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā. Vēl viens piemērs ir 36. grozījums, kas vispārīgi ir izklāstīts 20. apsvērumā, nevis iekļauts 4. pantā.

3.2.   Eiropas Parlamenta izdarītie grozījumi, ko Padome ir pieņēmusi daļēji

4. grozījums par “jaunām regulēta elastīguma formām” pēc būtības ir izteikts 9. apsvērumā, tomēr Padome drīzāk uzskatīja par piemērotu atjaunināt minētā apsvēruma redakciju un atsaukties uz vispārējiem elastdrošības principiem, par kuriem vienojās 2007. gadā, nekā izmantot Parlamenta pirmā lasījuma atzinumā ierosināto redakciju.

6. grozījums pēc būtības ir pieņemts kā 5.apsvērums, precizējot saistību starp šo direktīvu un Direktīvu 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par darbu uz noteiktu laiku. Šī grozījuma sakarībā Kopējā nostājā ņemts vērā Komisijas grozītais priekšlikums.

12. grozījuma būtība par nenoteikta termiņa darba līgumiem kā darba attiecību vispārēju formu ir ietverts 15. apsvērumā.

18. grozījuma pamatmērķi, ļaujot sociālajiem partneriem vienoties un noteikt pagaidu darba ņēmēju pamata darba apstākļus un nodarbinātības nosacījumus, ja tie atšķiras no vienlīdzīgas attieksmes principa, ir ietverti Kopējā nostājā (skatīt 16. un 17. apsvērumu un 5. panta 3. un 4. punktu).

24. grozījums ir pieņemts daļēji, jo ir lietderīgi precizēt saskaņā ar grozīto priekšlikumu, ka lietotājuzņēmumi un pagaidu darba aģentūras ietilpst attiecīgās direktīvas darbības jomā. Tomēr nebūtu piemēroti ļaut dalībvalstīm izslēgt dažus uzņēmumus no vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošanas (grozījuma pēdēja daļa).

54. grozījums (par darba vietu izveidi, par pagaidu darba pievilcības paaugstināšanu un par atšķirīgu valsts apstākļu atzīšanu) ir pieņemts pēc būtības un iekļauts 2. pantā (Direktīvas mērķis), kura patreizējā redakcija ir šāda: “tajā pašā laikā ņemot vērā vajadzību izveidot piemērotu sistēmu pagaidu darba izmantošanai, lai efektīvi palīdzētu veidot darba vietas un izstrādāt elastīgas darba formas”. Vajadzība ņemt vērā atšķirīgus valstu apstākļus ir skaidri noteikta 12., 16., 17. un 19. apsvērumā.

87. grozījums ir daļēji iekļauts 5. panta 1. punktā; lai gan grozījuma pirmā daļa (par vienlīdzīgas attieksmes principu) bija iekļauta Komisijas grozītajā priekšlikumā un Padome to iekļāva Kopējā nostājā, grozījuma otrā daļa kļuva nevajadzīga, jo jēdziens “salīdzināmais darba ņēmējs” no teksta ir svītrots (sal. Komisijas un Padomes pieņemto 28. grozījumu).

Saskaņā ar Komisijas grozīto priekšlikumu 92. grozījums ir daļēji iekļauts 5. panta 3. punktā. Tomēr Padome uzskatīja par piemērotu īpaši noteikt, ka sociālo partneru nolīgumos būtu jāparedz “pagaidu darba ņēmēju vispārēja aizsardzība”, slēdzot nolīgumus par darba apstākļiem un nodarbinātības nosacījumiem, kas atšķiras no vienlīdzīgas attieksmes principa.

3.3.   Eiropas Parlamenta izdarītie grozījumi, ko Padome nav pieņēmusi

Padome neuzskatīja par vēlamu iekļaut Kopējā nostājā 3., 5., 7., 8., 9., 10., 11., 12. (pirmā daļa), 13., 16., 21., 22., 25., 44., 45., 52., 53., 71., 84., 88., 91., 93., 94. un 95. grozījumu šādu iemeslu dēļ:

i)   Apsvērumi

Līdz ar to, ka nebija īpaša vajadzība apsvērumos paskaidrot dažus vēsturiskus notikumus attiecībā uz pagaidu darbu vai direktīvas projektu, Padome ņēma vērā Komisijas grozīto priekšlikumu, noraidot 3., 5., 7. un 11. grozījumu, kā arī 12. grozījuma pirmo daļu.

Saskaņā ar Komisijas grozīto priekšlikumu Padome nepieņēma 8., 9., 10., 13. un 84. grozījumu. Minētie grozījumi ietvēra konkrētus piemērus par to, kā pagaidu darbs varētu palīdzēt vai kaitēt pagaidu darba ņēmējiem (sievietēm, darba ņēmējiem ar pārtraukumiem darba stāžā, u.tml.) vai lietotājuzņēmumiem (jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem), vai ietekmēt rūpniecisko attiecību sistēmas vai tradīcijas.

16. un 94. grozījums kļuva nevajadzīgs, jo Komisijas grozītajā priekšlikumā vairs nebija ietverts bijušais 16. apsvērums par to, kādos gadījumos attieksmes atšķirības būtu uzskatāmas par pieņemamām.

Saistībā ar 7. pantu (skatīt v) punktu še turpmāk) paskaidrotie iemesli attiecas arī uz 21. grozījuma par darba ņēmēju informēšanu, konsultēšanu un iesaistīšanu noraidīšanu.

22. grozījums par pārrobežu darba mobilitāti (Komisija to ir apstiprinājusi), ko varētu uzskatīt par piemēru, Kopējā nostājā nav iekļauts, jo teksts attiecībā uz pārrobežu mobilitāti nekādā veidā nav ierobežots.

Padome izmainīja 12. apsvēruma redakciju, padarot to ievērojami īsāku. Tomēr pārstrādātajā apsvēruma redakcijā ir iekļauti daži 93. grozījuma aspekti (piem., aicinājums precizēt pagaidu darba ņēmēju tiesības un pagaidu darba aģentūru kā darba devēju statusu).

Lai gan Padome pastiprināja 15. apsvērumu par pagaidu darba ņēmējiem, kam ir pastāvīgs darba līgums ar aģentūru, pievienojot teikumu par to, ka nenoteikta termiņa darba līgumi ir darba attiecību vispārēja forma, Kopējā nostāja neietver sīkāku 88. grozījuma redakciju par to, ko šādi pastāvīga darba līgumi sniegtu pagaidu darba ņēmējiem.

ii)   1. pants — Darbības joma

Ņemot vērā Komisijas grozīto priekšlikumu, Padome nepieņēma 25. grozījumu, ar ko paredzēja paplašināt iespēju nepiemērot šo direktīvu darba līgumiem vai attiecībām, kas noslēgtas saskaņā ar īpašām mācību programmām, kas nesaņem valsts atbalstu.

iii)   4. pants — Ierobežojumu un aizliegumu pārskatīšana

91. grozījumā Parlaments aicināja plaši pārskatīt valstu tiesību aktus attiecībā uz pagaidu darba ņēmējiem. Padome, līdzīgi kā Komisija savā grozītajā priekšlikumā, uzskatīja, ka tas būtu ārpus minētās direktīvas darbības jomas.

iv)   5. pants — Vienlīdzīgas attieksmes princips

Atbilstoši grozītajam priekšlikumam, 39. grozījumu (par diskriminācijas aizliegumu) uzskatīja par nevajadzīgu, jo 5. panta 1. punkta tekstā iekļāva 32. grozījuma būtiskākos elementus.

Lai gan 44. grozījums bija kļuvis nevajadzīgs, jo grozītā priekšlikuma 5. panta 5. punkts netika iekļauts Kopējā nostājā, ir jāņem vērā, ka šī grozījuma būtība tika ietverta teksta kodolā, kurā aicināts neaizliegt atšķirīgas valsts prakses.

45. grozījumu par drošību un veselības aizsardzību darba vietā un mācībām par drošības jautājumiem uzskatīja par nevajadzīgu, jo jebkurā gadījumā piemēro attiecīgos Kopienas tiesību aktus darba drošības un veselības aizsardzības jomā, un jo īpaši Direktīvu 91/383/EEK, kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā. Tādēļ Padome ņēma vērā Komisijas grozīto priekšlikumu un noraidīja šo grozījumu.

v)   7. pants — Pagaidu darba ņēmēju pārstāvība

95. grozījumu un tā pavadošo 21. grozījumu attiecībā uz 21. apsvērumu nepieņēma, jo tas sniedzās ārpus minētā panta par pagaidu darba ņēmēju pārstāvību darbības jomas.

Šajā sakarībā būtu jāņem vērā, ka Kopējās nostājas 8. pants ietver atsauci uz Direktīvu 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā.

vi)   10. pants — Sodi

Padome uzskata, ka 10. panta 2. punktā lietotais formulējums “darba ņēmēji un/vai to pārstāvji” pareizi ņem vērā dažādās situācijas dalībvalstu darba tirgū. Tādēļ Kopējā nostājā minētais formulējums ir saglabāts, noraidot 52. grozījumu.

vii)   11. pants — Īstenošana

11. panta par īstenošanu tekstu uzskatīja par pietiekami skaidru arī bez 53. grozījumā ierosinātās redakcijas “vajadzības gadījumā, saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi”.

71. grozījums (par direktīvas nepiemērošanu dažās situācijās uz pieciem gadiem) kļuva nevajadzīgs, jo Kopējā nostāja 5. pantā nosaka, ka vienlīdzīgas attieksmes princips ir vispārējs noteikums jau no pirmās dienas un neparedz iespēju izslēgt no minētā principa piemērošanas norīkojumus, kas īsāki par sešām nedēļām. Tomēr būtu jāņem vērā, ka minētā grozījuma par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu pēdējās daļas būtība ir ietverta Kopējās nostājas 5. panta 5. punktā.

IV.   SECINĀJUMS

Padome uzskata, ka Kopējā nostāja kopumā saskan ar grozītā Komisijas priekšlikuma galvenajiem mērķiem. Padome arī uzskata, ka tā ir ņēmusi vērā galvenos mērķus, kādus ar Komisijas pirmajā priekšlikumā izdarītajiem grozījumiem ir vēlējies sasniegt Eiropas Parlaments.

---

7.10.2008

| 7.10.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 254/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 254/s3

---

PIEZĪME LASĪTĀJAM

Iestādes ir nolēmušas savos tekstos turpmāk nenorādīt jaunākos tiesību aktu grozījumus.

Ja vien nav noteikts citādi, par tiesību aktiem, kuri ir norādīti šeit publicētajos tekstos, uzskatāmi tiesību akti to spēkā esošajā redakcijā.

---