# Euroopa Liidu C 254E/2008

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 254E |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 51. köide7. oktoober 2008 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 254E

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

51. köide7. oktoober 2008

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | III   Ettevalmistavad aktid |
| | NÕUKOGU |
| 2008/C 254E/01 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 21/2008, 19. mai 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 254E/02 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 22/2008, 23. juuni 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv lennujaamatasude kohta (
  1
  ) | 18 |
| 2008/C 254E/03 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 23/2008, 15. september 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta | 26 |
| 2008/C 254E/04 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 24/2008, 15. september 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv renditöö kohta | 36 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

III   Ettevalmistavad aktid

NÕUKOGU

2008/C 254E/01

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 21/2008, 19. mai 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (
  1
  )

1

1

2008/C 254E/02

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 22/2008, 23. juuni 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv lennujaamatasude kohta (
  1
  )

1

18

2008/C 254E/03

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 23/2008, 15. september 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta

26

2008/C 254E/04

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 24/2008, 15. september 2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv renditöö kohta

36

| | |
| --- | --- |
| 2008/C 254E/05 | Märkus lugejale(vt tagakaane sisekülge) | s3 |

2008/C 254E/05

Märkus lugejale(vt tagakaane sisekülge)

Märkus lugejale

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

III Ettevalmistavad aktid

NÕUKOGU

| 7.10.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 254/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 254/1

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 21/2008,

19. mai 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/.../EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 254 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsusega nr 1600/2002/EÜ (millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane tegevusprogramm) (4) kehtestatakse käesoleva direktiiviga ühine õiguslik raamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks. |
| --- | --- |

(1)

Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsusega nr 1600/2002/EÜ (millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane tegevusprogramm) (4) kehtestatakse käesoleva direktiiviga ühine õiguslik raamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks.

| (2) | Praegu tuleks käesolevat direktiivi kohaldada pestitsiidide suhtes, mis on taimekaitsevahendid. Samas on edaspidi ette nähtud käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendamine biotsiididele. |
| --- | --- |

(2)

Praegu tuleks käesolevat direktiivi kohaldada pestitsiidide suhtes, mis on taimekaitsevahendid. Samas on edaspidi ette nähtud käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendamine biotsiididele.

| (3) | Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed peaksid olema täiendavad ja ei tohiks mõjutada meetmeid, mis on sätestatud muudes seonduvates ühenduse õigusaktides, eelkõige nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivis 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (5), nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivis 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (6), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivis 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (7), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määruses (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kohta (8) ja nõukogu ... määruses (EÜ) nr .../... taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (9). Kõnealused meetmed ei tohiks samuti piirata vabatahtlikke meetmeid, mis võetakse struktuurifondide määruste raames või vastavalt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (10). |
| --- | --- |

(3)

Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed peaksid olema täiendavad ja ei tohiks mõjutada meetmeid, mis on sätestatud muudes seonduvates ühenduse õigusaktides, eelkõige nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivis 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (5), nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivis 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (6), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivis 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (7), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määruses (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kohta (8) ja nõukogu ... määruses (EÜ) nr .../... taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (9). Kõnealused meetmed ei tohiks samuti piirata vabatahtlikke meetmeid, mis võetakse struktuurifondide määruste raames või vastavalt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (10).

| (4) | Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi rakendamise hõlbustamiseks kasutama riiklikke tegevuskavasid, mille eesmärk on kehtestada pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tulenevate riskide ja mõjude vähendamise eesmärgid, meetmed ja ajakavad ning soodustada integreeritud taimekaitse ja alternatiivsete lähenemisviiside või võtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest. Riiklikud tegevuskavad võib kooskõlastada ühenduse muude õigusaktide alusel koostatud kõikide asjaomaste rakenduskavadega ning neid võib kasutada muude pestitsiidialaste ühenduse õigusaktidega seatud eesmärkide rühmitamiseks. |
| --- | --- |

(4)

Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi rakendamise hõlbustamiseks kasutama riiklikke tegevuskavasid, mille eesmärk on kehtestada pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tulenevate riskide ja mõjude vähendamise eesmärgid, meetmed ja ajakavad ning soodustada integreeritud taimekaitse ja alternatiivsete lähenemisviiside või võtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest. Riiklikud tegevuskavad võib kooskõlastada ühenduse muude õigusaktide alusel koostatud kõikide asjaomaste rakenduskavadega ning neid võib kasutada muude pestitsiidialaste ühenduse õigusaktidega seatud eesmärkide rühmitamiseks.

| (5) | Liikmesriikide riiklikes tegevuskavades sätestatud eesmärkide ja meetmetega seonduva teabe vahetus on väga oluline element käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks. Seega on asjakohane nõuda, et liikmesriigid annaksid komisjonile ja teistele liikmesriikidele korrapäraselt aru, eelkõige oma riiklike tegevuskavade rakendamise ja selle tulemuste ning oma kogemuste kohta. |
| --- | --- |

(5)

Liikmesriikide riiklikes tegevuskavades sätestatud eesmärkide ja meetmetega seonduva teabe vahetus on väga oluline element käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks. Seega on asjakohane nõuda, et liikmesriigid annaksid komisjonile ja teistele liikmesriikidele korrapäraselt aru, eelkõige oma riiklike tegevuskavade rakendamise ja selle tulemuste ning oma kogemuste kohta.

| (6) | Riiklike tegevuskavade koostamiseks ja muutmiseks on asjakohane ette näha Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiivi 2003/35/EÜ, milles sätestatakse üldsuse kaasamine teatavate keskkonnaga seotud kavade ja programmide koostamisse (11), kohaldamine. |
| --- | --- |

(6)

Riiklike tegevuskavade koostamiseks ja muutmiseks on asjakohane ette näha Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiivi 2003/35/EÜ, milles sätestatakse üldsuse kaasamine teatavate keskkonnaga seotud kavade ja programmide koostamisse (11), kohaldamine.

| (7) | On oluline, et liikmesriigid seavad sisse esmase ja täiendõppe süsteemid turustajatele, nõustajatele ja professionaalsetele pestitsiidikasutajatele ning sellise väljaõppe läbimise tõendamise süsteemid, et kõik, kes kasutavad pestitsiide praegu või edaspidi, on täielikult teadlikud võimalikest ohtudest inimese tervisele ja keskkonnale ning asjakohastest meetmetest kõnealuste ohtude vähendamiseks nii palju kui võimalik. Professionaalsete kasutajate koolituse võib kooskõlastada määruse (EÜ) nr 1698/2005 raames organiseeritava tegevusega. |
| --- | --- |

(7)

On oluline, et liikmesriigid seavad sisse esmase ja täiendõppe süsteemid turustajatele, nõustajatele ja professionaalsetele pestitsiidikasutajatele ning sellise väljaõppe läbimise tõendamise süsteemid, et kõik, kes kasutavad pestitsiide praegu või edaspidi, on täielikult teadlikud võimalikest ohtudest inimese tervisele ja keskkonnale ning asjakohastest meetmetest kõnealuste ohtude vähendamiseks nii palju kui võimalik. Professionaalsete kasutajate koolituse võib kooskõlastada määruse (EÜ) nr 1698/2005 raames organiseeritava tegevusega.

| (8) | Pestitsiidide müük, sealhulgas Interneti abil toimuv müük, on turustusahela oluline element, mille käigus tuleks lõppkasutajatele, eelkõige professionaalsetele kasutajatele, anda konkreetseid nõuandeid inimese tervise ja keskkonna ohutusjuhendite kohta. Mitteprofessionaalsetele kasutajatele, kellel enamasti puuduvad vastavad teadmised ja väljaõpe, tuleks anda soovitusi eelkõige pestitsiidide ohutu käitlemise ja ladustamise ning pestitsiidipakendite kõrvaldamise kohta. |
| --- | --- |

(8)

Pestitsiidide müük, sealhulgas Interneti abil toimuv müük, on turustusahela oluline element, mille käigus tuleks lõppkasutajatele, eelkõige professionaalsetele kasutajatele, anda konkreetseid nõuandeid inimese tervise ja keskkonna ohutusjuhendite kohta. Mitteprofessionaalsetele kasutajatele, kellel enamasti puuduvad vastavad teadmised ja väljaõpe, tuleks anda soovitusi eelkõige pestitsiidide ohutu käitlemise ja ladustamise ning pestitsiidipakendite kõrvaldamise kohta.

| (9) | Pestitsiidide kasutamisest tulenevaid võimalikke riske arvestades tuleks avalikkust pestitsiidide kasutamise üldistest mõjudest paremini teavitada teadlikkuse tõstmise kampaaniate, jaemüüjate edastatava teabe ja muude asjakohaste meetmete abil. |
| --- | --- |

(9)

Pestitsiidide kasutamisest tulenevaid võimalikke riske arvestades tuleks avalikkust pestitsiidide kasutamise üldistest mõjudest paremini teavitada teadlikkuse tõstmise kampaaniate, jaemüüjate edastatava teabe ja muude asjakohaste meetmete abil.

| (10) | Sel määral, kuivõrd pestitsiidide käitlemine ja nendega töötlemine nõuab töökohal tervise- ja tööohutuse miinimumnõuete kehtestamist, mis hõlmavad töötajatele selliste toodetega kokkupuutumisest tulenevaid riske, ning ka üldisi ja konkreetseid ettevaatusabinõusid selliste riskide vähendamiseks, on kõnealused meetmed hõlmatud nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiviga 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (13). |
| --- | --- |

(10)

Sel määral, kuivõrd pestitsiidide käitlemine ja nendega töötlemine nõuab töökohal tervise- ja tööohutuse miinimumnõuete kehtestamist, mis hõlmavad töötajatele selliste toodetega kokkupuutumisest tulenevaid riske, ning ka üldisi ja konkreetseid ettevaatusabinõusid selliste riskide vähendamiseks, on kõnealused meetmed hõlmatud nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiviga 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (13).

| (11) | Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiiviga 2006/42/EÜ, mis käsitleb masinaid (14), on ette nähtud pestitsiididega töötlemise seadmete turuleviimist käsitlevad eeskirjad, millega tagatakse keskkonnanõuete täitmine, on kõnealuste seadmete kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tuleneva pestitsiidide kahjuliku mõju täiendavaks vähendamiseks asjakohane ette näha juba kasutusel olevate pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärase tehnilise kontrolli süsteemid. Liikmesriigid kirjeldavad oma riiklikes tegevuskavades, kuidas nad tagavad kõnealuste nõuete rakendamise. |
| --- | --- |

(11)

Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiiviga 2006/42/EÜ, mis käsitleb masinaid (14), on ette nähtud pestitsiididega töötlemise seadmete turuleviimist käsitlevad eeskirjad, millega tagatakse keskkonnanõuete täitmine, on kõnealuste seadmete kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tuleneva pestitsiidide kahjuliku mõju täiendavaks vähendamiseks asjakohane ette näha juba kasutusel olevate pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärase tehnilise kontrolli süsteemid. Liikmesriigid kirjeldavad oma riiklikes tegevuskavades, kuidas nad tagavad kõnealuste nõuete rakendamise.

| (12) | Pestitsiidide õhust pritsimine võib tekitada märkimisväärset kahju inimese tervisele ja keskkonnale, eelkõige pestitsiidi kõrvalekalde tõttu. Seetõttu tuleks õhust pritsimine üldiselt keelustada, võimaldades erandeid ainult juhul, kui sellel on inimese tervisele ja keskkonnale avaldatava väiksema mõju tõttu selged eelised võrreldes teiste pritsimisviisidega, või kui muud praktiliselt rakendatavad alternatiivid puuduvad. |
| --- | --- |

(12)

Pestitsiidide õhust pritsimine võib tekitada märkimisväärset kahju inimese tervisele ja keskkonnale, eelkõige pestitsiidi kõrvalekalde tõttu. Seetõttu tuleks õhust pritsimine üldiselt keelustada, võimaldades erandeid ainult juhul, kui sellel on inimese tervisele ja keskkonnale avaldatava väiksema mõju tõttu selged eelised võrreldes teiste pritsimisviisidega, või kui muud praktiliselt rakendatavad alternatiivid puuduvad.

| (13) | Veekeskkond on pestitsiidide suhtes eriti tundlik. Seepärast tuleb erilist tähelepanu pöörata pinnavee ja põhjavee saastamise vältimisele ning võtta selleks vajalikke meetmeid, nagu puhver- ja kaitsevööndite rajamine või hekkide istutamine veepindade äärde, et vähendada pestitsiidide kõrvalekallet veekogudesse, nõrgumise ja äravoolu tõttu. Puhvertsoonide mõõtmed sõltuvad eelkõige pinnaseomadustest, pestitsiidide omadustest ning asjaomaste piirkondade põllumajanduslikest omadustest. Pestitsiidide kasutamine joogiveevõtukohtades, transporditeedel või piki transporditeid, näiteks raudteedel, tihendatud või väga läbilaskvatel pindadel võib tekitada veekeskkonna saastamise suurema riski. Sellistel aladel tuleks pestitsiidide kasutamist seetõttu vähendada nii palju kui võimalik või seda võimaluse korral vältida. |
| --- | --- |

(13)

Veekeskkond on pestitsiidide suhtes eriti tundlik. Seepärast tuleb erilist tähelepanu pöörata pinnavee ja põhjavee saastamise vältimisele ning võtta selleks vajalikke meetmeid, nagu puhver- ja kaitsevööndite rajamine või hekkide istutamine veepindade äärde, et vähendada pestitsiidide kõrvalekallet veekogudesse, nõrgumise ja äravoolu tõttu. Puhvertsoonide mõõtmed sõltuvad eelkõige pinnaseomadustest, pestitsiidide omadustest ning asjaomaste piirkondade põllumajanduslikest omadustest. Pestitsiidide kasutamine joogiveevõtukohtades, transporditeedel või piki transporditeid, näiteks raudteedel, tihendatud või väga läbilaskvatel pindadel võib tekitada veekeskkonna saastamise suurema riski. Sellistel aladel tuleks pestitsiidide kasutamist seetõttu vähendada nii palju kui võimalik või seda võimaluse korral vältida.

| (14) | Pestitsiidide kasutamine võib olla eriti ohtlik väga tundlikel aladel, näiteks direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt kaitstud Natura 2000 aladel. Muudes kohtades, nagu avalikes parkides, spordiväljakutel või laste mänguväljakutel, on üldsuse pestitsiididega kokkupuute risk kõrge. Seetõttu tuleks pestitsiidide kasutamine sellistel aladel keelustada, seda piirata või pestitsiidide kasutamisest tulenevad ohud minimeerida. |
| --- | --- |

(14)

Pestitsiidide kasutamine võib olla eriti ohtlik väga tundlikel aladel, näiteks direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt kaitstud Natura 2000 aladel. Muudes kohtades, nagu avalikes parkides, spordiväljakutel või laste mänguväljakutel, on üldsuse pestitsiididega kokkupuute risk kõrge. Seetõttu tuleks pestitsiidide kasutamine sellistel aladel keelustada, seda piirata või pestitsiidide kasutamisest tulenevad ohud minimeerida.

| (15) | Pestitsiidide käitlemine, sealhulgas nende ladustamine, lahjendamine ja segamine ning pestitsiididega töötlemise seadmete puhastamine pärast kasutamist, paaki jäänud segude eemaldamine ja kõrvaldamine, tühjad pakendid ja kasutamata pestitsiidid, võib eriti kergesti põhjustada soovimatut kokkupuudet inimestega ja sattumist keskkonda. Seega on selliste tegevuste reguleerimiseks asjakohane ette näha erimeetmed, mis täiendavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiiviga 2006/12/EÜ (jäätmete kohta) (15) ning nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiiviga 91/689/EMÜ (ohtlike jäätmete kohta) (16) ettenähtud meetmeid. Meetmed peaksid hõlmama ka mitteprofessionaalseid kasutajaid, sest on tõenäoline, et asjaomases kasutajarühmas võib ebaõiget käitlemist teadmatuse tõttu ette tulla. |
| --- | --- |

(15)

Pestitsiidide käitlemine, sealhulgas nende ladustamine, lahjendamine ja segamine ning pestitsiididega töötlemise seadmete puhastamine pärast kasutamist, paaki jäänud segude eemaldamine ja kõrvaldamine, tühjad pakendid ja kasutamata pestitsiidid, võib eriti kergesti põhjustada soovimatut kokkupuudet inimestega ja sattumist keskkonda. Seega on selliste tegevuste reguleerimiseks asjakohane ette näha erimeetmed, mis täiendavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiiviga 2006/12/EÜ (jäätmete kohta) (15) ning nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiiviga 91/689/EMÜ (ohtlike jäätmete kohta) (16) ettenähtud meetmeid. Meetmed peaksid hõlmama ka mitteprofessionaalseid kasutajaid, sest on tõenäoline, et asjaomases kasutajarühmas võib ebaõiget käitlemist teadmatuse tõttu ette tulla.

| (16) | Kui kõik põllumajandusettevõtjad kohaldaksid integreeritud taimekaitse üldisi põhimõtteid ning konkreetsetele põllukultuuridele ja sektoritele kohandatud suuniseid, oleks tulemuseks kõikide kättesaadavate taimekaitsemeetmete, sealhulgas pestitsiidide sihipärasem kasutamine. Seega aitab see veelgi enam vähendada riske inimese tervisele ja keskkonnale ning sõltuvust pestitsiidide kasutamisest. Liikmesriigid peaksid edendama vähese pestitsiidide sisendiga taimekahjustajate tõrjet, eelkõige integreeritud taimekaitset, ja kehtestama selle rakendamiseks vajalikud tingimused ja meetmed. |
| --- | --- |

(16)

Kui kõik põllumajandusettevõtjad kohaldaksid integreeritud taimekaitse üldisi põhimõtteid ning konkreetsetele põllukultuuridele ja sektoritele kohandatud suuniseid, oleks tulemuseks kõikide kättesaadavate taimekaitsemeetmete, sealhulgas pestitsiidide sihipärasem kasutamine. Seega aitab see veelgi enam vähendada riske inimese tervisele ja keskkonnale ning sõltuvust pestitsiidide kasutamisest. Liikmesriigid peaksid edendama vähese pestitsiidide sisendiga taimekahjustajate tõrjet, eelkõige integreeritud taimekaitset, ja kehtestama selle rakendamiseks vajalikud tingimused ja meetmed.

| (17) | Kuna määruse (EÜ) nr .../... ja käesoleva direktiivi kohaselt on integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamine kohustuslik ja kuna integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamise viisi suhtes kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet, kirjeldavad liikmesriigid oma riiklikes tegevuskavades, kuidas nad tagavad integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamise. |
| --- | --- |

(17)

Kuna määruse (EÜ) nr .../... ja käesoleva direktiivi kohaselt on integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamine kohustuslik ja kuna integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamise viisi suhtes kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet, kirjeldavad liikmesriigid oma riiklikes tegevuskavades, kuidas nad tagavad integreeritud taimekaitse põhimõtete rakendamise.

| (18) | Pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tekkivate riskide ja kahjuliku mõju vähendamisel saavutatud edusamme tuleb mõõta. Sobivad vahendid on ühtlustatud riskinäitajad, mis kehtestatakse ühenduse tasandil. Liikmesriigid peaksid kõnealuseid näitajaid kasutama riskijuhtimiseks siseriiklikul tasandil ja aruandluseks, samas kui komisjon peaks välja arvutama näitajad edu hindamiseks ühenduse tasandil. Tuleks kasutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta määruse (EÜ) nr .../..., mis käsitleb taimekaitsevahendite statistikat kohaselt kogutud statistilisi andmeid (9). Lisaks ühtlustatud näitajatele peaks liikmesriikidel olema lubatud kasutada oma riiklikke näitajaid. |
| --- | --- |

(18)

Pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tekkivate riskide ja kahjuliku mõju vähendamisel saavutatud edusamme tuleb mõõta. Sobivad vahendid on ühtlustatud riskinäitajad, mis kehtestatakse ühenduse tasandil. Liikmesriigid peaksid kõnealuseid näitajaid kasutama riskijuhtimiseks siseriiklikul tasandil ja aruandluseks, samas kui komisjon peaks välja arvutama näitajad edu hindamiseks ühenduse tasandil. Tuleks kasutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta määruse (EÜ) nr .../..., mis käsitleb taimekaitsevahendite statistikat kohaselt kogutud statistilisi andmeid (9). Lisaks ühtlustatud näitajatele peaks liikmesriikidel olema lubatud kasutada oma riiklikke näitajaid.

| (19) | Liikmesriigid peaksid määrama karistused, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral ning tagama nende rakendamise. Kõnesolevad karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. |
| --- | --- |

(19)

Liikmesriigid peaksid määrama karistused, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral ning tagama nende rakendamise. Kõnesolevad karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

| (20) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt inimese tervise ja keskkonna kaitse pestitsiidide kasutusega seonduvate võimalike riskide eest, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(20)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt inimese tervise ja keskkonna kaitse pestitsiidide kasutusega seonduvate võimalike riskide eest, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (21) | Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse eriti Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Sellega püütakse eelkõige edendada kõrgetasemelise keskkonnakaitse integreerimist ühenduse põhimõtetesse kooskõlas säästva arengu põhimõttega, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37. |
| --- | --- |

(21)

Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse eriti Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Sellega püütakse eelkõige edendada kõrgetasemelise keskkonnakaitse integreerimist ühenduse põhimõtetesse kooskõlas säästva arengu põhimõttega, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37.

| (22) | Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (17). |
| --- | --- |

(22)

Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (17).

| (23) | Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus koostada käesoleva direktiivi lisad ja neid ajakohastada. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. |
| --- | --- |

(23)

Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus koostada käesoleva direktiivi lisad ja neid ajakohastada. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

| (24) | Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (18) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid avalikustama, |
| --- | --- |

(24)

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (18) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid avalikustama,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 1

Sisu

Käesolevas direktiivis sätestatakse raamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks pestitsiididest inimese tervisele ja keskkonnale tulenevate riskide ning mõju vähendamise teel ning integreeritud taimekaitse ja alternatiivsete lähenemisviiside või võtete kasutamise edendamise abil.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse pestitsiidide suhtes, mis on artikli 3 punkti 9 alapunkti a määratluse kohaselt taimekaitsevahendid.

2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse, ilma et see piiraks muude asjakohaste ühenduse õigusaktide kohaldamist.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 1) | „professionaalne kasutaja” — isik, kes kasutab pestitsiide oma kutsetegevuse käigus, sh operaatorid, tehnikud, tööandjad ja füüsilisest isikust ettevõtjad nii põllumajanduses kui ka muudes sektorites; |
| --- | --- |

1)

„professionaalne kasutaja” — isik, kes kasutab pestitsiide oma kutsetegevuse käigus, sh operaatorid, tehnikud, tööandjad ja füüsilisest isikust ettevõtjad nii põllumajanduses kui ka muudes sektorites;

| 2) | „turustaja” — füüsiline või juriidiline isik, kes viib pestitsiide turule, sealhulgas hulgimüüjad, jaemüüjad, edasimüüjad ja tarnijad; |
| --- | --- |

2)

„turustaja” — füüsiline või juriidiline isik, kes viib pestitsiide turule, sealhulgas hulgimüüjad, jaemüüjad, edasimüüjad ja tarnijad;

| 3) | „nõustaja” — isik, kes oma kutsetegevuse või äriteenuse raames annab taimekahjustajate tõrje ja pestitsiidide ohutu kasutamise alast nõu, sealhulgas nõustamisteenuseid osutavad füüsilisest isikust ettevõtjad, avalikud nõustamisteenistused, kaubandusagendid, toiduainete tootjad ja vajadusel jaemüüjad; |
| --- | --- |

3)

„nõustaja” — isik, kes oma kutsetegevuse või äriteenuse raames annab taimekahjustajate tõrje ja pestitsiidide ohutu kasutamise alast nõu, sealhulgas nõustamisteenuseid osutavad füüsilisest isikust ettevõtjad, avalikud nõustamisteenistused, kaubandusagendid, toiduainete tootjad ja vajadusel jaemüüjad;

| 4) | „pestitsiididega töötlemise seadmed” — seadmed, mis on mõeldud pestitsiididega töötlemiseks, sealhulgas tarvikud, mis on selliste seadmete tõhusaks tööks esmatähtsad, näiteks pihustid, manomeetrid, filtrid, sõelad ja paakide puhastusseadmed; |
| --- | --- |

4)

„pestitsiididega töötlemise seadmed” — seadmed, mis on mõeldud pestitsiididega töötlemiseks, sealhulgas tarvikud, mis on selliste seadmete tõhusaks tööks esmatähtsad, näiteks pihustid, manomeetrid, filtrid, sõelad ja paakide puhastusseadmed;

| 5) | „õhust pritsimine” — pestitsiididega töötlemine õhusõidukilt (lennuk või helikopter); |
| --- | --- |

5)

„õhust pritsimine” — pestitsiididega töötlemine õhusõidukilt (lennuk või helikopter);

| 6) | „integreeritud taimekaitse” — kõigi kasutatavate taimekaitsemeetodite hoolikas kaalumine ning sellele järgnev kahjulike organismide populatsioonide arengut tõkestavate sobivate meetmete integreerimine, nii et taimekaitsevahendite kasutamise ja muude sekkumiste ulatus püsiks majanduslikult ja ökoloogiliselt põhjendatud tasemel ning ohtusid inimese tervisele ja keskkonnale vähendataks või viidaks miinimumini. Integreeritud taimekaitse rõhutab tervete põllukultuuride kasvatamist viisil, mis võimalikult vähe häirib põllumajandus-ökosüsteeme ning soodustab loomulikke taimekahjustajate tõrjemehhanisme; |
| --- | --- |

6)

„integreeritud taimekaitse” — kõigi kasutatavate taimekaitsemeetodite hoolikas kaalumine ning sellele järgnev kahjulike organismide populatsioonide arengut tõkestavate sobivate meetmete integreerimine, nii et taimekaitsevahendite kasutamise ja muude sekkumiste ulatus püsiks majanduslikult ja ökoloogiliselt põhjendatud tasemel ning ohtusid inimese tervisele ja keskkonnale vähendataks või viidaks miinimumini. Integreeritud taimekaitse rõhutab tervete põllukultuuride kasvatamist viisil, mis võimalikult vähe häirib põllumajandus-ökosüsteeme ning soodustab loomulikke taimekahjustajate tõrjemehhanisme;

| 7) | „riskinäitaja” — arvutusmeetodi tulemus, mille alusel hinnatakse pestitsiididest tulenevat ohtu inimese tervisele ja/või keskkonnale; |
| --- | --- |

7)

„riskinäitaja” — arvutusmeetodi tulemus, mille alusel hinnatakse pestitsiididest tulenevat ohtu inimese tervisele ja/või keskkonnale;

| 8) | mõistete „pinnavesi” ja „põhjavesi” tähendus on sama, mis direktiivis 2000/60/EÜ; |
| --- | --- |

8)

mõistete „pinnavesi” ja „põhjavesi” tähendus on sama, mis direktiivis 2000/60/EÜ;

| 9) | „pestitsiid”:






  a) | taimekaitsevahend vastavalt määruse (EÜ) nr .../... määratlusele; |
| --- | --- | --- |

9)

„pestitsiid”:

a)

taimekaitsevahend vastavalt määruse (EÜ) nr .../... määratlusele;

| b) | biotsiid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivile 98/8/EÜ biotsiidide turuleviimise kohta (19). |
| --- | --- |

b)

biotsiid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivile 98/8/EÜ biotsiidide turuleviimise kohta (19).

Artikkel 4

Riiklikud tegevuskavad

1.   Liikmesriigid võtavad vastu riiklikud tegevuskavad, et määrata kindlaks pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele tulenevate ohtude ja mõju vähendamise eesmärgid, meetmed ja ajakavad ning soodustada integreeritud taimekaitse ning alternatiivsete lähenemisviiside või võtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist, eesmärgiga vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest.

Oma riiklike tegevuskavade koostamisel ja läbivaatamisel võtavad liikmesriigid arvesse kavandatavate meetmete sotsiaalseid, majanduslikke, keskkonna- ja tervisemõjusid. Liikmesriigid kirjeldavad riiklikes tegevuskavades, kuidas nad rakendavad meetmeid vastavalt artiklitele 5 kuni 14, et saavutada käesoleva lõike esimeses lõigus nimetatud eesmärke.

2.   Liikmesriigid edastavad oma riiklikud tegevuskavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele hiljemalt ... (20).

Riiklikud tegevuskavad vaadatakse läbi vähemalt iga viie aasta tagant ja kõikidest kõnealustesse tegevuskavadesse tehtud sisulistest muudatustest teatatakse põhjendamatu viivituseta komisjonile.

3.   Vajadusel teeb komisjon lõike 2 kohaselt edastatud teabe kättesaadavaks Internetis.

4.   Riiklike tegevuskavade koostamise ja muutmise suhtes kohaldatakse direktiivi 2003/35/EÜ artiklis 2 sätestatud üldsuse kaasamist.

II PEATÜKK

Väljaõpe, pestitsiidide müük, teavitamine ja teadlikkuse tõstmine

Artikkel 5

Väljaõpe

1.   Liikmesriigid tagavad, et kõik professionaalsed kasutajad, turustajad ja nõustajad saavad asjaomase väljaõppe. Väljaõpe hõlmab nii esmast väljaõpet kui ka täiendõpet, et teadmisi omandada ja neid vastavalt vajadusele täiendada.

Väljaõpe kavandatakse selliselt, et tagada kasutajatele, turustajatele ja nõustajatele piisavate teadmiste omandamine I lisas loetletud teemadel, võttes arvesse nende erinevaid rolle ja vastutust.

2.   Hiljemalt ... (21) kehtestavad liikmesriigid tunnistuste süsteemid ja määravad nende rakendamise eest vastutavad pädevad asutused. Kõnealused tunnistused tõendavad vähemalt I lisas loetletud teemade kohta piisavate teadmiste omamist, mis professionaalsed kasutajad, turustajad ja nõustajad on omandanud kas väljaõppe teel või muul viisil.

Tunnistuste süsteem sisaldab tunnistuste väljastamise, haldamise ja tühistamise nõudeid ja korda.

3.   Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis on seotud I lisa muutmisega, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 6

Pestitsiidide müügi suhtes kehtivad nõuded

1.   Liikmesriigid tagavad, et vähemalt selliste turustajate juures, kes müüvad pestitsiide professionaalsetele kasutajatele, töötab piisaval arvul artikli 5 lõikes 2 osutatud tunnistust omavaid töötajaid. Nimetatud töötajad peavad olema müügi ajal kättesaadavad selleks, et anda klientidele piisavat teavet pestitsiidide kasutamise ning kõnealuste toodete inimese tervise ja keskkonna seisukohast ohutu kasutamise juhendite kohta.

2.   Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et professionaalseks kasutamiseks lubatud pestitsiidide müümist piirataks nii, et see toimuks isikutele, kellel on artikli 5 lõikes 2 osutatud tunnistus.

3.   Liikmesriigid nõuavad, et mitteprofessionaalsetele kasutajatele pestitsiide müüvad turustajad annaksid üldist teavet pestitsiidide kasutamisega seotud riskide, eriti ohtude, kokkupuute, nõuetekohase ladustamise, käitlemise, taimede nendega töötlemise ja pestitsiidide ohutu kõrvaldamise kohta kooskõlas jäätmeid käsitlevate ühenduse õigusaktidega ning samuti ohutumate alternatiivide kohta. Liikmesriigid võivad nõuda pestitsiidide tootjatelt sellise teabe esitamist.

4.   Lõigetega 1 ja 2 ette nähtud meetmed rakendatakse hiljemalt ... (22).

Artikkel 7

Teavitamine ja teadlikkuse tõstmine

Liikmesriigid võtavad meetmeid avalikkuse teavitamiseks ja teadlikkuse tõstmise edendamiseks ning parandavad pestitsiididega seotud täpse ja tasakaalustatud teabe kättesaadavust avalikkusele, eelkõige ohtude kohta inimese tervisele, sihtrühmavälistele organismidele ja keskkonnale ning kemikaalivabade alternatiivide kasutamise kohta.

III PEATÜKK

Pestitsiididega töötlemise seadmed

Artikkel 8

Kasutatavate seadmete tehniline kontroll

1.   Liikmesriigid tagavad, et professionaalseks kasutamiseks ettenähtud pestitsiididega töötlemise seadmed läbivad tehnilise kontrolli korrapäraste ajavahemike järel. Tehniliste kontrollide vaheline ajavahemik ei ole 2020. aastani pikem kui viis aastat ning seejärel ei ületa selle pikkus kolme aastat.

2.   Hiljemalt ... (23) tagavad liikmesriigid, et pestitsiididega töötlemise seadmete tehniline kontroll on läbi viidud vähemalt üks kord. Pärast seda kuupäeva kasutatakse professionaalsel eesmärgil üksnes selliseid pestitsiididega töötlemise seadmeid, mis on tehnilise kontrolli edukalt läbinud.

Uusi seadmeid kontrollitakse vähemalt kord viie aasta jooksul pärast nende ostmist.

3.   Erandina lõigetest 1 ja 2 ning pärast inimese tervise ja keskkonnaohtude, sealhulgas seadmete kasutamise ulatuse hindamist võivad liikmesriigid:

| a) | kohaldada erinevaid ajakavasid ja tehniliste kontrollide vahelisi ajavahemikke pestitsiididega töötlemise seadmete suhtes, mida ei kasutata pestitsiidide pritsimiseks, käes ja seljas kantavate seadmete suhtes ja selliste täiendavate pestitsiididega töötlemise seadmete suhtes, mida kasutatakse väga vähesel määral ning mis loetletakse artiklis 4 ettenähtud riiklikus tegevuskavas;
  Järgmiseid täiendavaid pestitsiididega töötlemise seadmeid ei käsitata mingil juhul väga vähesel määral kasutatavatena:






  i) | pritsimisseadmed, mis on kinnitatud rongidele või õhusõidukitele; |
| --- | --- | --- |

a)

kohaldada erinevaid ajakavasid ja tehniliste kontrollide vahelisi ajavahemikke pestitsiididega töötlemise seadmete suhtes, mida ei kasutata pestitsiidide pritsimiseks, käes ja seljas kantavate seadmete suhtes ja selliste täiendavate pestitsiididega töötlemise seadmete suhtes, mida kasutatakse väga vähesel määral ning mis loetletakse artiklis 4 ettenähtud riiklikus tegevuskavas;

Järgmiseid täiendavaid pestitsiididega töötlemise seadmeid ei käsitata mingil juhul väga vähesel määral kasutatavatena:

i)

pritsimisseadmed, mis on kinnitatud rongidele või õhusõidukitele;

| ii) | vähemalt 3 m laiused poomiga seadmed, sealhulgas külvamisseadmetele kinnitatud poomiga seadmed; |
| --- | --- |

ii)

vähemalt 3 m laiused poomiga seadmed, sealhulgas külvamisseadmetele kinnitatud poomiga seadmed;

| b) | vabastada tehnilisest kontrollist käes ja seljas kantavad seadmed. |
| --- | --- |

b)

vabastada tehnilisest kontrollist käes ja seljas kantavad seadmed.

4.   Tehnilise kontrolli käigus kontrollitakse, et pestitsiididega töötlemise seadmed vastavad II lisas loetletud asjakohastele nõuetele, et saavutada inimese tervise ja keskkonna kaitse kõrge tase.

Artikli 18 lõike 1 kohaselt väljatöötatud ühtlustatud standarditele vastavaid pestitsiididega töötlemise seadmeid käsitatakse peamistele tervisekaitse-, ohutus- ning keskkonnanõuetele vastavatena.

5.   Vastavalt artikli 5 kohaselt saadud asjakohasele väljaõppele teostavad professionaalsed kasutajad pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärast kalibreerimist ja tehnilist kontrolli.

6.   Liikmesriigid määravad tehnilise kontrolli süsteemide rakendamise eest vastutavad organid ning teatavad nendest komisjonile.

Iga liikmesriik kehtestab tunnistuste süsteemid, mille abil on võimalik tehnilise kontrolli läbimist kontrollida ja tunnustada teistes liimesriikides väljastatud tunnistusi, mis vastavad lõikes 4 osutatud nõuetele, ning mille puhul teises liikmesriigis läbi viidud viimasest tehnilisest kontrollist möödunud ajavahemik on võrdne tema enda territooriumil kohaldatava tehniliste kontrollide vaheliste ajavahemikuga või sellest lühem.

Liikmesriigid püüavad tunnustada teistes liikmesriikides välja antud tunnistusi, tingimusel et on järgitud lõikes 1 nimetatud tehniliste kontrollide vahelisi ajavahemikke.

7.   Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis on seotud II lisa muutmisega, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

IV PEATÜKK

Spetsiifilised töövõtted ja kasutamisviisid

Artikkel 9

Õhust pritsimine

1.   Liikmesriigid tagavad õhust pritsimise keelustamise.

2.   Erandina lõikest 1 võib õhust pritsimist lubada vaid erandjuhtudel, kui on täidetud järgmised tingimused:

| a) | ei või olla muid praktiliselt rakendatavaid alternatiive või peavad olema selged eelised seoses väiksema mõjuga inimese tervisele ja keskkonnale, võrreldes pestitsiididega töötlemisega maapinnalt; |
| --- | --- |

a)

ei või olla muid praktiliselt rakendatavaid alternatiive või peavad olema selged eelised seoses väiksema mõjuga inimese tervisele ja keskkonnale, võrreldes pestitsiididega töötlemisega maapinnalt;

| b) | kasutatav pestitsiid peab olema liikmesriigi poolt õhust pritsimiseks heaks kiidetud, millele järgneb õhust pritsimisest tulenevate ohtude konkreetne hindamine; |
| --- | --- |

b)

kasutatav pestitsiid peab olema liikmesriigi poolt õhust pritsimiseks heaks kiidetud, millele järgneb õhust pritsimisest tulenevate ohtude konkreetne hindamine;

| c) | õhust pritsimist teostaval operaatoril peab olema artikli 5 lõikes 2 osutatud tunnistus. Üleminekuperioodil, kui tunnistuste süsteemi ei ole veel kehtestatud, võivad liikmesriigid aktsepteerida muid pädevustõendeid; |
| --- | --- |

c)

õhust pritsimist teostaval operaatoril peab olema artikli 5 lõikes 2 osutatud tunnistus. Üleminekuperioodil, kui tunnistuste süsteemi ei ole veel kehtestatud, võivad liikmesriigid aktsepteerida muid pädevustõendeid;

| d) | õhust pritsimise eest vastutaval ettevõttel peab olema sellise pädeva asutuse väljastatud sertifikaat, kes annab loa pestitsiidide õhust pritsimise seadmete ja õhusõidukite kasutamiseks. |
| --- | --- |

d)

õhust pritsimise eest vastutaval ettevõttel peab olema sellise pädeva asutuse väljastatud sertifikaat, kes annab loa pestitsiidide õhust pritsimise seadmete ja õhusõidukite kasutamiseks.

3.   Liikmesriigid määravad asutused, kes on pädevad kehtestama eritingimusi, mille kohaselt õhust pritsimist võib läbi viia, ja avalikustavad teabe põllukultuuride, piirkondade, asjaolude ja konkreetsete nõuete kohta, sealhulgas ilmastikutingimuste kohta, mille puhul võib lubada õhust pritsimist.

Pädevad asutused määratlevad elanike ja kõrvalseisjate hoiatamiseks ning pritsitavat ala ümbritseva keskkonna kaitsmiseks vajalikud meetmed.

4.   Professionaalne kasutaja, kes soovib pestitsiide õhust pritsida, esitab pädevale asutusele õigeaegselt taotluse pestitsiidide õhust pritsimiseks koos tõendusega, et lõigetes 2 ja 3 osutatud tingimused on täidetud. Liikmesriigid võivad ette näha, et taotlus, mille kohta langetatud otsuse suhtes ei antud vastust pädevate asutuste kehtestatud ajavahemiku jooksul, loetakse rahuldatuks.

5.   Liikmesriigid tagavad lõigetes 2 ja 3 nimetatud tingimuste täitmise asjakohase järelevalve abil.

6.   Pädevad asutused peavad lõike 4 kohaselt esitatud taotluste üle arvestust.

Artikkel 10

Erimeetmed veekeskkonna ja joogivee kaitseks

1.   Liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmete vastuvõtmise veekeskkonna ja joogiveevarude kaitsmiseks pestitsiidide mõju eest. Nimetatud meetmed toetavad direktiivi 2000/60/EÜ ja määruse (EÜ) nr .../... asjakohaseid sätteid ja on nendega vastavuses.

2.   Lõikes 1 ette nähtud meetmed hõlmavad:

| a) | selliste pestitsiidide eelistamist, mis ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. mai 1999. aasta direktiivi 1999/45/EÜ (ohtlike preparaatide klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) (24) kohaselt klassifitseeritud veekeskkonnale ohtlikena ega sisalda direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud prioriteetseid ohtlikke aineid; |
| --- | --- |

a)

selliste pestitsiidide eelistamist, mis ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. mai 1999. aasta direktiivi 1999/45/EÜ (ohtlike preparaatide klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) (24) kohaselt klassifitseeritud veekeskkonnale ohtlikena ega sisalda direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud prioriteetseid ohtlikke aineid;

| b) | kõige tõhusamate töötlemistehnikate eelistamist, näiteks vähese kõrvalekaldega pestitsiididega töötlemise seadmete kasutamist eelkõige selliste püstiste põllukultuuride puhul nagu humal ja need, mida leidub viljapuuaedades ja viinamarjakasvatustes; |
| --- | --- |

b)

kõige tõhusamate töötlemistehnikate eelistamist, näiteks vähese kõrvalekaldega pestitsiididega töötlemise seadmete kasutamist eelkõige selliste püstiste põllukultuuride puhul nagu humal ja need, mida leidub viljapuuaedades ja viinamarjakasvatustes;

| c) | riskide vähendamise meetmete kasutamist, millega minimeeritakse pestitsiidi kõrvalekaldumisest, nõrgumistest ja valgumisest tingitud saastumise levikut töödeldavast alast väljapoole. Nimetatud meetmed sisaldavad vajadusel sihtrühmaväliste veeorganismide kaitseks asjakohase suurusega puhvertsoonide ning joogivee ammutamiseks kasutatavate pinna- ja põhjaveekogude kaitsevööndite loomist, kus pestitsiide ei tohi kasutada ega ladustada; |
| --- | --- |

c)

riskide vähendamise meetmete kasutamist, millega minimeeritakse pestitsiidi kõrvalekaldumisest, nõrgumistest ja valgumisest tingitud saastumise levikut töödeldavast alast väljapoole. Nimetatud meetmed sisaldavad vajadusel sihtrühmaväliste veeorganismide kaitseks asjakohase suurusega puhvertsoonide ning joogivee ammutamiseks kasutatavate pinna- ja põhjaveekogude kaitsevööndite loomist, kus pestitsiide ei tohi kasutada ega ladustada;

| d) | võimalusel pestitsiididega töötlemise vähendamist või vältimist teedel ja raudteeliinidel või nende ääres, väga läbilaskvatel pindadel või muudel infrastruktuuridel, mis asuvad pinna- või põhjavee läheduses või tihendatud pindadel, kus on suur risk, et pestitsiid võib valguda pinnavette või kanalisatsioonisüsteemidesse. |
| --- | --- |

d)

võimalusel pestitsiididega töötlemise vähendamist või vältimist teedel ja raudteeliinidel või nende ääres, väga läbilaskvatel pindadel või muudel infrastruktuuridel, mis asuvad pinna- või põhjavee läheduses või tihendatud pindadel, kus on suur risk, et pestitsiid võib valguda pinnavette või kanalisatsioonisüsteemidesse.

Artikkel 11

Pestitsiidide kasutamise vähendamine või ohtude vähendamine konkreetsetes piirkondades

Vajalikke hügieeni- ja rahvatervisenõudeid ning bioloogilist mitmekesisust või asjaomaste riskihinnangute tulemusi asjakohaselt arvesse võttes tagavad liikmesriigid pestitsiidide kasutamise keelustamise, piiramise või pestitsiidide kasutamisest tulenevate ohtude minimeerimise:

| 1) | üldsuse või vähe kaitstud elanikkonna kasutatavatel aladel, nagu pargid, avalikud aiad, spordiväljakud, koolialad ja mänguväljakud; |
| --- | --- |

1)

üldsuse või vähe kaitstud elanikkonna kasutatavatel aladel, nagu pargid, avalikud aiad, spordiväljakud, koolialad ja mänguväljakud;

| 2) | direktiivis 2000/60/EÜ määratletud kaitsealadel või muudel aladel, mis määratakse kindlaks vajalike kaitsemeetmete sätestamisel kooskõlas direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ sätetega; |
| --- | --- |

2)

direktiivis 2000/60/EÜ määratletud kaitsealadel või muudel aladel, mis määratakse kindlaks vajalike kaitsemeetmete sätestamisel kooskõlas direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ sätetega;

| 3) | hiljuti töödeldud aladel, mida kasutavad põllumajandustöötajad või millele neil on juurdepääs. |
| --- | --- |

3)

hiljuti töödeldud aladel, mida kasutavad põllumajandustöötajad või millele neil on juurdepääs.

Artikkel 12

Pestitsiidide käitlemine ja ladustamine ning pestitsiidipakendite ja -jääkide töötlemine

1.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed selle tagamiseks, et inimese tervist ega keskkonda ei ohusta professionaalsete kasutajate ja vajadusel turustajate järgmised toimingud:

| a) | pestitsiidide ladustamine, käitlemine, lahjendamine ja segamine enne kasutamist; |
| --- | --- |

a)

pestitsiidide ladustamine, käitlemine, lahjendamine ja segamine enne kasutamist;

| b) | pestitsiidipakendite ja -jääkide käitlemine; |
| --- | --- |

b)

pestitsiidipakendite ja -jääkide käitlemine;

| c) | kasutamisest paaki järelejäävate segude kõrvaldamine; |
| --- | --- |

c)

kasutamisest paaki järelejäävate segude kõrvaldamine;

| d) | seadmete puhastamine pärast kasutamist; |
| --- | --- |

d)

seadmete puhastamine pärast kasutamist;

| e) | pestitsiidijääkide ja -pakendite taaskasutamine ja kõrvaldamine vastavalt jäätmeid käsitlevatele ühenduse õigusaktidele. |
| --- | --- |

e)

pestitsiidijääkide ja -pakendite taaskasutamine ja kõrvaldamine vastavalt jäätmeid käsitlevatele ühenduse õigusaktidele.

2.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed seoses mitteprofessionaalseks kasutamiseks lubatud pestitsiididega, et vältida ohtlikke käitlemistoiminguid. Kõnealused meetmed võivad hõlmata vähemürgiste pestitsiidide ning valmissegude kasutamist ning taara ja pakendite suuruse piiranguid.

3.   Liikmesriigid tagavad, et professionaalseks kasutamiseks mõeldud pestitsiidide ladustamise kohad ehitatakse selliselt, et pestitsiidide tahtmatu loodusesse sattumine on välistatud. Erilist tähelepanu tuleb pöörata nimetatud alade asukohale, suurusele ja kasutatud ehitusmaterjalidele.

Artikkel 13

Integreeritud taimekaitse

1.   Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et edendada vähese pestitsiidikasutusega taimekaitset, eelistades võimaluse korral alati kemikaalivabu meetodeid ja sama taimekahjustaja probleemi puhul kättesaadavate tõrjeviiside ja toodete hulgast neid, mis on inimese tervisele ja keskkonnale kõige ohutumad. Vähese pestitsiidikasutusega taimekaitse hõlmab nii integreeritud taimekaitset kui ka mahepõllumajandust vastavalt nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrusele (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise kohta (25).

2.   Liikmesriigid loovad integreeritud taimekaitse rakendamiseks vajalikud tingimused või toetavad kõnealuste tingimuste loomist. Eelkõige tagavad nad, et professionaalsete kasutajate käsutuses on integreeritud taimekaitse alane teave ning vahendid taimekahjustajate monitooringuks ja otsuste tegemiseks, samuti nõustamisteenused.

3.   Liikmesriigid annavad komisjonile 30. juuniks 2013 aru lõigete 1 ja 2 rakendamise kohta ning eelkõige selle kohta, kas on olemas integreeritud taimekaitse rakendamiseks vajalikud tingimused.

4.   Liikmesriigid kirjeldavad artiklis 4 osutatud riiklikes tegevuskavades, kuidas nad tagavad III lisas esitatud integreeritud taimekaitse üldiste põhimõtete rakendamise kõigi professionaalsete pestitsiidikasutajate poolt hiljemalt 1. jaanuariks 2014.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis on seotud III lisa muutmisega, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

5.   Liikmesriigid kehtestavad asjakohased stiimulid, et innustada professionaalseid kasutajaid vabatahtlikult rakendama igale põllukultuurile või sektorile kohandatud integreeritud taimekaitse alaseid suuniseid. Ametiasutused ja/või konkreetseid professionaalseid kasutajaid esindavad organisatsioonid võivad koostada vastavad suunised. Liikmesriigid viitavad asjakohaseks tunnistatud suunistele oma riiklikes tegevuskavades, mis koostatakse vastavalt artiklile 4.

V PEATÜKK

Näitajad, aruandlus ja teabevahetus

Artikkel 14

Näitajad

1.   Kehtestatakse IV lisas osutatud ühtlustatud riskinäitajad. Lisaks ühtlustatud näitajatele võivad liikmesriigid siiski jätkata olemasolevate riiklike näitajate kasutamist või võtta vastu muid asjakohaseid näitajaid.

Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ja mis on seotud IV lisa muutmisega, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

2.   Liikmesriigid:

| a) | arvutavad välja lõikes 1 nimetatud ühtlustatud riskinäitajad, kasutades selleks määruse (EÜ) nr .../... kohaselt kogutud statistilisi andmeid koos muude asjakohaste andmetega; |
| --- | --- |

a)

arvutavad välja lõikes 1 nimetatud ühtlustatud riskinäitajad, kasutades selleks määruse (EÜ) nr .../... kohaselt kogutud statistilisi andmeid koos muude asjakohaste andmetega;

| b) | teevad kindlaks teatavate toimeainete kasutamise arengusuunad; |
| --- | --- |

b)

teevad kindlaks teatavate toimeainete kasutamise arengusuunad;

| c) | määravad kindlaks prioriteetsed küsimused, nagu toimeained, põllukultuurid või tavad, mis nõuavad erilist tähelepanu, või head tavad, mida saab võtta eeskujuks käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamisel, et vähendada pestitsiidide kasutamisest tulenevaid ohte ja mõjusid inimese tervisele ja keskkonnale ning soodustada integreeritud taimekaitse ning alternatiivsete lähenemisviiside või võtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest. |
| --- | --- |

c)

määravad kindlaks prioriteetsed küsimused, nagu toimeained, põllukultuurid või tavad, mis nõuavad erilist tähelepanu, või head tavad, mida saab võtta eeskujuks käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamisel, et vähendada pestitsiidide kasutamisest tulenevaid ohte ja mõjusid inimese tervisele ja keskkonnale ning soodustada integreeritud taimekaitse ning alternatiivsete lähenemisviiside või võtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest.

3.   Liikmesriigid edastavad lõike 2 kohaselt teostatud hindamiste tulemused komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

4.   Määruse (EÜ) nr .../... kohaselt kogutud statistilisi andmeid ja muid asjakohaseid andmeid kasutades arvutab komisjon välja ühenduse tasandi riskinäitajad, et hinnata pestitsiidide kasutamisest tulenevate riskidega seotud suundumusi.

Komisjon kasutab kõnealuseid andmeid ja kõnealust teavet ka selleks, et hinnata edusamme, mis on tehtud muude ühenduse poliitikasuundade eesmärkide saavutamisel, millega taotletakse pestitsiidide mõju vähendamist inimese tervisele ja keskkonnale.

Artikkel 15

Aruandlus

Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aru direktiivi rakendamisel tehtud edusammudest ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekuid.

VI PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 16

Karistused

Liikmesriigid määravad kindlaks karistused, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise puhul, ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste sätete rakendamine. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Liikmesriigid teatavad kõnealustest sätetest komisjonile hiljemalt ... (20) ja teavitavad komisjoni viivitamata kõigist nende hilisematest muudatustest.

Artikkel 17

Tasud ja maksud

1.   Liikmesriigid võivad käesolevast direktiivist tulenevate kohustustega seotud tööga kaasnevate kulude katteks kohaldada tasusid või makse.

2.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 nimetatud tasud või maksud kehtestatakse läbipaistval viisil ja need vastavad tehtud töö tegelikule maksumusele.

Artikkel 18

Standardite kehtestamine

1.   Käesoleva direktiivi artikli 8 lõikes 4 osutatud standardid kehtestatakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord) (26) artikli 6 lõikes 3 ette nähtud menetlusega.

Taotluse kõnealuste standardite väljatöötamiseks võib esitada, konsulteerides artikli 19 lõikes 1 osutatud komiteega.

2.   Komisjon avaldab viited kõnealustele standarditele Euroopa Liidu Teatajas.

3.   Kui liikmesriik või komisjon leiab, et standard ei vasta täielikult tema hõlmatavatele olulistele nõuetele, esitab komisjon või asjaomane liikmesriik oma põhjendused ja tõstatab küsimuse direktiivi 98/34/EÜ alusel loodud komitees. Kõnealune komitee esitab viivitamata oma arvamuse.

Komitee arvamuse alusel otsustab komisjon, kas avaldada viited asjaomasele ühtlustatud standardile Euroopa Liidu Teatajas või mitte või avaldada need piirangutega, kas säilitada olemasolevad viited, säilitada need piirangutega või tühistada.

Artikkel 19

Komiteemenetlus

1.   Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) (27) artikli 58 alusel asutatud toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee.

2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse otsuse artikli 8 sätteid.

Artikkel 20

Kulud

Pestitsiidide säästva kasutamise alaste ühtlustatud poliitikasuundade ja süsteemide rajamise toetuseks võib komisjon rahastada:

| 1) | ühtlustatud süsteemi, sealhulgas asjakohase andmebaasi väljatöötamist kõikide pestitsiidide riskinäitajate kohta andmete kogumiseks ja hoidmiseks ning kõnealuse teabe pädevatele asutustele, teistele huvitatud isikutele ja avalikkusele kättesaadavaks tegemiseks; |
| --- | --- |

1)

ühtlustatud süsteemi, sealhulgas asjakohase andmebaasi väljatöötamist kõikide pestitsiidide riskinäitajate kohta andmete kogumiseks ja hoidmiseks ning kõnealuse teabe pädevatele asutustele, teistele huvitatud isikutele ja avalikkusele kättesaadavaks tegemiseks;

| 2) | õigusaktide koostamiseks ja väljatöötamiseks vajalike uuringute läbiviimist, sealhulgas käesoleva direktiivi lisade kohandamist vastavalt tehnika arengule; |
| --- | --- |

2)

õigusaktide koostamiseks ja väljatöötamiseks vajalike uuringute läbiviimist, sealhulgas käesoleva direktiivi lisade kohandamist vastavalt tehnika arengule;

| 3) | suuniste ja heade tavade väljatöötamist käesoleva direktiivi rakendamise hõlbustamiseks. |
| --- | --- |

3)

suuniste ja heade tavade väljatöötamist käesoleva direktiivi rakendamise hõlbustamiseks.

Artikkel 21

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (28).

Kui liikmesriigid kõnealused meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusaktide peamiste sätete teksti.

Artikkel 22

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 23

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 161, 13.7.2007, lk 48.

1

(2)  ELT C 146, 30.6.2007, lk 48.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 19. mai 2008. aasta ühine seisukoht ja nõukogu ... otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

3

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

4

(5)  EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1.

5

(6)  EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.

6

(7)  EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.

7

(8)  ELT L 70, 16.3.2005, lk 1.

8

(9)  ELT L ...

9

(10)  ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.

10

(11)  ELT L 156, 25.6.2003, lk 17.

11

(12)  EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.

12

(13)  ELT L 158, 30.4.2004, lk 50. Parandatud versioon on avaldatud ELT L 229, 29.6.2004, lk 23.

13

(14)  ELT L 157, 9.6.2006, lk 24.

14

(15)  ELT L 114, 27.4.2006, lk 9.

15

(16)  EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20.

16

(17)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

17

(18)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

18

(19)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

19

(20)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

20

(21)  Neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

21

(22)  Kuus aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

22

(23)  Seitse aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

23

(24)  EÜT L 200, 30.7.1999, lk 1.

24

(25)  ELT L 189, 20.7.2007, lk 1.

25

(26)  EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37.

26

(27)  EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.

27

(28)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

28

---

I LISA

Artiklis 5 osutatud väljaõppe teemad

| 1. | Kõik asjakohased pestitsiidide ja nende kasutamise alased õigusaktid. |
| --- | --- |

1.

Kõik asjakohased pestitsiidide ja nende kasutamise alased õigusaktid.

| 2. | Pestitsiididega seonduvad ohud ja riskid ning nende kindlakstegemine ja ohjamine, eelkõige:






  a) | riskid inimestele (operaatorid, elanikud, kõrvalseisjad, töödeldud aladele sisenevad inimesed ja töödeldud kaupu käitlevad või tarbivad inimesed) ja selliste tegurite nagu suitsetamine riske suurendav mõju; |
| --- | --- | --- |

2.

Pestitsiididega seonduvad ohud ja riskid ning nende kindlakstegemine ja ohjamine, eelkõige:

a)

riskid inimestele (operaatorid, elanikud, kõrvalseisjad, töödeldud aladele sisenevad inimesed ja töödeldud kaupu käitlevad või tarbivad inimesed) ja selliste tegurite nagu suitsetamine riske suurendav mõju;

| b) | pestitsiidimürgistuse sümptomid ja esmaabimeetmed; |
| --- | --- |

b)

pestitsiidimürgistuse sümptomid ja esmaabimeetmed;

| c) | riskid sihtrühmavälistele taimedele, kasulikele putukatele, elusloodusele, bioloogilisele mitmekesisusele ja keskkonnale üldiselt. |
| --- | --- |

c)

riskid sihtrühmavälistele taimedele, kasulikele putukatele, elusloodusele, bioloogilisele mitmekesisusele ja keskkonnale üldiselt.

| 3. | Integreeritud taimekaitse põhimõtete ja meetodite, integreeritud põllukultuuride majandamise põhimõtete ja meetodite ning mahepõllumajanduse põhimõtete mõisted, teave integreeritud taimekaitse üldiste põhimõtete ja konkreetsetele põllukultuuridele ja sektoritele kohandatud suuniste kohta. |
| --- | --- |

3.

Integreeritud taimekaitse põhimõtete ja meetodite, integreeritud põllukultuuride majandamise põhimõtete ja meetodite ning mahepõllumajanduse põhimõtete mõisted, teave integreeritud taimekaitse üldiste põhimõtete ja konkreetsetele põllukultuuridele ja sektoritele kohandatud suuniste kohta.

| 4. | Võrdlushinnangute põhimõtted kasutaja tasandil, et aidata professionaalsetel kasutajatel valida kõikide turule lubatud toodete hulgast konkreetse taimekahjustaja probleemi puhul konkreetses olukorras kõige sobivam pestitsiid, millel on väikseimad kõrvalmõjud inimese tervisele, sihtrühmavälistele organismidele ja keskkonnale. |
| --- | --- |

4.

Võrdlushinnangute põhimõtted kasutaja tasandil, et aidata professionaalsetel kasutajatel valida kõikide turule lubatud toodete hulgast konkreetse taimekahjustaja probleemi puhul konkreetses olukorras kõige sobivam pestitsiid, millel on väikseimad kõrvalmõjud inimese tervisele, sihtrühmavälistele organismidele ja keskkonnale.

| 5. | Meetmed riskide vähendamiseks inimestele, sihtrühmavälistele organismidele ning keskkonnale: ohutud tavad pestitsiidide ladustamiseks, käitlemiseks ja segamiseks ning tühjade pakendite, muude saastunud materjalide ja kontsentreeritud või lahustatud kujul esinevate pestitsiidijääkide kõrvaldamiseks (sealhulgas paagisegud); soovitatav abinõu töötaja pestitsiididega kokkupuute kontrolli all hoidmiseks (isikukaitsevahendid). |
| --- | --- |

5.

Meetmed riskide vähendamiseks inimestele, sihtrühmavälistele organismidele ning keskkonnale: ohutud tavad pestitsiidide ladustamiseks, käitlemiseks ja segamiseks ning tühjade pakendite, muude saastunud materjalide ja kontsentreeritud või lahustatud kujul esinevate pestitsiidijääkide kõrvaldamiseks (sealhulgas paagisegud); soovitatav abinõu töötaja pestitsiididega kokkupuute kontrolli all hoidmiseks (isikukaitsevahendid).

| 6. | Pestitsiididega töötlemise seadmete tööks ettevalmistamise toimingud, sealhulgas nende kalibreerimine ja nende toimimine viisil, et nendega kaasneks minimaalne risk kasutajale, teistele inimestele, sihtrühmavälistele looma- ja taimeliikidele, bioloogilisele mitmekesisusele ja keskkonnale. |
| --- | --- |

6.

Pestitsiididega töötlemise seadmete tööks ettevalmistamise toimingud, sealhulgas nende kalibreerimine ja nende toimimine viisil, et nendega kaasneks minimaalne risk kasutajale, teistele inimestele, sihtrühmavälistele looma- ja taimeliikidele, bioloogilisele mitmekesisusele ja keskkonnale.

| 7. | Pestitsiididega töötlemise seadmete kasutamine ja hooldamine ning konkreetsed pritsimismeetodid (nt vähesekoguseline pritsimine, vähese pestitsiidi kõrvalekaldega pihustiotsad) ning kasutatavate seadmete tehnilise kontrolli eesmärgid ja pritsimiskvaliteedi parandamise abinõud. |
| --- | --- |

7.

Pestitsiididega töötlemise seadmete kasutamine ja hooldamine ning konkreetsed pritsimismeetodid (nt vähesekoguseline pritsimine, vähese pestitsiidi kõrvalekaldega pihustiotsad) ning kasutatavate seadmete tehnilise kontrolli eesmärgid ja pritsimiskvaliteedi parandamise abinõud.

| 8. | Hädaabitoimingud inimese tervise ja keskkonna kaitseks juhusliku mahavalgumise või saastumise korral. |
| --- | --- |

8.

Hädaabitoimingud inimese tervise ja keskkonna kaitseks juhusliku mahavalgumise või saastumise korral.

| 9. | Tervisekontroll ja juurdepääsuvõimalused õnnetustest või võimalikest õnnetustest teatamiseks. |
| --- | --- |

9.

Tervisekontroll ja juurdepääsuvõimalused õnnetustest või võimalikest õnnetustest teatamiseks.

| 10. | Pestitsiidide kasutamist üle arvestuse pidamine kooskõlas asjakohaste õigusaktidega. |
| --- | --- |

10.

Pestitsiidide kasutamist üle arvestuse pidamine kooskõlas asjakohaste õigusaktidega.

---

II LISA

Tervisekaitse-, ohutus- ning keskkonnanõuded seoses pestitsiididega töötlemise seadmete tehnilise kontrolliga

Pestitsiididega töötlemise seadmete tehniline kontroll hõlmab kõiki aspekte, mis on olulised ohutuse ning inimese tervise ja keskkonna kaitse kõrge taseme saavutamiseks. Töötlemise täielik tõhusus tuleks tagada seadmete ja funktsioonide nõuetekohase toimimise abil, et kindlustada järgmiste eesmärkide saavutamine.

Pestitsiididega töötlemise seadmed peavad olema töökindlad ja neid tuleb kasutada eesmärgipäraselt, tagades pestitsiidide täpse doseerimise ja jaotuse. Seadmete seisukord peab olema selline, et see võimaldab täita ja tühjendada neid ohutult, lihtsalt ja täielikult ning vältida pestitsiidide leket. Seadmed peavad olema ka lihtsalt ja põhjalikult puhastatavad. Samuti peab olema tagatud seadmete ohutu kasutamine ning operaatoril peab olema võimalik neid oma töökohalt juhtida ja viivitamata peatada. Vajadusel toimuv reguleerimine peab olema lihtne, täpne ja korratav.

Erilist tähelepanu pööratakse järgmisele:

1)   Jõuülekandeosad

Jõuülekande ühenduskohtade kaitsekatted peavad olema paigaldatud ja heas töökorras ning kaitseseadmeid ja liikuvaid või pöörlevaid jõuülekandeosasid ei või toimimise ajal puudutada, et tagatud oleks operaatori kaitstus.

2)   Pump

Pumba jõudlus peab vastama seadmete vajadusele ja pump peab töötama hästi, et oleks tagatud stabiilne ja usaldusväärne pritsimise norm. Pump ei tohi lekkida.

3)   Segamine

Segamisseadmed peavad tagama hea ringluse ühtlase kontsentratsiooni saamiseks kogu paagis oleva vedela pritsimissegu mahu osas.

4)   Pritsimisvedeliku paak

Paagid, sealhulgas paagi tasemenäidik, täiteseadmed, sõelad ja filtrid, tühjendus- ja loputusseadmed ning segamisseadmed peavad töötama nii, et juhuslik mahavalgumine, ebaühtlased jaotuskontsentratsioonid, operaatori kokkupuutumine pritsimisvedelikuga ja selle paaki jääv kogus oleksid minimaalsed.

5)   Mõõtesüsteemid, juhtimis- ja reguleerimissüsteemid

Kõik mõõteseadmed, sisse- ja väljalülitusseadmed ning rõhu ja/või voolukiiruse reguleerimise seadmed peavad olema nõuetekohaselt taadeldud ja töötama täpselt ning ei tohi lekkida. Töötlemise ajal peab olema lihtne rõhku kontrollida ja reguleerida. Rõhu reguleerimise seadmed peavad säilitama püsiva töörõhu pumba pöörete püsiva kiirusega, et tagada stabiilne ja usaldusväärne pritsimise norm.

6)   Torud ja voolikud

Voolikud ja torud peavad olema heas töökorras, et vältida tõrkeid vedeliku ringluses või rikke korral juhuslikku mahavalgumist. Torudes ja voolikutes ei tohi olla lekkeid ka süsteemi töötamise korral maksimaalse rõhuga.

7)   Filtreerimine

Keeriste ja ebaühtlaste pritsimisvoogude vältimiseks peavad filtrid olema heas töökorras ja filtri sõelasilma suurus peab vastama seadmele paigaldatud pihustisotsade suurusele. Filtri ummistumise näidikusüsteemi kasutamise korral peab see olema töökorras.

8)   Pritsipoom (seadmetel, millega pritsitakse pestitsiide horisontaalselt asetatud poomi abil, mis asub põllukultuuride või töödeldava materjali kohal)

Poom peab olema heas töökorras ja stabiilne kõikides suundades. Kinnitus- ja reguleerimissüsteemid ning tahtmatute liigutuste amortiseerimise ja kalde kompenseerimise seadmed peavad olema töökorras.

9)   Pihustid

Pihustid peavad töötama hästi ja kontrollima tilkumist pritsimise lõppedes. Ühtlase pritsimisvoo tagamiseks ei tohi iga eraldi pihusti otsa vooluhulk oluliselt erineda voolukiiruse tabelites tootja esitatud andmetest.

10)   Jaotus

Pritsimissegu põiki- ja püstijaotus (püstiste põllukultuuride töötlemisel) sihtalal peab olema ühtlane, kui see on asjakohane.

11)   Puhur (pritside puhul, mis jaotavad pestitsiide õhuvoolu abil)

Puhur peab olema heas töökorras ja tagama püsiva ning usaldusväärse õhuvoo.

---

III LISA

Integreeritud taimekaitse üldised põhimõtted

| 1) | Kahjulike organismide ennetamine ja/või allasurumine tuleks saavutada või seda tuleks toetada muu hulgas eelkõige järgmiste meetmete abil:






  — | külvikord; |
| --- | --- | --- |

1)

Kahjulike organismide ennetamine ja/või allasurumine tuleks saavutada või seda tuleks toetada muu hulgas eelkõige järgmiste meetmete abil:

—

külvikord;

| — | sobivate viljelusmeetodite kasutamine (nt tahke mulla külviks ettevalmistamise tehnika, külviaeg ja -tihedus, allakülv, säästev maaharimine, niitmine ja otsekülv); |
| --- | --- |

—

sobivate viljelusmeetodite kasutamine (nt tahke mulla külviks ettevalmistamise tehnika, külviaeg ja -tihedus, allakülv, säästev maaharimine, niitmine ja otsekülv);

| — | resistentsete/vastupanuvõimeliste sortide ning standard-/sertifitseeritud seemne ja istutusmaterjali kasutamine kui on asjakohane; |
| --- | --- |

—

resistentsete/vastupanuvõimeliste sortide ning standard-/sertifitseeritud seemne ja istutusmaterjali kasutamine kui on asjakohane;

| — | tasakaalustatud väetamise, lupjamise ja niisutus-/kuivendustavade kasutamine; |
| --- | --- |

—

tasakaalustatud väetamise, lupjamise ja niisutus-/kuivendustavade kasutamine;

| — | kahjulike organismide leviku ennetamine hügieenimeetmete abil (nt masinate ja seadmete korrapärane puhastamine); |
| --- | --- |

—

kahjulike organismide leviku ennetamine hügieenimeetmete abil (nt masinate ja seadmete korrapärane puhastamine);

| — | oluliste kasulike organismide kaitsmine ja leviku soodustamine, nt asjakohaste taimekaitsemeetmete või ökoloogiliste infrastruktuuride kasutamise abil tootmiskohtades ja väljaspool neid. |
| --- | --- |

—

oluliste kasulike organismide kaitsmine ja leviku soodustamine, nt asjakohaste taimekaitsemeetmete või ökoloogiliste infrastruktuuride kasutamise abil tootmiskohtades ja väljaspool neid.

| 2) | Kahjulike organismide seire peab toimuma asjakohaste meetodite ja vahendite abil, kui need on kättesaadavad. Selliste asjakohaste vahendite hulka peaksid kuuluma kohapeal teostatavad vaatlused, teaduslikult põhjendatud hoiatus-, prognoosimis- ja varase diagnoosimise süsteemid, kui see on võimalik, ning ametialaselt kvalifitseeritud nõustajate soovituste kasutamine. |
| --- | --- |

2)

Kahjulike organismide seire peab toimuma asjakohaste meetodite ja vahendite abil, kui need on kättesaadavad. Selliste asjakohaste vahendite hulka peaksid kuuluma kohapeal teostatavad vaatlused, teaduslikult põhjendatud hoiatus-, prognoosimis- ja varase diagnoosimise süsteemid, kui see on võimalik, ning ametialaselt kvalifitseeritud nõustajate soovituste kasutamine.

| 3) | Seire tulemustele tuginedes peab professionaalne kasutaja otsustama, kas ja millal kasutada taimekaitsemeetmeid. Otsuste tegemisel on oluliseks komponendiks kindlad ja teaduslikult põhjendatud taluvusläved. Võimaluse korral tuleb enne töötlemist arvesse võtta piirkonna, konkreetsete alade, põllukultuuride ja ilmastikutingimuste jaoks kindlaks määratud taluvusläve kahjulike organismide suhtes. |
| --- | --- |

3)

Seire tulemustele tuginedes peab professionaalne kasutaja otsustama, kas ja millal kasutada taimekaitsemeetmeid. Otsuste tegemisel on oluliseks komponendiks kindlad ja teaduslikult põhjendatud taluvusläved. Võimaluse korral tuleb enne töötlemist arvesse võtta piirkonna, konkreetsete alade, põllukultuuride ja ilmastikutingimuste jaoks kindlaks määratud taluvusläve kahjulike organismide suhtes.

| 4) | Keemilistele meetoditele tuleb eelistada säästvaid bioloogilisi, mehhaanilisi ja muid keemiavabu meetodeid, kui need võimaldavad rahuldavat taimekaitset. |
| --- | --- |

4)

Keemilistele meetoditele tuleb eelistada säästvaid bioloogilisi, mehhaanilisi ja muid keemiavabu meetodeid, kui need võimaldavad rahuldavat taimekaitset.

| 5) | Kasutatavad pestitsiidid peavad olema võimalikult sihtorganismile suunatud ja avaldama vähimat kõrvalmõju inimese tervisele, sihtrühmavälistele organismidele ja keskkonnale. |
| --- | --- |

5)

Kasutatavad pestitsiidid peavad olema võimalikult sihtorganismile suunatud ja avaldama vähimat kõrvalmõju inimese tervisele, sihtrühmavälistele organismidele ja keskkonnale.

| 6) | Professionaalne kasutaja peaks hoidma pestitsiidide ja muude sekkumisvormide kasutamise vajalikul tasemel, kasutades nt vähendatud koguseid, väiksemat töötlemissagedust või osalist töötlemist, võttes arvesse, et ohutase jääks taimekasvu seisukohalt vastuvõetavaks ja vältides resistentsuse väljakujunemise ohu suurendamist kahjulike organismide populatsioonides. |
| --- | --- |

6)

Professionaalne kasutaja peaks hoidma pestitsiidide ja muude sekkumisvormide kasutamise vajalikul tasemel, kasutades nt vähendatud koguseid, väiksemat töötlemissagedust või osalist töötlemist, võttes arvesse, et ohutase jääks taimekasvu seisukohalt vastuvõetavaks ja vältides resistentsuse väljakujunemise ohu suurendamist kahjulike organismide populatsioonides.

| 7) | Kui taimekaitsemeetme suhtes resistentsuse väljakujunemise oht on teada ja kui kahjulike organismide tase nõuab põllukultuuride korduvat töötlemist pestitsiididega, tuleks pestitsiidide tõhususe säilitamiseks kasutada olemasolevaid resistentsuse vastaseid põhimõtteid. See võib hõlmata mitme erineva toimeviisiga pestitsiidi kasutamist. |
| --- | --- |

7)

Kui taimekaitsemeetme suhtes resistentsuse väljakujunemise oht on teada ja kui kahjulike organismide tase nõuab põllukultuuride korduvat töötlemist pestitsiididega, tuleks pestitsiidide tõhususe säilitamiseks kasutada olemasolevaid resistentsuse vastaseid põhimõtteid. See võib hõlmata mitme erineva toimeviisiga pestitsiidi kasutamist.

| 8) | Professionaalne kasutaja peaks pestitsiidide kasutamise ja kahjulike organismide seire andmete põhjal kontrollima kohaldatud taimekaitsemeetmete edukust. |
| --- | --- |

8)

Professionaalne kasutaja peaks pestitsiidide kasutamise ja kahjulike organismide seire andmete põhjal kontrollima kohaldatud taimekaitsemeetmete edukust.

---

IV LISA

Ühtlustatud riskinäitajad

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

| 1. | Komisjon esitas 18. juulil 2006. aastal nõukogule Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks. Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 175 lõikel 1. |
| --- | --- |

1.

Komisjon esitas 18. juulil 2006. aastal nõukogule Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks. Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 175 lõikel 1.

| 2. | Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 23. oktoobril 2007. aastal (1). Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Regioonide Komitee võtsid oma arvamused vastu vastavalt 14. märtsil ja 1. veebruaril 2007. aastal. |
| --- | --- |

2.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 23. oktoobril 2007. aastal (1). Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Regioonide Komitee võtsid oma arvamused vastu vastavalt 14. märtsil ja 1. veebruaril 2007. aastal.

| 3. | Nõukogu võttis 19. mail 2008. aastal kooskõlas asutamislepingu artikliga 251 vastu ühise seisukoha. |
| --- | --- |

3.

Nõukogu võttis 19. mail 2008. aastal kooskõlas asutamislepingu artikliga 251 vastu ühise seisukoha.

II.   EESMÄRGID

Ettepaneku eesmärk on kaitsta inimeste ja loomade tervist ning keskkonda kahjuliku mõju eest, mis kaasneb pestitsiidide kasutamisega põllumajanduses ja ökosüsteemis. Ettepanekuga püütakse vähendada pestitsiidide kasutamisest tulenevaid riske selliselt, et see tagaks siiski põllukultuuride vajaliku kaitse.

Ettepanekus sätestatakse eelkõige:

| — | pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tulenevate riskide ja mõjude vähendamisele suunatud riiklike tegevuskavade loomine; |
| --- | --- |

—

pestitsiidide kasutamisest inimese tervisele ja keskkonnale tulenevate riskide ja mõjude vähendamisele suunatud riiklike tegevuskavade loomine;

| — | teavitamine, teadlikkuse tõstmine ning nõustajate ja professionaalsete pestitsiidikasutajate väljaõpe; |
| --- | --- |

—

teavitamine, teadlikkuse tõstmine ning nõustajate ja professionaalsete pestitsiidikasutajate väljaõpe;

| — | pestitsiidide müügi suhtes kehtivad konkreetsed nõuded; |
| --- | --- |

—

pestitsiidide müügi suhtes kehtivad konkreetsed nõuded;

| — | pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärane kontroll; |
| --- | --- |

—

pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärane kontroll;

| — | õhust pritsimise keelustamine koos võimalike eranditega; |
| --- | --- |

—

õhust pritsimise keelustamine koos võimalike eranditega;

| — | erimeetmed veekeskkonna kaitsmiseks pestitsiididega saastamise eest; |
| --- | --- |

—

erimeetmed veekeskkonna kaitsmiseks pestitsiididega saastamise eest;

| — | pestitsiidide kasutamise piiramine teatavatel aladel; |
| --- | --- |

—

pestitsiidide kasutamise piiramine teatavatel aladel;

| — | pestitsiidide ja pestitsiidipakendite ning -jääkide käitlemise ja ladustamise nõuded; |
| --- | --- |

—

pestitsiidide ja pestitsiidipakendite ning -jääkide käitlemise ja ladustamise nõuded;

| — | integreeritud taimekaitse kohustuslike standardite kehtestamine; ning |
| --- | --- |

—

integreeritud taimekaitse kohustuslike standardite kehtestamine; ning

| — | riskinäitajate väljatöötamine pestitsiidide kasutamise suundumuste hindamiseks. |
| --- | --- |

—

riskinäitajate väljatöötamine pestitsiidide kasutamise suundumuste hindamiseks.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused

Nõukogu ühine seisukoht vastab üldjoontes komisjoni ja Euroopa Parlamendi poolt võetud seisukohale, kuna sellega:

| — | kinnitatakse komisjoni ettepaneku eesmärke ja suurt osa selles kajastatud korraldusest, mis on saanud ka Euroopa Parlamendi toetuse; |
| --- | --- |

—

kinnitatakse komisjoni ettepaneku eesmärke ja suurt osa selles kajastatud korraldusest, mis on saanud ka Euroopa Parlamendi toetuse;

| — | võetakse üle paljud Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud muudatusettepanekud.
  Täielikult on üle võetud muudatusettepanekud 6, 17, 43, 49, 52, 60, 61, 62, 63, 68, 85, 93, 95, 103, 106, 112, 122, 137 ja 155.
  Muudatusettepanekud 13, 18, 29, 35, 36, 39, 42, 48, 51, 54, 59, 64, 87, 90, 114, 146 ja 164 on põhimõtteliselt heaks kiidetud või osaliselt üle võetud.
  Muudatusettepanekuid 1, 5, 16, 22, 23, 28, 30, 32, 37, 40, 55, 57, 58, 69, 72, 77, 84, 88, 91, 96, 98, 99, 102, 104, 120, 121, 138 ja 139 ei ole üle võetud ning nõukogu jagab komisjoni seisukohta.
  Muudatusettepanekud 2–4, 7–11, 15, 19–21, 24–27, 31, 33, 44, 46, 47, 50, 53, 56, 65, 66, 70, 71, 74, 76, 78, 79, 81–83, 92, 94, 97, 100, 101, 105, 107–111, 113, 115–119, 133, 135, 141, 143, 151 ja 153, mis komisjon heaks kiitis, ei ole ühisesse seisukohta üle võetud ning sellega kaldub nõukogu komisjoni seisukohast kõrvale. |
| --- | --- |

—

võetakse üle paljud Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud muudatusettepanekud.

Täielikult on üle võetud muudatusettepanekud 6, 17, 43, 49, 52, 60, 61, 62, 63, 68, 85, 93, 95, 103, 106, 112, 122, 137 ja 155.

Muudatusettepanekud 13, 18, 29, 35, 36, 39, 42, 48, 51, 54, 59, 64, 87, 90, 114, 146 ja 164 on põhimõtteliselt heaks kiidetud või osaliselt üle võetud.

Muudatusettepanekuid 1, 5, 16, 22, 23, 28, 30, 32, 37, 40, 55, 57, 58, 69, 72, 77, 84, 88, 91, 96, 98, 99, 102, 104, 120, 121, 138 ja 139 ei ole üle võetud ning nõukogu jagab komisjoni seisukohta.

Muudatusettepanekud 2–4, 7–11, 15, 19–21, 24–27, 31, 33, 44, 46, 47, 50, 53, 56, 65, 66, 70, 71, 74, 76, 78, 79, 81–83, 92, 94, 97, 100, 101, 105, 107–111, 113, 115–119, 133, 135, 141, 143, 151 ja 153, mis komisjon heaks kiitis, ei ole ühisesse seisukohta üle võetud ning sellega kaldub nõukogu komisjoni seisukohast kõrvale.

Ühine seisukoht sisaldab ka selliseid muudatusi, mida Euroopa Parlament ei ole ette näinud ja mis käsitlevad mitmeid liikmesriikide poolt läbirääkimistel tõstatatud mureküsimusi.

Ühise seisukohaga tehti tekstis samuti mitmeid tehnilisi ja keelelisi muudatusi, et täpsustada mõne sätte ulatust, muuta direktiivi sõnastus selgemaks ja viia see suuremasse kooskõlla taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva määruse eelnõu tekstiga, tagada õiguskindlus või viia tekst suuremasse kooskõlla muude ühenduse õigusaktidega.

Komisjon kiitis nõukogus kokku lepitud ühise seisukoha heaks.

2.   Konkreetsed märkused

Õiguslik alus

Nõukogu ei aktsepteerinud muudatusettepanekut 1, sest leidis, et asutamislepingu artikli 175 lõige 1 on õige ja piisav õiguslik alus.

Mõisted

Algsesse ettepanekusse tehti järgmised muudatused:

| — | mõiste „kasutamine” jäeti välja kui mittevajalik; |
| --- | --- |

—

mõiste „kasutamine” jäeti välja kui mittevajalik;

| — | mõiste „nõustaja” määratlusse lisati kutsetegevuse või äriteenuse raames tegutsemise põhimõte; |
| --- | --- |

—

mõiste „nõustaja” määratlusse lisati kutsetegevuse või äriteenuse raames tegutsemise põhimõte;

| — | mõisted „pestitsiididega töötlemise seadmed” ja „pestitsiididega töötlemise tarvikud” liideti; |
| --- | --- |

—

mõisted „pestitsiididega töötlemise seadmed” ja „pestitsiididega töötlemise tarvikud” liideti;

| — | mõiste „integreeritud taimekaitse” määratlus toodi taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva määruse ettepanekust kõnealusesse ettepanekusse; ning |
| --- | --- |

—

mõiste „integreeritud taimekaitse” määratlus toodi taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva määruse ettepanekust kõnealusesse ettepanekusse; ning

| — | lisati mõisted „pinnavesi” ja „põhjavesi”. |
| --- | --- |

—

lisati mõisted „pinnavesi” ja „põhjavesi”.

Muudatusettepanekuga 29 lisati ühisesse seisukohta pestitsiidi kui taimekaitsevahendi määratlus, kuigi komisjon seda ei pooldanud. Nõukogu laiendas seda määratlust biotsiididele.

Riiklikud tegevuskavad

Parlament ja nõukogu leidsid ühise keele järgmiste elementide suhtes:

| — | liikmesriigid peaksid võtma arvesse kavandatavate meetmete tervisemõju; |
| --- | --- |

—

liikmesriigid peaksid võtma arvesse kavandatavate meetmete tervisemõju;

| — | riiklikes tegevuskavades tuleks kirjeldada, kuidas liikmesriigid direktiivi (eelkõige artiklite 5–14 kohaseid meetmeid) rakendavad, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest; |
| --- | --- |

—

riiklikes tegevuskavades tuleks kirjeldada, kuidas liikmesriigid direktiivi (eelkõige artiklite 5–14 kohaseid meetmeid) rakendavad, et vähendada sõltuvust pestitsiidide kasutamisest;

| — | komisjonile riiklike tegevuskavade kohta edastatud teave tuleks avaldada Internetis. |
| --- | --- |

—

komisjonile riiklike tegevuskavade kohta edastatud teave tuleks avaldada Internetis.

Nõukogu ei pidanud asjakohaseks võtta arvesse muid muudatusettepanekuid, eelkõige seoses kvantitatiivsete sihtide kehtestamisega kasutuse vähendamiseks. Nõukogu eelistas keskenduda riskide vähendamisele, mitte kasutamise vähendamise sihtide kindlaksmääramisele.

Väljaõpe

Nõukogu lisas sätted, millega tagatakse nii esmase väljaõppe kui täiendõppe andmine. Seda muret jagas ka Euroopa Parlament. Nõukogu võttis samuti üle ühe Euroopa Parlamendi ettepaneku I lisa kohta, mis puudutas võrdlushinnangute põhimõtete tutvustamist, et aidata professionaalsetel kasutajatel valida selline pestitsiid, mille kõrvalmõju inimestele ja keskkonnale on kõige väiksem.

Nõukogu pidas samuti oluliseks täpsustada, et väljaõppe puhul tuleks võtta arvesse pestitsiididega tegelevate isikute, st kasutajate, turustajate ja nõustajate erinevaid rolle ja vastutust. Lisaks lisas nõukogu sätte, millega nähakse ette, et liikmesriikide loodavad väljaõpet tõendavate tunnistuste süsteemid peavad hõlmama tunnistuste väljastamise, haldamise ja tühistamise nõudeid ja korda.

Pestitsiidide müügi suhtes kehtivad nõuded

Nõukogu ühine seisukoht kajastab parlamendi ettepanekut, et isikud, kes müüvad pestitsiide professionaalsetele kasutajatele, annavad nõu mitte üksnes pestitsiidide kasutamise kohta, vaid jagavad samuti ohutusalaseid juhiseid seoses nende mõjuga inimeste tervisele ja keskkonnale.

Nõukogu lisas samuti nõude, mille kohaselt peavad turustajad, kes müüvad pestitsiide mitteprofessionaalsetele kasutajatele, andma täiendavat teavet madala riskiastmega toodete kohta. Peale selle muutis nõukogu kõnealust artiklit, et tagada tunnistust omavate isikute kättesaadavus ka siis, kui nad füüsiliselt kohal ei viibi. Nõukogu leidis, et oli vajalik tagada selline paindlikkus väikeste turustajate jaoks.

Teavitamine ja teadlikkuse tõstmine

Euroopa Parlament on artiklit 7 märkimisväärselt edasi arendanud ning nõukogu ei pidanud võimalikuks kõiki ettepanekuid aktsepteerida. Nõukogu jättis siiski alles tingimuse, mille kohaselt peab avalikkusele pestitsiidide kohta antav teave olema täpne ja tasakaalustatud.

Kasutatavate seadmete tehniline kontroll

Seoses professionaalseks kasutamiseks ettenähtud seadmete kontrolliga kiitis nõukogu heaks kõik parlamendi muudatusettepanekud peale ühe. Sarnaselt parlamendile leidis ka nõukogu, et kontrollide sageduse osas tuleks olla täpsem, kuid läks veelgi kaugemale, nõudes kontrollide vaheliste perioodide lühendamist alates 2020. aastast.

Sellest olenemata oli nõukogu seisukohal, et oleks ebaproportsionaalne nõuda kõikide käes ja seljas kantavate seadmete tehnilist kontrolli, ning lisas võimaluse nende kontrollist vabastamiseks. Nõukogu lisas samuti võimaluse kohaldada pärast riskihindamise läbiviimist teatavat liiki ja väga vähesel määral kasutatavate seadmete suhtes erinevaid ajakavasid ja tehniliste kontrollide vahelisi ajavahemikke.

Nõukogu pidas samuti vajalikuks kehtestada nõude, mille kohaselt peavad professionaalsed kasutajad teostama pestitsiididega töötlemise seadmete korrapärast kalibreerimist ja tehnilist kontrolli.

Lisaks otsustas nõukogu, et liikmesriigid peaksid kehtestama tunnistuste süsteemid, mille suhtes kohaldatakse vastastikust tunnustamist.

Õhust pritsimine

Kuigi nõukogu nõustub parlamendiga kõnealuse küsimuse suhtes võetud üldise lähenemisviisi osas ning on kiitnud heaks muudatusettepaneku 63 ja osaliselt muudatusettepaneku 64, ei pidanud ta vajalikuks neid muudatusi, mille heakskiitmisega oleks võinud kaasneda ülemäärane halduskoormus pädevatele asutustele.

Nõukogu on esialgset ettepanekut muutnud selle täpsustamiseks, et kasutatavad tooted peavad riskihindamisest tulenevalt olema heaks kiidetud ning et õhust pritsimist teostaval ettevõtjal peab olema vastav tunnistus, ning võimaluse lisamiseks, mille kohaselt loetakse õhust pritsimise taotlused pädevate asutuste poolt rahuldatuks pärast teatava ajavahemiku möödumist.

Erimeetmed veekeskkonna kaitseks

Nõukogu võttis üle muudatusettepaneku 68, et rõhutada joogivee kaitsmise tähtsust. Artiklit 10 muudeti samuti eesmärgiga eelistada pestitsiide, mis ei sisalda prioriteetseid ohtlikke aineid.

Seoses muudatusettepanekuga 70 puhvertsoonide kohustusliku loomise kohta leidis nõukogu, et on asjakohasem arendada artiklit 10 selliselt, et see hõlmaks rohkem riskide vähendamise meetmeid, mida saaks rakendada vastavalt vajadusele.

Pestitsiidide kasutamise vähendamine või ohtude vähendamine konkreetsetes piirkondades

Tekst sõnastati ümber, et anda liikmesriikidele võimalus minimeerida ohte, mis tulenevad pestitsiidide kasutamisest nendes konkreetsetes piirkondades. Nõukogu ei saanud aktsepteerida parlamendi sellekohaseid muudatusettepanekuid.

Käitlemine ja ladustamine ning pakendite ja jääkide töötlemine

Nõukogu sõnastas ümber artikli 12 lõiked 1 ja 3 selgitamaks, et neid meetmeid kohaldatakse üksnes professionaalsete kasutajate suhtes ning vajaduse korral ka nõustajate suhtes. Nõukogu lisas samuti sätte pestitsiidijääkide ja -pakendite taaskasutamise ja kõrvaldamise kohta. Nõukogu ei pidanud parlamendi muudatusettepanekuid asjakohaseks.

Integreeritud taimekaitse

Nõukogu ja parlamendi seisukohad ühtivad selles küsimuses märkimisväärselt. Eelkõige toetab nõukogu parlamendi muudatusettepanekuid 85 ja 122, millega lisatakse ettepanekusse integreeritud taimekaitse üldpõhimõtteid sisaldav uus lisa. Nõukogu saab osaliselt nõustuda ka muudatusettepanekutega 164 ja 87.

Lisaks asendas nõukogu mõiste „väheste pestitsiididega maaviljelus” mõistega „vähese pestitsiidikasutusega taimekaitse” ning täpsustas, et see põhimõte hõlmab integreeritud taimekaitset ja mahepõllumajandust.

Näitajad

Nõukogu nõustus komisjoniga, võttes seisukoha, et muudatusettepanekud kasutusnäitajate lisamiseks ei ole asjakohased. Nõukogu kiitis osaliselt heaks muudatusettepaneku 93 ning põhimõtteliselt muudatusettepaneku 95.

Komiteemenetlus

Nõukogu võttis üle muudatusettepanekud, millega kohandatakse teatavaid artikleid vastavalt komiteemenetlust käsitlevale uuele otsusele (17, 52, 62, 103, 137 ja 155).

IV.   KOKKUVÕTE

Nõukogu leiab, et ühine seisukoht on tasakaalustatud ja realistlikuks lahenduseks mitmele komisjoni ettepanekuga seoses väljendatud mureküsimusele ning ootab huviga konstruktiivseid arutelusid Euroopa Parlamendiga, eesmärgiga jõuda kõnealuse direktiivi suhtes teostatavale kokkuleppele.

---

(1)  14183/07.

---

| 7.10.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 254/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 254/18

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 22/2008,

23. juuni 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/.../EÜ lennujaamatasude kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 254 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artikli 80 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Lennujaamade peamine ülesanne ja äritegevus on tagada õhusõidukite teenindamine alates maandumisest kuni õhkutõusmiseni ning reisijate ja veoste teenindamine, et võimaldada lennuettevõtjatel osutada õhutransporditeenuseid. Lennujaamad pakuvad sel eesmärgil arvukalt õhusõidukite käitamise ning reisijate ja veoste käitlemisega seotud vahendeid ja teenuseid, mille kulu katavad nad üldiselt lennujaamatasude kaudu. Lennujaama juhtorganid, kes pakuvad vahendeid ja teenuseid, mille eest võetakse lennujaamatasusid, peaksid püüdma tegutseda kulutasuval viisil. |
| --- | --- |

(1)

Lennujaamade peamine ülesanne ja äritegevus on tagada õhusõidukite teenindamine alates maandumisest kuni õhkutõusmiseni ning reisijate ja veoste teenindamine, et võimaldada lennuettevõtjatel osutada õhutransporditeenuseid. Lennujaamad pakuvad sel eesmärgil arvukalt õhusõidukite käitamise ning reisijate ja veoste käitlemisega seotud vahendeid ja teenuseid, mille kulu katavad nad üldiselt lennujaamatasude kaudu. Lennujaama juhtorganid, kes pakuvad vahendeid ja teenuseid, mille eest võetakse lennujaamatasusid, peaksid püüdma tegutseda kulutasuval viisil.

| (2) | On vaja kehtestada lennujaamatasude olulisi tunnuseid ja tasude kehtestamisviisi reguleeriv ühine raamistik, kuna sellise raamistiku puudumisel võidakse eirata põhinõudeid lennujaama juhtorganite ja lennujaama kasutajate vahelistes suhetes. Selline raamistik ei tohiks piirata liikmesriikide võimalust määrata kindlaks, millises ulatuses võib lennujaama äritegevusest saadud tulusid võtta arvesse lennujaamatasude kehtestamisel. |
| --- | --- |

(2)

On vaja kehtestada lennujaamatasude olulisi tunnuseid ja tasude kehtestamisviisi reguleeriv ühine raamistik, kuna sellise raamistiku puudumisel võidakse eirata põhinõudeid lennujaama juhtorganite ja lennujaama kasutajate vahelistes suhetes. Selline raamistik ei tohiks piirata liikmesriikide võimalust määrata kindlaks, millises ulatuses võib lennujaama äritegevusest saadud tulusid võtta arvesse lennujaamatasude kehtestamisel.

| (3) | Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada ühenduses asuvate minimaalset suurust ületavate lennujaamade suhtes, kuna väikeste lennujaamade juhtimine ja rahastamine ei nõua ühenduse raamistiku kohaldamist, ning iga liikmesriigi kõige suurema reisijate liikuvusega lennujaama suhtes. |
| --- | --- |

(3)

Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada ühenduses asuvate minimaalset suurust ületavate lennujaamade suhtes, kuna väikeste lennujaamade juhtimine ja rahastamine ei nõua ühenduse raamistiku kohaldamist, ning iga liikmesriigi kõige suurema reisijate liikuvusega lennujaama suhtes.

| (4) | Territoriaalse ühtekuuluvuse edendamise eesmärgil peaks liikmesriikidel olema võimalus kohaldada ühist tasude kehtestamise süsteemi, mis hõlmaks lennujaamade võrgustikku. Selliste võrgustike lennujaamade vahelised majanduslikud siirded peaksid vastama ühenduse õigusele. |
| --- | --- |

(4)

Territoriaalse ühtekuuluvuse edendamise eesmärgil peaks liikmesriikidel olema võimalus kohaldada ühist tasude kehtestamise süsteemi, mis hõlmaks lennujaamade võrgustikku. Selliste võrgustike lennujaamade vahelised majanduslikud siirded peaksid vastama ühenduse õigusele.

| (5) | Liikluse jaotamisega seotud põhjustel peaks liikmesriikidel olema võimalik lubada lennujaama juhtorganil kohaldada sama linna või linnastut teenindavate lennujaamade puhul samal tasemel lennujaamatasusid. Nende lennujaamade vahelised majanduslikud siirded peaksid vastama asjaomasele ühenduse õigusele. |
| --- | --- |

(5)

Liikluse jaotamisega seotud põhjustel peaks liikmesriikidel olema võimalik lubada lennujaama juhtorganil kohaldada sama linna või linnastut teenindavate lennujaamade puhul samal tasemel lennujaamatasusid. Nende lennujaamade vahelised majanduslikud siirded peaksid vastama asjaomasele ühenduse õigusele.

| (6) | Stiimuleid uute lennuliinide käivitamiseks, näiteks muu hulgas ebasoodsas olukorras olevate ja äärepoolseimate piirkondade arendamise eesmärgil, tuleks anda üksnes kooskõlas ühenduse õigusega. |
| --- | --- |

(6)

Stiimuleid uute lennuliinide käivitamiseks, näiteks muu hulgas ebasoodsas olukorras olevate ja äärepoolseimate piirkondade arendamise eesmärgil, tuleks anda üksnes kooskõlas ühenduse õigusega.

| (7) | Aeronavigatsiooni- ja maapealse käitluse teenuste osutamisega seotud tasude kogumist on juba käsitletud vastavalt komisjoni 6. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1794/2006 (milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste ühine maksustamiskava) (4) ja nõukogu 15. oktoobri 1996. aasta direktiivis 96/67/EÜ (juurdepääsu kohta maapealse käitluse turule ühenduse lennujaamades) (5). Puudega või liikumispuudega reisijatele abi osutamise rahastamiseks kehtestatud tasude suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2006 puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kohta lennureisi puhul (6). |
| --- | --- |

(7)

Aeronavigatsiooni- ja maapealse käitluse teenuste osutamisega seotud tasude kogumist on juba käsitletud vastavalt komisjoni 6. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1794/2006 (milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste ühine maksustamiskava) (4) ja nõukogu 15. oktoobri 1996. aasta direktiivis 96/67/EÜ (juurdepääsu kohta maapealse käitluse turule ühenduse lennujaamades) (5). Puudega või liikumispuudega reisijatele abi osutamise rahastamiseks kehtestatud tasude suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2006 puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kohta lennureisi puhul (6).

| (8) | Rahvusvahelise tsiviillennundusorganisatsiooni nõukogu (ICAO nõukogu) võttis 2004. aastal vastu lennujaamatasude eeskirjad, mis sisaldasid muu hulgas tasude kulutasuvuse, mittediskrimineerimise ja lennujaamade majandusliku reguleerimise sõltumatu mehhanismi põhimõtteid. |
| --- | --- |

(8)

Rahvusvahelise tsiviillennundusorganisatsiooni nõukogu (ICAO nõukogu) võttis 2004. aastal vastu lennujaamatasude eeskirjad, mis sisaldasid muu hulgas tasude kulutasuvuse, mittediskrimineerimise ja lennujaamade majandusliku reguleerimise sõltumatu mehhanismi põhimõtteid.

| (9) | ICAO nõukogu oli seisukohal, et lennujaamatasu on mõeldud ja seda kohaldatakse konkreetselt tsiviillennunduse vahendite ja teenuste maksumuse katmiseks, samas kui maksu eesmärk on koguda riigi valitsuse või kohaliku omavalitsuse tulusid, mida ei kohaldata üldiselt tsiviillennundusele tervikuna ega konkreetsetest kuludest lähtuvalt. |
| --- | --- |

(9)

ICAO nõukogu oli seisukohal, et lennujaamatasu on mõeldud ja seda kohaldatakse konkreetselt tsiviillennunduse vahendite ja teenuste maksumuse katmiseks, samas kui maksu eesmärk on koguda riigi valitsuse või kohaliku omavalitsuse tulusid, mida ei kohaldata üldiselt tsiviillennundusele tervikuna ega konkreetsetest kuludest lähtuvalt.

| (10) | Lennujaamatasud peaksid olema mittediskrimineerivad. Tuleks kehtestada lennujaama juhtorganite ja lennujaama kasutajate vahelise korrapärase konsulteerimise kohustuslik kord ning võimaldada mõlemal poolel pöörduda sõltumatu järelevalveasutuse poole, kui lennujaama kasutajad vaidlustavad lennujaamatasude kohta tehtud otsuse või tasude kehtestamise süsteemi muutmise. |
| --- | --- |

(10)

Lennujaamatasud peaksid olema mittediskrimineerivad. Tuleks kehtestada lennujaama juhtorganite ja lennujaama kasutajate vahelise korrapärase konsulteerimise kohustuslik kord ning võimaldada mõlemal poolel pöörduda sõltumatu järelevalveasutuse poole, kui lennujaama kasutajad vaidlustavad lennujaamatasude kohta tehtud otsuse või tasude kehtestamise süsteemi muutmise.

| (11) | Selleks et tagada otsuste erapooletus ning käesoleva direktiivi nõuetekohane ja tõhus kohaldamine, tuleks igas liikmesriigis luua sõltumatu järelevalveasutus. Kõnealusel asutusel peaksid olema oma ülesannete täitmiseks kõik vajalikud vahendid, s.t töötajad, ekspertteadmised ja rahalised vahendid. |
| --- | --- |

(11)

Selleks et tagada otsuste erapooletus ning käesoleva direktiivi nõuetekohane ja tõhus kohaldamine, tuleks igas liikmesriigis luua sõltumatu järelevalveasutus. Kõnealusel asutusel peaksid olema oma ülesannete täitmiseks kõik vajalikud vahendid, s.t töötajad, ekspertteadmised ja rahalised vahendid.

| (12) | Lennujaama kasutajate jaoks on oluline saada lennujaama juhtorganilt korrapäraselt teavet selle kohta, kuidas ja mille alusel lennujaamatasusid arvutatakse. Selline läbipaistvus tagaks lennuettevõtjatele ülevaate lennujaama kuludest ja lennujaama investeeringute kulutasuvusest. Et võimaldada lennujaama juhtorganil nõuetekohaselt hinnata tulevaste investeeringutega seotud nõudeid, tuleks lennujaama kasutajatelt nõuda kõigi tegevusprognooside, arenguprojektide ning erinõuete ja -soovituste õigeaegset esitamist lennujaama juhtorganile. |
| --- | --- |

(12)

Lennujaama kasutajate jaoks on oluline saada lennujaama juhtorganilt korrapäraselt teavet selle kohta, kuidas ja mille alusel lennujaamatasusid arvutatakse. Selline läbipaistvus tagaks lennuettevõtjatele ülevaate lennujaama kuludest ja lennujaama investeeringute kulutasuvusest. Et võimaldada lennujaama juhtorganil nõuetekohaselt hinnata tulevaste investeeringutega seotud nõudeid, tuleks lennujaama kasutajatelt nõuda kõigi tegevusprognooside, arenguprojektide ning erinõuete ja -soovituste õigeaegset esitamist lennujaama juhtorganile.

| (13) | Lennujaama juhtorganid peaksid teavitama lennujaama kasutajaid suurematest infrastruktuuriprojektidest, kuna need avaldavad lennujaamatasude süsteemile või määrale märkimisväärset mõju. Kõnealust teavet tuleks anda selleks, et võimaldada infrastruktuurikulude kontrollimist ning tagada asjaomases lennujaamas sobivate ja kulutasuvate vahendite olemasolu. |
| --- | --- |

(13)

Lennujaama juhtorganid peaksid teavitama lennujaama kasutajaid suurematest infrastruktuuriprojektidest, kuna need avaldavad lennujaamatasude süsteemile või määrale märkimisväärset mõju. Kõnealust teavet tuleks anda selleks, et võimaldada infrastruktuurikulude kontrollimist ning tagada asjaomases lennujaamas sobivate ja kulutasuvate vahendite olemasolu.

| (14) | Lennujaama juhtorganitel tuleks lubada kohaldada lennujaamatasusid, mis vastavad infrastruktuurile ja/või osutatud teenuse tasemele, kuna lennuettevõtjatel on õigustatud huvi nõuda lennujaama juhtorganitelt hinna ja kvaliteedi suhtele vastavaid teenuseid. Juurdepääs sellisele diferentseeritud tasemega infrastruktuurile või teenustele peaks mittediskrimineerimise põhimõtte alusel olema siiski avatud kõigile ettevõtjatele, kes soovivad neid kasutada. Kui nõudlus ületab pakkumise, peaks otsus juurdepääsu kohta rajanema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, mille töötab välja lennujaama juhtorgan. Igasugune tasude diferentseerimine peaks olema läbipaistev, objektiivne ja põhinema selgetel kriteeriumidel. |
| --- | --- |

(14)

Lennujaama juhtorganitel tuleks lubada kohaldada lennujaamatasusid, mis vastavad infrastruktuurile ja/või osutatud teenuse tasemele, kuna lennuettevõtjatel on õigustatud huvi nõuda lennujaama juhtorganitelt hinna ja kvaliteedi suhtele vastavaid teenuseid. Juurdepääs sellisele diferentseeritud tasemega infrastruktuurile või teenustele peaks mittediskrimineerimise põhimõtte alusel olema siiski avatud kõigile ettevõtjatele, kes soovivad neid kasutada. Kui nõudlus ületab pakkumise, peaks otsus juurdepääsu kohta rajanema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, mille töötab välja lennujaama juhtorgan. Igasugune tasude diferentseerimine peaks olema läbipaistev, objektiivne ja põhinema selgetel kriteeriumidel.

| (15) | Lennujaama kasutajad ja lennujaama juhtorgan peaksid saama sõlmida teeninduse taset käsitleva kokkuleppe seoses osutatud teenuse kvaliteedi ja selle eest võetavate lennujaamatasudega. Korrapärase konsulteerimise raames võib pidada läbirääkimisi osutatud teenuse kvaliteedi ja selle eest võetavate lennujaamatasude üle. |
| --- | --- |

(15)

Lennujaama kasutajad ja lennujaama juhtorgan peaksid saama sõlmida teeninduse taset käsitleva kokkuleppe seoses osutatud teenuse kvaliteedi ja selle eest võetavate lennujaamatasudega. Korrapärase konsulteerimise raames võib pidada läbirääkimisi osutatud teenuse kvaliteedi ja selle eest võetavate lennujaamatasude üle.

| (16) | Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada, ilma et see piiraks asutamislepingut, eriti selle artikleid 81 kuni 89. |
| --- | --- |

(16)

Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada, ilma et see piiraks asutamislepingut, eriti selle artikleid 81 kuni 89.

| (17) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt ühenduse lennujaamades lennujaamatasude kehtestamise ühiste põhimõtete sätestamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest lennujaamatasude süsteeme ei ole võimalik kehtestada siseriiklikul tasandil kogu ühenduse territooriumil ühtselt, ning seetõttu on käesoleva direktiivi ulatuse ja mõju tõttu seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, |
| --- | --- |

(17)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt ühenduse lennujaamades lennujaamatasude kehtestamise ühiste põhimõtete sätestamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest lennujaamatasude süsteeme ei ole võimalik kehtestada siseriiklikul tasandil kogu ühenduse territooriumil ühtselt, ning seetõttu on käesoleva direktiivi ulatuse ja mõju tõttu seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Sisu

1.   Käesolevas direktiivis sätestatakse ühised põhimõtted lennujaamatasude kehtestamiseks ühenduse lennujaamades.

2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse iga lennujaama suhtes, mis asub asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluval territooriumil ja on avatud äriliseks lennuliikluseks ning mille aastane vedude maht on üle 5 miljoni reisija, ning iga liikmesriigi suurima reisijate hulgaga lennujaama suhtes.

3.   Liikmesriigid avaldavad nimekirja oma territooriumil asuvate lennujaamade kohta, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse. Kõnealune nimekiri põhineb komisjoni (EUROSTAT) andmetel ning seda ajakohastatakse igal aastal.

4.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata tasude suhtes, mida kogutakse marsruudil ja terminalis osutatavate lennuliiklusteenuste eest vastavalt määrusele (EÜ) nr 1794/2006, ega tasude suhtes, mida kogutakse direktiivi 96/67/EÜ lisas osutatud maapealse käitluse teenuste hüvitamiseks, ega määruses (EÜ) nr 1107/2006 osutatud tasude suhtes puudega või liikumispuudega isikutele abi osutamise rahastamiseks.

5.   Käesolev direktiiv ei piira ühegi liikmesriigi õigust kohaldada iga tema territooriumil asuva lennujaama juhtorgani suhtes täiendavaid reguleerivaid meetmeid, mis ei ole vastuolus käesoleva direktiiviga ega muude ühenduse õiguse asjakohaste sätetega. Need võivad hõlmata majandusliku järelevalvega seotud meetmeid, nagu tasude kehtestamise süsteemide ja/või tasude määra heakskiitmine, sealhulgas soodustustel põhinevat tasude kehtestamise süsteemi või hinnalae reguleerimist.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 1. | „lennujaam” — mis tahes maa-ala, mis on spetsiaalselt kohandatud õhusõidukite maandumiseks, õhkutõusmiseks ja manööverdamiseks, kaasa arvatud lennuliikluse ja -teenuste nõuete täitmiseks vajalikud abirajatised, sealhulgas ärilendude teenindamiseks vajalikud rajatised; |
| --- | --- |

1.

„lennujaam” — mis tahes maa-ala, mis on spetsiaalselt kohandatud õhusõidukite maandumiseks, õhkutõusmiseks ja manööverdamiseks, kaasa arvatud lennuliikluse ja -teenuste nõuete täitmiseks vajalikud abirajatised, sealhulgas ärilendude teenindamiseks vajalikud rajatised;

| 2. | „lennujaama juhtorgan” — asutus, kelle ainuülesandeks või lisaülesandeks — olenevalt olukorrast — on riiklike õigus- või haldusaktide või lepingute alusel lennujaama või lennujaamade võrgustiku infrastruktuuri haldamine ja juhtimine ning asjaomases lennujaamas või lennujaamade võrgustikus tegutsevate eri käitajate tegevuse koordineerimine ja kontrollimine; |
| --- | --- |

2.

„lennujaama juhtorgan” — asutus, kelle ainuülesandeks või lisaülesandeks — olenevalt olukorrast — on riiklike õigus- või haldusaktide või lepingute alusel lennujaama või lennujaamade võrgustiku infrastruktuuri haldamine ja juhtimine ning asjaomases lennujaamas või lennujaamade võrgustikus tegutsevate eri käitajate tegevuse koordineerimine ja kontrollimine;

| 3. | „lennujaama kasutaja” — iga füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab õhu kaudu toimuva reisijate-, posti- ja/või kaubaveo eest kõnealusesse lennujaama või kõnealusest lennujaamast; |
| --- | --- |

3.

„lennujaama kasutaja” — iga füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab õhu kaudu toimuva reisijate-, posti- ja/või kaubaveo eest kõnealusesse lennujaama või kõnealusest lennujaamast;

| 4. | „lennujaamatasu” — tasu, mida kogutakse lennujaama juhtorgani huvides ja mida maksavad lennujaama kasutajad vahendite ja teenuste kasutamise eest, mida pakub üksnes lennujaama juhtorgan ja mis on seotud õhusõiduki maandumise, õhkutõusmise, valgustamise ja parkimisega ning reisijate ja kauba käitlemisega; |
| --- | --- |

4.

„lennujaamatasu” — tasu, mida kogutakse lennujaama juhtorgani huvides ja mida maksavad lennujaama kasutajad vahendite ja teenuste kasutamise eest, mida pakub üksnes lennujaama juhtorgan ja mis on seotud õhusõiduki maandumise, õhkutõusmise, valgustamise ja parkimisega ning reisijate ja kauba käitlemisega;

| 5. | „lennujaamade võrgustik” — lennujaamade grupp, mida haldab sama lennujaama juhtorgan, kes on liikmesriigi poolt nõuetekohaselt selleks määratud. |
| --- | --- |

5.

„lennujaamade võrgustik” — lennujaamade grupp, mida haldab sama lennujaama juhtorgan, kes on liikmesriigi poolt nõuetekohaselt selleks määratud.

Artikkel 3

Mittediskrimineerimine

Liikmesriigid tagavad vastavalt ühenduse õigusele, et lennujaamatasud ei diskrimineeri lennujaama kasutajaid. See ei takista lennujaamatasude varieerimist avalikes ja üldistes huvides, sealhulgas keskkonnaküsimuste puhul. Sellise varieerimise puhul kasutatavad kriteeriumid on asjakohased, objektiivsed ja läbipaistvad.

Artikkel 4

Lennujaamade võrgustik

1.   Liikmesriigid võivad lubada lennujaamade võrgustiku lennujaama juhtorganil kehtestada kogu lennujaamade võrgustiku jaoks ühtne ja läbipaistev lennujaamatasude süsteem.

2.   Sama linna või linnastut teenindavate lennujaamade puhul võivad liikmesriigid lubada lennujaama juhtorganil kohaldada kõigi asjaomaste lennujaamade suhtes samal tasemel lennujaamatasusid, tingimusel et iga lennujaam vastab täielikult artiklis 6 sätestatud läbipaistvusnõuetele.

Artikkel 5

Konsulteerimine ja vaidluste lahendamine

1.   Liikmesriigid tagavad, et seoses lennujaamatasude süsteemi toimimise ja lennujaamatasude määradega ning vajadusel seoses osutatavate teenuste kvaliteediga kehtestatakse lennujaama juhtorgani ja lennujaama kasutajate või lennujaama kasutajate esindajate või ühenduste vahelise korrapärase konsulteerimise kohustuslik kord. Selline konsulteerimine toimub vähemalt üks kord aastas, kui viimase konsultatsiooni ajal ei ole kokku lepitud teisiti. Kui lennujaama juhtorgani ja lennujaama kasutajate vahel on sõlmitud mitmeaastane kokkulepe, siis toimub konsulteerimine kõnealuses kokkuleppes ettenähtud korras. Liikmesriikidel on siiski õigus nõuda sagedamini toimuvaid konsultatsioone.

2.   Liikmesriigid tagavad, et muudatused lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra osas tehakse võimaluse korral lennujaama juhtorgani ning lennujaama kasutajate vahelisel kokkuleppel. Sel eesmärgil esitab lennujaama juhtorgan lennujaama kasutajatele iga ettepaneku lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra muutmiseks ning kavandatud muudatuste põhjused hiljemalt neli kuud enne muudatuste jõustumist, välja arvatud juhul, kui on tegemist erakorraliste asjaoludega, mida tuleb lennujaama kasutajatele põhjendada, mille puhul on etteteatamisperiood vähemalt kaks kuud. Lennujaama juhtorgan konsulteerib kavandatud muudatuste osas lennujaama kasutajatega ning võtab nende seisukohti enne otsuse vastuvõtmist arvesse. Lennujaama juhtorgan avaldab oma otsuse või soovituse mõistliku aja jooksul enne selle jõustumist. Kui lennujaama juhtorgan ja lennujaama kasutajad ei jõua kavandatud muudatuste suhtes kokkuleppele, põhjendab lennujaama juhtorgan oma otsust, võttes arvesse lennujaama kasutajate seisukohti.

3.   Liikmesriigid tagavad, et juhul kui pooled ei jõua lennujaama juhtorgani poolt tehtava lennujaamatasusid käsitleva otsuse suhtes kokkuleppele, võib kumbki pool pöörduda artiklis 10 osutatud sõltumatu järelevalveasutuse poole taotlusega analüüsida, kas lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra muutmine on põhjendatud.

4.   Lennujaamatasude süsteemi või määra muutmine, mille kohta on lennujaama juhtorgan otsuse vastu võtnud ning kui on pöördutud sõltumatu järelevalveasutuse poole, ei jõustu enne, kui nimetatud asutus on selle küsimuse läbi vaadanud. Sõltumatu järelevalveasutus võib võtta vastu esialgse otsuse lennujaamatasude määra muudatuste jõustumise kohta.

5.   Liikmesriik võib otsustada mitte kohaldada lõikeid 3 ja 4 seoses lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra muutmisega nendes lennujaamades, mille jaoks ta on kehtestanud majandusliku järelevalve korra. Majandusliku järelevalve meetmed võivad olla artikli 1 lõikes 5 osutatud meetmed. Kui kõnealused meetmed hõlmavad lennujaamatasude süsteemi või määra heakskiitmist, peab need meetmed heaks kiitma sama asutus, mis on määratud või loodud sõltumatuks järelevalveasutuseks käesoleva direktiivi tähenduses.

Artikkel 6

Läbipaistvus

1.   Liikmesriigid tagavad, et lennujaama juhtorgan annab igale lennujaama kasutajale või lennujaama kasutajate esindajatele või ühendustele iga artikli 5 lõikes 1 osutatud konsultatsiooni ajal teavet komponentide kohta, mille alusel kõnealuse lennujaama juhtorgan määrab igas lennujaamas kehtestatud kõigi tasude süsteemi või määra. Kõnealune teave hõlmab vähemalt järgmist:

| a) | kehtestatud lennujaamatasude eest osutatavate erinevate teenuste ja infrastruktuuri loetelu; |
| --- | --- |

a)

kehtestatud lennujaamatasude eest osutatavate erinevate teenuste ja infrastruktuuri loetelu;

| b) | lennujaamatasude kehtestamise metoodika; |
| --- | --- |

b)

lennujaamatasude kehtestamise metoodika;

| c) | lennujaamatasudega seotud vahendite ja teenuste üldine kulustruktuur; |
| --- | --- |

c)

lennujaamatasudega seotud vahendite ja teenuste üldine kulustruktuur;

| d) | erinevatest lennujaamatasudest saadav tulu ning nende eest saadavate teenuste kogumaksumus; |
| --- | --- |

d)

erinevatest lennujaamatasudest saadav tulu ning nende eest saadavate teenuste kogumaksumus;

| e) | lennujaama olukorra prognoosid seoses lennujaamatasude, lennuliikluse kasvu ja kavandatud investeeringutega; |
| --- | --- |

e)

lennujaama olukorra prognoosid seoses lennujaamatasude, lennuliikluse kasvu ja kavandatud investeeringutega;

| f) | lennujaama infrastruktuuri ja seadmete tegelik kasutus teatava ajavahemiku jooksul. |
| --- | --- |

f)

lennujaama infrastruktuuri ja seadmete tegelik kasutus teatava ajavahemiku jooksul.

2.   Liikmesriigid tagavad, et lennujaama kasutajad esitavad lennujaama juhtorganile teabe enne iga konsultatsiooni toimumist vastavalt artikli 5 lõikes 1 sätestatule, mis hõlmab eelkõige järgmist:

| a) | liiklusprognoosid; |
| --- | --- |

a)

liiklusprognoosid;

| b) | nende õhusõidukite koosseis ja kavandatud kasutuse prognoosid; |
| --- | --- |

b)

nende õhusõidukite koosseis ja kavandatud kasutuse prognoosid;

| c) | nende arendusprojektid asjaomases lennujaamas; |
| --- | --- |

c)

nende arendusprojektid asjaomases lennujaamas;

| d) | nende nõuded asjaomases lennujaamas. |
| --- | --- |

d)

nende nõuded asjaomases lennujaamas.

3.   Siseriiklikest õigusaktidest tulenevalt loetakse käesoleva artikli alusel antud teavet konfidentsiaalseks või majanduslikult tundlikuks ning käsitletakse vastavalt sellele. Juhul kui lennujaama juhtorgani aktsiad on börsil noteeritud, täidetakse eelkõige börsieeskirju.

Artikkel 7

Uus infrastruktuur

Liikmesriigid tagavad, et lennujaama juhtorgan konsulteerib lennujaama kasutajatega enne uut infrastruktuuri käsitlevate projektikavade lõplikku otsustamist.

Artikkel 8

Kvaliteedistandardid

1.   Lennujaama sujuva ja tõhusa töö tagamiseks võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et võimaldada lennujaama juhtorganil ja lennujaama kasutajate esindajatel või ühendustel pidada läbirääkimisi teenuste taset käsitleva kokkuleppe sõlmimiseks seoses lennujaamas osutatavate teenuste kvaliteediga. Kõnealused teenuste kvaliteedi alased läbirääkimised võivad toimuda artikli 5 lõikes 1 osutatud konsulteerimise osana.

2.   Igas kõnealuses teenuste taset käsitlevas kokkuleppes määratakse kindlaks lennujaama juhtorgani poolt osutatavate teenuste tase, võttes arvesse lennujaamatasude tegelikku süsteemi või määra ning nende teenuste taset, mida lennujaama kasutajatel on lennujaamatasude eest õigus saada.

Artikkel 9

Erivajadustele kohandatud teenused

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et võimaldada lennujaama juhtorganil varieerida konkreetsete lennujaamateenuste, terminalide või terminalide osade kvaliteeti ja ulatust, et pakkuda erivajadustele kohandatud teenuseid või eriotstarbelist terminali või terminali osa. Lennujaamatasude süsteemi või määra võib diferentseerida vastavalt kõnealuste teenuste kvaliteedile ja ulatusele ning maksumusele või mis tahes muul objektiivsel põhjusel. Lennujaama juhtorganid võivad kehtestada mis tahes selliseid diferentseeritud lennujaamatasusid.

2.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et võimaldada igale lennujaama kasutajale, kes soovib kasutada erivajadustele kohandatud teenuseid või eriotstarbelist terminali või terminali osa, juurdepääsu kõnealustele teenustele ja terminalile või terminali osale.

Kui erivajadustele kohandatud teenuseid ja/või eriotstarbelist terminali või terminali osa soovib kasutada rohkem lennujaama kasutajaid, kui see on võimsuse piiranguid arvestades võimalik, määratakse neile juurdepääs asjakohaste, objektiivsete, läbipaistvate ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel. Need kriteeriumid võib kehtestada lennujaama juhtorgan ning liikmesriigid võivad nõuda, et need kriteeriumid kinnitaks sõltumatu järelevalveasutus.

Artikkel 10

Sõltumatu järelevalveasutus

1.   Liikmesriigid määravad või loovad riikliku sõltumatu järelevalveasutusena sõltumatu organi, et tagada käesoleva direktiivi järgimiseks ning vähemalt artiklis 5 sätestatud ülesannete täitmiseks võetud meetmete nõuetekohane kohaldamine. See asutus võib olla sama üksus, kellele liikmesriik on teinud ülesandeks artikli 1 lõikes 5 osutatud täiendavate reguleerivate meetmete kohaldamise, sh tasude kehtestamise süsteemide ja/või lennujaamatasude määra heakskiitmise, eeldusel et üksus vastab käesoleva artikli lõikes 2 toodud nõuetele.

2.   Liikmesriigid tagavad sõltumatu järelevalveasutuse sõltumatuse, kindlustades, et see on igast lennujaama juhtorganist ja lennuettevõtjast õiguslikult eraldiseisev ning oma tegevuses neist sõltumatu. Liikmesriigid, kes säilitavad omandiõiguse lennujaamade, lennujaama juhtorganite või lennuettevõtjate suhtes, või kes säilitavad kontrolli lennujaama juhtorganite või lennuettevõtjate üle, tagavad, et sellise omandiõiguse või kontrolliga seotud ülesandeid ei ole antud sõltumatule järelevalveasutusele. Liikmesriigid tagavad, et sõltumatu järelevalveasutus teostab oma volitusi erapooletult ja läbipaistvalt.

3.   Liikmesriigid teatavad komisjonile sõltumatu järelevalveasutuse nime ja aadressi, talle määratud ülesanded ja kohustused ning lõike 2 järgimise tagamiseks võetud meetmed.

4.   Liikmesriigid võivad kehtestada sõltumatu järelevalveasutuse jaoks rahastamismehhanismi, mis võib hõlmata lennujaama kasutajatele ja lennujaama juhtorganitele tasu kehtestamist.

5.   Ilma et see piiraks artikli 5 lõike 5 kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et seoses artikli 5 lõikes 3 osutatud lahkarvamustega võetakse sõltumatu järelevalveasutusega seoses vajalikud meetmed lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra, sealhulgas teenuse kvaliteedi suhtes, et:

| a) | kehtestada menetlus lennujaama juhtorgani ja lennujaama kasutajate vaheliste lahkarvamuste lahendamiseks; |
| --- | --- |

a)

kehtestada menetlus lennujaama juhtorgani ja lennujaama kasutajate vaheliste lahkarvamuste lahendamiseks;

| b) | määrata kindlaks tingimused, mille puhul võib anda lahkarvamuse sõltumatule järelevalveasutusele läbivaatamiseks. Sõltumatu järelevalveasutus võib eelkõige jätta läbi vaatamata kaebused, mis ei ole nõuetekohaselt põhjendatud või piisavalt dokumenteeritud; |
| --- | --- |

b)

määrata kindlaks tingimused, mille puhul võib anda lahkarvamuse sõltumatule järelevalveasutusele läbivaatamiseks. Sõltumatu järelevalveasutus võib eelkõige jätta läbi vaatamata kaebused, mis ei ole nõuetekohaselt põhjendatud või piisavalt dokumenteeritud;

| c) | kehtestada kriteeriumid, mille kohaselt vaadatakse lahkarvamus läbi lahenduse saamiseks. |
| --- | --- |

c)

kehtestada kriteeriumid, mille kohaselt vaadatakse lahkarvamus läbi lahenduse saamiseks.

Kõnealune menetlus, tingimused ja kriteeriumid on mittediskrimineerivad, läbipaistvad ja objektiivsed.

6.   Kui sõltumatu järelevalveasutus alustab uurimist artiklis 5 sätestatud lennujaamatasude süsteemi või lennujaamatasude määra muutmise põhjendamise kohta, on tal juurdepääs asjaomastelt pooltelt saadavale vajalikule teabele ning ta peab oma otsuse tegemiseks konsulteerima asjaomaste pooltega. Sõltumatu järelevalveasutus teeb otsuse niipea kui võimalik, kuid igal juhul kuue kuu jooksul pärast kaebuse saamist. Sõltumatu järelevalveasutuse otsused on siduvad, ilma et see piiraks parlamentaarset või kohtulikku läbivaatamist vastavalt liikmesriikides kohaldatavale korrale.

7.   Sõltumatu järelevalveasutus avaldab oma tegevuse kohta aastaaruande.

Artikkel 11

Aruanne ja läbivaatamine

1.   Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt ... (7) aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, hinnates selle eesmärgi saavutamisel tehtud edusamme, ning teeb vajaduse korral asjakohased ettepanekud.

2.   Liikmesriigid ja komisjon teevad käesoleva direktiivi kohaldamisel koostööd, eelkõige seoses teabe kogumisega lõikes 1 osutatud aruande jaoks.

Artikkel 12

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (8). Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 13

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 14

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 10, 15.1.2008, lk 35.

1

(2)  ELT C 305, 15.12.2007, lk 11.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 15. jaanuari 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 23. juuni 2008. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

3

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  ELT L 341, 7.12.2006, lk 3.

4

(5)  EÜT L 272, 25.10.1996, lk 36.

5

(6)  ELT L 204, 26.7.2006, lk 1.

6

(7)  Neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

7

(8)  36 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

8

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

| 1. | Komisjon edastas 29. jaanuaril 2007 nõukogule eespool nimetatud ettepaneku. Nimetatud ettepanek põhineb EÜ asutamislepingu artikli 80 lõikel 2. |
| --- | --- |

1.

Komisjon edastas 29. jaanuaril 2007 nõukogule eespool nimetatud ettepaneku. Nimetatud ettepanek põhineb EÜ asutamislepingu artikli 80 lõikel 2.

| 2. | Nõukogu (transport, telekommunikatsioon ja energeetika) saavutas 29.–30. novembril 2007 üldise lähenemisviisi kõnealuse ettepaneku suhtes. |
| --- | --- |

2.

Nõukogu (transport, telekommunikatsioon ja energeetika) saavutas 29.–30. novembril 2007 üldise lähenemisviisi kõnealuse ettepaneku suhtes.

| 3. | 15. jaanuaril 2008 toimus Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel (raportöör Ulrich Stockmann (PSE-DE)) kõnealuse ettepaneku üle hääletus. Euroopa Parlamendi arvamus sisaldab 45 muudatusettepanekut. |
| --- | --- |

3.

15. jaanuaril 2008 toimus Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel (raportöör Ulrich Stockmann (PSE-DE)) kõnealuse ettepaneku üle hääletus. Euroopa Parlamendi arvamus sisaldab 45 muudatusettepanekut.

| 4. | Nõukogu (transport, telekommunikatsioon ja energeetika) saavutas 7. aprillil 2008 ettepaneku suhtes poliitilise kokkuleppe, kiites heaks mitmed Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud 45st muudatusettepanekust (dok 8017/08). Sellest tulenev ühine seisukoht võetakse ettenähtu kohaselt nõukogus vastu 23. juunil 2008. |
| --- | --- |

4.

Nõukogu (transport, telekommunikatsioon ja energeetika) saavutas 7. aprillil 2008 ettepaneku suhtes poliitilise kokkuleppe, kiites heaks mitmed Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud 45st muudatusettepanekust (dok 8017/08). Sellest tulenev ühine seisukoht võetakse ettenähtu kohaselt nõukogus vastu 23. juunil 2008.

II.   EESMÄRK

Kavandatud direktiivi eesmärk on sätestada ühenduse lennujaamades lennujaamatasude kehtestamise ühised põhimõtted. Selle eesmärk on selgitada lennujaama käitajate ja lennujaama kasutajate vahelist suhet, nähes ette läbipaistvuse, kasutajatega konsulteerimise ning mittediskrimineerimise põhimõtte kohaldamise kasutajaile kehtestatavate tasude arvestamisel. Lisaks sellele on direktiivi eesmärk luua liikmesriikides tugevad ja sõltumatud riiklikud asutused, kes tegutseks vahekohtunikuna ja lahendaks vaidlusi, et saavutada nende kiire lahendamine.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldine taust

Euroopa Parlament (EP) võttis 15. jaanuaril 2008. aastal toimunud täiskogu istungil vastu 45 komisjoni ettepaneku muudatusettepanekut. Nõukogu ühine seisukoht kajastab komisjoni ettepaneku muudatusi (vt alljärgnevat punkti 2.a.), võttes märkimisväärse arvu muudatusettepanekuid arvesse

| — | kas sõna-sõnalt (EP muudatusettepanekud 8, 10, 11, 45) või |
| --- | --- |

—

kas sõna-sõnalt (EP muudatusettepanekud 8, 10, 11, 45) või

| — | sisuliselt, kasutades sarnast sõnastust (EP muudatusettepanekud 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29). |
| --- | --- |

—

sisuliselt, kasutades sarnast sõnastust (EP muudatusettepanekud 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29).

Mitmeid muudatusettepanekuid ühine seisukoht siiski ei kajasta, sest nõukogu oli seisukohal, et

| 1. | need on liigsed (kuna neid sisaldavad juba muud õigusaktid, mis võeti vastu pärast Euroopa Parlamendi arvamuse vastuvõtmist), või |
| --- | --- |

1.

need on liigsed (kuna neid sisaldavad juba muud õigusaktid, mis võeti vastu pärast Euroopa Parlamendi arvamuse vastuvõtmist), või

| 2. | neid võeti juba arvesse teksti teistes osades kui komisjoni esialgse ettepaneku sätteid ühises seisukohas ümber sõnastati. |
| --- | --- |

2.

neid võeti juba arvesse teksti teistes osades kui komisjoni esialgse ettepaneku sätteid ühises seisukohas ümber sõnastati.

2.   Konkreetsed küsimused

a)   Peamised komisjoni ettepanekusse tehtud muudatused

Nõukogu tegi komisjoni ettepanekut aluseks võttes mitmeid muudatusi, mille võiks kokku võtta järgmiselt:

—   Kavandatava direktiivi kohaldamisala, artikkel 1

Komisjoni esialgne ettepanek oli, et direktiivi tuleks kohaldada kõigi lennujaamade suhtes, mille aastane vedude maht on suurem kui 1 miljon reisijat. Nõukogus lepiti kokku, et kõnealust piirmäära tõstetakse 5 miljonini ning lisaks kohaldatakse direktiivi iga liikmesriigi suurima lennujaama suhtes. Kõnealune kohaldamisala on lisaks EP arvamusega kooskõlas.

—   Lennujaamatasude varieerimine keskkonnaga seotud ja muudel avalikku huvi pakkuvatel eesmärkidel, artikkel 3

Nõukogu leppis kokku, et kõnealune võimalus lisatakse mittediskrimineerimist käsitlevasse artiklisse. See kajastab liikmesriikide soovi edendada keskkonnasõbralikumate õhusõidukite kasutamist lennujaamatasude varieerimise teel, mida tehakse lisaks ka teistel eesmärkidel.

—   Kulutasuvus, põhjendus 8

Kõnealune põhjendus kajastab tasakaalustatud kompromissi, võttes arvesse liikmesriikide soovi, et lennujaamatasude tase oleks seotud osutatud lennujaamateenuste maksumuse tasemega (kooskõlas ICAO lennujaamatasudega seotud poliitiliste soovitustega), ning tagades asjakohase paindlikkuse teiste liikmesriikide jaoks, sealhulgas nende jaoks, kelle arvates mõjutaks sellise sätte lisamine lennujaamade võrgustiku toimimist, kuna mõned liikmesriigid vajavad paindlikkust, et kasutada äritegevusest saadavat tulu lennujaama võrgustiku siseselt.

—   Lennujaamade võrgustik ja lennujaamasüsteem, artikli 2 lõige 5 ja artikkel 4

Nõukogu leppis kokku, et direktiivi eelnõu teksti on vaja lisada lennujaamade võrgustiku mõiste määratlus. Lisaks oli nõukogu seisukohal, et asjakohane oleks direktiivi tekstis sätestada, et sama linna või linnastut teenindavad lennujaamad saaksid kasutada ühist tasude kehtestamise süsteemi.

—   Majandusliku järelevalvega seotud meetmed, artikli 5 lõige 5

Nõukogu pidas asjakohaseks lisada majandusliku järelevalvega seotud meetmeid käsitleva sätte, mille kohaselt ei ole majandusliku järelevalve süsteeme kasutavad liikmesriigid kohustatud kohaldama direktiiviga ettenähtud vaidluste lahendamise menetlust. Selle põhjuseks on asjaolu, et majanduslik järelevalve tagab kõnealusest direktiivist tulenevaga võrreldava kaitse.

—   Direktiivi ülevõtmise tähtaeg, artikkel 12

Nõukogu pikendas direktiivi siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise tähtaega 36 kuuni, eesmärgiga anda liikmesriikidele piisavalt aega selle rakendamiseks vajalike meetmete võtmiseks.

b)   Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Nõukogu arutas veel mitmeid muudatusettepanekuid, kuid ei lisanud neid ühisesse seisukohta. Kõnealused küsimused võiks kokku võtta järgmiselt:

—   Turvatasud

Asjakohased muudatusettepanekud 4, 13, 37–41

Ühine seisukoht ei sisaldanud turvalisusega seotud kulude rahastamist käsitlevaid muudatusettepanekuid, sest selle küsimusega seotud Euroopa Parlamendi mured leidsid juba käsitlemist tsiviillennundusjulgestuse uue määruse jõustumisega (määrus 300/2008). Kõnealuseid probleeme käsitletakse ka komisjoni tulevastes poliitilistes algatustes.

—   Eelmaksed

Asjakohased muudatusettepanekud 31, 32

Ühises seisukohas võetakse arvesse uute infrastruktuuriprojektide tähtsust ning sellega tagatakse nende rahastamisvõimalus, kaitstes seejuures lennujaama kasutajate huve. Eelmaksete põhimõtet käsitleti juba ICAO tekstides, kuid nõukogu leidis, et ühises seisukohas on seda liikmesriikide erinevate lähenemisviiside ja paindlikkuse säilitamise vajaduse tõttu asjakohasem mitte käsitleda. Komisjon ei ole kõnealuseid muudatusettepanekuid heaks kiitnud.

—   Ühe või kahe kassa meetod

Asjakohased muudatusettepanekud 6, 22

Nõukogu pidas vajalikuks kehtestada lennujaamatasude olulisi tunnuseid ja tasude kehtestamisviisi reguleeriv ühine raamistik, kuid leidis samas, et liikmesriikidel peaks olema võimalus valida kas ühe või kahe kassa meetod või segameetod, ilma kohustuseta vastu võtta õigusakte, mille alusel on ühe süsteemi kasutamine kohustuslik, või neil peaks olema võimalus lasta lennujaamadel valida, milline süsteem kasutusele võetakse. Seetõttu ei sisalda ühine seisukoht sellealaseid selgesõnalisi sätteid.

—   Kõikide lennujaamade osalemine võrgustikus

Asjakohased muudatusettepanekud 9, 14

Ühises seisukohas ei kiidetud kõnealuseid muudatusettepanekuid heaks, sest need ei olnud kooskõlas võrgustike suhtes võetud üldise lähenemisviisiga, täpsemalt seoses liikmesriikidevaheliste võrgustike mittediskrimineerimise nõudega, tarbetu bürokraatia vähendamisega väikestes lennujaamades ning praktilise vajaduse puudumisega, ning nõukogu leidis, et ristsubsideerimise risk ei ole põhjendatud.

—   Ülejäänud muudatusettepanekud

Ühine seisukoht ei sisaldanud mitmeid muudatusettepanekuid järgmistel põhjustel:

| — | nõukogu leidis, et need ei olnud kooskõlas kavandatava direktiivi põhimõtete ja selles sätestatud lähenemisviisiga; |
| --- | --- |

—

nõukogu leidis, et need ei olnud kooskõlas kavandatava direktiivi põhimõtete ja selles sätestatud lähenemisviisiga;

| — | nõukogu leidis, et need ei olnud piisavalt selgelt koostatud ning võivad kaasa tuua õiguskindlusetust, kuna neid võib tõlgendada mitmel viisil; |
| --- | --- |

—

nõukogu leidis, et need ei olnud piisavalt selgelt koostatud ning võivad kaasa tuua õiguskindlusetust, kuna neid võib tõlgendada mitmel viisil;

| — | nõukogu leidis, et nende rakendamine oleks liikmesriikide jaoks ebapraktiline; eelkõige oleks ebapraktiline nende muudatusettepanekute rakendamine, mis on seotud tähtaegade kehtestamisega, mida liikmesriigid peavad liiga lühikeseks või pikaks. |
| --- | --- |

—

nõukogu leidis, et nende rakendamine oleks liikmesriikide jaoks ebapraktiline; eelkõige oleks ebapraktiline nende muudatusettepanekute rakendamine, mis on seotud tähtaegade kehtestamisega, mida liikmesriigid peavad liiga lühikeseks või pikaks.

Kõnealused muudatusettepanekud on järgmised:

| — | konkurentsi ja riigiabi põhimõtted (osa muudatusettepanekust 7, muudatusettepanekud 16, 24, 25, 26), |
| --- | --- |

—

konkurentsi ja riigiabi põhimõtted (osa muudatusettepanekust 7, muudatusettepanekud 16, 24, 25, 26),

| — | mittediskrimineerimine (muudatusettepanekud 34, 35, 36), |
| --- | --- |

—

mittediskrimineerimine (muudatusettepanekud 34, 35, 36),

| — | sõltumatu järelevalveasutuse sekkumise tingimused ning volituste delegeerimine (muudatusettepanekud 19, 21, 42, 43), |
| --- | --- |

—

sõltumatu järelevalveasutuse sekkumise tingimused ning volituste delegeerimine (muudatusettepanekud 19, 21, 42, 43),

| — | teenuste tase ja kvaliteet (muudatusettepanekud 5, 27, 33), |
| --- | --- |

—

teenuste tase ja kvaliteet (muudatusettepanekud 5, 27, 33),

| — | tasude suuruse kindlaksmääramise tegurid (muudatusettepanek 12), |
| --- | --- |

—

tasude suuruse kindlaksmääramise tegurid (muudatusettepanek 12),

| — | konsultatsioonid (muudatusettepanek 17), |
| --- | --- |

—

konsultatsioonid (muudatusettepanek 17),

| — | lennujaamatasude süsteemi muudatuste esitamise ajakava (muudatusettepanek 18), |
| --- | --- |

—

lennujaamatasude süsteemi muudatuste esitamise ajakava (muudatusettepanek 18),

| — | kaebuste esitamine (muudatusettepanek 20), |
| --- | --- |

—

kaebuste esitamine (muudatusettepanek 20),

| — | läbipaistvus (muudatusettepanek 30), |
| --- | --- |

—

läbipaistvus (muudatusettepanek 30),

| — | sõltumatu järelevalveasutuse otsuste esitamise tähtaeg (muudatusettepanek 44). |
| --- | --- |

—

sõltumatu järelevalveasutuse otsuste esitamise tähtaeg (muudatusettepanek 44).

IV.   KOKKUVÕTE

Nõukogu on seisukohal, et ühine seisukoht on tasakaalustatud ning kooskõlas komisjoni ettepaneku eesmärkidega. Samuti võetakse selles arvesse Euroopa Parlamendi esimese lugemise tulemusi.

Nõukogu võtab teadmiseks nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahel juba toimunud mitteametlikud läbirääkimised ning on veendunud, et kokkulepitud kompromisstekst võimaldab lähitulevikus direktiivi kiirelt vastu võtta.

---

| 7.10.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 254/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 254/26

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 23/2008,

15. september 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/.../EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta

(2008/C 254 E/03)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Asutamislepingu artiklis 137 on sätestatud, et ühendus toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, eesmärgiga parandada töökeskkonda, et kaitsta töötajate tervist ja turvalisust. Nimetatud artikli alusel vastu võetud direktiivides tuleb hoiduda haldus-, finants- või õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate asutamist ja arengut. |
| --- | --- |

(1)

Asutamislepingu artiklis 137 on sätestatud, et ühendus toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, eesmärgiga parandada töökeskkonda, et kaitsta töötajate tervist ja turvalisust. Nimetatud artikli alusel vastu võetud direktiivides tuleb hoiduda haldus-, finants- või õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate asutamist ja arengut.

| (2) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/88/EÜ (4) määratakse kindlaks miinimumnõuded tööaja korralduse kohta, muu hulgas igapäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide, vaheaegade, maksimaalse iganädalase tööaja, iga-aastase puhkuse ning öötöö, vahetustega töö ja töökorralduse teatavate aspektide suhtes. |
| --- | --- |

(2)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/88/EÜ (4) määratakse kindlaks miinimumnõuded tööaja korralduse kohta, muu hulgas igapäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide, vaheaegade, maksimaalse iganädalase tööaja, iga-aastase puhkuse ning öötöö, vahetustega töö ja töökorralduse teatavate aspektide suhtes.

| (3) | Direktiivi 2003/88/EÜ artikli 19 kolmandas lõigus ja artikli 22 lõike 1 teises lõigus on sätestatud, et need tuleb läbi vaadata enne 23. novembrit 2003. |
| --- | --- |

(3)

Direktiivi 2003/88/EÜ artikli 19 kolmandas lõigus ja artikli 22 lõike 1 teises lõigus on sätestatud, et need tuleb läbi vaadata enne 23. novembrit 2003.

| (4) | Rohkem kui kümme aastat pärast seda, kui võeti vastu nõukogu direktiiv 93/104/EÜ (5), mis on algdirektiiv tööaja korralduse valdkonnas, on osutunud vajalikuks võtta arvesse nii tööandjate kui ka töötajate uut olukorda ja uusi nõudmisi ning leida vahendid 22. ja 23. märtsi 2005. aasta Euroopa Ülemkogul Lissaboni strateegia raames kehtestatud majanduskasvu ja tööhõivega seotud eesmärkide täitmiseks. |
| --- | --- |

(4)

Rohkem kui kümme aastat pärast seda, kui võeti vastu nõukogu direktiiv 93/104/EÜ (5), mis on algdirektiiv tööaja korralduse valdkonnas, on osutunud vajalikuks võtta arvesse nii tööandjate kui ka töötajate uut olukorda ja uusi nõudmisi ning leida vahendid 22. ja 23. märtsi 2005. aasta Euroopa Ülemkogul Lissaboni strateegia raames kehtestatud majanduskasvu ja tööhõivega seotud eesmärkide täitmiseks.

| (5) | Töö- ja perekonnaelu ühitamisel on samuti oluline osa Euroopa Liidu Lissaboni strateegias püstitatud eesmärkide saavutamisel, eelkõige seoses naiste tööhõive suurendamisega. Selle eesmärk on mitte ainult luua parem töökeskkond, vaid ka paremini rahuldada töötajate vajadusi, eriti seoses perekondlike kohustustega. Mitmed käesolevas direktiivis sisalduvad muudatused on ette nähtud selleks, et töö- ja perekonnaelu paremini ühitada. |
| --- | --- |

(5)

Töö- ja perekonnaelu ühitamisel on samuti oluline osa Euroopa Liidu Lissaboni strateegias püstitatud eesmärkide saavutamisel, eelkõige seoses naiste tööhõive suurendamisega. Selle eesmärk on mitte ainult luua parem töökeskkond, vaid ka paremini rahuldada töötajate vajadusi, eriti seoses perekondlike kohustustega. Mitmed käesolevas direktiivis sisalduvad muudatused on ette nähtud selleks, et töö- ja perekonnaelu paremini ühitada.

| (6) | Selles kontekstis peaksid liikmesriigid kutsuma tööturu osapooli üles sõlmima asjaomasel tasandil lepinguid töö- ja perekonnaelu paremaks ühitamiseks. |
| --- | --- |

(6)

Selles kontekstis peaksid liikmesriigid kutsuma tööturu osapooli üles sõlmima asjaomasel tasandil lepinguid töö- ja perekonnaelu paremaks ühitamiseks.

| (7) | On tekkinud vajadus tugevdada töötajate tervise ja ohutuse kaitset ning tuua rohkem paindlikkust tööaja korraldusse, eriti seoses valvekordadega ja täpsemalt tegevusetute ajavahemikega valvekorra jooksul, ning leida uus tasakaal ühelt poolt töö- ja perekonnaelu ühitamise ja teiselt poolt tööaja paindlikuma korralduse vahel. |
| --- | --- |

(7)

On tekkinud vajadus tugevdada töötajate tervise ja ohutuse kaitset ning tuua rohkem paindlikkust tööaja korraldusse, eriti seoses valvekordadega ja täpsemalt tegevusetute ajavahemikega valvekorra jooksul, ning leida uus tasakaal ühelt poolt töö- ja perekonnaelu ühitamise ja teiselt poolt tööaja paindlikuma korralduse vahel.

| (8) | Töötajatele tuleks anda hüvituseks puhkeaega juhtudel, kui puhkeperioode ei anta. Sellise mõistliku ajavahemiku pikkuse määramine, mille jooksul tuleb töötajatele hüvituseks anda võrdväärse pikkusega puhkeaega, tuleks jätta liikmesriikide pädevusse, võttes arvesse kõnealuste töötajate ohutuse ja tervise tagamise vajadust ning proportsionaalsuse põhimõtet. |
| --- | --- |

(8)

Töötajatele tuleks anda hüvituseks puhkeaega juhtudel, kui puhkeperioode ei anta. Sellise mõistliku ajavahemiku pikkuse määramine, mille jooksul tuleb töötajatele hüvituseks anda võrdväärse pikkusega puhkeaega, tuleks jätta liikmesriikide pädevusse, võttes arvesse kõnealuste töötajate ohutuse ja tervise tagamise vajadust ning proportsionaalsuse põhimõtet.

| (9) | Samuti tuleb uuesti läbi vaadata maksimaalset töönädalat käsitleva arvestusperioodiga seotud sätted, et kohandada neid tööandjate ja töötajate vajadustega, kellele kohaldatakse töötajate tervise ja ohutuse kaitsemeetmeid. |
| --- | --- |

(9)

Samuti tuleb uuesti läbi vaadata maksimaalset töönädalat käsitleva arvestusperioodiga seotud sätted, et kohandada neid tööandjate ja töötajate vajadustega, kellele kohaldatakse töötajate tervise ja ohutuse kaitsemeetmeid.

| (10) | Mis tahes juhul, kui töölepingu kestus on lühem kui aasta, ei saa arvestusperiood olla pikem töölepingu kestusest. |
| --- | --- |

(10)

Mis tahes juhul, kui töölepingu kestus on lühem kui aasta, ei saa arvestusperiood olla pikem töölepingu kestusest.

| (11) | Direktiivi 2003/88/EÜ artikli 22 lõike 1 kohaldamisel saadud kogemused näitavad, et täiesti individuaalne otsus mitte käsitada direktiivi artiklit 6 siduvana võib tekitada probleeme seoses töötajate tervise ja ohutuse kaitsega ning töötaja valikuvabadusega. |
| --- | --- |

(11)

Direktiivi 2003/88/EÜ artikli 22 lõike 1 kohaldamisel saadud kogemused näitavad, et täiesti individuaalne otsus mitte käsitada direktiivi artiklit 6 siduvana võib tekitada probleeme seoses töötajate tervise ja ohutuse kaitsega ning töötaja valikuvabadusega.

| (12) | Artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimalus kujutab endast erandit arvestusperioodi keskmisena arvutatava 48-tunnise maksimaalse töönädala põhimõttest. Seda kohaldatakse töötajate tervise ja ohutuse tõhusa kaitse eesmärgil ning asjaomase töötaja selgesõnalisel, vabal ja teadlikul nõusolekul. Seda tuleb kasutada asjakohaseid kaitsemeetmeid järgides, et tagada nende tingimuste täitmine, ning hoolika järelevalve all. |
| --- | --- |

(12)

Artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimalus kujutab endast erandit arvestusperioodi keskmisena arvutatava 48-tunnise maksimaalse töönädala põhimõttest. Seda kohaldatakse töötajate tervise ja ohutuse tõhusa kaitse eesmärgil ning asjaomase töötaja selgesõnalisel, vabal ja teadlikul nõusolekul. Seda tuleb kasutada asjakohaseid kaitsemeetmeid järgides, et tagada nende tingimuste täitmine, ning hoolika järelevalve all.

| (13) | Enne artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluse kohaldamist tuleks kaaluda, kas vajalikku paindlikkust ei tagaks sätted pikima arvestusperioodi kohta või teised direktiivis 2003/88/EÜ kehtestatud paindlikkust käsitlevad sätted. |
| --- | --- |

(13)

Enne artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluse kohaldamist tuleks kaaluda, kas vajalikku paindlikkust ei tagaks sätted pikima arvestusperioodi kohta või teised direktiivis 2003/88/EÜ kehtestatud paindlikkust käsitlevad sätted.

| (14) | Töötajate tervise- ja ohutusriskide vältimise eesmärgil ei ole liikmesriigis võimalik kumulatiivselt kohaldada nii artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud paindlikku arvestusperioodi kui ka artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimalust. |
| --- | --- |

(14)

Töötajate tervise- ja ohutusriskide vältimise eesmärgil ei ole liikmesriigis võimalik kumulatiivselt kohaldada nii artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud paindlikku arvestusperioodi kui ka artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimalust.

| (15) | Vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 2 konsulteeris komisjon ühenduse tasandil tööturu osapooltega ühenduse võimalike meetmete üle selles valdkonnas. |
| --- | --- |

(15)

Vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 2 konsulteeris komisjon ühenduse tasandil tööturu osapooltega ühenduse võimalike meetmete üle selles valdkonnas.

| (16) | Pärast kõnealust konsultatsiooni pidas komisjon ühenduse meetmeid soovitavaks ja konsulteeris täiendavalt tööturu osapooltega kavandatava ettepaneku sisu üle vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 3. |
| --- | --- |

(16)

Pärast kõnealust konsultatsiooni pidas komisjon ühenduse meetmeid soovitavaks ja konsulteeris täiendavalt tööturu osapooltega kavandatava ettepaneku sisu üle vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 3.

| (17) | Pärast nimetatud teist konsultatsioonietappi ei teavitanud tööturu osapooled ühenduse tasandil komisjoni oma soovist algatada asutamislepingu artiklis 139 sätestatud menetlust, mille tulemuseks võiks olla lepingu sõlmimine. |
| --- | --- |

(17)

Pärast nimetatud teist konsultatsioonietappi ei teavitanud tööturu osapooled ühenduse tasandil komisjoni oma soovist algatada asutamislepingu artiklis 139 sätestatud menetlust, mille tulemuseks võiks olla lepingu sõlmimine.

| (18) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt tööaja korraldust reguleerivate ühenduse õigusaktide kaasajastamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(18)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt tööaja korraldust reguleerivate ühenduse õigusaktide kaasajastamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (19) | Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (6) tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige on käesoleva direktiivi eesmärk tagada harta artiklis 31 osutatud sobivate ja õiglaste töötingimuste omamise õiguse täielik järgimine ja eelkõige nimetatud artikli lõike 2 järgimine, milles on sätestatud, et „igal töötajal on õigus maksimaalse tööaja piirangule ning igapäevastele ja -nädalastele puhkeaegadele ja iga-aastasele tasulisele puhkusele”. |
| --- | --- |

(19)

Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (6) tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige on käesoleva direktiivi eesmärk tagada harta artiklis 31 osutatud sobivate ja õiglaste töötingimuste omamise õiguse täielik järgimine ja eelkõige nimetatud artikli lõike 2 järgimine, milles on sätestatud, et „igal töötajal on õigus maksimaalse tööaja piirangule ning igapäevastele ja -nädalastele puhkeaegadele ja iga-aastasele tasulisele puhkusele”.

| (20) | Käesoleva direktiivi rakendamisel tuleks säilitada töötajate tervise ja ohutuse kaitse üldine tase, |
| --- | --- |

(20)

Käesoleva direktiivi rakendamisel tuleks säilitada töötajate tervise ja ohutuse kaitse üldine tase,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 2003/88/EÜ muudetakse järgmiselt:

| 1) | Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:






  „1a. | „valvekord” — ajavahemik, mille jooksul töötajal on kohustus viibida oma töökohal, et asuda tööandja nõudmisel oma tööd tegema või ülesandeid täitma; |
| --- | --- | --- |

1)

Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:

„1a.

„valvekord” — ajavahemik, mille jooksul töötajal on kohustus viibida oma töökohal, et asuda tööandja nõudmisel oma tööd tegema või ülesandeid täitma;

| 1b. | „töökoht” — koht või kohad, kus töötaja tavaliselt oma ülesandeid või kohustusi täidab ja mis määratakse kindlaks vastavalt töötaja töösuhte või töölepingu tingimustele; |
| --- | --- |

1b.

„töökoht” — koht või kohad, kus töötaja tavaliselt oma ülesandeid või kohustusi täidab ja mis määratakse kindlaks vastavalt töötaja töösuhte või töölepingu tingimustele;

| 1c. | „valvekorra tegevusetu aeg” — ajavahemik, mille jooksul töötaja on valvekorras punkti 1a tähenduses, kuid tööandja ei ole temalt nõudnud oma töö reaalset tegemist või ülesannete täitmist;” |
| --- | --- |

1c.

„valvekorra tegevusetu aeg” — ajavahemik, mille jooksul töötaja on valvekorras punkti 1a tähenduses, kuid tööandja ei ole temalt nõudnud oma töö reaalset tegemist või ülesannete täitmist;”

| 2) | Lisatakse järgmised artiklid:
  „Artikkel 2a
  Valvekord
  Valvekorra tegevusetut aega ei loeta tööajaks, kui siseriiklik seadus või siseriiklike õigusaktide ja/või tavadega vastavuses olev tööturu osapoolte vaheline kollektiivleping või kokkulepe ei sätesta teisiti.
  Valvekorra tegevusetut aega võib arvutada valvekorra tundide keskmise arvu või valvekorra osakaalu põhjal, võttes arvesse asjaomase sektori kogemusi, nähes arvutamise viisi ette kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes või pärast tööturu osapooltega konsulteerimist kehtestatud siseriiklikes õigusaktides.
  Valvekorra tegevusetut aega ei võeta arvesse vastavalt artiklites 3 ja 5 ette nähtud igapäevase ja iganädalase puhkeaja arvutamisel, välja arvatud juhul, kui teisiti on sätestatud:






  a) | kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes
  või |
| --- | --- | --- |

2)

Lisatakse järgmised artiklid:

„Artikkel 2a

Valvekord

Valvekorra tegevusetut aega ei loeta tööajaks, kui siseriiklik seadus või siseriiklike õigusaktide ja/või tavadega vastavuses olev tööturu osapoolte vaheline kollektiivleping või kokkulepe ei sätesta teisiti.

Valvekorra tegevusetut aega võib arvutada valvekorra tundide keskmise arvu või valvekorra osakaalu põhjal, võttes arvesse asjaomase sektori kogemusi, nähes arvutamise viisi ette kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes või pärast tööturu osapooltega konsulteerimist kehtestatud siseriiklikes õigusaktides.

Valvekorra tegevusetut aega ei võeta arvesse vastavalt artiklites 3 ja 5 ette nähtud igapäevase ja iganädalase puhkeaja arvutamisel, välja arvatud juhul, kui teisiti on sätestatud:

a)

kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes

või

| b) | pärast tööturu osapooltega konsulteerimist kehtestatud siseriiklikes õigusaktides. |
| --- | --- |

b)

pärast tööturu osapooltega konsulteerimist kehtestatud siseriiklikes õigusaktides.

Ajavahemik, mille jooksul töötaja valvekorra ajal reaalselt oma tööd teeb või ülesandeid täidab, loetakse alati tööajaks.

Artikkel 2b

Töö- ja perekonnaelu ühitamine

Liikmesriigid õhutavad tööturu osapooli sõlmima asjaomasel tasandil nende iseseisvust piiramata kokkuleppeid, mille eesmärk on paremini ühitada töö- ja perekonnaelu.

Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/14/EÜ (millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses) (7) kohaldamist ja konsulteerides tööturu osapooltega, tagavad liikmesriigid, et tööandjad teavitavad töötajaid õigel ajal kõigist töökorralduse ja tööaja olulistest muudatustest.

Võttes arvesse töötajate vajadusi tööaja ja töökorralduse paindlikkuse alal, kutsuvad liikmesriigid vastavalt siseriiklikele tavadele tööandjaid üles vaatama läbi taotlusi sellise tööaja ja töökorralduse muutmise kohta, järgides ettevõtte vajadusi ja nii tööandjate kui töötajate vajadusi töökorralduse paindlikkuse alal.

| 3) | Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõikes 1 asendatakse sõnad „artiklitest 3–6, 8 ja 16” sõnadega „artiklitest 3 kuni 6, artiklist 8 ja artikli 16 punktidest a ja c”; |
| --- | --- | --- |

3)

Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:

a)

lõikes 1 asendatakse sõnad „artiklitest 3–6, 8 ja 16” sõnadega „artiklitest 3 kuni 6, artiklist 8 ja artikli 16 punktidest a ja c”;

| b) | lõikes 2 asendatakse sõnad „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad” sõnadega „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad mõistliku ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega”; |
| --- | --- |

b)

lõikes 2 asendatakse sõnad „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad” sõnadega „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad mõistliku ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega”;

| c) | lõike 3 sissejuhatavas lauses asendatakse sõnad „artiklitest 3, 4, 5, 8 ja 16” sõnadega „artiklitest 3, 4, 5 ja 8 ning artikli 16 punktidest a ja c”; |
| --- | --- |

c)

lõike 3 sissejuhatavas lauses asendatakse sõnad „artiklitest 3, 4, 5, 8 ja 16” sõnadega „artiklitest 3, 4, 5 ja 8 ning artikli 16 punktidest a ja c”;

| d) | lõiget 5 muudetakse järgmiselt:






  i) | esimene lõik asendatakse järgmise tekstiga:
  „5.   äesoleva artikli lõike 2 kohaselt võib teha erandeid artiklist 6 koolitusel olevate arstide puhul ning seda käesoleva lõike teises kuni kuuendas lõigus määratletud tingimustel.”; |
| --- | --- | --- |

d)

lõiget 5 muudetakse järgmiselt:

i)

esimene lõik asendatakse järgmise tekstiga:

„5.   äesoleva artikli lõike 2 kohaselt võib teha erandeid artiklist 6 koolitusel olevate arstide puhul ning seda käesoleva lõike teises kuni kuuendas lõigus määratletud tingimustel.”;

| ii) | viimane lõik jäetakse välja. |
| --- | --- |

ii)

viimane lõik jäetakse välja.

| 4) | Artikli 18 kolmandas lõigus asendatakse sõnad „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad” sõnadega „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad mõistliku ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega”. |
| --- | --- |

4)

Artikli 18 kolmandas lõigus asendatakse sõnad „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad” sõnadega „tingimusel et kõnealustele töötajatele antakse hüvituseks võrdväärse pikkusega puhkeajad mõistliku ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega”.

| 5) | Artikkel 19 asendatakse järgmise tekstiga:
  „Artikkel 19
  Arvestusperioodist kõrvalekaldumise piirangud
  Ilma et see piiraks artikli 22a punkti b kohaldamist ning erandina artikli 16 punktist b on liikmesriikidel võimalus töötajate ohutuse ja tervise kaitse üldisi põhimõtteid järgides lubada objektiivsetel, tehnilistel või töökorraldusega seotud põhjustel määrata arvestusperioodiks ajavahemik, mille pikkus ei ületa kahtteist kuud:






  a) | artiklis 18 sätestatud kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega;
  või |
| --- | --- | --- |

5)

Artikkel 19 asendatakse järgmise tekstiga:

„Artikkel 19

Arvestusperioodist kõrvalekaldumise piirangud

Ilma et see piiraks artikli 22a punkti b kohaldamist ning erandina artikli 16 punktist b on liikmesriikidel võimalus töötajate ohutuse ja tervise kaitse üldisi põhimõtteid järgides lubada objektiivsetel, tehnilistel või töökorraldusega seotud põhjustel määrata arvestusperioodiks ajavahemik, mille pikkus ei ületa kahtteist kuud:

a)

artiklis 18 sätestatud kollektiivlepinguga või tööturu osapoolte vahelise kokkuleppega;

või

| b) | õigus- või -haldusaktidega pärast tööturu osapooltega asjaomasel tasandil konsulteerimist. |
| --- | --- |

b)

õigus- või -haldusaktidega pärast tööturu osapooltega asjaomasel tasandil konsulteerimist.

Esimese lõigu punkti b kohase võimaluse kasutamisel tagavad liikmesriigid, et tööandjad järgivad oma direktiivi 89/391/EMÜ II jaotises sätestatud kohustusi.”

| 6) | Artiklit 22 muudetakse järgmiselt:
  „Artikkel 22
  Muud sätted
  1.   Kuigi üldise põhimõtte kohaselt on töönädala maksimaalne kestus Euroopa Liidus 48 tundi ning tegelikult on see erand, kui töötajad liidus kauem töötavad, võib liikmesriik otsustada mitte kohaldada artiklit 6, tingimusel et nad võtavad vajalikud meetmed töötajate tervise ja ohutuse tõhusa kaitse tagamiseks. Selle võimaluse kasutamine peab siiski olema selgesõnaliselt ette nähtud kollektiivlepingu või tööturu osapoolte vahel asjaomasel tasandil sõlmitud kokkuleppe või siseriiklike õigusaktidega, mis on vastu võetud pärast tööturu osapooltega asjaomasel tasandil konsulteerimist.
  2.   Igal juhul võtavad liikmesriigid, kes soovivad nimetatud võimalust kasutada, vajalikud meetmed tagamaks, et:






  a) | ükski tööandja ei nõua töötajalt, et ta töötaks rohkem kui 48 tundi seitsmepäevase perioodi jooksul, mida arvutatakse artikli 16 punktis b kirjeldatud arvestusperioodi keskmisena, välja arvatud juhul, kui ta on saanud eelnevalt töötajalt nõusoleku sellist tööd teha. Selline nõusolek kehtib maksimaalselt üks aasta ja seda võib pikendada. |
| --- | --- | --- |

6)

Artiklit 22 muudetakse järgmiselt:

„Artikkel 22

Muud sätted

1.   Kuigi üldise põhimõtte kohaselt on töönädala maksimaalne kestus Euroopa Liidus 48 tundi ning tegelikult on see erand, kui töötajad liidus kauem töötavad, võib liikmesriik otsustada mitte kohaldada artiklit 6, tingimusel et nad võtavad vajalikud meetmed töötajate tervise ja ohutuse tõhusa kaitse tagamiseks. Selle võimaluse kasutamine peab siiski olema selgesõnaliselt ette nähtud kollektiivlepingu või tööturu osapoolte vahel asjaomasel tasandil sõlmitud kokkuleppe või siseriiklike õigusaktidega, mis on vastu võetud pärast tööturu osapooltega asjaomasel tasandil konsulteerimist.

2.   Igal juhul võtavad liikmesriigid, kes soovivad nimetatud võimalust kasutada, vajalikud meetmed tagamaks, et:

a)

ükski tööandja ei nõua töötajalt, et ta töötaks rohkem kui 48 tundi seitsmepäevase perioodi jooksul, mida arvutatakse artikli 16 punktis b kirjeldatud arvestusperioodi keskmisena, välja arvatud juhul, kui ta on saanud eelnevalt töötajalt nõusoleku sellist tööd teha. Selline nõusolek kehtib maksimaalselt üks aasta ja seda võib pikendada.

| b) | tööandjal on keelatud töötaja olukorda halvendada põhjusel, et töötaja ei soovi sellise töö tegemiseks oma nõusolekut anda või oma nõusoleku mis tahes põhjusel tühistab; |
| --- | --- |

b)

tööandjal on keelatud töötaja olukorda halvendada põhjusel, et töötaja ei soovi sellise töö tegemiseks oma nõusolekut anda või oma nõusoleku mis tahes põhjusel tühistab;

| c) | nõusolek, mis antakse






  i) | individuaalse töölepingu allkirjastamise ajal või |
| --- | --- | --- |

c)

nõusolek, mis antakse

i)

individuaalse töölepingu allkirjastamise ajal või

| ii) | töösuhte esimese nelja nädala jooksul, |
| --- | --- |

ii)

töösuhte esimese nelja nädala jooksul,

on tühine;

| d) | ükski töötaja, kes on andnud nõusoleku käesoleva artikli alusel, ei tohi seitsmepäevase perioodi jooksul töötada kauem kui:






  i) | 60 tundi, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, välja arvatud juhul, kui kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes on sätestatud teisiti; või |
| --- | --- | --- |

d)

ükski töötaja, kes on andnud nõusoleku käesoleva artikli alusel, ei tohi seitsmepäevase perioodi jooksul töötada kauem kui:

i)

60 tundi, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, välja arvatud juhul, kui kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes on sätestatud teisiti; või

| ii) | 65 tundi, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, kui puudub kollektiivleping ja kui valvekorra tegevusetut aega loetakse tööajaks vastavalt artiklile 2a; |
| --- | --- |

ii)

65 tundi, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, kui puudub kollektiivleping ja kui valvekorra tegevusetut aega loetakse tööajaks vastavalt artiklile 2a;

| e) | igal töötajal on õigus oma nõusolek sellist tööd teha viivitamatult tagasi võtta kuue kuu jooksul pärast kehtiva lepingu allkirjastamist või katseaja kestel ning kuni kolme kuu jooksul pärast seda, kui lepingus sätestatud katseaeg on lõppenud, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on pikem, teatades sellest tööandjale kirjalikult õigel ajal. Pärast seda võib tööandja nõuda töötajalt kirjalikku etteteatamist, mille tähtaeg ei ületa kahte kuud; |
| --- | --- |

e)

igal töötajal on õigus oma nõusolek sellist tööd teha viivitamatult tagasi võtta kuue kuu jooksul pärast kehtiva lepingu allkirjastamist või katseaja kestel ning kuni kolme kuu jooksul pärast seda, kui lepingus sätestatud katseaeg on lõppenud, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on pikem, teatades sellest tööandjale kirjalikult õigel ajal. Pärast seda võib tööandja nõuda töötajalt kirjalikku etteteatamist, mille tähtaeg ei ületa kahte kuud;

| f) | tööandja peab käesoleva direktiivi sätete järgimise kindlakstegemiseks piisava täpsusega ja ajakohastatud dokumentatsiooni kõigi töötajate kohta, kes sellist tööd teevad; |
| --- | --- |

f)

tööandja peab käesoleva direktiivi sätete järgimise kindlakstegemiseks piisava täpsusega ja ajakohastatud dokumentatsiooni kõigi töötajate kohta, kes sellist tööd teevad;

| g) | dokumentatsioon antakse pädeva asutuse käsutusse, kes võib töötajate ohutuse ja/või tervise kaitsega seotud põhjustel keelata või piirata võimalust ületada maksimaalset nädalast tööaega; |
| --- | --- |

g)

dokumentatsioon antakse pädeva asutuse käsutusse, kes võib töötajate ohutuse ja/või tervise kaitsega seotud põhjustel keelata või piirata võimalust ületada maksimaalset nädalast tööaega;

| h) | tööandja annab pädevatele asutustele viimaste nõudmisel teabe töötajatelt saadud nõusoleku kohta sellise töö tegemiseks, mis ületab 48 tundi seitsmepäevase perioodi jooksul, arvutatuna artikli 16 punktis b kirjeldatud arvestusperioodi keskmisena, ning samuti piisavalt täpse dokumentatsiooni selleks, et teha kindlaks, kas käesoleva direktiivi sätteid on järgitud. |
| --- | --- |

h)

tööandja annab pädevatele asutustele viimaste nõudmisel teabe töötajatelt saadud nõusoleku kohta sellise töö tegemiseks, mis ületab 48 tundi seitsmepäevase perioodi jooksul, arvutatuna artikli 16 punktis b kirjeldatud arvestusperioodi keskmisena, ning samuti piisavalt täpse dokumentatsiooni selleks, et teha kindlaks, kas käesoleva direktiivi sätteid on järgitud.

3.   Töötajate ohutuse ja tervise kaitse üldisi põhimõtteid järgides, kui töötaja on sama tööandja poolt tööle võetud ajavahemikuks või ajavahemikeks, mis ei ületa kokku kümmet nädalat kaheteistkümne kuu jooksul, ei kohaldata lõike 2 punkti c alapunkti ii ja punkti d sätteid.”

| 7) | Lisatakse järgmine artikkel:
  „Artikkel 22a
  Erisätted
  Kui liikmesriik kasutab artiklis 22 sätestatud võimalust:






  a) | ei kohaldata artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud võimalust; |
| --- | --- | --- |

7)

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 22a

Erisätted

Kui liikmesriik kasutab artiklis 22 sätestatud võimalust:

a)

ei kohaldata artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud võimalust;

| b) | kõnealune liikmesriik võib erandina artikli 16 punktist b ning objektiivsetel, tehnilistel või töökorraldusega seotud põhjustel lubada oma õigus- ja haldusnormidega määrata arvestusperioodiks ajavahemiku, mille pikkus ei ületa kuut kuud.
  Selline arvestusperiood peab olema vastavuses töötajate ohutuse ja tervise kaitse üldiste põhimõtetega ning ei mõjuta kolme kuu pikkust arvestusperioodi, mida kohaldatakse artikli 22 lõike 2 punkti d alusel töötajate suhtes, kes on juba sõlminud kehtiva lepingu artikli 22 lõike 2 punkti a kohaselt.” |
| --- | --- |

b)

kõnealune liikmesriik võib erandina artikli 16 punktist b ning objektiivsetel, tehnilistel või töökorraldusega seotud põhjustel lubada oma õigus- ja haldusnormidega määrata arvestusperioodiks ajavahemiku, mille pikkus ei ületa kuut kuud.

Selline arvestusperiood peab olema vastavuses töötajate ohutuse ja tervise kaitse üldiste põhimõtetega ning ei mõjuta kolme kuu pikkust arvestusperioodi, mida kohaldatakse artikli 22 lõike 2 punkti d alusel töötajate suhtes, kes on juba sõlminud kehtiva lepingu artikli 22 lõike 2 punkti a kohaselt.”

| 8) | Artiklit 24 muudetakse järgmiselt:
  „Artikkel 24
  Aruanded
  1.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt juba vastu võetud või vastu võetavate riiklike õigusnormide tekstid.
  2.   Liikmesriigid esitavad komisjonile iga viie aasta järel aruande käesoleva direktiivi tegeliku rakendamise kohta, milles tuuakse välja mõlema tööturu osapoole seisukohad.
  Komisjon teatab sellest Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomiteele.
  3.   Alates 23. novembrist 1996 esitab komisjon iga viie aasta tagant Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele käesoleva direktiivi kohaldamist käsitleva aruande, võttes arvesse lõikeid 1 ja 2.” |
| --- | --- |

8)

Artiklit 24 muudetakse järgmiselt:

„Artikkel 24

Aruanded

1.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt juba vastu võetud või vastu võetavate riiklike õigusnormide tekstid.

2.   Liikmesriigid esitavad komisjonile iga viie aasta järel aruande käesoleva direktiivi tegeliku rakendamise kohta, milles tuuakse välja mõlema tööturu osapoole seisukohad.

Komisjon teatab sellest Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomiteele.

3.   Alates 23. novembrist 1996 esitab komisjon iga viie aasta tagant Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele käesoleva direktiivi kohaldamist käsitleva aruande, võttes arvesse lõikeid 1 ja 2.”

| 9) | Lisatakse järgmine artikkel:
  „Artikkel 24a
  Hindamisaruanne
  1.   Hiljemalt ... (8):






  a) | teatavad liikmesriigid, kes kasutavad artikli 22 lõikes 1 osutatud võimalust, komisjonile pärast riigi tasandi tööturu osapooltega konsulteerimist vastavate põhjuste, vastava(te) sektori(te), tegevuste ja töötajate arvu. Iga liikmesriigi aruandes tuuakse välja selle mõju töötajate tervisele ja ohutusele ning selles esitatakse asjaomase tasandi tööturu osapoolte seisukohad. Sama aruanne esitatakse ka riigi tasandi tööturu osapooltele. |
| --- | --- | --- |

9)

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 24a

Hindamisaruanne

1.   Hiljemalt ... (8):

a)

teatavad liikmesriigid, kes kasutavad artikli 22 lõikes 1 osutatud võimalust, komisjonile pärast riigi tasandi tööturu osapooltega konsulteerimist vastavate põhjuste, vastava(te) sektori(te), tegevuste ja töötajate arvu. Iga liikmesriigi aruandes tuuakse välja selle mõju töötajate tervisele ja ohutusele ning selles esitatakse asjaomase tasandi tööturu osapoolte seisukohad. Sama aruanne esitatakse ka riigi tasandi tööturu osapooltele.

| b) | Liikmesriigid, kes kasutavad artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud võimalust, teatavad komisjonile, mil viisil nad on nimetatud sätet rakendanud ning milline on selle mõju töötajate tervisele ja ohutusele. |
| --- | --- |

b)

Liikmesriigid, kes kasutavad artikli 19 esimese lõigu punktis b sätestatud võimalust, teatavad komisjonile, mil viisil nad on nimetatud sätet rakendanud ning milline on selle mõju töötajate tervisele ja ohutusele.

2.   Hiljemalt ... (9) esitab komisjon pärast ühenduse tasandi tööturu osapooltega konsulteerimist Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande:

| a) | artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluse kasutamise ning selle põhjuste kohta ja |
| --- | --- |

a)

artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluse kasutamise ning selle põhjuste kohta ja

| b) | muude tegurite kohta, mis võivad viia tööaja pika kestuseni, nagu artikli 19 esimese lõigu punkti b kasutamine. |
| --- | --- |

b)

muude tegurite kohta, mis võivad viia tööaja pika kestuseni, nagu artikli 19 esimese lõigu punkti b kasutamine.

Aruandele võib lisada asjakohased ettepanekud ületundide vähendamiseks, sealhulgas artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluse kasutamise kohta, võttes arvesse selle võimalusega hõlmatud töötajate tervisele ja ohutusele avaldatavat mõju.

3.   Nõukogu hindab lõikes 2 osutatud aruande põhjal käesolevas direktiivis ning eelkõige artikli 19 esimese lõigu punktis b ja artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimaluste kasutamist.

Seda hinnangut arvesse võttes võib komisjon hiljemalt ... (10) esitada vajaduse korral Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku muuta käesolevat direktiivi, sealhulgas artikli 22 lõikes 1 sätestatud võimalust”.

Artikkel 2

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva direktiivi rakendamiseks kehtestatud siseriiklike sätete rikkumisel kohaldatavate karistuste kohta ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende sätete kohaldamise tagamiseks. Kehtestatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad komisjonile nendest sätetest hiljemalt ... (11). Liikmesriigid teatavad komisjonile nende sätete kõigist hilisematest muudatustest õigeaegselt. Eelkõige tagavad nad, et töötajatel ja/või nende esindajatel oleksid piisavad vahendid käesoleva direktiiviga ette nähtud kohustuste täitmiseks.

Artikkel 3

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (11) või tagavad, et tööturu osapooled kohaldavad vajalikke sätteid kokkuleppel, kusjuures liikmesriigid peavad kehtestama korra, mis võimaldab neil igal ajal tagada käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkide saavutamise. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud riiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 267, 27.10.2005, lk 16.

1

(2)  ELT C 231, 20.9.2005, lk 69.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 11. mai 2005. aasta arvamus (ELT C 92 E, 20.4.2006, lk 292), nõukogu 15. septembri 2008. aasta ühine seisukoht ja nõukogu ... otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

3

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  ELT L 299, 18.11.2003, lk 9.

4

(5)  EÜT L 307, 13.12.1993, lk 1. Direktiiv on tunnistatud kehtetuks direktiiviga 2003/88/EÜ.

5

(6)  ELT C 303, 14.12.2007, lk 1.

6

(7)  EÜT L 80, 23.3.2002, lk 29.”.

7

(8)  Kuus aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

8

(9)  Seitse aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

9

(10)  Kaheksa aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

10

(11)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

11

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 24. septembril 2004 ettepaneku, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi, millega muudetakse direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (1). Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 137 lõikel 2.

Toimides vastavalt asutamislepingu artiklile 251, esitas Euroopa Parlament 11. mail 2005 (2) esimesel lugemisel oma arvamuse.

Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 11. mail 2005 (3) ja Regioonide Komitee oma arvamuse 14. aprillil 2005 (4).

Komisjon esitas 2. juunil 2005 oma muudetud ettepaneku (5), millega võeti vastu 13 Euroopa Parlamendi 25st muudatusettepanekust.

Nõukogu jõudis ühise seisukoha suhtes kvalifitseeritud häälteenamusega poliitilisele kokkuleppele 9. juunil 2008, samal ajal kui kvalifitseeritud häälteenamusega jõuti poliitilisele kokkuleppele ka ühise seisukoha suhtes, milles käsitletakse ajutiste töötajate töötingimusi käsitlevat direktiivi. Viis nendest delegatsioonidest, kes ei saanud aktsepteerida tööaja direktiivi käsitleva poliitilise kokkuleppe teksti, lasid nõukogu istungi protokolli kanda ühisavalduse (6).

Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikele 2 võttis nõukogu 15. septembril 2008 kvalifitseeritud häälteenamusega vastu oma ühise seisukoha.

II.   EESMÄRGID

Ettepanekul on kaks eesmärki:

| — | Esiteks vaadata läbi direktiivi 2003/88/EÜ (millega viimati muudeti direktiivi 93/104/EÜ) mõned sätted kooskõlas selle direktiivi artiklitega 19 ja 22. Need sätted käsitlevad erandeid võrdlusperioodist artikli 6 (maksimaalne iganädalane tööaeg) kohaldamisel ja võimalust mitte kohaldada artiklit 6, juhul kui töötaja annab oma nõusoleku sellise töö tegemiseks (loobumissäte); |
| --- | --- |

—

Esiteks vaadata läbi direktiivi 2003/88/EÜ (millega viimati muudeti direktiivi 93/104/EÜ) mõned sätted kooskõlas selle direktiivi artiklitega 19 ja 22. Need sätted käsitlevad erandeid võrdlusperioodist artikli 6 (maksimaalne iganädalane tööaeg) kohaldamisel ja võimalust mitte kohaldada artiklit 6, juhul kui töötaja annab oma nõusoleku sellise töö tegemiseks (loobumissäte);

| — | Teiseks võtta arvesse Euroopa Kohtu pretsedendiõigust, eelkõige otsuseid kohtuasjades SIMAP (7) ja Jaeger (8), mille kohaselt arsti valvekorras olemine ajal, kui talt nõutakse füüsilist kohalolekut haiglas, tuleb lugeda tööajaks. Direktiivi teatavate sätete sellisel tõlgendamisel Euroopa Kohtu poolt, mis järgnes mitme eelotsusetaotluse esitamisele asutamislepingu artikli 234 alusel, oli sügav mõju tööaja kontseptsioonile ja seega direktiivi olulistele sätetele. |
| --- | --- |

—

Teiseks võtta arvesse Euroopa Kohtu pretsedendiõigust, eelkõige otsuseid kohtuasjades SIMAP (7) ja Jaeger (8), mille kohaselt arsti valvekorras olemine ajal, kui talt nõutakse füüsilist kohalolekut haiglas, tuleb lugeda tööajaks. Direktiivi teatavate sätete sellisel tõlgendamisel Euroopa Kohtu poolt, mis järgnes mitme eelotsusetaotluse esitamisele asutamislepingu artikli 234 alusel, oli sügav mõju tööaja kontseptsioonile ja seega direktiivi olulistele sätetele.

Eelkõige:

| — | Selleks et tagada sobiv tasakaal ühelt poolt töötajate tervise ja ohutuse ning teiselt poolt tööandjatele vajaliku paindlikkuse vahel, kehtestatakse ettepanekuga valvekorras olevate töötajate kaitse üldised põhimõtted nii valvekorra aktiivseks kui tegevusetuks ajaks. Antud raamistikus sätestatakse ettepanekuga, et valvekorra tegevusetu osa ei ole tööaeg direktiivi tähenduses, välja arvatud juhul, kui siseriiklikes õigusaktides, kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes on sätestatud teisiti. |
| --- | --- |

—

Selleks et tagada sobiv tasakaal ühelt poolt töötajate tervise ja ohutuse ning teiselt poolt tööandjatele vajaliku paindlikkuse vahel, kehtestatakse ettepanekuga valvekorras olevate töötajate kaitse üldised põhimõtted nii valvekorra aktiivseks kui tegevusetuks ajaks. Antud raamistikus sätestatakse ettepanekuga, et valvekorra tegevusetu osa ei ole tööaeg direktiivi tähenduses, välja arvatud juhul, kui siseriiklikes õigusaktides, kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes on sätestatud teisiti.

| — | Ettepaneku eesmärk on anda tööandjatele ja liikmesriikidele teatavatel tingimustel suuremat paindlikkust, võimaldades seega pikendada iganädalase maksimaalse tööaja arvutamiseks kasutatavat võrdlusperioodi kuni ühe aastani, mis annab ettevõtjatele võimaluse hakkama saada nõudluse enam-vähem regulaarsete kõikumistega. |
| --- | --- |

—

Ettepaneku eesmärk on anda tööandjatele ja liikmesriikidele teatavatel tingimustel suuremat paindlikkust, võimaldades seega pikendada iganädalase maksimaalse tööaja arvutamiseks kasutatavat võrdlusperioodi kuni ühe aastani, mis annab ettevõtjatele võimaluse hakkama saada nõudluse enam-vähem regulaarsete kõikumistega.

| — | Ettepanek võimaldab tööd ja perekonnaelu paremini kokku sobitada, eelkõige artikli 22 osas soovitatud muudatuste abil. |
| --- | --- |

—

Ettepanek võimaldab tööd ja perekonnaelu paremini kokku sobitada, eelkõige artikli 22 osas soovitatud muudatuste abil.

| — | Seoses individuaalse õigusega loobuda keskmiselt 48tunnise iganädalase ülempiiri kohaldamisest tugevdab ettepanek sotsiaalset dialoogi, kaasates tööturu osapooled kõigi liikmesriigi otsuste puhul, millega võimaldatakse töötajatel individuaalselt ülempiiri mitte kohaldamise võimalust kasutada. Uue süsteemi alusel tuleb liikmesriigi otsust ülempiiri mittekohaldamise lubamise kohta rakendada kas eelneva kollektiivlepingu või kokkuleppe kaudu, mis on sõlmitud tööturu osapoolte vahel asjaomasel tasandil, või siseriiklike õigusaktidega, mis on vastu võetud pärast konsulteerimist tööturu osapooltega asjaomasel tasandil. Kehtima jääb see, et tööandja ei saa kohustada töötajat töötama keskmiselt 48tunnisest iganädalasest ülempiirist enam; seega peab töötaja nõustuma ülepiiri mittekohaldamisega. Tugevdatud tingimusi kohaldatakse ka ühenduse tasandil, et hoida ära kuritarvitusi ning tagada, et töötaja, kes kaalub ülempiiri mittekohaldamise võimaluse kasutamist, saaks valida võimalikult vabalt. Lisaks kehtestatakse ettepanekuga üldine põhimõte, mille kohaselt iganädalase tööaja maksimaalne kestus peaks olema piiratud. |
| --- | --- |

—

Seoses individuaalse õigusega loobuda keskmiselt 48tunnise iganädalase ülempiiri kohaldamisest tugevdab ettepanek sotsiaalset dialoogi, kaasates tööturu osapooled kõigi liikmesriigi otsuste puhul, millega võimaldatakse töötajatel individuaalselt ülempiiri mitte kohaldamise võimalust kasutada. Uue süsteemi alusel tuleb liikmesriigi otsust ülempiiri mittekohaldamise lubamise kohta rakendada kas eelneva kollektiivlepingu või kokkuleppe kaudu, mis on sõlmitud tööturu osapoolte vahel asjaomasel tasandil, või siseriiklike õigusaktidega, mis on vastu võetud pärast konsulteerimist tööturu osapooltega asjaomasel tasandil. Kehtima jääb see, et tööandja ei saa kohustada töötajat töötama keskmiselt 48tunnisest iganädalasest ülempiirist enam; seega peab töötaja nõustuma ülepiiri mittekohaldamisega. Tugevdatud tingimusi kohaldatakse ka ühenduse tasandil, et hoida ära kuritarvitusi ning tagada, et töötaja, kes kaalub ülempiiri mittekohaldamise võimaluse kasutamist, saaks valida võimalikult vabalt. Lisaks kehtestatakse ettepanekuga üldine põhimõte, mille kohaselt iganädalase tööaja maksimaalne kestus peaks olema piiratud.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused

a)   Komisjoni muudetud ettepanek

Euroopa Parlament võttis vastu 25 ettepanekut komisjoni ettepaneku muutmiseks. Neist muudatusettepanekutest 13 viidi komisjoni muudetud ettepanekusse täielikult sisse, neist osa pärast ümbersõnastamist (muudatusettepanekud 1, 2, 3, 4, 8, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19 ja 24). Ent ülejäänud 12 muudatusettepanekut ei olnud komisjonile vastuvõetavad (muudatusettepanekud 5, 6, 7, 9, 10, 14, 15, 20, 21, 22, 23 ja 25).

b)   Nõukogu ühine seisukoht

Nõukogu oli nõus kaheksaga komisjoni muudetud ettepanekusse täielikult või osaliselt sisse viidud 13 muudatusettepanekust, nimelt muudatusettepanekutega 1 ja 2 (põhjendus 4, milles osundatakse Lissabonis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi), 3 (põhjendus 5, milles viidatakse naiste tööhõive suurendamisele), 4 (põhjendus 7: lisatakse viide töö ja perekonnaelu omavahelisele kokkusobitamisele), 8 (põhjendus 14, milles osundatakse põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2), 16 (artikli 17 lõige 2 hüvituspuhkeaja kohta), 17 (artikli 17 lõike 5 esimene taane, vea parandus) ja 18 (artikli 18 lõige 3 hüvituspuhkeaja kohta).

Nõukogu oli nõus ka muudatusettepanekute aluseks olevate põhimõtetega, tingimusel, et need sõnastatakse ümber:

| — | nr 12 (artikkel 2b: sätte lisamine töö ja perekonnaelu omavahelise kokkusobitamise kohta); |
| --- | --- |

—

nr 12 (artikkel 2b: sätte lisamine töö ja perekonnaelu omavahelise kokkusobitamise kohta);

| — | nr 13 (artikli 16b lõike 2 väljajätmine 12-kuulise võrdlusperioodi kohta); |
| --- | --- |

—

nr 13 (artikli 16b lõike 2 väljajätmine 12-kuulise võrdlusperioodi kohta);

| — | nr 19 (artikkel 19: võrdlusperiood). |
| --- | --- |

—

nr 19 (artikkel 19: võrdlusperiood).

Nõukogu ei pidanud siiski soovitavaks vastu võtta järgmisi muudatusettepanekuid:

| — | nr 11 (töötundide liitmine mitme töölepingu puhul), mida on arvesse võetud muudetud ettepaneku põhjenduses nr 2, sest praeguse direktiivi põhjenduses nr 3 on sätestatud, et „töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EEC sätted on täielikult kohaldatavad käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkondades, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või täpsemate sätete kohaldamist” ning et selle artikli 1 lõikega 1 sätestatakse ühtlasi, et direktiivi 89/391/EEC sätted kehtivad täielikult minimaalse igapäevase ja iganädalase puhkeaja ning põhipuhkuse, vaheaegade ja maksimaalse nädalase tööaja, samuti öötöö, vahetustega töö ja töökorralduse teatavate aspektide suhtes; |
| --- | --- |

—

nr 11 (töötundide liitmine mitme töölepingu puhul), mida on arvesse võetud muudetud ettepaneku põhjenduses nr 2, sest praeguse direktiivi põhjenduses nr 3 on sätestatud, et „töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EEC sätted on täielikult kohaldatavad käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkondades, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvate rangemate ja/või täpsemate sätete kohaldamist” ning et selle artikli 1 lõikega 1 sätestatakse ühtlasi, et direktiivi 89/391/EEC sätted kehtivad täielikult minimaalse igapäevase ja iganädalase puhkeaja ning põhipuhkuse, vaheaegade ja maksimaalse nädalase tööaja, samuti öötöö, vahetustega töö ja töökorralduse teatavate aspektide suhtes;

| — | nr 24 (säte enne käesoleva direktiivi jõustumist allkirjastatud loobumiskokkulepete kehtivuse kohta, artikli 22 lõige 1c): nõukogu ei pidanud selle komisjoni muudetud ettepanekusse võetud sätte sisseviimist vajalikuks; |
| --- | --- |

—

nr 24 (säte enne käesoleva direktiivi jõustumist allkirjastatud loobumiskokkulepete kehtivuse kohta, artikli 22 lõige 1c): nõukogu ei pidanud selle komisjoni muudetud ettepanekusse võetud sätte sisseviimist vajalikuks;

| — | nr 25 (milles on ette nähtud, et direktiivi koopia saadetakse kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele). |
| --- | --- |

—

nr 25 (milles on ette nähtud, et direktiivi koopia saadetakse kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele).

Ühtlasi ei saanud nõukogu komisjoni muudetud ettepanekus nimetatud põhjustel nõustuda muudatusettepanekutega 5, 6, 7, 9, 10, 14, 15, 20, 21, 22 ja 23.

Komisjon nõustus nõukogus kokkulepitud ühise seisukohaga.

2.   Konkreetsed märkused

Valvekorda käsitlevad sätted

Nõukogu nõustus komisjoni esialgses ettepanekus määratletud mõistetega „valvekord” ja „valvekorra tegevusetu osa” ja kinnitas need oma muudetud ettepanekus.

Nõukogu nõustus komisjoniga ka vajaduse suhtes lisada ühise seisukoha artikli 1 lõigetesse 1 ja 1b termini „töökoht” määratlus, et muuta mõiste „valvekord” määratlus selgemaks.

Uue, valvekorda käsitleva artikli 2a osas oli nõukogu komisjoniga samal arvamusel põhimõtte suhtes, et valvekorra tegevusetut aega ei tuleks lugeda tööajaks, kui siseriiklik seadus või siseriiklike õigusaktide ja/või tavadega vastavuses olev tööturu osapoolte vaheline kollektiivleping või kokkulepe ei nõua teisiti. Nõukogu jagab komisjoni seisukohta, et selle uue kategooria kasutuselevõtmine peaks aitama täpsustada suhet tööaja ja puhkeperioodide vahel.

Ühtlasi järgis nõukogu komisjoni lähenemisviisi valvekorra tegevusetu osa arvutamise meetodi suhtes, nähes ette, et selle võib kehtestada mitte ainult tööturu osapoolte vahelise kollektiivlepingu või kokkuleppega, vaid ka siseriiklike õigusaktidega pärast tööturu osapooltega konsulteerimist.

Nõukogu tunnistas üldiseks põhimõtteks, et valvekorra tegevusetut osa ei tuleks igapäevaste ja -nädalaste puhkeperioodide arvutamisel arvesse võtma. Ent nõukogu leidis, et oleks asjakohane näha ette võimalus selle sätte paindlikuks kohaldamiseks kollektiivlepingute, tööturu osapoolte vaheliste kokkulepete või pärast tööturu osapooltega konsulteerimist loodavate siseriiklike õigusaktide kaudu.

Hüvituspuhkeaeg

Direktiivi artikli 17 lõike 2 ja artikli 18 lõike 3 osas võib nõukogu nõustuda muudatusettepanekutega nr 16 ja nr 18 komisjoni muudetud ettepanekus sõnastatud kujul.

Üldiseks põhimõtteks on, et töötajatele tuleks olukorras, kus nad ei saa võtta tavalist puhkust, võimaldada hüvituspuhkeaja võtmist. Sellise mõistliku ajavahemiku pikkuse määramine, mille jooksul töötajatele tuleb võrdväärse pikkusega hüvituspuhkeaeg anda, tuleks jätta liikmesriikide pädevusse, võttes arvesse kõnealuste töötajate ohutuse ja tervise tagamise vajadust ning proportsionaalsuse põhimõtet.

Töö ja perekonnaelu kokkusobitamine

Nõukogu oli parlamendiga samal arvamusel, et tööd ja perekonnaelu on vaja paremini kokku sobitada. Seda muret on selgesti väljendatud ühise seisukoha põhjendustes 5, 6 ja 7 ning artikli 1 lõikes 2, millesse on sulandatud uus artikkel 2b.

Nõukogu on nõus muudatusettepanekutega nr 2 ja 3 (milles käsitletakse põhjendusi nr 4 ja 5) komisjoni muudetud ettepanekus sõnastatud kujul.

Uue artikli 2b osas võttis nõukogu üle komisjoni muudetud ettepaneku esimese lõike teksti, milles öeldakse, et „Liikmesriigid innustavad tööturu osapooli sõlmima asjaomasel tasandil, oma iseseisvust piiramata kokkuleppeid, mille eesmärk on paremini kokku sobitada töö ja perekonnaelu”.

Teised kaks lõiget on inspireeritud muudatusettepanekust 12 ja põhinevad komisjoni muudetud ettepanekul. Lisaks on teises lõikes ära toodud viited direktiivile 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses, ning konsulteerimisele tööturu osapooltega. Kolmandas lõikes on sätestatud, et liikmesriigid peaksid innustama tööandjaid läbi vaatama oma töötajate taotlused tööaja ja töökorralduse muutmiseks, arvestades sealjuures ettevõtte vajadusi ning nii tööandjate kui ka töötajate vajadusi töökorralduse paindlikkuse osas.

Võrdlusperiood (artikkel 19)

Nõukogu jagab Euroopa Parlamendi seisukohta, et võrdlusperioodi pikendamine peaks käima käsikäes töötajate ja nende esindajate kaasamise kasvuga ning mis tahes meetmetega, mida on vaja töötajate tervisele ja turvalisusele ilmnevate ohtude ennetamiseks. Siiski leidis nõukogu, et viide direktiivi 89/391/EÜ (9) II jaole, mis sisaldab mitut sellekohast sätet, annaks selles suhtes piisava garantii.

Raamistik ülempiiri mittekohaldamiseks (artikkel 22)

Nõukogu ei saanud nõustuda ei muudatusettepanekuga nr 20, mille kohaselt ülempiiri mittekohaldamist käsitlev artikkel 22 tuleks kehtetuks tunnistada 36 kuud pärast kõnealuse direktiivi jõustumist, ega ka komisjoni muudetud ettepanekuga, milles nähakse ette võimalus seda valikuvõimalust kolme aasta möödumisel pikendada. Kuigi mõned delegatsioonid pooldasid põhimõtet, et ülempiiri mittekohaldamise kasutamine tuleb mõne aja pärast lõpetada, oli enamus sellise lahenduse vastu, ilma sealjuures ütlemata, et nad kõik antud etapil ülempiiri mittekohaldamist tingimata kasutaksid.

Sellega seoses jõudis nõukogu pärast erinevate võimalike lahenduste uurimist lõpuks järeldusele, et ainuke delegatsioonide kvalifitseeritud enamusele vastuvõetav lahendus oleks sätestada ülempiiri mittekohaldamise jätkumine, nähes ühtlasi ette kaitsemeetmed töötajate huve kahjustavate kuritarvituste ärahoidmiseks.

Ühise seisukoha artikli 1 lõikes 7 direktiivi artikli 22a punkti a kohta on konkreetselt sätestatud, et ülempiiri mittekohaldamist ei saa kasutada koos artikli 19 punktis b sätestatud valikuvõimalusega. Lisaks väidetakse põhjenduses 13, et enne ülempiiri mittekohaldamise rakendamist tuleks kaaluda, kas vajalikku paindlikkust ei tagaks pikim võrdlusperiood või teised käesolevas direktiivis kehtestatud paindlikkust käsitlevad sätted.

Ülempiiri mittekohaldamise suhtes kehtivate tingimuste osas nähakse ühises seisukohas ette, et:

| — | töönädala maksimaalseks pikkuseks ELis peaks kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 6 jääma 48 tundi, välja arvatud juhul, kui liikmesriik sätestab võimaluse ülempiiri mittekohaldamiseks kas kollektiivlepingute või tööturu osapoolte vaheliste asjakohasel tasemel kokkulepete või pärast tööturu osapooltega asjakohasel tasemel konsulteerimist loodavate siseriiklike õigusaktide kaudu ja konkreetne töötaja otsustab kasutada ülempiiri mittekohaldamise võimalust. Seepärast jääb otsustusõigus konkreetsele töötajale ja teda ei saa sundida töötama üle 48 tunni piiri; |
| --- | --- |

—

töönädala maksimaalseks pikkuseks ELis peaks kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 6 jääma 48 tundi, välja arvatud juhul, kui liikmesriik sätestab võimaluse ülempiiri mittekohaldamiseks kas kollektiivlepingute või tööturu osapoolte vaheliste asjakohasel tasemel kokkulepete või pärast tööturu osapooltega asjakohasel tasemel konsulteerimist loodavate siseriiklike õigusaktide kaudu ja konkreetne töötaja otsustab kasutada ülempiiri mittekohaldamise võimalust. Seepärast jääb otsustusõigus konkreetsele töötajale ja teda ei saa sundida töötama üle 48 tunni piiri;

| — | lisaks on selle võimaluse kasutamine seotud rangete tingimustega, mille eesmärk on kaitsta töötaja otsustusvabadust, mille täitmiseks kehtestatakse ülempiiri mittekohaldamise kontekstis nädalas töötatud tundide arvu õiguslik piirang ja nähakse ette tööandjate konkreetsed kohustused informeerida taotluse esitamisel pädevaid asutusi. |
| --- | --- |

—

lisaks on selle võimaluse kasutamine seotud rangete tingimustega, mille eesmärk on kaitsta töötaja otsustusvabadust, mille täitmiseks kehtestatakse ülempiiri mittekohaldamise kontekstis nädalas töötatud tundide arvu õiguslik piirang ja nähakse ette tööandjate konkreetsed kohustused informeerida taotluse esitamisel pädevaid asutusi.

Töötajate otsustusvabaduse kaitsmise osas nähakse ühises seisukohas ette, et ülempiiri mittekohaldamine kehtib üksnes juhul, kui töötaja andis oma nõusoleku selleks enne vastavale tööle asumist, sealjuures ajavahemikuks, mille pikkus ei ületa ühte aastat, kuid mida võib pikendada. Tööandja ei või mingil juhul töötajat taga kiusata selle tõttu, et töötaja ei taha sellise töö tegemiseks oma nõusolekut anda või et ta oma nõusoleku mis tahes põhjusel tagasi võtab. Peale selle võib ülempiiri mittekohaldamise — välja arvatud lühiajaliste lepingute puhul (vt allpool) — nõusolekule alla kirjutada üksnes pärast töö esimest nelja nädalat ja töötajalt ei või paluda ülempiiri mittekohaldamise nõusolekule allakirjutamist töölepingu allkirjastamisel. Ja lõpetuseks, töötajal on õigus oma nõusolek töötamiseks ülempiiri mittekohaldamisega konkreetse tähtaja jooksul tagasi võtta.

Ühise seisukohaga kehtestatakse ülempiiri mittekohaldamise raames nädala jooksul töötada lubatud tundidele õiguslikud piirangud, mida kehtiva direktiiviga ei ole ette nähtud. Tavaliselt oleks piiranguks 60 tundi nädalas, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, välja arvatud juhul, kui kollektiivlepingus või tööturu osapoolte vahelises kokkuleppes on sätestatud teisiti; Selle piirangu võib suurendada 65 tunnini, mis arvutatakse kolme kuu keskmisena, kui puudub kollektiivleping ja kui valvekorra tegevusetut osa loetakse tööajaks.

Lisaks nõutakse ühises seisukohas, et tööandjad peavad pidama arvestust ülempiiri mittekohaldamise raames töötavate töötajate töötundide üle. Sellekohane dokumentatsioon antakse pädeva asutuse käsutusse, kes võib töötajate ohutuse ja/või tervisega seotud põhjustel keelata või piirata võimalust ületada maksimaalset nädalast tööaega; Lisaks võidakse tööandjalt nõuda, et ta annaks pädevatele asutustele teavet juhtumite kohta, mil töötajad on andnud nõusoleku teha tööd, mille kestus on üle 48 tunni seitsme päeva jooksul arvutatud keskmisena artikli 16 punktis b nimetatud võrdlusperioodi suhtes.

Ühises seisukohas sätestatakse konkreetsed tingimused lühiajaliste lepingute puhuks (mille puhul sama tööandja võtab töötaja tööle ajavahemikuks või ajavahemikeks, mille kogukestus ei ületa 10 nädalat 12 kuu jooksul): sellistel juhtudel võib nõusoleku ülempiiri mittekohaldamiseks anda töösuhte esimese nelja nädala jooksul ja õiguslikud piirangud ülempiiri mittekohaldamise raames nädala jooksul töötada lubatud tundide arvule ei kehti. Töötajalt ei või siiski paluda nõusolekut töötada ülempiiri mittekohaldamise raames töölepingu allkirjastamisel.

Ühises seisukohas sätestatakse veel, et ülempiiri mittekohaldamise kasutamise korral võivad liikmesriigid objektiivsetel, tehnilistel või töökorralduslikel põhjustel lubada määrata õigus- ja haldusnormides võrdlusperioodiks kuni kuuekuuline ajavahemik. See võrdlusperiood ei tohiks mõjutada kolmekuulist võrdlusperioodi, mida kohaldatakse 60 või 65 tunnise maksimaalse nädalase piirangu arvutamiseks.

Sätted järelevalve, hindamise ja läbivaatamise kohta

Ühise seisukoha artikli 1 lõikes 9, milles käsitletakse direktiivi uut artiklit 24a, on sätestatud üksikasjalikud nõuded aruandluse esitamiseks ülempiiri mittekohaldamise kasutamise ja teiste selliste tegurite kohta, mis võivad soodustada pikkade töötundide tegemist, nagu näiteks artikli 19 punkti b (12-kuuline võrdlusperiood) kasutamine. Need nõuded on mõeldud selleks, et võimaldada komisjonil täpset järelevalvet teostada.

Konkreetsemalt on ühises seisukohas sätestatud, et komisjon:

| — | esitab hiljemalt nelja aasta möödumisel direktiivi jõustumisest aruande, millele vajadusel on lisatud asjakohased ettepanekud ületundide vähendamiseks, sealhulgas ülempiiri mittekohaldamise võimaluse kasutamise kohta, võttes arvesse selle võimalusega hõlmatud töötajate tervisele ja ohutusele avaldatavat mõju. Nõukogu annab aruandele oma hinnangu; |
| --- | --- |

—

esitab hiljemalt nelja aasta möödumisel direktiivi jõustumisest aruande, millele vajadusel on lisatud asjakohased ettepanekud ületundide vähendamiseks, sealhulgas ülempiiri mittekohaldamise võimaluse kasutamise kohta, võttes arvesse selle võimalusega hõlmatud töötajate tervisele ja ohutusele avaldatavat mõju. Nõukogu annab aruandele oma hinnangu;

| — | võib seda hinnangut arvesse võttes ning hiljemalt viis aastat pärast direktiivi jõustumist esitada nõukogule ja Euroopa Parlamendile ettepaneku direktiiv, sealhulgas ülempiiri mittekohaldamise võimalus, läbi vaadata. |
| --- | --- |

—

võib seda hinnangut arvesse võttes ning hiljemalt viis aastat pärast direktiivi jõustumist esitada nõukogule ja Euroopa Parlamendile ettepaneku direktiiv, sealhulgas ülempiiri mittekohaldamise võimalus, läbi vaadata.

IV.   KOKKUVÕTE

Pidades silmas ajutiste töötajate direktiivi osas paralleelselt saavutatud käegakatsutavat edu leiab nõukogu, et tema ühine seisukoht tööaja direktiivi suhtes kujutab endast tasakaalustatud ja realistlikku lahendust küsimustele, mida komisjoni ettepanek hõlmab, võttes sealjuures arvesse suuri erinevusi liikmesriikide tööturgude olukorras ning nende seisukohtades tingimuste suhtes, mida on vaja nimetatud olukordadega toimetulekuks. Nõukogu ootab konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, et saavutada kõnealuse tähtsa direktiivi suhtes lõplik kokkulepe.

---

(1)  ELT C 322, 29.12.2004, lk 9.

(2)  ELT C 92, 20.4.2006, lk 292.

(3)  ELT C 267, 27.10.2005, lk 16.

(4)  ELT C 231, 20.9.2005, lk 69.

(5)  ELT C 146, 16.6.2005, lk 13.

(6)  Dok 10583/08 ADD 1.

(7)  Euroopa Kohtu 3. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-303/98, Sindicato de Médicos de Asistencia Publica (SIMAP) versus Conselleria de Sanidad y Consumo de la Generalidad Valenciana, EKL 2000, lk I-07963.

(8)  Euroopa Kohtu 9. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-151/02, eelotsusetaotlus: Landesarbeitsgericht Schleswig-Holstein (Saksamaa) selles kohtus menetletavas kohtuvaidluses Landeshauptstadt Kieli ja Norbert Jaeger'i vahel, seni avaldamata.

(9)  EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1.

---

| 7.10.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 254/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 254/36

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 24/2008,

15. september 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/.../EÜ renditöö kohta

(2008/C 254 E/04)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,

toimides EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (3) tunnustatud põhimõtetest. Eelkõige on see kavandatud olema täielikult kooskõlas nimetatud harta artikliga 31, milles sätestatakse, et igal töötajal on õigus töötingimustele, mis on tema tervise, ohutuse ja väärikuse kohased, ja õigus maksimaalse tööaja piirangule, igapäevastele ja -nädalastele puhkeaegadele ja iga-aastasele palgalisele puhkusele. |
| --- | --- |

(1)

Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (3) tunnustatud põhimõtetest. Eelkõige on see kavandatud olema täielikult kooskõlas nimetatud harta artikliga 31, milles sätestatakse, et igal töötajal on õigus töötingimustele, mis on tema tervise, ohutuse ja väärikuse kohased, ja õigus maksimaalse tööaja piirangule, igapäevastele ja -nädalastele puhkeaegadele ja iga-aastasele palgalisele puhkusele.

| (2) | Ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta punkt 7 näeb muu hulgas ette, et siseturu väljakujundamine peab viima Euroopa Ühenduse töötajate elu- ja töötingimuste parandamisele; see protsess saavutatakse, ühtlustades edusamme nende tingimuste osas, peamiselt seoses selliste töösuhteliikidega nagu tähtajalise lepingu alusel tehtav töö, osalise tööajaga töö, renditöö ja hooajatöö. |
| --- | --- |

(2)

Ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta punkt 7 näeb muu hulgas ette, et siseturu väljakujundamine peab viima Euroopa Ühenduse töötajate elu- ja töötingimuste parandamisele; see protsess saavutatakse, ühtlustades edusamme nende tingimuste osas, peamiselt seoses selliste töösuhteliikidega nagu tähtajalise lepingu alusel tehtav töö, osalise tööajaga töö, renditöö ja hooajatöö.

| (3) | Vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 2 konsulteeris komisjon 27. septembril 1995. aastal ühenduse tasandi tööturu osapooltega meetmete osas, mida saaks võtta ühenduse tasandil tööaja paindlikkuse ja töötajate tööga kindlustatuse vallas. |
| --- | --- |

(3)

Vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 2 konsulteeris komisjon 27. septembril 1995. aastal ühenduse tasandi tööturu osapooltega meetmete osas, mida saaks võtta ühenduse tasandil tööaja paindlikkuse ja töötajate tööga kindlustatuse vallas.

| (4) | Pärast konsulteerimist leidis komisjon, et ühenduse tasandi meede on soovitav ja vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 3 konsulteeris 9. aprillil 1996. aastal täiendavalt tööturu osapooltega kavandatava ettepaneku sisu osas. |
| --- | --- |

(4)

Pärast konsulteerimist leidis komisjon, et ühenduse tasandi meede on soovitav ja vastavalt asutamislepingu artikli 138 lõikele 3 konsulteeris 9. aprillil 1996. aastal täiendavalt tööturu osapooltega kavandatava ettepaneku sisu osas.

| (5) | 18. märtsi 1999. aasta raamkokkuleppe (tähtajalise töö kohta) sissejuhatuses märkisid allakirjutanud oma soovi uurida vajadust sarnase kokkuleppe järele seoses renditööga ja mitte käsitleda renditöötajaid tähtajalist tööd käsitlevas direktiivis. |
| --- | --- |

(5)

18. märtsi 1999. aasta raamkokkuleppe (tähtajalise töö kohta) sissejuhatuses märkisid allakirjutanud oma soovi uurida vajadust sarnase kokkuleppe järele seoses renditööga ja mitte käsitleda renditöötajaid tähtajalist tööd käsitlevas direktiivis.

| (6) | Üldised valdkondadevahelised organisatsioonid, nimelt Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Konföderatsioonide Liit (UNICE) (4), Riigiosalusega Ettevõtete ja Üldist Majandushuvi Pakkuvate Ettevõtete Euroopa Keskus (CEEP) ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC) teatasid 29. mai 2000. aasta ühiskirjas komisjonile, et soovivad algatada asutamislepingu artiklis 139 sätestatud menetluse. 28. veebruari 2001. aasta täiendavas ühiskirjas palusid nad komisjonilt artikli 138 lõikes 4 osutatud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra. Komisjon rahuldas selle taotluse, pikendades läbirääkimiste tähtaega 15. märtsini 2001. |
| --- | --- |

(6)

Üldised valdkondadevahelised organisatsioonid, nimelt Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Konföderatsioonide Liit (UNICE) (4), Riigiosalusega Ettevõtete ja Üldist Majandushuvi Pakkuvate Ettevõtete Euroopa Keskus (CEEP) ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC) teatasid 29. mai 2000. aasta ühiskirjas komisjonile, et soovivad algatada asutamislepingu artiklis 139 sätestatud menetluse. 28. veebruari 2001. aasta täiendavas ühiskirjas palusid nad komisjonilt artikli 138 lõikes 4 osutatud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra. Komisjon rahuldas selle taotluse, pikendades läbirääkimiste tähtaega 15. märtsini 2001.

| (7) | 21. mail 2001 tunnistasid tööturu osapooled, et nende vahelistel renditöö üle peetud läbirääkimistel kokkulepet ei saavutatud. |
| --- | --- |

(7)

21. mail 2001 tunnistasid tööturu osapooled, et nende vahelistel renditöö üle peetud läbirääkimistel kokkulepet ei saavutatud.

| (8) | 2005. aasta märtsis kohtunud Euroopa Ülemkogu leidis, et on hädavajalik taaskäivitada Lissaboni strateegia ning seada selle prioriteetideks taas majanduskasv ja tööhõive. Nõukogu kiitis heaks majanduskasvu ja tööhõive koondsuunised (2005–2008), mille eesmärk on muu hulgas edendada paindlikkust koos tööga kindlustatusega ning vähendada tööturu killustatust, võttes vajalikul määral arvesse tööturu osapoolte rolli. |
| --- | --- |

(8)

2005. aasta märtsis kohtunud Euroopa Ülemkogu leidis, et on hädavajalik taaskäivitada Lissaboni strateegia ning seada selle prioriteetideks taas majanduskasv ja tööhõive. Nõukogu kiitis heaks majanduskasvu ja tööhõive koondsuunised (2005–2008), mille eesmärk on muu hulgas edendada paindlikkust koos tööga kindlustatusega ning vähendada tööturu killustatust, võttes vajalikul määral arvesse tööturu osapoolte rolli.

| (9) | Kooskõlas komisjoni teatisega ajavahemikku kuni aastani 2010 hõlmava Euroopa sotsiaalmeetmete kava kohta, mida Euroopa Ülemkogu tervitas oma 2005. aasta märtsi kohtumisel kui panust Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisse, aitaksid uued töökorralduse vormid ja suurem mitmekesisus lepingulistes suhetes, mis sobitavad paremini kokku paindlikkuse ja turvalisuse, suurendada töötajate ja ettevõtete kohanemisvõimelisust. Lisaks kiitis Euroopa Ülemkogu oma 2007. aasta detsembri kohtumisel heaks turvalise paindlikkuse kokkulepitud ühised põhimõtted, mis loovad tööturul tasakaalu turvalisuse ja paindlikkuse vahel ning aitavad nii töötajatel kui ka tööandjatel ära kasutada globaliseerumisega kaasnevaid võimalusi. |
| --- | --- |

(9)

Kooskõlas komisjoni teatisega ajavahemikku kuni aastani 2010 hõlmava Euroopa sotsiaalmeetmete kava kohta, mida Euroopa Ülemkogu tervitas oma 2005. aasta märtsi kohtumisel kui panust Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisse, aitaksid uued töökorralduse vormid ja suurem mitmekesisus lepingulistes suhetes, mis sobitavad paremini kokku paindlikkuse ja turvalisuse, suurendada töötajate ja ettevõtete kohanemisvõimelisust. Lisaks kiitis Euroopa Ülemkogu oma 2007. aasta detsembri kohtumisel heaks turvalise paindlikkuse kokkulepitud ühised põhimõtted, mis loovad tööturul tasakaalu turvalisuse ja paindlikkuse vahel ning aitavad nii töötajatel kui ka tööandjatel ära kasutada globaliseerumisega kaasnevaid võimalusi.

| (10) | Euroopa Liidus esineb märkimisväärseid erinevusi renditöö kasutamisel ning renditöötajate õigusliku olukorra, staatuse ja töötingimuste osas. |
| --- | --- |

(10)

Euroopa Liidus esineb märkimisväärseid erinevusi renditöö kasutamisel ning renditöötajate õigusliku olukorra, staatuse ja töötingimuste osas.

| (11) | Renditöö ei rahulda mitte üksnes ettevõtjate paindlikkusega seotud vajadusi, vaid rahuldab ka töötajate vajadust ühitada oma töö- ja eraelu. Seega aitab see kaasa töökohtade loomisele ning tööturul osalemisele ja tööturule integreerimisele. |
| --- | --- |

(11)

Renditöö ei rahulda mitte üksnes ettevõtjate paindlikkusega seotud vajadusi, vaid rahuldab ka töötajate vajadust ühitada oma töö- ja eraelu. Seega aitab see kaasa töökohtade loomisele ning tööturul osalemisele ja tööturule integreerimisele.

| (12) | Käesolevas direktiivis on renditöötajatele kehtestatud kaitsev raamistik, mis on mittediskrimineeriv, läbipaistev ja proportsionaalne ning millega austatakse samas tööturgude mitmekesisust ja töösuhteid. |
| --- | --- |

(12)

Käesolevas direktiivis on renditöötajatele kehtestatud kaitsev raamistik, mis on mittediskrimineeriv, läbipaistev ja proportsionaalne ning millega austatakse samas tööturgude mitmekesisust ja töösuhteid.

| (13) | Nõukogu 25. juuni 1991. aasta direktiivis 91/383/EMÜ (millega täiendatakse meetmeid tähtajalise või ajutise töösuhtega töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise soodustamiseks) (5) on kehtestatud renditöötajate suhtes kohaldatavad ohutust ja tervist käsitlevad sätted. |
| --- | --- |

(13)

Nõukogu 25. juuni 1991. aasta direktiivis 91/383/EMÜ (millega täiendatakse meetmeid tähtajalise või ajutise töösuhtega töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise soodustamiseks) (5) on kehtestatud renditöötajate suhtes kohaldatavad ohutust ja tervist käsitlevad sätted.

| (14) | Renditöötajate suhtes kohaldatavad peamised töö- ja töölevõtmistingimused peaksid olema vähemalt sellised, mida kohaldataks nende suhtes siis, kui kasutajaettevõtja oleks nad samale ametikohale tööle võtnud. |
| --- | --- |

(14)

Renditöötajate suhtes kohaldatavad peamised töö- ja töölevõtmistingimused peaksid olema vähemalt sellised, mida kohaldataks nende suhtes siis, kui kasutajaettevõtja oleks nad samale ametikohale tööle võtnud.

| (15) | Määramata tähtajaga töölepingud on üldine töösuhte vorm. Seoses töötajatega, kellel on alaline leping rendiagentuuriga, ning arvestades sellise lepinguga pakutavat erikaitset, tuleks niisiis võtta vastu sätted, millega lubatakse teha erandeid võrreldes kasutajaettevõtjas kohaldatavate eeskirjadega. |
| --- | --- |

(15)

Määramata tähtajaga töölepingud on üldine töösuhte vorm. Seoses töötajatega, kellel on alaline leping rendiagentuuriga, ning arvestades sellise lepinguga pakutavat erikaitset, tuleks niisiis võtta vastu sätted, millega lubatakse teha erandeid võrreldes kasutajaettevõtjas kohaldatavate eeskirjadega.

| (16) | Selleks et paindlikult toime tulla tööturgude ja töösuhete mitmekesisusega, võivad liikmesriigid lubada oma tööturu osapooltel määratleda töö- ja töölevõtmistingimused, tingimusel et järgitakse renditöötajate kaitse üldist taset. |
| --- | --- |

(16)

Selleks et paindlikult toime tulla tööturgude ja töösuhete mitmekesisusega, võivad liikmesriigid lubada oma tööturu osapooltel määratleda töö- ja töölevõtmistingimused, tingimusel et järgitakse renditöötajate kaitse üldist taset.

| (17) | Lisaks sellele peaksid liikmesriigid teatavatel piiratud juhtudel ning riigi tasandi tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkuleppele tuginedes olema valmis teatud piirides kõrvale kalduma võrdse kohtlemise põhimõttest, kui on tagatud piisaval tasemel kaitse. |
| --- | --- |

(17)

Lisaks sellele peaksid liikmesriigid teatavatel piiratud juhtudel ning riigi tasandi tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkuleppele tuginedes olema valmis teatud piirides kõrvale kalduma võrdse kohtlemise põhimõttest, kui on tagatud piisaval tasemel kaitse.

| (18) | Renditöötajate minimaalse kaitse paranemisega peaks kaasnema kõigi piirangute ja keeldude läbivaatamine, mis võivad olla renditöö suhtes kehtestatud. Need võivad olla põhjendatud üksnes üldist huvi pakkuvate põhjustega, eelkõige seoses töötajate kaitsmise, tööohutuse ja töötervishoiu nõuete ning vajadusega tagada tööturu nõuetekohane toimimine ja kuritarvitamiste ärahoidmine. |
| --- | --- |

(18)

Renditöötajate minimaalse kaitse paranemisega peaks kaasnema kõigi piirangute ja keeldude läbivaatamine, mis võivad olla renditöö suhtes kehtestatud. Need võivad olla põhjendatud üksnes üldist huvi pakkuvate põhjustega, eelkõige seoses töötajate kaitsmise, tööohutuse ja töötervishoiu nõuete ning vajadusega tagada tööturu nõuetekohane toimimine ja kuritarvitamiste ärahoidmine.

| (19) | Käesolev direktiiv ei piira tööturu osapoolte sõltumatust ega tohiks mõjutada nendevahelisi suhteid, sealhulgas nende õigust pidada läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja selliseid lepinguid sõlmida kooskõlas siseriiklike õigusaktide ja tavadega, järgides samal ajal kehtivat ühenduse õigust. |
| --- | --- |

(19)

Käesolev direktiiv ei piira tööturu osapoolte sõltumatust ega tohiks mõjutada nendevahelisi suhteid, sealhulgas nende õigust pidada läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja selliseid lepinguid sõlmida kooskõlas siseriiklike õigusaktide ja tavadega, järgides samal ajal kehtivat ühenduse õigust.

| (20) | Käesoleva direktiivi sätted renditööle kehtestatud piirangute ja keeldude kohta ei mõjuta siseriiklikke õigusakte või tavasid, mille kohaselt on keelatud streikivate töötajate asendamine renditöötajatega. |
| --- | --- |

(20)

Käesoleva direktiivi sätted renditööle kehtestatud piirangute ja keeldude kohta ei mõjuta siseriiklikke õigusakte või tavasid, mille kohaselt on keelatud streikivate töötajate asendamine renditöötajatega.

| (21) | Liikmesriigid peaksid ette nägema haldus- ja kohtumenetluse renditöötajate õiguste kaitsmiseks, samuti tõhusad, hoiatavad ja proportsionaalsed karistused käesoleva direktiiviga kehtestatud kohustuste rikkumisel. |
| --- | --- |

(21)

Liikmesriigid peaksid ette nägema haldus- ja kohtumenetluse renditöötajate õiguste kaitsmiseks, samuti tõhusad, hoiatavad ja proportsionaalsed karistused käesoleva direktiiviga kehtestatud kohustuste rikkumisel.

| (22) | Käesolevat direktiivi tuleks rakendada kooskõlas EÜ asutamislepingu sätetega seoses teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabadusega, ning mõjutamata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) (6). |
| --- | --- |

(22)

Käesolevat direktiivi tuleks rakendada kooskõlas EÜ asutamislepingu sätetega seoses teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabadusega, ning mõjutamata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) (6).

| (23) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt renditöötajate kaitseks ühtlustatud ühenduse tasandi raamistiku loomist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda meetme ulatuse või toime tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, kehtestades kogu ühenduses kohaldatavad miinimumnõuded, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, |
| --- | --- |

(23)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt renditöötajate kaitseks ühtlustatud ühenduse tasandi raamistiku loomist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda meetme ulatuse või toime tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, kehtestades kogu ühenduses kohaldatavad miinimumnõuded, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 1

Reguleerimisala

1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse töötajate suhtes, kellel on tööleping või töösuhe rendiagentuuriga ja kes on lähetatud ajutiselt töötama kasutajaettevõtjas viimase järelevalve all ja juhtimisel.

2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse majandustegevuses osalevate avalik-õiguslike ja eraõiguslike ettevõtjate suhtes, kes on rendiagentuurid või kasutajaettevõtjad, sõltumata sellest, kas nad tegutsevad kasusaamise eesmärgil või mitte.

3.   Liikmesriigid võivad pärast tööturu osapooltega konsulteerimist ette näha, et käesolevat direktiivi ei kohaldata töölepingute või töösuhete suhtes, mis on sõlmitud erilise riikliku või riigi toetatava kutseõppe-, integratsiooni- või ümberõppeprogrammi raames.

Artikkel 2

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada renditöötajate kaitse ja parandada renditöö kvaliteeti, tagades, et renditöötajate suhtes järgitaks artiklis 5 sätestatud võrdse kohtlemise põhimõtet, ning tunnistades rendiagentuure tööandjatena, võttes arvesse vajadust kehtestada sobiv raamistik renditöö kasutamiseks, et aidata tõhusalt kaasa töökohtade loomisele ja paindlike töövormide arendamisele.

Artikkel 3

Mõisted

1.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

| a) | „töötaja” — isik, kes on asjaomases liikmesriigis töötajana kaitstud siseriikliku tööõiguse alusel; |
| --- | --- |

a)

„töötaja” — isik, kes on asjaomases liikmesriigis töötajana kaitstud siseriikliku tööõiguse alusel;

| b) | „rendiagentuur” — füüsiline või juriidiline isik, kes kooskõlas siseriikliku õigusega sõlmib töölepinguid või töösuhteid renditöötajatega, et lähetada neid kasutajaettevõtjatesse, kus nad töötavad ajutiselt kasutajaettevõtja järelevalve all ja juhtimisel; |
| --- | --- |

b)

„rendiagentuur” — füüsiline või juriidiline isik, kes kooskõlas siseriikliku õigusega sõlmib töölepinguid või töösuhteid renditöötajatega, et lähetada neid kasutajaettevõtjatesse, kus nad töötavad ajutiselt kasutajaettevõtja järelevalve all ja juhtimisel;

| c) | „renditöötaja” — töötaja, kellel on rendiagentuuriga tööleping või töösuhe, mille eesmärgiks on lähetada ta ajutiselt töötama kasutajaettevõtjas viimase järelevalve all ja juhtimisel; |
| --- | --- |

c)

„renditöötaja” — töötaja, kellel on rendiagentuuriga tööleping või töösuhe, mille eesmärgiks on lähetada ta ajutiselt töötama kasutajaettevõtjas viimase järelevalve all ja juhtimisel;

| d) | „kasutajaettevõtja” — füüsiline või juriidiline isik, kelle heaks ja kelle järelevalve all ning juhtimisel renditöötaja ajutiselt töötab; |
| --- | --- |

d)

„kasutajaettevõtja” — füüsiline või juriidiline isik, kelle heaks ja kelle järelevalve all ning juhtimisel renditöötaja ajutiselt töötab;

| e) | „lähetus” — ajavahemik, mille jooksul renditöötaja on määratud töötama ajutiselt kasutajaettevõtjas viimase järelevalve all ja juhtimisel; |
| --- | --- |

e)

„lähetus” — ajavahemik, mille jooksul renditöötaja on määratud töötama ajutiselt kasutajaettevõtjas viimase järelevalve all ja juhtimisel;

| f) | „peamised töö- ja töölevõtmistingimused” — kehtivate õigus- või haldusnormide, kollektiivlepingute ja/või muude siduvate üldsätete kohaselt kasutajaettevõtjas kehtestatud töö- ja töölevõtmistingimused, mis käsitlevad järgmiseid aspekte:






  i) | tööaeg, ületunnitöö, vaheajad, puhkeaeg, öötöö, pühad ja riigipühad; |
| --- | --- | --- |

f)

„peamised töö- ja töölevõtmistingimused” — kehtivate õigus- või haldusnormide, kollektiivlepingute ja/või muude siduvate üldsätete kohaselt kasutajaettevõtjas kehtestatud töö- ja töölevõtmistingimused, mis käsitlevad järgmiseid aspekte:

i)

tööaeg, ületunnitöö, vaheajad, puhkeaeg, öötöö, pühad ja riigipühad;

| ii) | töötasu. |
| --- | --- |

ii)

töötasu.

2.   Käesolev direktiiv ei piira siseriiklike õigusaktide kohaldamist mõistete „töötasu”, „tööleping” või „töösuhe” või „töötaja” määratluse osas.

Liikmesriigid ei tohi jätta käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja töötajaid, töölepinguid või töösuhteid üksnes seetõttu, et need on seotud osalise tööajaga töötajatega, tähtajalise lepinguga töötajatega või isikutega, kellel on tööleping või töösuhe rendiagentuuriga.

Artikkel 4

Piirangute ja keeldude läbivaatamine

1.   Renditöö kasutamise keelud ja piirangud on õigustatud üksnes üldise huvi alusel, mis on eelkõige seotud renditöötajate kaitsega, töötervishoiu ja -ohutuse alaste nõuetega või vajadusega tagada tööturu nõuetekohane toimimine ja kuritarvitamiste ärahoidmine.

2.   ... (7) vaatavad liikmesriigid pärast tööturu osapooltega siseriikliku õiguse, kollektiivlepingute ja tavade kohaselt konsulteerimist läbi kõik renditöö kasutamise suhtes kehtivad piirangud ja keelud, et teha kindlaks, kas need on lõikes 1 osutatud alustel õigustatud.

3.   Kui need piirangud ja keelud on kehtestatud kollektiivlepingutes, võivad lõikes 2 osutatud läbivaatamise teostada tööturu osapooled, kes on asjaomaste lepingute üle läbirääkimisi pidanud.

4.   Lõiked 1, 2 ja 3 ei mõjuta siseriiklikke nõudeid seoses rendiagentuuride registreerimise, nendele lubade andmise, nende sertifitseerimise, finantstagatiste või nende üle teostatava järelevalvega.

5.   Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõigetes 2 ja 3 osutatud läbivaatamise tulemustest ... (7).

II PEATÜKK

Töölevõtmis- ja töötingimused

Artikkel 5

Võrdse kohtlemise põhimõte

1.   Renditöötajate peamised töö- ja töölevõtmistingimused on kasutajaettevõtjas toimuva lähetuse jooksul vähemalt sellised, mida oleks kohaldatud siis, kui nimetatud ettevõte oleks need töötajad otse samale töökohale tööle võtnud.

Esimese lõigu kohaldamisel tuleb järgida kasutajaettevõtjas kehtivaid eeskirju:

| a) | rasedate naiste ja imetavate emade kaitse ning laste ja noorukite kaitse kohta ning |
| --- | --- |

a)

rasedate naiste ja imetavate emade kaitse ning laste ja noorukite kaitse kohta ning

| b) | meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta ja igasuguse soo, rassi või etnilise päritolu, usu, uskumuse, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel diskrimineerimise vastu võitlemise eesmärgil võetavate meetmete kohta, |
| --- | --- |

b)

meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta ja igasuguse soo, rassi või etnilise päritolu, usu, uskumuse, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel diskrimineerimise vastu võitlemise eesmärgil võetavate meetmete kohta,

mis on kehtestatud õigus- ja haldusnormide, kollektiivlepingute ja/või mis tahes muude üldsätetega.

2.   Töötasu osas võivad liikmesriigid pärast tööturu osapooltega konsulteerimist näha ette erandi lõikes 1 kehtestatud põhimõttest, kui renditöötajad, kellel on alaline tööleping rendiagentuuriga, saavad jätkuvalt töötasu lähetuste vahelisel ajal.

3.   Liikmesriigid võivad pärast tööturu osapooltega konsulteerimist anda neile sobival tasemel ja liikmesriikide kehtestatud tingimustel võimaluse säilitada või sõlmida kollektiivlepinguid, millega võidakse renditöötajate üldist kaitset arvestades kehtestada korraldusi renditöötajate töö- ja töölevõtmistingimuste kohta, mis võivad erineda lõikes 1 osutatutest.

4.   Kui renditöötajatele on tagatud piisaval tasemel kaitse, võivad liikmesriigid, kelle õigusaktides ei ole sätestatud korda kollektiivlepingute üldiselt kohaldataks tunnistamiseks või mille õigusaktides või praktikas puudub toimiv süsteem nende sätete laiendamiseks teatava sektori või geograafilise piirkonna kõikide sarnaste ettevõtjate suhtes, kehtestada pärast riigi tasandi tööturu osapooltega konsulteerimist ning nende poolt sõlmitud kokkuleppe alusel korraldusi renditöötajate peamiste töö- ja töölevõtmistingimuste kohta, millega kaldutakse kõrvale lõikes 1 kehtestatud põhimõtetest. Sellised korraldused võivad sisaldada võrdse kohtlemise ooteaega.

Käesolevas lõikes osutatud korraldused on kooskõlas ühenduse õigusaktidega ning piisavalt täpsed ja kättesaadavad, et asjaomased sektorid ja ettevõtjad saaksid oma kohustused kindlaks teha ja neid täita. Eelkõige täpsustavad liikmesriigid artikli 3 lõiget 2 kohaldades, kas kutsealased sotsiaalkindlustussüsteemid, sealhulgas pensioniskeemid ja haigusraha maksmise või finantsosalusega skeemid on hõlmatud lõikes 1 osutatud peamiste töö- ja töölevõtmistingimustega. Kõnealused korraldused ei piira riiklikul, piirkondlikul, kohalikul või sektori tasandil sõlmitud töötajatele vähemalt sama soodsaid kokkuleppeid.

5.   Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja/või tavadele, et vältida käesoleva artikli vääriti kohaldamist ning eelkõige vältida üksteisele järgnevaid lähetusi, mille eesmärk on kõrvale hoida käesoleva direktiivi sätete täitmisest. Liikmesriigid teavitavad sellistest meetmetest komisjoni.

Artikkel 6

Juurdepääs töökohtadele, ühisrajatised ja kutseõpe

1.   Renditöötajaid teavitatakse kõigist vabadest töökohtadest kasutajaettevõtjas, et anda neile samad võimalused kui selle ettevõtte muudele töötajatele leida alaline töökoht. Seda teavet võidakse anda ettevõttes, kelle heaks ja kelle järelevalve all renditöötajad töötavad, sobivas kohas üldise kuulutuse väljapanemisega.

2.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et sätted, mis keelavad või takistavad töölepingu sõlmimist või töösuhte loomist kasutajaettevõtja ja renditöötaja vahel pärast tema lähetuse lõppemist, tunnistatakse kehtetuks või need võidakse kehtetuks tunnistada.

Käesolev lõige ei mõjuta sätteid, mille alusel rendiagentuurid saavad mõistliku suurusega hüvitist kasutajaettevõtjale seoses renditöötajate lähetuse, töölevõtmise ja koolitamisega osutatud teenuste eest.

3.   Rendiagentuurid ei võta töötajatelt mingit tasu selle eest, et korraldavad nende töölevõtmise kasutajaettevõtja poolt, või kasutajaettevõtjaga töölepingu või töösuhte sõlmimise eest pärast lähetuse lõppemist selles ettevõttes.

4.   Ilma et see piiraks artikli 5 lõike 1 kohaldamist, võimaldatakse renditöötajatel kasutada kasutajaettevõtjas hüvesid ja ühisrajatisi, eelkõige sööklat, laste hoidmiseks mõeldud rajatisi ja transporditeenuseid, samadel tingimustel kui ettevõtte poolt otse tööle võetud töötajatel, välja arvatud juhul, kui erinev kohtlemine on objektiivselt põhjendatud.

5.   Liikmesriigid võtavad sobivad meetmed või edendavad dialoogi tööturu osapoolte vahel kooskõlas nende riiklike traditsioonide ja tavadega, et:

| a) | parandada renditöötajate juurdepääsu koolitusele ja laste hoidmiseks mõeldud rajatistele rendiagentuurides, isegi nende lähetuste vahelisel ajal, et parandada nende karjäärivõimalusi ja tööalast konkurentsivõimet; |
| --- | --- |

a)

parandada renditöötajate juurdepääsu koolitusele ja laste hoidmiseks mõeldud rajatistele rendiagentuurides, isegi nende lähetuste vahelisel ajal, et parandada nende karjäärivõimalusi ja tööalast konkurentsivõimet;

| b) | parandada renditöötajate juurdepääsu kasutajaettevõtja töötajatele mõeldud koolitustele. |
| --- | --- |

b)

parandada renditöötajate juurdepääsu kasutajaettevõtja töötajatele mõeldud koolitustele.

Artikkel 7

Renditöötajate esindamine

1.   Renditöötajaid arvestatakse liikmesriikides kehtestatud tingimuste kohaselt künnise arvutamisel, millest alates tuleb rendiagentuuris luua ühenduse ja siseriikliku õiguse ja kollektiivlepingutega ette nähtud töötajaid esindavad organid.

2.   Liikmesriigid võivad sätestada, et nende poolt määratavatel tingimustel arvestatakse renditöötajaid künnise arvutamisel, millest alates tuleb kasutajaettevõtjas luua ühenduse ja siseriikliku õiguse ja kollektiivlepingutega ette nähtud töötajaid esindavad organid, nagu nad oleksid samaks ajavahemikuks kasutajaettevõtja poolt otse tööle võetud töötajad.

3.   Need liikmesriigid, kes kasutavad lõikes 2 sätestatud võimalust, ei ole kohustatud rakendama lõiget 1.

Artikkel 8

Töötajate esindajate teavitamine

Kasutajaettevõtjad peavad esitama nõuetekohast teavet renditöötajate kasutamise kohta, kui nad esitavad siseriikliku ja ühenduse õiguse alusel moodustatud töötajaid esindavatele organitele teavet tööhõive olukorra kohta ettevõttes, ilma et see piiraks teabe jagamist ja konsulteerimist käsitlevate riikide ja ühenduse rangemate ja/või üksikasjalikumate sätete ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/14/EÜ (millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses) (8) kohaldamist.

III PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 9

Miinimumnõuded

1.   Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust kohaldada või kehtestada õigus- või haldusnorme, mis on töötajate jaoks soodsamad, või soodustada või lubada töötajate jaoks soodsamate kollektiivlepingute sõlmimist tööturu osapoolte vahel.

2.   Käesoleva direktiivi rakendamine ei õigusta mingil juhul töötajate üldise kaitse taseme alandamist käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas. See ei piira liikmesriikide ja/või tööturu osapoolte õigust kehtestada olukorra muutudes teistsuguseid õiguslikke, regulatiivseid või lepingulisi meetmeid kui need, mis kehtivad käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal, tingimusel et alati järgitakse käesolevas direktiivis sätestatud miinimumnõudeid.

Artikkel 10

Karistused

1.   Liikmesriigid näevad ette asjakohased meetmed juhuks, kui rendiagentuur või kasutajaettevõtja käesolevat direktiivi ei täida. Eelkõige tagavad nad piisavate haldus- ja kohtumenetluste kättesaadavuse, mis võimaldaks käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste jõustamise.

2.   Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva direktiivi kohaldamiseks kehtestatud siseriiklike sätete rikkumiste eest määratavate karistuste kohta ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Ette nähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad komisjonile nendest sätetest ... (7) ning edastavad kõik edasised muudatused nii kiiresti kui võimalik. Eelkõige kannavad nad hoolt selle eest, et töötajatel ja/või nende esindajatel oleksid piisavad vahendid käesoleva direktiiviga ette nähtud kohustuste jõustamiseks.

Artikkel 11

Rakendamine

1.   Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ... (7) või tagavad, et tööturu osapooled kehtestavad vajalikud sätted, sõlmides kokkuleppe, mille kohaselt peavad liikmesriigid võtma kõik vajalikud meetmed, mis võimaldavad neil igal ajal tagada käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamise. Nad teavitavad sellest viivitamata komisjoni.

2.   Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 12

Läbivaatamine komisjoni poolt

... (9) vaatab komisjon liikmesriikide ja tööturu osapooltega ühenduse tasandil konsulteerides läbi direktiivi kohaldamise, et esitada vajaduse korral ettepanekud vajalike muudatuste kohta.

Artikkel 13

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 14

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 61, 14.3.2003, lk 124.

1

(2)  Euroopa Parlamendi 21. novembri 2002. aasta arvamus (ELT C 25 E, 29.1.2004, lk 368), nõukogu 15. septembri 2008. aasta ühine seisukoht ja nõukogu ... otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

2

Euroopa Liidu Teatajas

(3)  ELT C 303, 14.12.2007, lk 1.

3

(4)  UNICE muutis 2007. aasta jaanuaris oma nime; tema uus nimi on BUSINESSEUROPE.

4

(5)  EÜT L 206, 29.7.1991, lk 19.

5

(6)  EÜT L 18, 21.1.1997, lk 1.

6

(7)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

7

(8)  EÜT L 80, 23.3.2002, lk 29.

8

(9)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist.

9

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon võttis 20. märtsil 2002. aastal Lissaboni strateegia kontekstis vastu direktiivi ettepaneku „ajutiste töötajate töötingimuste kohta”, et paremini ühitada paindlikkus tööturul ja töökoha kaitstus ning luua rohkem ja paremaid töökohti.

Toimides vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 251 esitas Euroopa Parlament 21. novembril 2002 oma esimese lugemise arvamuse.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas komisjoni ettepaneku kohta arvamuse 19. septembril 2002.

Regioonide Komitee teatas oma 23. mai 2002. aasta kirjas, et ei esita arvamust kõnealuse direktiivi ettepaneku kohta.

Komisjon võttis 28. novembril 2002 vastu muudetud ettepaneku, arvestades Euroopa Parlamendi arvamust.

Nõukogu jõudis oma 9.–10. juuni 2008. aasta istungil kvalifitseeritud häälteenamusega poliitilisele kokkuleppele ühise seisukoha suhtes, paralleelselt jõudis nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega poliitilisele kokkuleppele tööaja direktiivi suhtes.

Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikele 2 võttis nõukogu 15. septembril 2008 oma ühise seisukoha kvalifitseeritud häälteenamusega ametlikult vastu.

II.   EESMÄRK

Kõnealuse direktiivi eelnõu eesmärk on tagada renditöötajate kaitse ja parandada renditöö kvaliteeti, tagades võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise renditöötajatele ning tunnistades rendiagentuure tööandjatena. Direktiivi eelnõu eesmärk on samuti kehtestada sobiv raamistik renditöö kasutamiseks, et aidata tõhusalt kaasa töökohtade loomisele ja paindlike töövormide arendamisele.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   ÜLDISED MÄRKUSED

Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 137 lõikele 1 „toetab ja täiendab ühendus liikmesriikide meetmeid” paljudes valdkondades, sealhulgas „töötingimuste” valdkonnas.

Asutamislepingu artikli 137 lõikes 2 märgitakse, et nõukogu „võib direktiivide abil vastu võtta miinimumnõuded järkjärguliseks rakendamiseks, arvestades igas liikmesriigis kehtivaid tingimusi ja tehnilisi eeskirju”.

Nõukogu ühine seisukoht vastab asutamislepingu artikli 137 lõikes 2 nimetatud eesmärkidele antud valdkonnas, kuna selle eesmärk on renditöötajate kaitse tagamine ja renditöö kvaliteedi parandamine. Lisaks võtab ühine seisukoht samuti arvesse vajadust kehtestada sobiv raamistik renditöö kasutamiseks, et aidata kaasa töökohtade loomisele ja paindlike töövormide arendamisele.

Ühine seisukoht võtab arvesse eesmärke, mille pakkus välja komisjon ja mida toetab parlament, eelkõige seda, et võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine alates esimesest päevast peaks olema üldreegliks. Üldiselt sisaldab ühine seisukoht mitmeid muudatusi, mis tehti parlamendis komisjoni ettepaneku esimesel lugemisel.

2.   STRUKTUUR JA PÕHIELEMENDID

2.1.   Üldine struktuur ja direktiivi pealkiri

Ühise seisukoha üldine struktuur on kooskõlas komisjoni muudetud ettepaneku üldise struktuuriga. Direktiivi pealkirja puhul on nõukogu järginud komisjoni muudetud ettepanekut ja valinud üldisema pealkirja: direktiiv renditöö kohta. Tuleb märkida, et mitmel juhul selgitatakse nõukogu ühises seisukohas põhimõisteid ja väljendeid, eelkõige kasutades järjepidevalt ingliskeelseid mõisteid „temporary agency worker” (renditöötaja) ja „temporary work agency” (rendiagentuur).

2.2.   Peamised erinevused võrreldes komisjoni muudetud ettepanekuga

Järgides üldjoontes Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut nr 34, lisas nõukogu artiklisse 4, milles käsitletakse renditöö kasutamise suhtes kehtivaid piiranguid ja keelde, uue lõike 3 tööturu osapoolte vahel kokkulepitud lepingute läbivaatamise kohta. Nõukogu leidis, et tööturu osapoolte sõltumatuse austamiseks peaksid nad ise kontrollima, kas nende kokkulepitud piirangud ja keelud on õigustatud artikli 4 esimeses lõikes esitatud põhjustel. Nõukogu ei leidnud. et oleks vajalik jätta alles selgesõnaline viide põhjendamatute piirangute ja keeldude kaotamisele.

Ehkki nõukogu üldjoontes järgis komisjoni muudetud ettepanekut, muutis ta artikli 5 lõiget 3 ja sõnastas oluliselt ümber artikli 5 lõiked 4 ja 5. Nõukogu leidis samuti, et võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine alates esimesest päevast peaks olema üldreegliks. Renditöötajate mis tahes kohtlemine, mis sellest põhimõttest erineb, tuleks leppida kokku tööturu osapoolte vahel, kas kollektiivläbirääkimiste teel või riiklikul tasandil tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkulepetega. Võttes arvesse artikli 5 lõigetesse 3 ja 5 tehtud muudatusi, ei peetud enam vajalikuks ega asjakohaseks komisjoni muudetud ettepanekus kavandatud konkreetset erandit lühiajaliste lepingute (kuuenädalaste või lühemate) kohta.

Artikli 5 lõigetes 3 ja 4, nagu paljudel teistel juhtudel, kajastab ühine seisukoht neid parlamendi muudatusettepanekuid, milles rõhutatakse tööturu osapoolte rolli tähtsust töö- ja töölevõtmistingimuste korra üle toimuvatel läbirääkimistel. Artikli 5 lõikes 5 kajastab ühine seisukoht parlamendi muresid seoses vääriti kohaldamise vältimisega.

Nõukogu ühise seisukoha artiklis 10 on uus lõige 1, milles käsitletakse meetmeid, mille võtmist liikmesriikidelt oodatakse, et kindlustada direktiivi järgimine rendiagentuuride ja kasutajaettevõtete poolt.

Nõukogu on arvamusel, et liikmesriigid vajaksid direktiivi rakendamiseks kolm aastat, kuid komisjon tegi ettepaneku kehtestada kahe-aastane rakendusperiood (artikkel 11).

Lisaks on ajakohastatud ja muudetud mitmeid põhjendusi, et selgitada nõukogu poolt komisjoni muudetud ettepanekusse tehtud muudatusi ning kirjeldada arenguid, mis on toimunud pärast muudetud ettepaneku avaldamist 2002. aastal. Näiteks on põhjendustesse 8 ja 9 lisatud viited Euroopa Ülemkogus 2007. aasta detsembris kinnitatud Lissaboni strateegia taaskäivitamisele 2005. aastal ning kaitstud paindlikkuse kokkulepitud ühistele põhimõtetele.

3.   EUROOPA PARLAMENDIS ESIMESEL LUGEMISEL TEHTUD MUUDATUSED

3.1.   Nõukogu poolt vastu võetud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Ühisesse seisukohta viidi täielikult sisse 26 muudatust (muudatusettepanekud 1, 15, 19, 20, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 40, 42, 43, 46, 47, 48, 49, 51, 85 ja 86), kui mitte sõna-sõnalt, siis vähemalt sisuliselt.

Konkreetsemalt kiitis nõukogu heaks muudatuse 1 pealkirja kohta, kolm muudatust põhjendustesse (muudatusettepanekud 15, 19 ja 20) ning mitmeid muudatusi järgmistesse artiklitesse: artiklisse 1 reguleerimisala kohta (muudatusettepanek 23), artikkel 2 direktiivi eesmärgi kohta (26), artikkel 3 määratluste kohta (27–33 ja 85), artikkel 4 piirangute ja keeldude läbivaatamise kohta (34–36), artikkel 5 võrdse kohtlemise põhimõtte kohta (40, 42, 43 ja 86), artikkel 6 töökoha saamise, ühisrajatiste ja kutseõppe kohta (46–49) ja artikkel 7 renditöötajate esindamise kohta (51).

Tuleb märkida, et mõned muudatused on lisatud ühise seisukoha teksti muusse osasse, mitte parlamendi poolt esialgselt soovitatud osasse. Näiteks kajastub muudatuse 32 üks osa artikli 5 lõikes 1, mitte artikli 3 lõike 1 punktis d. Teine näide on muudatus 36, mis artikli 4 asemel kajastub üldisemal kujul põhjenduses 20.

3.2.   Nõukogu poolt osaliselt vastu võetud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Muudatuse 4 „uued reguleeritud paindlikkuse vormid” mõte kajastub põhjenduse 9 tekstis; siiski pidas nõukogu asjakohaseks põhjenduse teksti ajakohastada ja viidata pigem 2007. aastal kokkulepitud kaitstud paindlikkuse ühistele põhimõtetele, kui kasutada parlamendi poolt esimese lugemise arvamuses soovitatud sõnastust.

Muudatuse 6 mõte kajastub põhjenduses 5, milles täpsustatakse seoseid kõnealuse direktiivi ja 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ (tähtajalise töö kohta) vahel. Seoses selle muudatusega järgib ühine seisukoht komisjoni muudetud ettepanekut.

Muudatuse 12 üldeesmärk (määramata tähtajaga töölepingud on üldine töösuhte vorm) sisaldub põhjenduses 15.

Muudatusettepaneku 18 peamised eesmärgid (lubada tööturu osapooltel renditöötajate peamiste töö- ja töölevõtmistingimuste üle läbirääkimisi pidada ja need kindlaks määrata, kui need kalduvad kõrvale võrdse kohtlemise põhimõttest) sisalduvad ühises seisukohas (vaata põhjendused 16 ja 17 ning artikli 5 lõiked 3 ja 4).

Muudatusettepanek 24 on osaliselt heaks kiidetud, kuna kooskõlas muudetud ettepanekuga on kasulik selgitada, et nii rendiagentuurid kui ka kasutajaettevõtted on direktiiviga hõlmatud. Siiski ei oleks asjakohane lubada liikmesriikidel vabastada teatud ettevõtted võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamisest (muudatuse viimane osa).

Muudatusettepaneku 54 (töökohtade loomise, renditöö atraktiivsemaks muutmise ning riikide erinevate tingimuste tunnistamise kohta) sisu kajastub artiklis 2 (direktiivi eesmärk), mis nüüd sisaldab sõnastust „võttes arvesse vajadust kehtestada sobiv raamistik renditöö kasutamiseks, et aidata tõhusalt kaasa töökohtade loomisele ja paindlike töövormide arendamisele”. Vajadusele võtta arvesse riikide erinevaid tingimusi on viidatud selgesõnaliselt põhjendustes 12, 16, 17 ja 19.

Muudatus 87 viidi osaliselt sisse artikli 5 lõikesse 1; kuna muudatuse esimene osa (võrdse kohtlemise põhimõtte kohta) lisati komisjoni muudetud ettepanekusse ning viidi sisse nõukogu ühisesse seisukohta, siis muutus teine osa üleliigseks, sest mõiste „võrreldav töötaja” jäeti tekstist välja (vrd komisjoni ja nõukogu poolt heakskiidetud muudatusettepanek 28).

Kooskõlas komisjoni muudetud ettepanekuga viidi muudatus 92 osaliselt sisse artikli 5 lõikesse 3. Siiski peeti vajalikuks tõsta eriliselt esile, et tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkulepped peaksid austama „renditöötajate üldist kaitset” töö- ja töölevõtmistingimuste kohta võrdse kohtlemise põhimõttest kõrvalekalduvate kokkulepete kehtestamisel.

3.3.   Nõukogu poolt tagasi lükatud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Nõukogu ei soovinud lisada oma ühisesse seisukohta muudatusi 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12 (esimene osa), 13, 16, 21, 22, 25, 44, 45, 52, 53, 71, 84, 88, 91, 93, 94 ja 95 järgmistel põhjustel:

i)   Põhjendused

Puudus eriline vajadus selgitada põhjenduste tekstis teatud ajaloolisi arenguid seoses renditööga või direktiivi eelnõuga; seetõttu järgis nõukogu komisjoni muudetud ettepanekut, lükates muudatusettepanekud 3, 5, 7 ja 11 ning muudatusettepaneku 12 esimese osa tagasi.

Kooskõlas komisjoni muudetud ettepanekuga ei võtnud nõukogu vastu muudatusettepanekuid 8, 9, 10, 13 ja 84. Muudatused sisaldasid konkreetseid näiteid sellest, kuidas renditöö võiks kas aidata või kahjustada renditöötajaid ennast (naised, töötajad, kes on oma karjääri katkestanud jne) või kasutajaettevõtteid (eelkõige väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted) või mõjutada tööstussuhete süsteeme või traditsioone.

Muudatusettepanekud 16 ja 94 muutusid üleliigseks, kuna komisjoni muudetud ettepanek ei sisaldanud enam endist põhjendust 16 selle kohta, millal erinevusi kohtlemises võiks pidada vastuvõetavaks.

Seoses artikliga 7 (vt punkti v allpool) toodud põhjused kehtivad samuti muudatusettepaneku 21 (töötajate teavitamine, ärakuulamine ja osavõtt) tagasilükkamise suhtes.

Muudatusettepanek 22 piiriülese liikuvuse kohta (komisjoni poolt heaks kiidetud), mida võiks käsitada näitena, ühises seisukohas ei sisaldu, kuna tekstis ei käsitleta konkreetselt üksnes piiriülest liikuvust.

Nõukogu sõnastas põhjenduse 12 ümber, seda oluliselt lühendades. Mõned muudatuse 93 aspektid (näiteks üleskutse selgusele seoses renditöötajate õigustega ja seoses rendiagentuuride kui tööandja staatusega) on siiski lisatud põhjenduse ümber sõnastatud teksti.

Kuna põhjendust 15, milles käsitletakse renditöötajaid, kellel on oma rendiagentuuriga sõlmitud alaline tööleping, tugevdati nõukogu poolt, lisades sellele lause selle kohta, et määramata tähtajaga töölepingud on üldine töösuhte vorm, ei sisaldu ühises seisukohas muudatuse 88 üksikasjalikumat sõnastust selle kohta, mida sellised alalised lepingud renditöötajale peaksid pakkuma.

ii)   Artikkel 1 — Reguleerimisala

Komisjoni muudetud ettepanekut järgides ei kiitnud nõukogu heaks muudatusettepanekut 25, mis oleks laiendanud võimalust direktiivi mitte kohaldada töölepingute või töösuhete suhtes, mis on sõlmitud konkreetsete koolitusprogrammide raames ilma riikliku toetuseta.

iii)   Artikkel 4 — Piirangute ja keeldude läbivaatamine

Parlament kutsus oma muudatusettepanekus 91 üles renditöötajaid käsitlevad riiklikud õigusaktid läbi vaatama. Nõukogu nagu ka komisjon oma muudetud ettepanekus oli arvamusel, et see jääks direktiivi reguleerimisalast välja.

iv)   Artikkel 5 — Võrdse kohtlemise põhimõte

Muudetud ettepanekut järgides peeti muudatust 39 (mittediskrimineerimise kohta) üleliigseks, kuna artikli 32 asjakohased osad viidi sisse artikli 5 lõike 1 teksti.

Ehkki muudatus 44 muutus üleliigseks, sest muudetud ettepaneku artikli 5 lõiget 5 ühisesse seisukohta ei võetud, tuleks märkida, et teksti üldine sisu kajastas muudatuse mõtet, kutsudes üles austama erinevaid siseriiklikke tavasid.

Muudatust 45 tööohutuse ja -tervishoiu ning tööohutuskoolituse kohta peeti üleliigseks, kuna igal juhul tuleks kohaldada asjakohaseid ühenduse õigusakte tööohutuse ja -tervishoiu kohta ning eelkõige direktiivi 91/383/EMÜ, millega täiendatakse meetmeid tähtajalise või ajutise töösuhtega töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise soodustamiseks. Seetõttu järgis nõukogu selle muudatuse tagasi lükkamisel komisjoni muudetud ettepanekut.

v)   Artikkel 7 — Renditöötajate esindamine

Muudatusettepanekut 95 koos sellega kaasneva põhjenduse 21 muudatusettepanekuga 21 ei võetud vastu, kuna see läks kaugemale renditöötajate esindamist käsitleva artikli reguleerimisalast.

Sellega seoses tuleks märkida, et ühise seisukoha artikkel 8 sisaldab viidet direktiivile 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses.

vi)   Artikkel 10 — Karistused

Nõukogu on seisukohal, et artikli 10 lõike 2 sõnastus „töötajad ja/või nende esindajad” võtab korrektselt arvesse liikmesriikide tööturgudel valitsevaid paljusid erinevaid olukordi. Seetõttu jäetakse ühises seisukohas see väljend alles, lükates tagasi muudatusettepaneku 52.

vii)   Artikkel 11 — Rakendamine

Artikli 11 teksti (rakendamise kohta) peeti piisavalt selgeks ilma soovitatud muudatusettepanekuta 53: „vajaduse korral vastavalt nende riigi õigusaktidele ja tavadele”.

Muudatus 71 (teatud olukordades direktiivi viie aasta jooksul mittekohaldamise kohta) on muutunud üleliigseks, kuna ühise seisukoha artikkel 5 muudab võrdse kohtlemise põhimõtte üldiseks reegliks alates esimesest päevast ning ei hõlma võimalust seda põhimõtet mitte kohaldada lähetuste suhtes, mille kestus on lühem kui kuus nädalat. Siiski tuleks märkida, et muudatusettepaneku viimase osa sisu, milles käsitletakse vääriti kohaldamise vältimist, on lisatud ühise seisukoha artikli 5 lõikesse 5.

IV.   JÄRELDUSED

Nõukogu leiab, et tervikuna on tema ühine seisukoht kooskõlas komisjoni muudetud ettepaneku põhieesmärkidega. Nõukogu leiab samuti, et ta on võtnud arvesse peamisi eesmärke, millest lähtuvalt Euroopa Parlament komisjoni esialgsesse ettepanekusse muudatused tegi.

---

7.10.2008

| 7.10.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 254/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 254/s3

---

MÄRKUS LUGEJALE

Institutsioonid on otsustanud edaspidi oma tekstides mitte märkida viidatud õigusaktide viimaseid muudatusi.

Kui ei ole teisiti märgitud, mõistetakse siin avaldatud tekstides viidatud õigusaktide all neid akte koos kõigi muudatustega.

---