# Jurnalul Oficial C 254E/2008

| | ISSN 1830-3668 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 254E |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 517 octombrie 2008 |

ISSN 1830-3668

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 254E

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 517 octombrie 2008

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | III   Acte pregătitoare |
| | CONSILIU |
| 2008/C 254E/01 | Poziția comună (CE) nr. 21/2008 din 19 mai 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru acțiuni comunitare în vederea utilizării durabile a pesticidelor (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 254E/02 | Poziția comună (CE) nr. 22/2008 din 23 iunie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului privind tarifele de aeroport (
  1
  ) | 18 |
| 2008/C 254E/03 | Poziția comună (CE) nr. 23/2008 din 15 septembrie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directivei a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 2003/88/CE privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru | 26 |
| 2008/C 254E/04 | Poziția comună (CE) nr. 24/2008 din 15 septembrie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului privind munca prin agent de muncă temporară | 36 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

III   Acte pregătitoare

CONSILIU

2008/C 254E/01

Poziția comună (CE) nr. 21/2008 din 19 mai 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru acțiuni comunitare în vederea utilizării durabile a pesticidelor (
  1
  )

1

1

2008/C 254E/02

Poziția comună (CE) nr. 22/2008 din 23 iunie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului privind tarifele de aeroport (
  1
  )

1

18

2008/C 254E/03

Poziția comună (CE) nr. 23/2008 din 15 septembrie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directivei a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 2003/88/CE privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru

26

2008/C 254E/04

Poziția comună (CE) nr. 24/2008 din 15 septembrie 2008 adoptată de Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în vederea adoptării unei Directive a Parlamentului European și a Consiliului privind munca prin agent de muncă temporară

36

| | |
| --- | --- |
| 2008/C 254E/05 | Aviz cititorilor(A se vedea coperta a treia) | s3 |

2008/C 254E/05

Aviz cititorilor(A se vedea coperta a treia)

Aviz cititorilor

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE

1

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

III Acte pregătitoare

CONSILIU

| 7.10.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 254/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 254/1

---

POZIȚIA COMUNĂ (CE) NR. 21/2008

adoptată de Consiliu la 19 mai 2008

în vederea adoptării Directivei 2008/.../CE a Parlamentului European și a Consiliului din ... de stabilire a unui cadru pentru acțiuni comunitare în vederea utilizării durabile a pesticidelor

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2008/C 254 E/01)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),

întrucât:

| (1) | În conformitate cu Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (4), prezenta directivă stabilește un cadru juridic comun pentru utilizarea durabilă a pesticidelor. |
| --- | --- |

(1)

În conformitate cu Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (4), prezenta directivă stabilește un cadru juridic comun pentru utilizarea durabilă a pesticidelor.

| (2) | Prezenta directivă ar trebui să se aplice, în prezent, pesticidelor care sunt produse fitosanitare. Cu toate acestea, se anticipează extinderea domeniului de aplicare a prezentei directive pentru a include în viitor și produsele biocide. |
| --- | --- |

(2)

Prezenta directivă ar trebui să se aplice, în prezent, pesticidelor care sunt produse fitosanitare. Cu toate acestea, se anticipează extinderea domeniului de aplicare a prezentei directive pentru a include în viitor și produsele biocide.

| (3) | Măsurile prevăzute prin prezenta directivă ar trebui să nu afecteze și să fie complementare măsurilor prevăzute în alte dispoziții ale legislației comunitare din același domeniu, în special Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (5), Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (6), Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (7), Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale (8) și Regulamentul (CE) nr. .../... din ... privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (9). De asemenea, aceste măsuri nu ar trebui să aducă atingere măsurilor voluntare, în contextul regulamentelor privind fondurile structurale sau în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (10). |
| --- | --- |

(3)

Măsurile prevăzute prin prezenta directivă ar trebui să nu afecteze și să fie complementare măsurilor prevăzute în alte dispoziții ale legislației comunitare din același domeniu, în special Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (5), Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (6), Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (7), Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale (8) și Regulamentul (CE) nr. .../... din ... privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (9). De asemenea, aceste măsuri nu ar trebui să aducă atingere măsurilor voluntare, în contextul regulamentelor privind fondurile structurale sau în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (10).

| (4) | Pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive, statele membre ar trebui să utilizeze planuri naționale de acțiune, menite să stabilească obiective, măsuri și calendare în vederea reducerii riscurilor și efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului și în vederea încurajării dezvoltării și introducerii unei gestionări integrate a dăunătorilor, precum și a unor tehnici sau abordări alternative, pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor. Aceste planuri naționale de acțiune pot fi coordonate cu planurile de punere în aplicare elaborate în temeiul altor acte relevante ale legislației comunitare și ar putea fi utilizate pentru gruparea obiectivelor care urmează a fi atinse în conformitate cu alte acte din cadrul legislației comunitare referitoare la pesticide. |
| --- | --- |

(4)

Pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive, statele membre ar trebui să utilizeze planuri naționale de acțiune, menite să stabilească obiective, măsuri și calendare în vederea reducerii riscurilor și efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului și în vederea încurajării dezvoltării și introducerii unei gestionări integrate a dăunătorilor, precum și a unor tehnici sau abordări alternative, pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor. Aceste planuri naționale de acțiune pot fi coordonate cu planurile de punere în aplicare elaborate în temeiul altor acte relevante ale legislației comunitare și ar putea fi utilizate pentru gruparea obiectivelor care urmează a fi atinse în conformitate cu alte acte din cadrul legislației comunitare referitoare la pesticide.

| (5) | Schimbul de informații privind obiectivele și acțiunile definite de statele membre în planurile lor naționale de acțiune constituie un element foarte important în realizarea obiectivelor prezentei directive. În consecință, se cuvine să se ceară statelor membre să trimită, în mod regulat, Comisiei și celorlalte state membre rapoarte privind, în special, punerea în aplicare a planurilor lor naționale de acțiune și rezultatele acestora, precum și experiențele pe care le-au dobândit. |
| --- | --- |

(5)

Schimbul de informații privind obiectivele și acțiunile definite de statele membre în planurile lor naționale de acțiune constituie un element foarte important în realizarea obiectivelor prezentei directive. În consecință, se cuvine să se ceară statelor membre să trimită, în mod regulat, Comisiei și celorlalte state membre rapoarte privind, în special, punerea în aplicare a planurilor lor naționale de acțiune și rezultatele acestora, precum și experiențele pe care le-au dobândit.

| (6) | În vederea pregătirii și modificării planurilor naționale de acțiune, este necesar să se asigure punerea în aplicare a Directivei 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul (11). |
| --- | --- |

(6)

În vederea pregătirii și modificării planurilor naționale de acțiune, este necesar să se asigure punerea în aplicare a Directivei 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul (11).

| (7) | Este esențial ca statele membre să creeze sisteme de formare inițială și de formare suplimentară pentru distribuitori, consilieri și utilizatorii profesioniști de pesticide, precum și sisteme de certificare pentru înregistrarea acestora, astfel încât cei care folosesc sau vor folosi pesticide să fie perfect conștienți de riscurile potențiale pe care le prezintă aceste produse pentru sănătatea umană și pentru mediu, precum și de măsurile care trebuie luate pentru reducerea acestor riscuri pe cât posibil. Activitățile de formare destinate utilizatorilor profesioniști pot fi coordonate cu cele organizate în cadrul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005. |
| --- | --- |

(7)

Este esențial ca statele membre să creeze sisteme de formare inițială și de formare suplimentară pentru distribuitori, consilieri și utilizatorii profesioniști de pesticide, precum și sisteme de certificare pentru înregistrarea acestora, astfel încât cei care folosesc sau vor folosi pesticide să fie perfect conștienți de riscurile potențiale pe care le prezintă aceste produse pentru sănătatea umană și pentru mediu, precum și de măsurile care trebuie luate pentru reducerea acestor riscuri pe cât posibil. Activitățile de formare destinate utilizatorilor profesioniști pot fi coordonate cu cele organizate în cadrul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005.

| (8) | Vânzările de pesticide, inclusiv vânzările pe internet, constituie un element important în lanțul de distribuție și ar trebui ca utilizatorul final, în special utilizatorii profesioniști, să primească, în momentul vânzării, recomandări specifice privind instrucțiunile de siguranță pentru sănătatea umană și pentru mediu. Pentru utilizatorii neprofesioniști, care în general nu au același nivel de cunoștințe și pregătire în domeniu, ar trebui oferite recomandări, privind în special manipularea și depozitarea în siguranță a pesticidelor, precum și privind eliminarea ambalajelor. |
| --- | --- |

(8)

Vânzările de pesticide, inclusiv vânzările pe internet, constituie un element important în lanțul de distribuție și ar trebui ca utilizatorul final, în special utilizatorii profesioniști, să primească, în momentul vânzării, recomandări specifice privind instrucțiunile de siguranță pentru sănătatea umană și pentru mediu. Pentru utilizatorii neprofesioniști, care în general nu au același nivel de cunoștințe și pregătire în domeniu, ar trebui oferite recomandări, privind în special manipularea și depozitarea în siguranță a pesticidelor, precum și privind eliminarea ambalajelor.

| (9) | Date fiind posibilele riscuri provenite din folosirea pesticidelor, publicul larg ar trebui să fie mai bine informat cu privire la efectele globale ale utilizării pesticidelor, prin campanii de sensibilizare, informații transmise prin distribuitori și alte măsuri corespunzătoare. |
| --- | --- |

(9)

Date fiind posibilele riscuri provenite din folosirea pesticidelor, publicul larg ar trebui să fie mai bine informat cu privire la efectele globale ale utilizării pesticidelor, prin campanii de sensibilizare, informații transmise prin distribuitori și alte măsuri corespunzătoare.

| (10) | În măsura în care manipularea și aplicarea pesticidelor necesită stabilirea unor exigențe minime în materie de sănătate și securitate la locul de muncă în vederea prevenirii riscurilor asociate expunerii lucrătorilor la aceste produse, precum și a unor măsuri preventive generale și specifice pentru reducerea acestor riscuri, aceste măsuri sunt reglementate atât prin Directiva 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 privind protecția sănătății și securității lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezența agenților chimici la locul de muncă (12), cât și prin Directiva 2004/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni sau mutageni la locul de muncă (13). |
| --- | --- |

(10)

În măsura în care manipularea și aplicarea pesticidelor necesită stabilirea unor exigențe minime în materie de sănătate și securitate la locul de muncă în vederea prevenirii riscurilor asociate expunerii lucrătorilor la aceste produse, precum și a unor măsuri preventive generale și specifice pentru reducerea acestor riscuri, aceste măsuri sunt reglementate atât prin Directiva 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 privind protecția sănătății și securității lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezența agenților chimici la locul de muncă (12), cât și prin Directiva 2004/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni sau mutageni la locul de muncă (13).

| (11) | Deoarece Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind echipamentele tehnice (14) va prevedea norme privind introducerea pe piață a echipamentelor de aplicare a pesticidelor care vor garanta respectarea cerințelor în materie de mediu, se cuvine ca, pentru a reduce efectele nefaste ale pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului provocate de astfel de echipamente, să se prevadă sisteme de inspecție tehnică regulată a echipamentelor de aplicare a pesticidelor deja în folosință. Statele membre ar trebui să descrie modul în care vor asigura punerea în aplicare a acestor cerințe în cadrul planurilor lor naționale de acțiune. |
| --- | --- |

(11)

Deoarece Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind echipamentele tehnice (14) va prevedea norme privind introducerea pe piață a echipamentelor de aplicare a pesticidelor care vor garanta respectarea cerințelor în materie de mediu, se cuvine ca, pentru a reduce efectele nefaste ale pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului provocate de astfel de echipamente, să se prevadă sisteme de inspecție tehnică regulată a echipamentelor de aplicare a pesticidelor deja în folosință. Statele membre ar trebui să descrie modul în care vor asigura punerea în aplicare a acestor cerințe în cadrul planurilor lor naționale de acțiune.

| (12) | Pulverizarea aeriană a pesticidelor poate avea efecte extrem de dăunătoare asupra sănătății umane și asupra mediului, în special din cauza devierii pulverizării. În consecință, pulverizarea aeriană ar trebui interzisă în general, derogările fiind posibile doar atunci când această metodă prezintă avantaje evidente în ceea ce privește efectele reduse asupra sănătății umane și asupra mediului, în raport cu alte metode de pulverizare, sau atunci când nu există soluții alternative viabile. |
| --- | --- |

(12)

Pulverizarea aeriană a pesticidelor poate avea efecte extrem de dăunătoare asupra sănătății umane și asupra mediului, în special din cauza devierii pulverizării. În consecință, pulverizarea aeriană ar trebui interzisă în general, derogările fiind posibile doar atunci când această metodă prezintă avantaje evidente în ceea ce privește efectele reduse asupra sănătății umane și asupra mediului, în raport cu alte metode de pulverizare, sau atunci când nu există soluții alternative viabile.

| (13) | Mediul acvatic este sensibil, în special, la pesticide. Prin urmare, este necesar să se acorde o atenție deosebită evitării poluării apelor de suprafață și apelor subterane prin măsuri corespunzătoare precum stabilirea de zone tampon și de protecție sau plantarea de garduri vii de-a lungul cursurilor de apă pentru a reduce expunerea maselor de apă la devierile de pulverizare, drenare și scurgere. Dimensiunile zonelor-tampon ar trebui să depindă în special de caracteristicile solului, de proprietățile pesticidelor, precum și de caracteristicile de natură agricolă ale zonelor vizate. Utilizarea pesticidelor în zonele de captare a apei potabile, pe sau de-a lungul rutelor de transport precum liniile de cale ferată, pe suprafețe impermeabile sau dimpotrivă foarte permeabile poate agrava riscul de poluare a mediului acvatic. Prin urmare, în astfel de zone, utilizarea pesticidelor ar trebui redusă atât cât este posibil sau, după caz, eliminată. |
| --- | --- |

(13)

Mediul acvatic este sensibil, în special, la pesticide. Prin urmare, este necesar să se acorde o atenție deosebită evitării poluării apelor de suprafață și apelor subterane prin măsuri corespunzătoare precum stabilirea de zone tampon și de protecție sau plantarea de garduri vii de-a lungul cursurilor de apă pentru a reduce expunerea maselor de apă la devierile de pulverizare, drenare și scurgere. Dimensiunile zonelor-tampon ar trebui să depindă în special de caracteristicile solului, de proprietățile pesticidelor, precum și de caracteristicile de natură agricolă ale zonelor vizate. Utilizarea pesticidelor în zonele de captare a apei potabile, pe sau de-a lungul rutelor de transport precum liniile de cale ferată, pe suprafețe impermeabile sau dimpotrivă foarte permeabile poate agrava riscul de poluare a mediului acvatic. Prin urmare, în astfel de zone, utilizarea pesticidelor ar trebui redusă atât cât este posibil sau, după caz, eliminată.

| (14) | Utilizarea pesticidelor se poate dovedi deosebit de periculoasă în anumite zone foarte sensibile precum siturile Natura 2000, protejate în conformitate cu Directiva 79/409/CEE și cu Directiva 92/43/CEE. În alte locuri precum parcurile publice, terenurile de sport și terenurile de joacă pentru copii, riscul de expunere a populației la pesticide este ridicat. Prin urmare, utilizarea pesticidelor în aceste zone ar trebui să fie interzisă sau restricționată sau ar trebui ca riscurile prezentate de aceasta să fie reduse la minim. |
| --- | --- |

(14)

Utilizarea pesticidelor se poate dovedi deosebit de periculoasă în anumite zone foarte sensibile precum siturile Natura 2000, protejate în conformitate cu Directiva 79/409/CEE și cu Directiva 92/43/CEE. În alte locuri precum parcurile publice, terenurile de sport și terenurile de joacă pentru copii, riscul de expunere a populației la pesticide este ridicat. Prin urmare, utilizarea pesticidelor în aceste zone ar trebui să fie interzisă sau restricționată sau ar trebui ca riscurile prezentate de aceasta să fie reduse la minim.

| (15) | Manipularea pesticidelor, inclusiv depozitarea, diluarea și amestecul pesticidelor și curățarea echipamentelor de aplicare a pesticidelor după folosire, precum și recuperarea și eliminarea amestecurilor din rezervoare, a ambalajelor golite și a resturilor de pesticide tind în special să conducă la expunerea nedorită a oamenilor și a mediului. Prin urmare, este necesar să se prevadă măsuri specifice care să vizeze aceste activități și care să vină în completarea măsurilor prevăzute în Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (15) și în Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (16). Măsurile ar trebui să se adreseze, de asemenea, utilizatorilor neprofesioniști, deoarece este foarte posibil să aibă loc erori de manipulare datorită lipsei de cunoștințe în domeniu a acestora. |
| --- | --- |

(15)

Manipularea pesticidelor, inclusiv depozitarea, diluarea și amestecul pesticidelor și curățarea echipamentelor de aplicare a pesticidelor după folosire, precum și recuperarea și eliminarea amestecurilor din rezervoare, a ambalajelor golite și a resturilor de pesticide tind în special să conducă la expunerea nedorită a oamenilor și a mediului. Prin urmare, este necesar să se prevadă măsuri specifice care să vizeze aceste activități și care să vină în completarea măsurilor prevăzute în Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (15) și în Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (16). Măsurile ar trebui să se adreseze, de asemenea, utilizatorilor neprofesioniști, deoarece este foarte posibil să aibă loc erori de manipulare datorită lipsei de cunoștințe în domeniu a acestora.

| (16) | Punerea în aplicare de către toți agricultorii a principiilor generale și a orientărilor specifice pentru anumite culturi și sectoare cu privire la gestionarea integrată a dăunătorilor ar avea ca rezultat o utilizare mai bine direcționată a tuturor măsurilor de control al dăunătorilor, inclusiv a pesticidelor. În consecință, aceasta contribuie la reducerea în continuare a riscurilor pentru sănătatea umană și mediu și a dependenței de utilizarea pesticidelor. Statele membre ar trebui să promoveze gestionarea dăunătorilor cu un consum redus de pesticide, în special gestionarea integrată a dăunătorilor, și să stabilească condițiile și măsurile necesare punerii în aplicare a acesteia. |
| --- | --- |

(16)

Punerea în aplicare de către toți agricultorii a principiilor generale și a orientărilor specifice pentru anumite culturi și sectoare cu privire la gestionarea integrată a dăunătorilor ar avea ca rezultat o utilizare mai bine direcționată a tuturor măsurilor de control al dăunătorilor, inclusiv a pesticidelor. În consecință, aceasta contribuie la reducerea în continuare a riscurilor pentru sănătatea umană și mediu și a dependenței de utilizarea pesticidelor. Statele membre ar trebui să promoveze gestionarea dăunătorilor cu un consum redus de pesticide, în special gestionarea integrată a dăunătorilor, și să stabilească condițiile și măsurile necesare punerii în aplicare a acesteia.

| (17) | Întrucât, în temeiul Regulamentului (CE) nr. .../... privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și al prezentei directive-cadru, punerea în aplicare a principiilor gestionării integrate a dăunătorilor este obligatorie și întrucât principiul subsidiarității se aplică modului în care sunt puse în aplicare principiile pentru gestionarea integrată a dăunătorilor, statele membre ar trebui să prezinte modul în care vor asigura punerea în aplicare a principiilor gestionării integrate a dăunătorilor în cadrul propriilor planuri naționale de acțiune. |
| --- | --- |

(17)

Întrucât, în temeiul Regulamentului (CE) nr. .../... privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și al prezentei directive-cadru, punerea în aplicare a principiilor gestionării integrate a dăunătorilor este obligatorie și întrucât principiul subsidiarității se aplică modului în care sunt puse în aplicare principiile pentru gestionarea integrată a dăunătorilor, statele membre ar trebui să prezinte modul în care vor asigura punerea în aplicare a principiilor gestionării integrate a dăunătorilor în cadrul propriilor planuri naționale de acțiune.

| (18) | Este necesar să se măsoare progresul realizat în reducerea riscurilor și a efectelor nefaste ale pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului. Indicatorii de risc armonizați care vor fi stabiliți la nivel comunitar constituie măsuri adecvate în această privință. Statele membre ar trebui să folosească acești indicatori pentru gestionarea riscurilor la nivel național și pentru raportare, iar Comisia ar trebui să calculeze indicatori pentru a evalua progresul la nivel comunitar. Ar trebui să se utilizeze datele statistice culese în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... privind statisticile referitoare la produsele fitosanitare (9). Pe lângă indicatorii comuni armonizați, statelor membre ar trebui să li se permită să utilizeze proprii indicatori naționali. |
| --- | --- |

(18)

Este necesar să se măsoare progresul realizat în reducerea riscurilor și a efectelor nefaste ale pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului. Indicatorii de risc armonizați care vor fi stabiliți la nivel comunitar constituie măsuri adecvate în această privință. Statele membre ar trebui să folosească acești indicatori pentru gestionarea riscurilor la nivel național și pentru raportare, iar Comisia ar trebui să calculeze indicatori pentru a evalua progresul la nivel comunitar. Ar trebui să se utilizeze datele statistice culese în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... privind statisticile referitoare la produsele fitosanitare (9). Pe lângă indicatorii comuni armonizați, statelor membre ar trebui să li se permită să utilizeze proprii indicatori naționali.

| (19) | Statele membre ar trebui să stabilească sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor naționale adoptate în temeiul prezentei directive și să se asigure că acesteasunt puse în aplicare. Sancțiunile ar trebui să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare. |
| --- | --- |

(19)

Statele membre ar trebui să stabilească sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor naționale adoptate în temeiul prezentei directive și să se asigure că acesteasunt puse în aplicare. Sancțiunile ar trebui să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare.

| (20) | Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume protejarea sănătății umane și a mediului de riscurile posibile asociate utilizării pesticidelor, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, acesta putând fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv. |
| --- | --- |

(20)

Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume protejarea sănătății umane și a mediului de riscurile posibile asociate utilizării pesticidelor, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, acesta putând fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv.

| (21) | Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute în special de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. Aceasta urmărește în special să promoveze integrarea în politicile comunitare a unui nivel înalt de protecție a mediului în conformitate cu principiul dezvoltării durabile, astfel cum este prevăzut în articolul 37 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

(21)

Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute în special de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. Aceasta urmărește în special să promoveze integrarea în politicile comunitare a unui nivel înalt de protecție a mediului în conformitate cu principiul dezvoltării durabile, astfel cum este prevăzut în articolul 37 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene.

| (22) | Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (17). |
| --- | --- |

(22)

Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (17).

| (23) | Comisia ar trebui împuternicită, în special, să stabilească și să actualizeze anexele la prezenta directivă. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, printre altele prin completarea acesteia cu noi elemente neesențiale, aceste măsuri trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE. |
| --- | --- |

(23)

Comisia ar trebui împuternicită, în special, să stabilească și să actualizeze anexele la prezenta directivă. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, printre altele prin completarea acesteia cu noi elemente neesențiale, aceste măsuri trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

| (24) | În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional pentru o mai bună legiferare (18), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile lor tabele de corespondență, care să ilustreze, pe cât posibil, conformitatea dintre prezenta directivă și măsurile de punere în aplicare, și să le facă publice. |
| --- | --- |

(24)

În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional pentru o mai bună legiferare (18), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile lor tabele de corespondență, care să ilustreze, pe cât posibil, conformitatea dintre prezenta directivă și măsurile de punere în aplicare, și să le facă publice.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I

Dispoziții generale

Articolul 1

Obiectul

Prezenta directivă stabilește un cadru pentru realizarea unei utilizări durabile a pesticidelor prin reducerea riscurilor și a efectelor acestora asupra sănătății umane și asupra mediului și prin promovarea utilizării gestionării integrate a dăunătorilor și a unor tehnici sau abordări alternative.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

(1)   Prezenta directivă se aplică pesticidelor care sunt produse fitosanitare, astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul (9) litera (a).

(2)   Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere oricăror alte dispoziții ale legislației comunitare relevante.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

| (1) | „utilizator profesionist” înseamnă orice persoană care utilizează pesticide în cadrul activității sale profesionale, inclusiv operatori, tehnicieni, angajatori și liber-profesioniști, atât din sectorul agricol, cât și din alte sectoare; |
| --- | --- |

(1)

„utilizator profesionist” înseamnă orice persoană care utilizează pesticide în cadrul activității sale profesionale, inclusiv operatori, tehnicieni, angajatori și liber-profesioniști, atât din sectorul agricol, cât și din alte sectoare;

| (2) | „distribuitor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care introduce un pesticid pe piață, inclusiv angrosiști, detailiști, vânzători și furnizori; |
| --- | --- |

(2)

„distribuitor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care introduce un pesticid pe piață, inclusiv angrosiști, detailiști, vânzători și furnizori;

| (3) | „consilier” înseamnă orice persoană care oferă consultanță în ceea ce privește gestionarea dăunătorilor și utilizarea în siguranță a pesticidelor, în cadrul exercitării unei capacități profesionale sau al prestării unui serviciu comercial, inclusiv serviciile private de consultanță independente și serviciile publice de consultanță, agenții comerciali, producătorii de produse alimentare și detailiștii, dacă este cazul; |
| --- | --- |

(3)

„consilier” înseamnă orice persoană care oferă consultanță în ceea ce privește gestionarea dăunătorilor și utilizarea în siguranță a pesticidelor, în cadrul exercitării unei capacități profesionale sau al prestării unui serviciu comercial, inclusiv serviciile private de consultanță independente și serviciile publice de consultanță, agenții comerciali, producătorii de produse alimentare și detailiștii, dacă este cazul;

| (4) | „echipament de aplicare a pesticidelor” înseamnă orice echipament special conceput pentru aplicarea pesticidelor, inclusiv accesoriile esențiale funcționării sale efective, precum duze, manometre, filtre, site și dispozitive de curățare a rezervorului; |
| --- | --- |

(4)

„echipament de aplicare a pesticidelor” înseamnă orice echipament special conceput pentru aplicarea pesticidelor, inclusiv accesoriile esențiale funcționării sale efective, precum duze, manometre, filtre, site și dispozitive de curățare a rezervorului;

| (5) | „pulverizare aeriană” înseamnă aplicarea pesticidelor dintr-o aeronavă (avion sau elicopter); |
| --- | --- |

(5)

„pulverizare aeriană” înseamnă aplicarea pesticidelor dintr-o aeronavă (avion sau elicopter);

| (6) | „gestionarea integrată a dăunătorilor” înseamnă analizarea atentă a tuturor metodelor disponibile de protecție a plantelor și integrarea ulterioară a unui ansamblu de măsuri adecvate destinate să inhibe dezvoltarea populațiilor de organisme nocive și să păstreze utilizarea produselor fitosanitare și a altor forme de intervenție la niveluri care să se justifice din punct de vedere economic și ecologic și să reducă sau să minimizeze riscurile la care sunt expuse sănătatea umană și mediul. Gestionarea integrată a dăunătorilor pune accentul pe creșterea unor culturi sănătoase prin metode care afectează cât mai puțin agro-sistemele și încurajează mecanismele naturale de control al dăunătorilor; |
| --- | --- |

(6)

„gestionarea integrată a dăunătorilor” înseamnă analizarea atentă a tuturor metodelor disponibile de protecție a plantelor și integrarea ulterioară a unui ansamblu de măsuri adecvate destinate să inhibe dezvoltarea populațiilor de organisme nocive și să păstreze utilizarea produselor fitosanitare și a altor forme de intervenție la niveluri care să se justifice din punct de vedere economic și ecologic și să reducă sau să minimizeze riscurile la care sunt expuse sănătatea umană și mediul. Gestionarea integrată a dăunătorilor pune accentul pe creșterea unor culturi sănătoase prin metode care afectează cât mai puțin agro-sistemele și încurajează mecanismele naturale de control al dăunătorilor;

| (7) | „indicator de risc” înseamnă rezultatul unei metode de calcul care este utilizată în evaluarea riscurilor pe care le prezintă pesticidele asupra sănătății umane și/sau asupra mediului; |
| --- | --- |

(7)

„indicator de risc” înseamnă rezultatul unei metode de calcul care este utilizată în evaluarea riscurilor pe care le prezintă pesticidele asupra sănătății umane și/sau asupra mediului;

| (8) | termenii „apă de suprafață” și „apă subterană” au același sens ca în Directiva 2000/60/CE; |
| --- | --- |

(8)

termenii „apă de suprafață” și „apă subterană” au același sens ca în Directiva 2000/60/CE;

| (9) | „pesticide” înseamnă:






  (a) | produse fitosanitare, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. .../...; |
| --- | --- | --- |

(9)

„pesticide” înseamnă:

(a)

produse fitosanitare, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. .../...;

| (b) | produse biocide, astfel cum sunt definite în Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (19). |
| --- | --- |

(b)

produse biocide, astfel cum sunt definite în Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (19).

Articolul 4

Planurile naționale de acțiune

(1)   Statele membre adoptă planuri naționale de acțiune pentru a stabili obiective, măsuri și calendare în vederea reducerii riscurilor și a efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului și în vederea încurajării dezvoltării și introducerii gestionării integrate a dăunătorilor și a unor abordări sau tehnici alternative, pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor.

La întocmirea și revizuirea planurilor naționale de acțiune, statele membre țin seama de implicațiile sociale, economice, de mediu și de sănătate ale măsurilor prevăzute. Statele membre prezintă în planurile naționale de acțiune modalitățile prin care vor pune în aplicare măsuri care se întemeiază pe dispozițiile articolelor 5-14, pentru a atinge obiectivele menționate la primul paragraf din acest alineat.

(2)   Până la ... (20) statele membre comunică planurile lor naționale de acțiune Comisiei și celorlalte state membre.

Planurile naționale de acțiune sunt reexaminate cel puțin o dată la cinci ani și orice modificare semnificativă a acestora este semnalată Comisiei în termenul cel mai scurt.

(3)   Dacă sunt relevante, Comisia publică pe internet informațiile comunicate în conformitate cu alineatul (2).

(4)   În cadrul procesului de elaborare și de modificare a planurilor naționale de acțiune, se aplică dispozițiile privind participarea publică prevăzute la articolul 2 din Directiva 2003/35/CE.

CAPITOLUL II

Formarea, vânzarea de pesticide, informarea și programele de sensibilizare

Articolul 5

Formarea

(1)   Statele membre se asigură că toți utilizatorii profesioniști, distribuitorii și consilierii au acces la o formare corespunzătoare. Aceasta include formarea inițială și formarea suplimentară în vederea dobândirii și actualizării cunoștințelor, după caz.

Formarea este concepută pentru a asigura că astfel de utilizatori, distribuitori și consilieri dobândesc suficiente cunoștințe cu privire la temele enumerate la anexa I, ținându-se seama de diferitele roluri și responsabilități ale acestora.

(2)   Până la ... (21) statele membre instituie sisteme de certificare și desemnează autoritățile competente responsabile cu punerea în aplicare a acestora. Aceste certificate atestă cel puțin dobândirea de către utilizatorii profesioniști, distribuitori și consilieri, fie prin formare, fie prin alte mijloace, a unor cunoștințe suficiente privind temele enumerate la anexa I.

Sistemele de certificare includ cerințe și proceduri privind acordarea, menținerea și retragerea de certificate.

(3)   Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive referitoare la modificarea anexei I, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice și științifice, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (2).

Articolul 6

Cerințe aplicabile vânzării de pesticide

(1)   Statele membre se asigură că cel puțin acei distribuitori care vând pesticide utilizatorilor profesioniști au suficienți angajați posesori ai unui certificat de tipul celui menționat la articolul 5 alineatul (2). Aceste persoane se află la dispoziția clienților la momentul vânzării pentru a le oferi informații privind utilizarea pesticidelor și instrucțiuni de siguranță referitoare la produsele în cauză, cu privire la sănătatea umană și mediu.

(2)   Statele membre iau măsurile necesare pentru ca vânzările de pesticide care sunt autorizate în vederea unei utilizări profesionale să fie rezervate posesorilor unui certificat de tipul celui menționat la articolul 5 alineatul (2).

(3)   Statele membre le solicită distribuitorilor care vând pesticide utilizatorilor neprofesioniști să furnizeze informații generale cu privire la riscurile asociate utilizării de pesticide, în special în ceea ce privește pericolele, expunerea, condițiile adecvate de depozitare, manipularea, aplicarea și eliminarea în siguranță, în conformitate cu legislația comunitară privind deșeurile, precum și cu privire la soluțiile alternative cu risc minim. Statele membre le pot solicita producătorilor de pesticide să furnizeze astfel de informații.

(4)   Măsurile prevăzute la alineatele (1) și (2) se instituie până la ... (22).

Articolul 7

Informarea și programele de sensibilizare

Statele membre iau măsuri în vederea informării publicului și a promovării și facilitării programelor de sensibilizare și a punerii la dispoziția publicului de informații precise și echilibrate privind pesticidele, în special privind riscurile pe care le prezintă acestea în ceea ce privește sănătatea umană, organismele nețintă și mediul, precum și utilizarea de metode alternative nechimice.

CAPITOLUL III

Echipamentul de aplicare a pesticidelor

Articolul 8

Inspecția echipamentului aflat în folosință

(1)   Statele membre se asigură că echipamentul de aplicare a pesticidelor de uz profesional face obiectul unor inspecții la intervale de timp regulate. Perioada dintre inspecții nu depășește cinci ani până în 2020 și nu depășește trei ani după această dată.

(2)   Până la ... (23) statele membre se asigură că echipamentul de aplicare a pesticidelor a fost inspectat cel puțin o dată. După această dată, numai acele echipamente de aplicare a pesticidelor care au trecut cu succes de inspecție pot fi utilizate în scop profesional.

Orice echipament nou este inspectat cel puțin o dată pe parcursul unei perioade de cinci ani după cumpărare.

(3)   Prin derogare de la alineatele (1) și (2) și ca urmare a unei evaluări a riscurilor pentru sănătatea umană și mediu, inclusiv a unei evaluări privind scara la care se utilizează echipamentul, statele membre pot:

| (a) | stabili diferite calendare și perioade de inspecție pentru echipamentele de aplicare a pesticidelor care nu sunt utilizate pentru pulverizarea pesticidelor, pentru echipamentele de aplicare manuală a pesticidelor sau pulverizatoarele de spate și pentru echipamentele suplimentare de aplicare a pesticidelor care sunt enumerate în planul de acțiune național prevăzut la articolul 4 și care sunt utilizate la scară foarte redusă.
  Următoarele tipuri de echipamente suplimentare de aplicare a pesticidelor nu pot fi considerate, indiferent de condiții, echipamente utilizate la scară foarte redusă:






  (i) | echipamente de pulverizare amplasate în trenuri sau în aeronave; |
| --- | --- | --- |

(a)

stabili diferite calendare și perioade de inspecție pentru echipamentele de aplicare a pesticidelor care nu sunt utilizate pentru pulverizarea pesticidelor, pentru echipamentele de aplicare manuală a pesticidelor sau pulverizatoarele de spate și pentru echipamentele suplimentare de aplicare a pesticidelor care sunt enumerate în planul de acțiune național prevăzut la articolul 4 și care sunt utilizate la scară foarte redusă.

Următoarele tipuri de echipamente suplimentare de aplicare a pesticidelor nu pot fi considerate, indiferent de condiții, echipamente utilizate la scară foarte redusă:

(i)

echipamente de pulverizare amplasate în trenuri sau în aeronave;

| (ii) | echipamente de pulverizare cu ajutorul unei rampe mai mari de 3 m, inclusiv cele amplasate pe echipamentele de semănat. |
| --- | --- |

(ii)

echipamente de pulverizare cu ajutorul unei rampe mai mari de 3 m, inclusiv cele amplasate pe echipamentele de semănat.

| (b) | scuti de la inspecție echipamentele de aplicare manuală a pesticidelor sau pulverizatoarele de spate. |
| --- | --- |

(b)

scuti de la inspecție echipamentele de aplicare manuală a pesticidelor sau pulverizatoarele de spate.

(4)   Inspecțiile verifică dacă echipamentul de aplicare a pesticidelor îndeplinește cerințele relevante prevăzute în anexa II, în vederea obținerii unui grad ridicat de protecție a sănătății umane și a mediului.

Se presupune că echipamentul de aplicare a pesticidelor care respectă standardele armonizate elaborate în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) respectă cerințele esențiale de sănătate, de siguranță și de mediu.

(5)   Utilizatorii profesioniști efectuează periodic etalonări și controale tehnice ale echipamentului de aplicare a pesticidelor, conform formării corespunzătoare de care au beneficiat în conformitate cu dispozițiile articolului 5.

(6)   Statele membre desemnează organismele responsabile cu punerea în aplicare a sistemelor de inspecție și informează Comisia în acest sens.

Fiecare stat membru stabilește sisteme de certificare astfel concepute încât să permită verificarea inspecțiilor și să recunoască certificatele acordate în alte state membre, în conformitate cu cerințele menționate la alineatul (4) și în cazul în care perioada care a trecut de la efectuarea ultimei inspecții în alt stat membru este mai mică sau egală cu perioada cuprinsă în intervalul dintre inspecții aplicabil pe propriul său teritoriu.

Statele membre depun eforturi pentru a recunoaște certificatele emise în alte state membre, cu condiția respectării intervalelor de inspecție menționate la alineatul (1).

(7)   Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive referitoare la modificarea anexei II, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice și științifice, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (2).

CAPITOLUL IV

Practici și utilizări specifice

Articolul 9

Pulverizarea aeriană

(1)   Statele membre se asigură că pulverizarea aeriană este interzisă.

(2)   Prin derogare de la alineatul (1), pulverizarea aeriană poate fi permisă numai în cazuri speciale, cu condiția respectării următoarelor cerințe:

| (a) | nu trebuie să existe alternative viabile sau pulverizarea aeriană trebuie să prezinte avantaje clare din punct de vedere al efectelor reduse asupra sănătății umane și asupra mediului, în raport cu aplicarea terestră a pesticidelor; |
| --- | --- |

(a)

nu trebuie să existe alternative viabile sau pulverizarea aeriană trebuie să prezinte avantaje clare din punct de vedere al efectelor reduse asupra sănătății umane și asupra mediului, în raport cu aplicarea terestră a pesticidelor;

| (b) | pesticidele utilizate trebuie să fie aprobate în mod explicit de statele membre în vederea pulverizării aeriene, ca urmare a unei evaluări specifice a riscurilor care decurg din pulverizarea aeriană; |
| --- | --- |

(b)

pesticidele utilizate trebuie să fie aprobate în mod explicit de statele membre în vederea pulverizării aeriene, ca urmare a unei evaluări specifice a riscurilor care decurg din pulverizarea aeriană;

| (c) | operatorul care efectuează pulverizarea aeriană trebuie să fie titularul unui certificat de tipul celui menționat la articolul 5 alineatul (2). Pe parcursul perioadei de tranziție, în care sistemele de certificare nu sunt încă operaționale, statele membre pot accepta o altă formă de atestare a competențelor; |
| --- | --- |

(c)

operatorul care efectuează pulverizarea aeriană trebuie să fie titularul unui certificat de tipul celui menționat la articolul 5 alineatul (2). Pe parcursul perioadei de tranziție, în care sistemele de certificare nu sunt încă operaționale, statele membre pot accepta o altă formă de atestare a competențelor;

| (d) | întreprinderea responsabilă cu aplicarea pesticidelor prin pulverizare aeriană este atestată de o autoritate competentă să autorizeze echipamentele și aeronavele pentru pulverizarea aeriană a pesticidelor. |
| --- | --- |

(d)

întreprinderea responsabilă cu aplicarea pesticidelor prin pulverizare aeriană este atestată de o autoritate competentă să autorizeze echipamentele și aeronavele pentru pulverizarea aeriană a pesticidelor.

(3)   Statele membre desemnează autoritățile competente pentru stabilirea condițiilor specifice în care poate fi efectuată pulverizarea aeriană și informează publicul cu privire la culturile, zonele, circumstanțele și cerințele specifice de aplicare, inclusiv condițiile meteorologice, pentru care pulverizarea aeriană poate fi permisă.

Autoritățile competente specifică măsurile necesare pentru avertizarea rezidenților și a trecătorilor și pentru protejarea mediului din vecinătatea zonei pulverizate.

(4)   Orice utilizator profesionist care dorește să aplice pesticide prin pulverizare aeriană trebuie să prezinte în timp util autorității competente o cerere de a aplica pesticide prin pulverizare aeriană, însoțită de documente care să demonstreze că sunt întrunite condițiile menționate la alineatele (2) și (3). Statele membre pot prevedea ca cererile pentru care nu s-a primit un răspuns cu privire la decizia luată, în termenul stabilit de autoritățile competente, să se considere aprobate.

(5)   Statele membre se asigură că sunt întrunite condițiile menționate la alineatele (2) și (3), prin efectuarea unei monitorizări corespunzătoare.

(6)   Autoritățile competente înregistrează cererile transmise în conformitate cu alineatul (4).

Articolul 10

Măsuri specifice de protecție a mediului acvatic și a apei potabile

(1)   Statele membre se asigură că se adoptă măsuri corespunzătoare de protecție a mediului acvatic și a rezervelor de apă potabilă de efectele pesticidelor. Aceste măsuri sprijină și sunt compatibile cu dispozițiile relevante ale Directivei 2000/60/CE și se conformează dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. .../....

(2)   Măsurile prevăzute la alineatul (1) includ:

| (a) | folosirea de preferință a pesticidelor care nu sunt clasificate ca periculoase pentru mediul acvatic, în temeiul Directivei 1999/45/CE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea preparatelor periculoase (24) și care nu conțin substanțe periculoase prioritare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 16 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE; |
| --- | --- |

(a)

folosirea de preferință a pesticidelor care nu sunt clasificate ca periculoase pentru mediul acvatic, în temeiul Directivei 1999/45/CE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea preparatelor periculoase (24) și care nu conțin substanțe periculoase prioritare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 16 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE;

| (b) | utilizarea de preferință a celor mai eficiente tehnici de aplicare, precum utilizarea unui echipament de aplicare a pesticidelor cu deviere mică, în special în cazul culturilor verticale precum plantațiile de hamei și în cazul livezilor și podgoriilor; |
| --- | --- |

(b)

utilizarea de preferință a celor mai eficiente tehnici de aplicare, precum utilizarea unui echipament de aplicare a pesticidelor cu deviere mică, în special în cazul culturilor verticale precum plantațiile de hamei și în cazul livezilor și podgoriilor;

| (c) | utilizarea unor măsuri de atenuare care să reducă riscul poluării externe cauzate de devierea pulverizării, de drenare și de scurgere. Acestea includ, în cazul în care este necesar, stabilirea unor zone-tampon de dimensiuni corespunzătoare pentru protejarea organismelor acvatice nețintă și a unor zone de protecție pentru sursele de apă subterane sau de suprafață utilizate pentru captarea apei potabile, zone în care pesticidele nu trebuie să fie utilizate sau depozitate; |
| --- | --- |

(c)

utilizarea unor măsuri de atenuare care să reducă riscul poluării externe cauzate de devierea pulverizării, de drenare și de scurgere. Acestea includ, în cazul în care este necesar, stabilirea unor zone-tampon de dimensiuni corespunzătoare pentru protejarea organismelor acvatice nețintă și a unor zone de protecție pentru sursele de apă subterane sau de suprafață utilizate pentru captarea apei potabile, zone în care pesticidele nu trebuie să fie utilizate sau depozitate;

| (d) | Reducerea pe cât posibil sau, dacă este cazul, suprimarea aplicării pe sau de-a lungul drumurilor, al căilor ferate, al suprafețelor foarte permeabile sau al altor infrastructuri din apropierea apelor subterane sau de suprafață sau pe suprafețe impermeabile cu risc mare de scurgere în apele de suprafață sau în sistemele de canalizare. |
| --- | --- |

(d)

Reducerea pe cât posibil sau, dacă este cazul, suprimarea aplicării pe sau de-a lungul drumurilor, al căilor ferate, al suprafețelor foarte permeabile sau al altor infrastructuri din apropierea apelor subterane sau de suprafață sau pe suprafețe impermeabile cu risc mare de scurgere în apele de suprafață sau în sistemele de canalizare.

Articolul 11

Reducerea utilizării pesticidelor sau a riscurilor în anumite zone

Ținând seama de igiena necesară, de cerințele de sănătate publică și de biodiversitate sau de rezultatele evaluării riscurilor relevante, statele membre se asigură că utilizarea pesticidelor este interzisă, limitată sau că riscurile pe care le prezintă aceasta sunt reduse la minim în:

| (1) | zonele utilizate de public sau de grupurile vulnerabile ale populației, precum parcurile, grădinile publice, terenurile de sport, curțile școlilor și terenurile de joacă; |
| --- | --- |

(1)

zonele utilizate de public sau de grupurile vulnerabile ale populației, precum parcurile, grădinile publice, terenurile de sport, curțile școlilor și terenurile de joacă;

| (2) | zonele protejate, astfel cum sunt definite în Directiva 2000/60/CE, sau alte zone identificate în vederea instituirii măsurilor de conservare necesare în conformitate cu dispozițiile Directivei 79/409/CEE și ale Directivei 92/43/CEE; |
| --- | --- |

(2)

zonele protejate, astfel cum sunt definite în Directiva 2000/60/CE, sau alte zone identificate în vederea instituirii măsurilor de conservare necesare în conformitate cu dispozițiile Directivei 79/409/CEE și ale Directivei 92/43/CEE;

| (3) | zonele tratate recent, utilizate sau accesibile lucrătorilor din agricultură. |
| --- | --- |

(3)

zonele tratate recent, utilizate sau accesibile lucrătorilor din agricultură.

Articolul 12

Manipularea și depozitarea pesticidelor și tratarea ambalajelor și a resturilor de pesticide

(1)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că următoarele operațiuni efectuate de utilizatori profesioniști și, după caz, de distribuitori, nu pun în pericol sănătatea umană sau mediul:

| (a) | depozitarea, manipularea, diluarea și amestecul pesticidelor înainte de utilizare; |
| --- | --- |

(a)

depozitarea, manipularea, diluarea și amestecul pesticidelor înainte de utilizare;

| (b) | manipularea ambalajelor și a resturilor de pesticide; |
| --- | --- |

(b)

manipularea ambalajelor și a resturilor de pesticide;

| (c) | eliminarea amestecurilor din rezervoare rămase după aplicare; |
| --- | --- |

(c)

eliminarea amestecurilor din rezervoare rămase după aplicare;

| (d) | curățarea echipamentului utilizat după aplicare; |
| --- | --- |

(d)

curățarea echipamentului utilizat după aplicare;

| (e) | recuperarea sau eliminarea resturilor de pesticide și a ambalajelor acestora în conformitate cu legislația comunitară privind deșeurile. |
| --- | --- |

(e)

recuperarea sau eliminarea resturilor de pesticide și a ambalajelor acestora în conformitate cu legislația comunitară privind deșeurile.

(2)   Statele membre iau toate măsurile necesare cu privire la pesticidele autorizate pentru utilizatorii neprofesioniști, pentru a evita operațiunile de manipulare periculoase. Aceste măsuri pot prevedea utilizarea pesticidelor cu toxicitate redusă, a soluțiilor deja preparate și limite privind dimensiunea containerelor sau ambalajelor.

(3)   Statele membre se asigură că spațiile de depozitare a pesticidelor pentru uz profesional sunt construite astfel încât să împiedice emisiile accidentale. O atenție deosebită trebuie să fie acordată amplasamentului, dimensiunilor și materialelor de construcție.

Articolul 13

Gestionarea integrată a dăunătorilor

(1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru promovarea gestionării dăunătorilor cu un consum redus de pesticide, acordând prioritate, oricând este posibil, metodelor nechimice și, dintre practicile și produsele disponibile pentru aceeași problemă a dăunătorilor, practicilor și produselor cu cele mai mici riscuri pentru sănătatea umană și pentru mediu. Gestionarea dăunătorilor cu un consum redus de pesticide include gestionarea integrată a dăunătorilor, precum și agricultura ecologică, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice (25).

(2)   Statele membre instituie sau susțin crearea condițiilor necesare punerii în aplicare a gestionării integrate a dăunătorilor. În special, statele membre se asigură că utilizatorii profesioniști au la dispoziție informații și instrumente pentru monitorizarea dăunătorilor și pentru luarea deciziilor, precum și servicii de consultanță privind gestionarea integrată a dăunătorilor.

(3)   Până la 30 iunie 2013, statele membre prezintă Comisiei un raport privind punerea în aplicare a alineatelor (1) și (2) și, în special, privind prezența condițiilor necesare pentru punerea în aplicare a gestionării integrate a dăunătorilor.

(4)   Statele membre prezintă, în cadrul planurilor naționale de acțiune menționate la articolul 4, modalitățile prin care se asigură că principiile generale ale gestionării integrate a dăunătorilor, astfel cum sunt prevăzute la anexa III sunt puse în aplicare de către toți utilizatorii profesioniști de pesticide până la 1 ianuarie 2014 cel târziu.

Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive referitoare la modificarea anexei III, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice și științifice, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (2).

(5)   Statele membre instituie măsurile necesare de stimulare a utilizatorilor profesioniști în vederea punerii în aplicare a unor orientări specifice pentru anumite culturi sau sectoare cu privire la gestionarea integrată a dăunătorilor, pe bază de voluntariat. Autoritățile publice și/sau organizațiile care îi reprezintă pe anumiți utilizatori profesioniști pot elabora astfel de orientări. Statele membre fac trimiteri la acele orientări pe care le consideră pertinente și potrivite în cadrul planurilor naționale de acțiune, elaborate în conformitate cu articolul 4.

CAPITOLUL V

Indicatori, rapoarte și schimburi de informații

Articolul 14

Indicatori

(1)   Se stabilesc indicatori de risc armonizați, menționați în anexa IV. Cu toate acestea, statele membre pot continua să folosească indicatorii naționali existenți sau pot adopta alți indicatori adecvați, pe lângă cei armonizați.

Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive referitoare la modificarea anexei IV, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice și științifice, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (2).

(2)   Statele membre:

| (a) | calculează indicatorii de risc armonizați prevăzuți la alineatul (1), folosind datele statistice culese în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. .../... și alte date relevante; |
| --- | --- |

(a)

calculează indicatorii de risc armonizați prevăzuți la alineatul (1), folosind datele statistice culese în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. .../... și alte date relevante;

| (b) | identifică tendințele în ceea ce privește utilizarea anumitor substanțe active; |
| --- | --- |

(b)

identifică tendințele în ceea ce privește utilizarea anumitor substanțe active;

| (c) | identifică elementele prioritare, precum substanțele active, culturile, regiunile sau practicile care necesită o atenție deosebită sau bunele practici care pot constitui exemple în vederea realizării obiectivelor prezentei directive de reducere a riscurilor și efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului și de încurajare a dezvoltării și introducerii procesului de gestionare integrată a dăunătorilor și a unor tehnici sau abordări alternative pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor. |
| --- | --- |

(c)

identifică elementele prioritare, precum substanțele active, culturile, regiunile sau practicile care necesită o atenție deosebită sau bunele practici care pot constitui exemple în vederea realizării obiectivelor prezentei directive de reducere a riscurilor și efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului și de încurajare a dezvoltării și introducerii procesului de gestionare integrată a dăunătorilor și a unor tehnici sau abordări alternative pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor.

(3)   Statele membre comunică Comisiei și altor state membre rezultatele evaluărilor desfășurate în conformitate cu alineatul (2).

(4)   Comisia calculează indicatorii de risc la nivel comunitar folosind datele statistice culese în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. .../... și alte date relevante, în vederea estimării tendințelor în materie de riscuri asociate utilizării pesticidelor.

Comisia folosește aceste date și informații și în scopul de a evalua progresul înregistrat în realizarea obiectivelor altor politici comunitare care vizează reducerea efectelor pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului.

Articolul 15

Raportarea

Comisia prezintă periodic Parlamentului European și Consiliului un raport privind progresul înregistrat în ceea ce privește punerea în aplicare a prezentei directive, însoțit, după caz, de propuneri de amendamente.

CAPITOLUL VI

Dispoziții finale

Articolul 16

Sancțiuni

Statele membre stabilesc sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor naționale adoptate în temeiul prezentei directive și iau toate măsurile necesare în vederea asigurării punerii lor în aplicare. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare.

Statele membre comunică aceste dispoziții Comisiei până la ... (20), și informează fără întârziere Comisia în legătură cu orice modificare ulterioară.

Articolul 17

Taxe și tarife

(1)   Statele membre își pot recupera costurile asociate activităților desfășurate în baza obligațiilor care decurg din prezenta directivă prin intermediul unor taxe sau tarife.

(2)   Statele membre se asigură că taxele sau tarifele menționate la alineatul (1) sunt stabilite într-o manieră transparentă și că acestea corespund costului real al activităților desfășurate.

Articolul 18

Standardizarea

(1)   Standardele menționate la articolul 8 alineatul (4) din prezenta directivă se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (26).

Solicitarea de elaborare a acestor standarde poate fi realizată în consultare cu comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1).

(2)   Comisia publică referințele standardelor în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

(3)   În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că un standard nu acoperă în mod satisfăcător cerințele esențiale pe care le reglementează, Comisia sau statul membru respectiv își prezintă poziția, expunând, de asemenea, motivele care stau la baza acesteia, comitetului înființat prin Directiva 98/34/CE. Comitetul emite un aviz fără întârziere.

În funcție de avizul comitetului, Comisia decide publicarea, nepublicarea, publicarea cu restricții, păstrarea integrală, păstrarea cu restricții sau retragerea referințelor standardului armonizat respectiv în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 19

Procedura de comitet

(1)   Comisia este asistată de către Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animalelor înființat în temeiul articolul 58 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (27).

(2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.

Articolul 20

Cheltuieli

Pentru a sprijini instituirea unei politici și a unor sisteme armonizate în domeniul utilizării durabile a pesticidelor, Comisia poate finanța:

| (1) | dezvoltarea unui sistem armonizat, inclusiv a unei baze de date adecvate pentru culegerea și stocarea tuturor informațiilor privind indicatorii de risc asociați pesticidelor și punerea acestor informații la dispoziția autorităților competente, a altor părți interesate și a publicului; |
| --- | --- |

(1)

dezvoltarea unui sistem armonizat, inclusiv a unei baze de date adecvate pentru culegerea și stocarea tuturor informațiilor privind indicatorii de risc asociați pesticidelor și punerea acestor informații la dispoziția autorităților competente, a altor părți interesate și a publicului;

| (2) | realizarea studiilor necesare pregătirii și elaborării dispozițiilor legislative, inclusiv adaptarea anexelor la prezenta directivă la progresul tehnic; |
| --- | --- |

(2)

realizarea studiilor necesare pregătirii și elaborării dispozițiilor legislative, inclusiv adaptarea anexelor la prezenta directivă la progresul tehnic;

| (3) | dezvoltarea orientărilor și a bunelor practici pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive. |
| --- | --- |

(3)

dezvoltarea orientărilor și a bunelor practici pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive.

Articolul 21

Transpunerea

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la ... (28).

Atunci când statele membre adoptă măsurile respective, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 22

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 23

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la ...

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 48.

1

(2)  JO C 146, 30.6.2007, p. 48.

2

(3)  Avizul Parlamentului European din 23 octombrie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial), Poziția comună a Consiliului din 19 mai 2008 și Decizia Consiliului din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

3

(4)  JO L 242, 10.9.2002, p. 1.

4

(5)  JO L 103, 25.4.1979, p. 1.

5

(6)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

6

(7)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1.

7

(8)  JO L 70, 16.3.2005, p. 1.

8

(9)  JO L ...

9

(10)  JO L 277, 21.10.2005, p. 1.

10

(11)  JO L 156, 25.6.2003, p. 17.

11

(12)  JO L 131, 5.5.1998, p. 11.

12

(13)  JO L 158, 30.4.2004, p. 50. Versiunea rectificată în JO L 229, 29.6.2004, p. 23.

13

(14)  JO L 157, 9.6.2006, p. 24.

14

(15)  JO L 114, 27.4.2006, p. 9.

15

(16)  JO L 377, 31.12.1991, p. 20.

16

(17)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

17

(18)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

18

(19)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

19

(20)  Trei ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive.

20

(21)  Patru ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive.

21

(22)  Șase ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

22

(23)  Șapte ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

23

(24)  JO L 200, 30.7.1999, p. 1.

24

(25)  JO L 189, 20.7.2007, p. 1.

25

(26)  JO L 204, 21.7.1998, p. 37.

26

(27)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1.

27

(28)  Doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive.

28

---

ANEXA I

Temele de formare menționate la articolul 5

| 1. | Toată legislația relevantă referitoare la pesticide și la utilizarea acestora. |
| --- | --- |

1.

Toată legislația relevantă referitoare la pesticide și la utilizarea acestora.

| 2. | Pericole și riscuri asociate pesticidelor și modalitățile de identificare și control ale acestora, în special:






  (a) | riscurile pentru oameni (operatori, rezidenți, trecători, persoane care intră în zonele tratate și persoane care manipulează sau consumă produse tratate), precum și modul în care aceste riscuri sunt agravate de factori precum fumatul; |
| --- | --- | --- |

2.

Pericole și riscuri asociate pesticidelor și modalitățile de identificare și control ale acestora, în special:

(a)

riscurile pentru oameni (operatori, rezidenți, trecători, persoane care intră în zonele tratate și persoane care manipulează sau consumă produse tratate), precum și modul în care aceste riscuri sunt agravate de factori precum fumatul;

| (b) | simptomele otrăvirii cu pesticide și măsurile de prim-ajutor; |
| --- | --- |

(b)

simptomele otrăvirii cu pesticide și măsurile de prim-ajutor;

| (c) | riscurile pentru plantele nețintă, pentru insectele folositoare, fauna sălbatică, biodiversitate și mediu în general. |
| --- | --- |

(c)

riscurile pentru plantele nețintă, pentru insectele folositoare, fauna sălbatică, biodiversitate și mediu în general.

| 3. | Noțiuni privind strategiile și tehnicile de gestionare integrată a dăunătorilor, strategiile și tehnicile de gestionare integrată a culturilor, principiile agriculturii ecologice, informații privind principiile generale, precum și orientări specifice pentru anumite culturi sau sectoare cu privire la gestionarea integrată a dăunătorilor. |
| --- | --- |

3.

Noțiuni privind strategiile și tehnicile de gestionare integrată a dăunătorilor, strategiile și tehnicile de gestionare integrată a culturilor, principiile agriculturii ecologice, informații privind principiile generale, precum și orientări specifice pentru anumite culturi sau sectoare cu privire la gestionarea integrată a dăunătorilor.

| 4. | Inițiere în evaluarea comparativă la nivel de utilizator, pentru a ajuta utilizatorii profesioniști să aleagă, într-o situație dată, produsul cu cele mai puține efecte secundare asupra sănătății umane, asupra organismelor nețintă și asupra mediului, dintre toate produsele autorizate, pentru a remedia o anumită problemă cu dăunătorii. |
| --- | --- |

4.

Inițiere în evaluarea comparativă la nivel de utilizator, pentru a ajuta utilizatorii profesioniști să aleagă, într-o situație dată, produsul cu cele mai puține efecte secundare asupra sănătății umane, asupra organismelor nețintă și asupra mediului, dintre toate produsele autorizate, pentru a remedia o anumită problemă cu dăunătorii.

| 5. | Măsuri menite să reducă la minim riscurile pentru oameni, pentru organismele nețintă și pentru mediu: practici de lucru sigure pentru depozitarea, manipularea și amestecul pesticidelor, precum și eliminarea ambalajelor goale, a altor materiale contaminate și a surplusului de pesticide (inclusiv amestecurile rămase în rezervor) sub formă concentrată sau diluată; metode recomandate pentru a controla expunerea operatorului (echipament de protecție individuală). |
| --- | --- |

5.

Măsuri menite să reducă la minim riscurile pentru oameni, pentru organismele nețintă și pentru mediu: practici de lucru sigure pentru depozitarea, manipularea și amestecul pesticidelor, precum și eliminarea ambalajelor goale, a altor materiale contaminate și a surplusului de pesticide (inclusiv amestecurile rămase în rezervor) sub formă concentrată sau diluată; metode recomandate pentru a controla expunerea operatorului (echipament de protecție individuală).

| 6. | Proceduri de pregătire a echipamentului de aplicare a pesticidelor în vederea utilizării, inclusiv etalonarea acestuia, și proceduri de funcționare, astfel încât să prezinte riscuri minime pentru utilizator, pentru alți oameni, pentru speciile de plante și animale nețintă, precum și pentru biodiversitate și mediu. |
| --- | --- |

6.

Proceduri de pregătire a echipamentului de aplicare a pesticidelor în vederea utilizării, inclusiv etalonarea acestuia, și proceduri de funcționare, astfel încât să prezinte riscuri minime pentru utilizator, pentru alți oameni, pentru speciile de plante și animale nețintă, precum și pentru biodiversitate și mediu.

| 7. | Utilizarea și întreținerea echipamentului de aplicare a pesticidelor și tehnicile specifice de pulverizare (de exemplu, pulverizarea volumelor mici, duzele cu deviere mică), precum și obiectivele controlului tehnic al pulverizatorilor în folosință și metodele de ameliorare a calității pulverizării. |
| --- | --- |

7.

Utilizarea și întreținerea echipamentului de aplicare a pesticidelor și tehnicile specifice de pulverizare (de exemplu, pulverizarea volumelor mici, duzele cu deviere mică), precum și obiectivele controlului tehnic al pulverizatorilor în folosință și metodele de ameliorare a calității pulverizării.

| 8. | Măsuri de urgență pentru protejarea sănătății umane și a mediului în caz de deversare accidentală și contaminare. |
| --- | --- |

8.

Măsuri de urgență pentru protejarea sănătății umane și a mediului în caz de deversare accidentală și contaminare.

| 9. | Structuri de monitorizare a sănătății și facilități de acces la dotările publice pentru a semnala orice incident sau incident bănuit. |
| --- | --- |

9.

Structuri de monitorizare a sănătății și facilități de acces la dotările publice pentru a semnala orice incident sau incident bănuit.

| 10. | Păstrarea evidenței utilizării pesticidelor, în conformitate cu legislația relevantă. |
| --- | --- |

10.

Păstrarea evidenței utilizării pesticidelor, în conformitate cu legislația relevantă.

---

ANEXA II

Cerințe în materie de sănătate, siguranță și protecția mediului legate de inspecția echipamentului de aplicare a pesticidelor

Inspecția echipamentului de aplicare a pesticidelor acoperă toate aspectele importante în vederea atingerii unui înalt grad de siguranță și protecție pentru sănătatea umană și pentru mediu. Eficacitatea optimă a aplicării ar trebui asigurată printr-o bună operare a dispozitivelor și a funcțiilor echipamentului pentru a garanta îndeplinirea următoarelor obiective.

Echipamentul de aplicare a pesticidelor trebuie să funcționeze în mod fiabil și să fie folosit în mod corespunzător, în scopul pentru care a fost conceput, pentru a garanta că pesticidele pot fi dozate și distribuite cu exactitate. Echipamentul trebuie să fie într-o stare de funcționare care să permită cu ușurință umplerea și golirea completă a acestuia în deplină siguranță și să prevină scurgerea pesticidelor. De asemenea, trebuie să permită curățarea completă cu ușurință. În plus, trebuie să garanteze siguranța operațiilor și să poată fi controlat și oprit imediat din locul operatorului. Atunci când sunt necesare, reglările trebuie să fie simple, precise și să poată fi reproduse.

Ar trebui să se acorde o atenție deosebită următoarelor elemente:

(1)   Elementele de transmisie

Elementele de siguranță ale arborelui de transmisie și elementele de siguranță ale conectorului la alimentarea electrică trebuie să se afle la locul lor și în stare bună și nimic nu trebuie să împiedice dispozitivele de protecție sau orice piesă de transmisie mobilă sau rotativă să își îndeplinească funcțiile, astfel încât să se asigure protecția operatorului.

(2)   Pompa

Volumul pompei trebuie adaptat nevoilor echipamentului, iar pompa trebuie să funcționeze corect pentru a garanta o rată de aplicare stabilă și fiabilă. Pompa nu trebuie să aibă scurgeri.

(3)   Agitarea

Dispozitivele de agitare trebuie să asigure o recirculare adecvată, astfel încât concentrația să fie omogenă în tot amestecul de lichid pentru pulverizare din rezervor.

(4)   Rezervorul

Rezervoarele, precum și indicatoarele de nivel, dispozitivele de umplere, sitele și filtrele, sistemele de golire și de clătire, precum și dispozitivele de amestecare trebuie să funcționeze astfel încât să reducă la minim deversarea accidentală, distribuirea neregulată a concentrației, expunerea operatorului și depunerile din rezervor.

(5)   Sistemele de măsură, comandă și reglare

Toate dispozitivele de măsură, de pornire și de oprire, de reglare a presiunii și/sau a debitului trebuie să fie calibrate corespunzător și să funcționeze în mod corect și nu trebuie să existe scurgeri. Controlul presiunii și acționarea dispozitivelor de reglare a presiunii trebuie să fie ușor de realizat în timpul aplicării. Dispozitivele de reglare a presiunii trebuie să își mențină o presiune de lucru constantă pentru un regim de funcționare constantă a pompei, pentru a garanta aplicarea unui volum constant.

(6)   Țevile și conductele

Țevile și conductele trebuie să fie într-o stare bună pentru a evita perturbări ale debitului lichidelor sau deversări accidentale în caz de spargere. Nu trebuie să existe scurgeri la nivelul țevilor și conductelor atunci când echipamentul este utilizat la presiunea maximă de operare.

(7)   Filtrele

În vederea evitării turbulențelor și a unei repartizări neomogene a conținutului, filtrele trebuie să fie în stare bună, iar țesătura acestora trebuie să corespundă mărimii duzelor din pulverizator. Atunci când există, sistemul de indicare a înfundării filtrelor trebuie să funcționeze corect.

(8)   Rampa (pentru echipamentul de pulverizare a pesticidelor prin intermediul unei rampe orizontale aflate aproape de cultura sau materialul care este tratat)

Rampa trebuie să fie în stare bună și stabilă în toate direcțiile. Sistemele de fixare și reglare, precum și dispozitivele care permit amortizarea mișcărilor neintenționate și compensarea pantei trebuie să funcționeze în mod corespunzător.

(9)   Duzele

Duzele trebuie să funcționeze corect, astfel încât să se evite orice scurgere în momentul opririi pulverizării. Pentru a asigura omogenitatea pulverizării, debitul fiecărei duze nu trebuie să devieze semnificativ față de debitul nominal indicat în tabelele furnizate de fabricant.

(10)   Distribuirea

Distribuirea transversală și verticală (în cazul aplicării pe culturile verticale) a amestecului de produse pentru pulverizare în zona vizată trebuie să se facă uniform, dacă este cazul.

(11)   Ventilatorul (pentru echipamentul de pulverizare a pesticidelor cu flux de aer)

Ventilatorul trebuie să fie în stare bună și să producă un curent de aer stabil și fiabil.

---

ANEXA III

Principiile generale ale gestionării integrate a dăunătorilor

| (1) | Prevenirea apariției și/sau eliminarea organismelor dăunătoare ar trebui să se realizeze sau să fie sprijinită prin intermediul mai multor metode și în special prin:






  — | rotația culturilor; |
| --- | --- | --- |

(1)

Prevenirea apariției și/sau eliminarea organismelor dăunătoare ar trebui să se realizeze sau să fie sprijinită prin intermediul mai multor metode și în special prin:

—

rotația culturilor;

| — | utilizarea unor tehnici de cultivare adecvate (de exemplu tehnica semănatului tardiv, datele și densitățile semănatului, subînsămânțarea, aratul de conservare, curățarea și însămânțarea directă); |
| --- | --- |

—

utilizarea unor tehnici de cultivare adecvate (de exemplu tehnica semănatului tardiv, datele și densitățile semănatului, subînsămânțarea, aratul de conservare, curățarea și însămânțarea directă);

| — | utilizarea, după caz, a varietăților rezistente/tolerante, precum și a semințelor și materialului săditor standard/certificat; |
| --- | --- |

—

utilizarea, după caz, a varietăților rezistente/tolerante, precum și a semințelor și materialului săditor standard/certificat;

| — | utilizarea fertilizării echilibrate, a unor practici de stropire cu var și de irigare/drenare; |
| --- | --- |

—

utilizarea fertilizării echilibrate, a unor practici de stropire cu var și de irigare/drenare;

| — | prevenirea răspândirii organismelor dăunătoare prin măsuri de igienă (de exemplu, prin curățarea permanentă a mașinilor și a echipamentului); |
| --- | --- |

—

prevenirea răspândirii organismelor dăunătoare prin măsuri de igienă (de exemplu, prin curățarea permanentă a mașinilor și a echipamentului);

| — | protejarea și răspândirea organismelor benefice importante, de exemplu, prin măsuri adecvate de protejare a plantelor sau prin utilizarea infrastructurilor ecologice înăuntrul și în afara locurilor de producție. |
| --- | --- |

—

protejarea și răspândirea organismelor benefice importante, de exemplu, prin măsuri adecvate de protejare a plantelor sau prin utilizarea infrastructurilor ecologice înăuntrul și în afara locurilor de producție.

| (2) | Organismele dăunătoare trebuie să fie monitorizate cu ajutorul unor metode și instrumente adecvate, atunci când acestea sunt disponibile. Printre instrumentele adecvate ar trebui să se numere observațiile efectuate în câmp, precum și sistemele fiabile din punct de vedere științific pentru avertizare sonoră, prognoză și diagnoză timpurie, atunci când este posibil, precum și apelarea la consultanță din partea unor profesioniști calificați. |
| --- | --- |

(2)

Organismele dăunătoare trebuie să fie monitorizate cu ajutorul unor metode și instrumente adecvate, atunci când acestea sunt disponibile. Printre instrumentele adecvate ar trebui să se numere observațiile efectuate în câmp, precum și sistemele fiabile din punct de vedere științific pentru avertizare sonoră, prognoză și diagnoză timpurie, atunci când este posibil, precum și apelarea la consultanță din partea unor profesioniști calificați.

| (3) | Pe baza rezultatelor monitorizării, utilizatorul profesionist trebuie să decidă dacă și când să aplice măsurile de protecția plantelor. Valorile-limită solide și fiabile din punct de vedere științific sunt componente esențiale în procesul de luare a deciziilor. Pentru organismele dăunătoare, valorile-limită stabilite pentru regiunea în cauză, zonele specifice, culturile și condițiile climaterice speciale trebuie luate în considerare înainte de aplicarea tratamentelor, atunci când acest lucru este posibil. |
| --- | --- |

(3)

Pe baza rezultatelor monitorizării, utilizatorul profesionist trebuie să decidă dacă și când să aplice măsurile de protecția plantelor. Valorile-limită solide și fiabile din punct de vedere științific sunt componente esențiale în procesul de luare a deciziilor. Pentru organismele dăunătoare, valorile-limită stabilite pentru regiunea în cauză, zonele specifice, culturile și condițiile climaterice speciale trebuie luate în considerare înainte de aplicarea tratamentelor, atunci când acest lucru este posibil.

| (4) | Metodele durabile biologice, fizice și alte metode nechimice trebuie preferate metodelor chimice dacă acestea asigură un control corespunzător al dăunătorilor. |
| --- | --- |

(4)

Metodele durabile biologice, fizice și alte metode nechimice trebuie preferate metodelor chimice dacă acestea asigură un control corespunzător al dăunătorilor.

| (5) | Pesticidele aplicate trebuie să fie cât se poate de specifice pentru ținta vizată și trebuie să aibă efecte secundare minime asupra sănătății umane, asupra organismelor nețintă și asupra mediului. |
| --- | --- |

(5)

Pesticidele aplicate trebuie să fie cât se poate de specifice pentru ținta vizată și trebuie să aibă efecte secundare minime asupra sănătății umane, asupra organismelor nețintă și asupra mediului.

| (6) | Utilizatorul profesionist ar trebui să mențină utilizarea pesticidelor și alte forme de intervenție la nivelurile minime necesare, de exemplu prin aplicarea unor doze reduse, prin frecvența redusă a aplicării sau prin aplicări parțiale, în condițiile în care nivelul de risc pentru vegetație este acceptabil, iar acestea nu măresc riscul de dezvoltare a rezistenței în cadrul populațiilor de organisme dăunătoare. |
| --- | --- |

(6)

Utilizatorul profesionist ar trebui să mențină utilizarea pesticidelor și alte forme de intervenție la nivelurile minime necesare, de exemplu prin aplicarea unor doze reduse, prin frecvența redusă a aplicării sau prin aplicări parțiale, în condițiile în care nivelul de risc pentru vegetație este acceptabil, iar acestea nu măresc riscul de dezvoltare a rezistenței în cadrul populațiilor de organisme dăunătoare.

| (7) | Atunci când se cunoaște riscul rezistenței față de o măsură de protecție a plantelor și când nivelul organismelor dăunătoare necesită aplicări repetate de pesticide pe culturi, ar trebui aplicate strategiile anti-rezistență disponibile, pentru menținerea eficacității produselor. Aceasta ar putea include utilizarea pesticidelor multiple cu modalități diferite de acțiune. |
| --- | --- |

(7)

Atunci când se cunoaște riscul rezistenței față de o măsură de protecție a plantelor și când nivelul organismelor dăunătoare necesită aplicări repetate de pesticide pe culturi, ar trebui aplicate strategiile anti-rezistență disponibile, pentru menținerea eficacității produselor. Aceasta ar putea include utilizarea pesticidelor multiple cu modalități diferite de acțiune.

| (8) | Pe baza înregistrărilor referitoare la utilizarea pesticidelor și a monitorizării organismelor dăunătoare, utilizatorul profesionist ar trebui să verifice reușita măsurilor de protecție a plantelor aplicate. |
| --- | --- |

(8)

Pe baza înregistrărilor referitoare la utilizarea pesticidelor și a monitorizării organismelor dăunătoare, utilizatorul profesionist ar trebui să verifice reușita măsurilor de protecție a plantelor aplicate.

---

ANEXA IV

Indicatori de risc armonizați

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

| 1. | La 18 iulie 2006, Comisia a înaintat Consiliului o propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru acțiuni comunitare în vederea utilizării durabile a pesticidelor. Propunerea se bazează pe articolul 175 alineatul (1) din tratat. |
| --- | --- |

1.

La 18 iulie 2006, Comisia a înaintat Consiliului o propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru acțiuni comunitare în vederea utilizării durabile a pesticidelor. Propunerea se bazează pe articolul 175 alineatul (1) din tratat.

| 2. | Parlamentul European și-a dat avizul în primă lectură la 23 octombrie 2007 (1). Comitetul Economic și Social și Comitetului Regiunilor și-au dat avizul la 14 martie și, respectiv, la 1 februarie 2007. |
| --- | --- |

2.

Parlamentul European și-a dat avizul în primă lectură la 23 octombrie 2007 (1). Comitetul Economic și Social și Comitetului Regiunilor și-au dat avizul la 14 martie și, respectiv, la 1 februarie 2007.

| 3. | La 19 mai 2008, Consiliul a adoptat poziția comună, în conformitate cu articolul 251 din tratat. |
| --- | --- |

3.

La 19 mai 2008, Consiliul a adoptat poziția comună, în conformitate cu articolul 251 din tratat.

II.   OBIECTIVE

Propunerea are ca obiectiv protejarea sănătății umane și animale și a mediului împotriva efectelor negative ale utilizării pesticidelor în agricultură și în ecosistem. Scopul directivei este de a reduce riscurile utilizării pesticidelor într-o măsură compatibilă cu protecția necesară a culturilor.

Aceasta prevede în special:

| — | crearea unor planuri naționale de acțiune (NAP) în vederea reducerii riscurilor și a efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului; |
| --- | --- |

—

crearea unor planuri naționale de acțiune (NAP) în vederea reducerii riscurilor și a efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății umane și asupra mediului;

| — | informarea, sensibilizarea și formarea consilierilor și a utilizatorilor profesioniști de pesticide; |
| --- | --- |

—

informarea, sensibilizarea și formarea consilierilor și a utilizatorilor profesioniști de pesticide;

| — | cerințele concrete impuse pentru vânzarea de pesticide; |
| --- | --- |

—

cerințele concrete impuse pentru vânzarea de pesticide;

| — | inspectarea periodică a echipamentelor de aplicare a pesticidelor; |
| --- | --- |

—

inspectarea periodică a echipamentelor de aplicare a pesticidelor;

| — | interzicerea pulverizării aeriene cu derogări posibile; |
| --- | --- |

—

interzicerea pulverizării aeriene cu derogări posibile;

| — | măsurile specifice pentru protejarea mediului acvatic împotriva poluării cu pesticide; |
| --- | --- |

—

măsurile specifice pentru protejarea mediului acvatic împotriva poluării cu pesticide;

| — | restricția utilizării pesticidelor în anumite zone; |
| --- | --- |

—

restricția utilizării pesticidelor în anumite zone;

| — | cerințele privitoare la manipularea și depozitarea pesticidelor, a ambalajelor și a resturilor de pesticide; |
| --- | --- |

—

cerințele privitoare la manipularea și depozitarea pesticidelor, a ambalajelor și a resturilor de pesticide;

| — | stabilirea unor standarde obligatorii privind gestionarea integrată a dăunătorilor; precum și |
| --- | --- |

—

stabilirea unor standarde obligatorii privind gestionarea integrată a dăunătorilor; precum și

| — | definirea unor indicatori de risc pentru măsurarea evoluției utilizării pesticidelor. |
| --- | --- |

—

definirea unor indicatori de risc pentru măsurarea evoluției utilizării pesticidelor.

III.   ANALIZA POZIȚIEI COMUNE

1.   Observații generale

Poziția comună a Consiliului concordă în linii generale cu poziția adoptată de Comisie și de Parlamentul European, în măsura în care:

| — | confirmă obiectivele și majoritatea dispozițiilor propuse de Comisie și sprijinite de Parlamentul European; |
| --- | --- |

—

confirmă obiectivele și majoritatea dispozițiilor propuse de Comisie și sprijinite de Parlamentul European;

| — | incorporează o mare parte a amendamentelor adoptate de Parlamentul European în primă lectură.
  Amendamentele 6, 17, 43, 49, 52, 60, 61, 62, 63, 68, 85, 93, 95, 103, 106, 112, 122, 137 și 155 sunt incorporate în totalitate.
  Amendamentele 13, 18, 29, 35, 36, 39, 42, 48, 51, 54, 59, 64, 87, 90, 114, 146 și 164 sunt acceptate în spiritul lor sau incorporate parțial.
  Amendamentele 1, 5, 16, 22, 23, 28, 30, 32, 37, 40, 55, 57, 58, 69, 72, 77, 84, 88, 91, 96, 98, 99, 102, 104, 120, 121, 138 și 139 nu au fost incorporate, Consiliul împărtășind poziția Comisiei.
  Amendamentele 2-4, 7-11, 15, 19-21, 24-27, 31, 33, 44, 46, 47, 50, 53, 56, 65, 66, 70, 71, 74, 76, 78, 79, 81-83, 92, 94, 97, 100, 101, 105, 107-111, 113, 115-119, 133, 135, 141, 143, 151 și 153, care au fost acceptate de Comisie, nu au fost incluse în poziția comună, Consiliul neîmpărtășind opiniile Comisiei. |
| --- | --- |

—

incorporează o mare parte a amendamentelor adoptate de Parlamentul European în primă lectură.

Amendamentele 6, 17, 43, 49, 52, 60, 61, 62, 63, 68, 85, 93, 95, 103, 106, 112, 122, 137 și 155 sunt incorporate în totalitate.

Amendamentele 13, 18, 29, 35, 36, 39, 42, 48, 51, 54, 59, 64, 87, 90, 114, 146 și 164 sunt acceptate în spiritul lor sau incorporate parțial.

Amendamentele 1, 5, 16, 22, 23, 28, 30, 32, 37, 40, 55, 57, 58, 69, 72, 77, 84, 88, 91, 96, 98, 99, 102, 104, 120, 121, 138 și 139 nu au fost incorporate, Consiliul împărtășind poziția Comisiei.

Amendamentele 2-4, 7-11, 15, 19-21, 24-27, 31, 33, 44, 46, 47, 50, 53, 56, 65, 66, 70, 71, 74, 76, 78, 79, 81-83, 92, 94, 97, 100, 101, 105, 107-111, 113, 115-119, 133, 135, 141, 143, 151 și 153, care au fost acceptate de Comisie, nu au fost incluse în poziția comună, Consiliul neîmpărtășind opiniile Comisiei.

Poziția comună cuprinde, de asemenea, alte modificări, care nu au fost prevăzute de către Parlamentul European și care abordează o serie de preocupări exprimate de către statele membre în cursul negocierilor.

Au fost introduse, de asemenea, o serie de amendamente tehnice sau de redactare pentru a defini domeniul de aplicare a anumitor dispoziții, pentru a explicita formularea directivei și pentru a asigura o mai mare coerență cu formularea din proiectul de regulament privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, de asemenea, pentru a garanta siguranța juridică sau pentru a consolida coerența regulamentului cu alte instrumente comunitare.

Comisia a acceptat poziția comună adoptată de către Consiliu.

2.   Observații specifice

Temei juridic

Amendamentul 1 nu a fost acceptat de către Consiliu considerând că articolul 175 alineatul (1) este temeiul juridic corect și suficient.

Definiții

Următoarele modificări au fost aduse propunerii originale:

| — | definiția „utilizării” a fost eliminată nefiind considerată necesară; |
| --- | --- |

—

definiția „utilizării” a fost eliminată nefiind considerată necesară;

| — | conceptul de capacitate profesională sau de serviciu comercial a fost incorporată în definiția „consilierului”; |
| --- | --- |

—

conceptul de capacitate profesională sau de serviciu comercial a fost incorporată în definiția „consilierului”;

| — | definițiile „echipamentului de aplicare a pesticidelor” și a „accesoriilor de aplicare a pesticidelor” au fost unificate; |
| --- | --- |

—

definițiile „echipamentului de aplicare a pesticidelor” și a „accesoriilor de aplicare a pesticidelor” au fost unificate;

| — | definiția „gestionării integrate a dăunătorilor” a fost mutată din propunerea de regulament privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare în prezenta propunere; precum și |
| --- | --- |

—

definiția „gestionării integrate a dăunătorilor” a fost mutată din propunerea de regulament privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare în prezenta propunere; precum și

| — | au fost adăugate definițiile „apelor de suprafață” și „apelor subterane”. |
| --- | --- |

—

au fost adăugate definițiile „apelor de suprafață” și „apelor subterane”.

Amendamentul 29 privind introducerea unei definiții a pesticidelor ca produse fitosanitare a fost incorporată în poziția comună, deși a fost respins de Comisie. Consiliul a extins această definiție la produsele biocide

Planurile naționale de acțiune

Parlamentul European și Consiliul au fost de acord în privința următoarelor elemente:

| — | statele membre ar trebui să ia în considerare implicațiile de sănătate ale măsurilor prevăzute; |
| --- | --- |

—

statele membre ar trebui să ia în considerare implicațiile de sănătate ale măsurilor prevăzute;

| — | planurile naționale de acțiune ar trebui să descrie modul în care statele membre aplică directiva (îndeosebi măsurile care decurg din articolele 5-14) pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor; |
| --- | --- |

—

planurile naționale de acțiune ar trebui să descrie modul în care statele membre aplică directiva (îndeosebi măsurile care decurg din articolele 5-14) pentru a reduce dependența de utilizarea pesticidelor;

| — | informațiile primite de Comisie cu privire la aceste planuri naționale de acțiune ar trebui să fie disponibile pe internet. |
| --- | --- |

—

informațiile primite de Comisie cu privire la aceste planuri naționale de acțiune ar trebui să fie disponibile pe internet.

Consiliul nu a considerat oportună luarea în considerare a altor amendamente, îndeosebi a celor privind stabilirea unor obiective cantitative de reducere a utilizării. Consiliul a preferat să se concentreze asupra reducerii riscurilor, mai degrabă decât asupra definirii unor obiective de reducere a utilizării.

Formarea

Consiliul a introdus dispoziții pentru a se asigura oferirea de formare inițială și suplimentară. Această preocupare a fost împărtășită de Parlamentul European. De asemenea, Consiliul a luat în considerare una din sugestiile formulate de Parlamentul European cu privire la anexa I privind inițierea în evaluarea comparativă pentru a ajuta utilizatorii profesioniști să aleagă pesticidul adecvat cu cele mai puține efecte secundare asupra oamenilor și asupra mediului.

Consiliul a considerat, de asemenea, util să specifice că formarea ar trebui să ia în considerare diferitele roluri și responsabilități ale persoanelor care se ocupă de pesticide: utilizatori, distribuitori și consilieri. În plus, Consiliul a incorporat o dispoziție care prevede că sistemele de certificare a formării instituite de statele membre includ cerințe și proceduri privind acordarea, menținerea și retragerea de certificate.

Cerințele impuse pentru vânzarea de pesticide

Consiliul a luat în considerare sugestia Parlamentului potrivit căreia persoanele care vând pesticide utilizatorilor profesioniști oferă consiliere nu doar cu privire la pesticid, ci și la instrucțiunile de siguranță cu privire la sănătatea umană și la mediu.

Consiliul a adăugat, de asemenea, cerința pentru distribuitorii care vând pesticide utilizatorilor neprofesioniști să ofere în plus informații referitoare la produsele cu risc scăzut. Mai mult, Consiliul a modificat acest articol pentru a permite unei persoane care deține un certificat să nu fie prezentă fizic și să fie totuși accesibilă într-un alt mod. Consiliul a considerat necesară asigurarea acestei flexibilități pentru micii comercianți cu amănuntul.

Informarea și programele de sensibilizare

Parlamentul European a dezvoltat considerabil articolul 7, dar Consiliul nu a putut accepta toate sugestiile făcute de acesta. Cu toate acestea, Consiliul a reținut cerința ca informațiile oferite publicului referitoare la pesticide să fie precise și echilibrate.

Inspecția echipamentului aflat în folosință

Consiliul a acceptat toate amendamentele Parlamentului, cu o singură excepție, referitoare la inspecția echipamentelor pentru utilizare profesională. Asemeni Parlamentului, Consiliul a considerat necesar un grad mai mare de precizie cu privire la intervalele dintre inspecții, dar a mers mai departe solicitând intervale mai scurte între inspecții începând cu anul 2020.

Cu toate acestea, Consiliul a considerat că ar fi disproporționat să solicite inspectarea tuturor echipamentelor de aplicare manuală a pesticidelor sau a pulverizatoarelor de spate și a introdus o opțiune de scutire a acestora. Consiliul a incorporat, de asemenea, posibilitatea, în urma unei evaluări a riscurilor, stabilirii unor calendare și perioade de inspecție diferite pentru anumite tipuri de echipamente utilizate la scară redusă.

Mai mult, Consiliul a considerat necesar, de asemenea, să solicite ca utilizatorii profesioniști să efectueze periodic etalonări și controale tehnice ale echipamentelor de aplicare.

În fine, Consiliul a hotărât ca statele membre să instituie un sistem de certificare cu recunoaștere reciprocă.

Pulverizarea aeriană

Deși Consiliul este de acord cu Parlamentul cu privire la abordarea generală a acestei chestiuni și a acceptat amendamentul 63 și parte din amendamentul 64, Consiliul nu a considerat necesare acele amendamente care riscau să genereze sarcini administrative excesive pentru autoritățile competente.

Consiliul a modificat propunerea originală pentru a specifica faptul că produsele utilizate trebuie aprobate în urma unei evaluări a riscurilor și că întreprinderile care oferă pesticide prin pulverizare aeriană trebuie certificate, și pentru a oferi opțiunea acordului tacit pentru cererile de pulverizare aeriană de către autoritățile competente după expirarea unui anumit termen.

Măsuri specifice de protecție a mediului acvatic

Consiliul a incorporat amendamentul 68 pentru a sublinia importanța protecției apei potabile. Articolul 10 a fost, de asemenea, modificat pentru a acorda preferință pesticidelor care nu conțin substanțe periculoase.

Referitor la amendamentul 70 privind crearea obligatorie de zone tampon, Consiliul a considerat mai adecvată dezvoltarea articolului 10 pentru a acoperi o gamă mai largă de măsuri de atenuare care ar putea fi aplicate în cazul în care este necesar.

Reducerea utilizării pesticidelor sau a riscurilor în anumite zone

Textul a fost reformulat pentru a oferi statelor membre opțiunea de a reduce riscurile pesticidelor atunci când sunt utilizate în anumite zone. Consiliul nu a putut accepta amendamentele Parlamentului în acest domeniu.

Manipularea, depozitarea și tratarea ambalajelor și a resturilor de pesticide

Consiliul a reformulat textul articolului 12 alineatele (1) și (3) pentru a clarifica faptul că acele măsuri se aplică numai utilizatorilor profesioniști și, după caz, consilierilor. A adăugat, de asemenea, o dispoziție privind recuperarea și eliminarea resturilor și a ambalajelor de pesticide. Consiliul nu a considerat amendamentele Parlamentului relevante.

Gestionarea integrată a dăunătorilor

Opiniile Consiliului și Parlamentului asupra acestei chestiuni sunt, într-o mare măsură, convergente. În special, Consiliul poate sprijini amendamentele 85 și 122 ale Parlamentului pentru a include o nouă anexă la propunere care să cuprindă principiile generale ale gestionării integrate a dăunătorilor. Consiliul poate fi, de asemenea, de acord cu anumite părți ale amendamentelor 164 și 87.

În plus, Consiliul a înlocuit termenul de agricultură cu consum redus de pesticide cu cel de gestionare a dăunătorilor cu consum redus de pesticide și a precizat că acest concept include gestionarea integrată a dăunătorilor și agricultura ecologică.

Indicatori

Consiliul a împărtășit opinia Comisiei potrivit căreia amendamentele privind includerea utilizării sunt nerelevante. Consiliul a acceptat doar în parte amendamentul 93 și principiul inclus în amendamentul 95.

Comitologie

Consiliul a luat în considerare acele amendamente, adaptând unele articole la noua decizie privind comitologia (17, 52, 62, 103, 137 și 155).

IV.   CONCLUZII

Consiliul consideră că poziția sa comună reprezintă o soluție echilibrată și realistă la o serie de preocupări exprimate de statele membre cu privire la propunerea Comisiei și așteaptă cu interes o discuție constructivă cu Parlamentul European în vederea obținerii unui acord viabil cu privire la această directivă.

---

(1)  14183/07.

---

| 7.10.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 254/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 254/18

---

POZIȚIA COMUNĂ (CE) NR. 22/2008

adoptată de Consiliu la 23 iunie 2008

în vederea adoptării Directivei 2008/.../CE a Parlamentului European și a Consiliului din ... privind tarifele de aeroport

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2008/C 254 E/02)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),

întrucât:

| (1) | Principala sarcină și activitate comercială a aeroporturilor este să asigure manipularea aeronavelor, de la aterizare și până la decolare, precum și a pasagerilor și a mărfurilor, pentru a permite transportatorilor aerieni să ofere servicii de transport aerian. În acest scop, aeroporturile pun la dispoziție anumite facilități și servicii legate de operarea aeronavelor și tratamentul pasagerilor și mărfurilor, ale căror costuri le acoperă prin perceperea de tarife de aeroport. Organismele de gestionare a aeroporturilor care oferă facilități și servicii pentru care se percep tarife de aeroport ar trebui să depună eforturi pentru a-și desfășura activitatea pe baza principiului eficienței costurilor. |
| --- | --- |

(1)

Principala sarcină și activitate comercială a aeroporturilor este să asigure manipularea aeronavelor, de la aterizare și până la decolare, precum și a pasagerilor și a mărfurilor, pentru a permite transportatorilor aerieni să ofere servicii de transport aerian. În acest scop, aeroporturile pun la dispoziție anumite facilități și servicii legate de operarea aeronavelor și tratamentul pasagerilor și mărfurilor, ale căror costuri le acoperă prin perceperea de tarife de aeroport. Organismele de gestionare a aeroporturilor care oferă facilități și servicii pentru care se percep tarife de aeroport ar trebui să depună eforturi pentru a-și desfășura activitatea pe baza principiului eficienței costurilor.

| (2) | Este necesar să se stabilească un cadru comun de reglementare a elementelor esențiale ale tarifelor de aeroport precum și a modalității de stabilire a acestora, deoarece, în absența unui astfel de cadru, este posibil ca cerințe de bază în cadrul raportului dintre organismele de gestionare a aeroporturilor și utilizatorii aeroporturilor să nu fie respectate. Un astfel de cadru nu ar trebui să aducă atingere posibilității unui stat membru de a determina măsura în care veniturile provenite din activitățile comerciale ale unui aeroport pot fi luate în considerare în stabilirea tarifelor de aeroport. |
| --- | --- |

(2)

Este necesar să se stabilească un cadru comun de reglementare a elementelor esențiale ale tarifelor de aeroport precum și a modalității de stabilire a acestora, deoarece, în absența unui astfel de cadru, este posibil ca cerințe de bază în cadrul raportului dintre organismele de gestionare a aeroporturilor și utilizatorii aeroporturilor să nu fie respectate. Un astfel de cadru nu ar trebui să aducă atingere posibilității unui stat membru de a determina măsura în care veniturile provenite din activitățile comerciale ale unui aeroport pot fi luate în considerare în stabilirea tarifelor de aeroport.

| (3) | Prezenta directivă ar trebui să se aplice aeroporturilor situate în Comunitate care depășesc o dimensiune minimă, deoarece gestionarea și finanțarea aeroporturilor mici nu necesită aplicarea unui cadru comunitar, precum și aeroportului cu cel mai mare trafic de pasageri din fiecare stat membru. |
| --- | --- |

(3)

Prezenta directivă ar trebui să se aplice aeroporturilor situate în Comunitate care depășesc o dimensiune minimă, deoarece gestionarea și finanțarea aeroporturilor mici nu necesită aplicarea unui cadru comunitar, precum și aeroportului cu cel mai mare trafic de pasageri din fiecare stat membru.

| (4) | Pentru a promova coeziunea teritorială, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a aplica un sistem de tarifare comun pentru a acoperi o rețea de aeroporturi. Transferurile economice dintre aeroporturile din aceste rețele ar trebui să respecte legislația comunitară. |
| --- | --- |

(4)

Pentru a promova coeziunea teritorială, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a aplica un sistem de tarifare comun pentru a acoperi o rețea de aeroporturi. Transferurile economice dintre aeroporturile din aceste rețele ar trebui să respecte legislația comunitară.

| (5) | Din motive de distribuție a traficului, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a permite unui organism de gestionare a aeroporturilor care deservesc același oraș sau aceeași conurbație să aplice același nivel de tarife de aeroport. Transferurile economice între aceste aeroporturi ar trebui să respecte legislația comunitară relevantă. |
| --- | --- |

(5)

Din motive de distribuție a traficului, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a permite unui organism de gestionare a aeroporturilor care deservesc același oraș sau aceeași conurbație să aplice același nivel de tarife de aeroport. Transferurile economice între aceste aeroporturi ar trebui să respecte legislația comunitară relevantă.

| (6) | Stimulentele pentru crearea de noi rute, cum ar fi cele destinate promovării, inter alia, a dezvoltării regiunilor defavorizate și periferice ar trebui să se acorde numai în conformitate cu legislația comunitară. |
| --- | --- |

(6)

Stimulentele pentru crearea de noi rute, cum ar fi cele destinate promovării, inter alia, a dezvoltării regiunilor defavorizate și periferice ar trebui să se acorde numai în conformitate cu legislația comunitară.

| (7) | Perceperea tarifelor pentru prestările de servicii de navigație aeriană și de handling la sol a constituit deja obiectul Regulamentului (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană (4) și respectiv al Directivei nr. 96/67/CE a Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității (5). Tarifele percepute în vederea finanțării asistenței acordate pasagerilor cu handicap și pasagerilor cu mobilitate redusă sunt reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 1107/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind drepturile persoanelor cu handicap și ale persoanelor cu mobilitate redusă pe durata călătoriei pe calea aerului (6). |
| --- | --- |

(7)

Perceperea tarifelor pentru prestările de servicii de navigație aeriană și de handling la sol a constituit deja obiectul Regulamentului (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană (4) și respectiv al Directivei nr. 96/67/CE a Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității (5). Tarifele percepute în vederea finanțării asistenței acordate pasagerilor cu handicap și pasagerilor cu mobilitate redusă sunt reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 1107/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind drepturile persoanelor cu handicap și ale persoanelor cu mobilitate redusă pe durata călătoriei pe calea aerului (6).

| (8) | Consiliul Organizației Aviației Civile Internaționale (Consiliul ICAO) din 2004 a adoptat politici privind tarifele de aeroport care includeau, inter alia, principii privind corelarea cu nivelul costurilor, nediscriminarea și un mecanism independent de reglementare a aspectelor economice ale aeroporturilor. |
| --- | --- |

(8)

Consiliul Organizației Aviației Civile Internaționale (Consiliul ICAO) din 2004 a adoptat politici privind tarifele de aeroport care includeau, inter alia, principii privind corelarea cu nivelul costurilor, nediscriminarea și un mecanism independent de reglementare a aspectelor economice ale aeroporturilor.

| (9) | Consiliul ICAO a considerat că un tarif de aeroport este o prelevare concepută și aplicată cu scopul precis de a recupera costurile pentru punerea la dispoziție a facilităților și serviciilor pentru aviația civilă, în timp ce o taxă este o prelevare concepută pentru a obține venituri la bugetul de stat sau la bugetul local și care nu se aplică aviației civile în ansamblu și nici nu se raportează la costuri specifice. |
| --- | --- |

(9)

Consiliul ICAO a considerat că un tarif de aeroport este o prelevare concepută și aplicată cu scopul precis de a recupera costurile pentru punerea la dispoziție a facilităților și serviciilor pentru aviația civilă, în timp ce o taxă este o prelevare concepută pentru a obține venituri la bugetul de stat sau la bugetul local și care nu se aplică aviației civile în ansamblu și nici nu se raportează la costuri specifice.

| (10) | Tarifele de aeroport ar trebui să fie nediscriminatorii. Ar trebui să se pună în aplicare o procedură obligatorie de consultare periodică între organismele de gestionare a aeroporturilor și utilizatorii aeroporturilor, cu posibilitatea, pentru fiecare parte, de a recurge la un organism independent de supraveghere în cazul în care o decizie privind tarifele de aeroport sau modificarea sistemului de tarifare este contestată de utilizatorii aeroporturilor. |
| --- | --- |

(10)

Tarifele de aeroport ar trebui să fie nediscriminatorii. Ar trebui să se pună în aplicare o procedură obligatorie de consultare periodică între organismele de gestionare a aeroporturilor și utilizatorii aeroporturilor, cu posibilitatea, pentru fiecare parte, de a recurge la un organism independent de supraveghere în cazul în care o decizie privind tarifele de aeroport sau modificarea sistemului de tarifare este contestată de utilizatorii aeroporturilor.

| (11) | Ar trebui instituit un organism independent de supraveghere în fiecare stat membru în scopul de a se garanta imparțialitatea deciziilor acestuia, precum și aplicarea corespunzătoare și eficace a prezentei directive. Organismul ar trebui să dispună de toate resursele necesare în sensul de personal, expertiză, precum și mijloace financiare pentru îndeplinirea sarcinilor sale. |
| --- | --- |

(11)

Ar trebui instituit un organism independent de supraveghere în fiecare stat membru în scopul de a se garanta imparțialitatea deciziilor acestuia, precum și aplicarea corespunzătoare și eficace a prezentei directive. Organismul ar trebui să dispună de toate resursele necesare în sensul de personal, expertiză, precum și mijloace financiare pentru îndeplinirea sarcinilor sale.

| (12) | Este foarte important ca utilizatorii aeroporturilor să fie informați de către organismele de gestionare a aeroportului cu privire la modul și la elementele pe baza cărora sunt calculate tarifele de aeroport. O asemenea transparență ar oferi transportatorilor aerieni o imagine de ansamblu asupra costurilor suportate de aeroport și asupra productivității investițiilor aeroportuare. Pentru a permite unui organism de gestionare a aeroportului să evalueze în mod corespunzător cerințele privind investițiile viitoare, utilizatorii aeroportului ar trebui să comunice în timp util organismului de gestionare a aeroportului toate previziunile lor operaționale, proiectele de dezvoltare, precum și cererile și propunerile lor specifice. |
| --- | --- |

(12)

Este foarte important ca utilizatorii aeroporturilor să fie informați de către organismele de gestionare a aeroportului cu privire la modul și la elementele pe baza cărora sunt calculate tarifele de aeroport. O asemenea transparență ar oferi transportatorilor aerieni o imagine de ansamblu asupra costurilor suportate de aeroport și asupra productivității investițiilor aeroportuare. Pentru a permite unui organism de gestionare a aeroportului să evalueze în mod corespunzător cerințele privind investițiile viitoare, utilizatorii aeroportului ar trebui să comunice în timp util organismului de gestionare a aeroportului toate previziunile lor operaționale, proiectele de dezvoltare, precum și cererile și propunerile lor specifice.

| (13) | Organismele de gestionare a aeroporturilor ar trebui să informeze utilizatorii aeroporturilor cu privire la proiectele majore de infrastructură deoarece acestea au un impact semnificativ asupra sistemului sau nivelului tarifelor de aeroport. Aceste informații ar trebui furnizate pentru a face posibilă monitorizarea costurilor infrastructurii și pentru a permite punerea la dispoziție de facilități corespunzătoare și eficiente din perspectiva costurilor în cadrul respectivului aeroport. |
| --- | --- |

(13)

Organismele de gestionare a aeroporturilor ar trebui să informeze utilizatorii aeroporturilor cu privire la proiectele majore de infrastructură deoarece acestea au un impact semnificativ asupra sistemului sau nivelului tarifelor de aeroport. Aceste informații ar trebui furnizate pentru a face posibilă monitorizarea costurilor infrastructurii și pentru a permite punerea la dispoziție de facilități corespunzătoare și eficiente din perspectiva costurilor în cadrul respectivului aeroport.

| (14) | Organismelor de gestionare a aeroporturilor ar trebui să li se permită aplicarea de tarife de aeroport corespunzătoare infrastructurii și/sau nivelului serviciilor furnizate, întrucât transportatorii aerieni au un interes legitim să solicite organismelor de gestionare a aeroporturilor servicii care să corespundă raportului preț/calitate. Cu toate acestea, accesul la un nivel diferențiat de infrastructură sau de servicii ar trebui să fie deschis în mod nediscriminatoriu tuturor transportatorilor care doresc să beneficieze de acestea. În cazul în care cererea depășește oferta, accesul ar trebui să fie determinat pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii care urmează să fie elaborate de către un organism de gestionare a aeroportului. Orice diferențiere privind tarifele de aeroport ar trebui să fie transparentă, obiectivă și bazată pe criterii clare. |
| --- | --- |

(14)

Organismelor de gestionare a aeroporturilor ar trebui să li se permită aplicarea de tarife de aeroport corespunzătoare infrastructurii și/sau nivelului serviciilor furnizate, întrucât transportatorii aerieni au un interes legitim să solicite organismelor de gestionare a aeroporturilor servicii care să corespundă raportului preț/calitate. Cu toate acestea, accesul la un nivel diferențiat de infrastructură sau de servicii ar trebui să fie deschis în mod nediscriminatoriu tuturor transportatorilor care doresc să beneficieze de acestea. În cazul în care cererea depășește oferta, accesul ar trebui să fie determinat pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii care urmează să fie elaborate de către un organism de gestionare a aeroportului. Orice diferențiere privind tarifele de aeroport ar trebui să fie transparentă, obiectivă și bazată pe criterii clare.

| (15) | În ceea ce privește calitatea serviciilor, utilizatorii aeroportului și organismul de gestionare a aeroportului ar trebui să poată încheia un acord privind nivelul serviciilor furnizate în schimbul tarifelor de aeroport. În cadrul consultărilor periodice ar putea avea loc negocieri cu privire la calitatea serviciilor furnizate în schimbul tarifelor de aeroport. |
| --- | --- |

(15)

În ceea ce privește calitatea serviciilor, utilizatorii aeroportului și organismul de gestionare a aeroportului ar trebui să poată încheia un acord privind nivelul serviciilor furnizate în schimbul tarifelor de aeroport. În cadrul consultărilor periodice ar putea avea loc negocieri cu privire la calitatea serviciilor furnizate în schimbul tarifelor de aeroport.

| (16) | Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere tratatului, în special articolelor 81-89. |
| --- | --- |

(16)

Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere tratatului, în special articolelor 81-89.

| (17) | Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea de principii comune pentru perceperea de tarife de aeroport pe aeroporturile din Comunitate, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, întrucât astfel de sisteme de tarife de aeroport nu se pot institui la nivel național într-un mod care să asigure uniformitatea pe teritoriul Comunității și, având în vedere amploarea și efectele sale, acest obiectiv poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv. |
| --- | --- |

(17)

Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea de principii comune pentru perceperea de tarife de aeroport pe aeroporturile din Comunitate, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, întrucât astfel de sisteme de tarife de aeroport nu se pot institui la nivel național într-un mod care să asigure uniformitatea pe teritoriul Comunității și, având în vedere amploarea și efectele sale, acest obiectiv poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Obiect

(1)   Prezenta directivă stabilește principii comune pentru perceperea tarifelor de aeroport pe aeroporturile comunitare.

(2)   Prezenta directivă se aplică oricărui aeroport situat pe un teritoriu care face obiectul dispozițiilor tratatului, este deschis traficului comercial și are un trafic anual care depășește 5 milioane de pasageri, precum și aeroportului cu cel mai mare trafic de pasageri din fiecare stat membru.

(3)   Statele membre publică o listă a aeroporturilor aflate pe teritoriul lor cărora li se aplică prezenta directivă. Această listă se bazează pe date preluate de la Comisie (EUROSTAT) și se actualizează anual.

(4)   Prezenta directivă nu se aplică în cazul tarifelor percepute pentru remunerarea serviciilor de navigație aeriană de rută și terminale în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1794/2006, tarifelor percepute pentru remunerarea serviciilor de handling la sol menționate în anexa la Directiva 96/67/CE, sau tarifelor percepute pentru finanțarea asistenței acordate pasagerilor cu handicap sau pasagerilor cu mobilitate redusă menționate în Regulamentul (CE) nr. 1107/2006.

(5)   Prezenta directivă nu aduce atingere dreptului fiecărui stat membru de a aplica măsuri de reglementare suplimentare care să nu fie incompatibile cu prezenta directivă sau cu alte dispoziții pertinente ale dreptului comunitar în ceea ce privește orice organism de gestionare a aeroportului situat pe teritoriul acestuia. Aceasta poate include măsuri de supraveghere economică, precum aprobarea sistemelor de tarifare și/sau a nivelului tarifelor, cu includerea unor metode de tarifare bazate pe stimulente sau reglementări privind plafonarea prețurilor.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

| 1. | „aeroport” înseamnă orice suprafață de teren special amenajată pentru aterizarea, decolarea și manevrele unei aeronave, inclusiv instalațiile auxiliare de care aceste operațiuni pot avea nevoie pentru îndeplinirea cerințelor traficului aerian și ale serviciilor aeriene, inclusiv instalațiile necesare pentru a asista serviciile aeriene comerciale; |
| --- | --- |

1.

„aeroport” înseamnă orice suprafață de teren special amenajată pentru aterizarea, decolarea și manevrele unei aeronave, inclusiv instalațiile auxiliare de care aceste operațiuni pot avea nevoie pentru îndeplinirea cerințelor traficului aerian și ale serviciilor aeriene, inclusiv instalațiile necesare pentru a asista serviciile aeriene comerciale;

| 2. | „organism de gestionare a aeroportului” înseamnă un organism care, pe lângă alte activități sau nu, după caz, are ca obiectiv, în temeiul legislației sau reglementărilor naționale sau a unor contracte, administrarea și gestionarea infrastructurilor unui aeroport sau ale unei rețele de aeroporturi, precum și coordonarea și controlul activităților diferiților operatori prezenți în aeroporturile sau în rețeaua de aeroporturi în cauză; |
| --- | --- |

2.

„organism de gestionare a aeroportului” înseamnă un organism care, pe lângă alte activități sau nu, după caz, are ca obiectiv, în temeiul legislației sau reglementărilor naționale sau a unor contracte, administrarea și gestionarea infrastructurilor unui aeroport sau ale unei rețele de aeroporturi, precum și coordonarea și controlul activităților diferiților operatori prezenți în aeroporturile sau în rețeaua de aeroporturi în cauză;

| 3. | „utilizator al aeroportului” înseamnă orice persoană fizică sau juridică responsabilă pentru transportul pe calea aerului al pasagerilor, al corespondenței și/sau al mărfurilor, către sau de la aeroportul în cauză; |
| --- | --- |

3.

„utilizator al aeroportului” înseamnă orice persoană fizică sau juridică responsabilă pentru transportul pe calea aerului al pasagerilor, al corespondenței și/sau al mărfurilor, către sau de la aeroportul în cauză;

| 4. | „tarif de aeroport” înseamnă o prelevare obținută în beneficiul organismului de gestionare a aeroportului și plătită de către utilizatorii aeroportului pentru utilizarea facilităților și serviciilor care le sunt puse la dispoziție în exclusivitate de organismul de gestionare a aeroportului și care au legătură cu aterizarea, decolarea, iluminarea și gararea aeronavelor și cu tratamentul pasagerilor și mărfurilor; |
| --- | --- |

4.

„tarif de aeroport” înseamnă o prelevare obținută în beneficiul organismului de gestionare a aeroportului și plătită de către utilizatorii aeroportului pentru utilizarea facilităților și serviciilor care le sunt puse la dispoziție în exclusivitate de organismul de gestionare a aeroportului și care au legătură cu aterizarea, decolarea, iluminarea și gararea aeronavelor și cu tratamentul pasagerilor și mărfurilor;

| 5. | „rețea de aeroporturi” înseamnă un grup de aeroporturi, desemnat în mod corespunzător în acest sens de către statul membru, care este operat de același organism de gestionare a aeroporturilor. |
| --- | --- |

5.

„rețea de aeroporturi” înseamnă un grup de aeroporturi, desemnat în mod corespunzător în acest sens de către statul membru, care este operat de același organism de gestionare a aeroporturilor.

Articolul 3

Nediscriminarea

Statele membre se asigură că tarifele de aeroport nu discriminează între utilizatorii aeroporturilor, în conformitate cu legislația comunitară. Acest lucru nu împiedică însă adaptarea acestor tarife de aeroport în funcție de anumite aspecte de interes public și general, inclusiv chestiuni referitoare la protecția mediului. Criteriile utilizate pentru o astfel de adaptare trebuie să fie relevante, obiective și transparente.

Articolul 4

Rețeaua de aeroporturi

(1)   Statele membre pot permite organismului de gestionare aeroportuar al unei rețele de aeroporturi să introducă un sistem comun și transparent de tarifare care să acopere rețeaua de aeroporturi.

(2)   Statele membre pot permite unui organism de gestionare a aeroporturilor care deservesc același oraș sau aceeași conurbație să aplice același nivel de tarife de aeroport tuturor aeroporturilor vizate, cu condiția ca fiecare aeroport să respecte în totalitate condițiile de transparență prevăzute la articolul 6.

Articolul 5

Consultare și cale de atac

(1)   Statele membre se asigură că este stabilită o procedură obligatorie de consultări periodice, care se desfășoară periodic, între organismul de gestionare a aeroportului și utilizatorii aeroportului sau reprezentanții utilizatorilor sau asociațiile de utilizatori ai aeroportului, în ceea ce privește funcționarea sistemului de tarife de aeroport, nivelul tarifelor de aeroport și, dacă este cazul, calitatea serviciilor furnizate. O astfel de consultare are loc cel puțin odată pe an, exceptând cazul în care s-a convenit altfel cu ocazia ultimei consultări. În cazul în care există un acord multianual între organismul de gestionare a aeroportului și utilizatorii aeroportului, consultările au loc conform dispozițiilor din respectivul acord. Statele membre își păstrează dreptul de a solicita consultări mai frecvente.

(2)   Statele membre se asigură, atunci când este posibil, că modificările aduse sistemului de tarife de aeroport sau nivelului acestora se efectuează de organismul de gestionare a aeroportului în acord cu utilizatorii aeroportului. În acest scop, organismul de gestionare a aeroportului prezintă orice propuneri de modificare a sistemului de tarife de aeroport sau a nivelului acestora, împreună cu motivele care stau la baza acestora, utilizatorilor aeroportului, în termen de cel mult patru luni înainte de intrarea în vigoare a modificărilor, cu excepția cazului în care intervin împrejurări excepționale, care trebuie justificate față de utilizatorii aeroportului, caz în care această perioadă nu poate să fie mai scurtă de două luni. Organismul de gestionare a aeroportului organizează consultări pe tema modificărilor propuse cu utilizatorii aeroportului și ține cont de opiniile acestora înainte de a adopta o decizie. Organismul de gestionare a aeroportului publică decizia sau recomandarea adoptată într-un termen rezonabil înainte de intrarea în vigoare a acesteia. Organismul de gestionare a aeroportului își justifică decizia față de opiniile utilizatorilor aeroportului în cazul în care nu se ajunge la niciun acord între organismul de gestionare a aeroportului și utilizatorii aeroportului cu privire la modificările propuse.

(3)   Statele membre se asigură că, în cazul unui dezacord în ceea ce privește o decizie privind tarifele de aeroport adoptată de organismul de gestionare a aeroportului, fiecare parte poate solicita intervenția organismului independent de supraveghere menționat la articolul 10 care examinează motivele respectivei modificări a sistemului de tarife de aeroport sau a nivelului acestora.

(4)   În cazul în care o modificare a sistemului sau a nivelului tarifelor de aeroport decisă de organismul de gestionare a aeroportului este prezentată organismului independent de supraveghere, aceasta nu poate să producă efecte înainte ca organismul respectiv să fi examinat chestiunea. Organismul independent de supraveghere poate adopta o decizie provizorie privind intrarea în vigoare a modificării aduse tarifelor de aeroport.

(5)   Un stat membru poate decide să nu aplice alineatele (3) și (4) în ceea ce privește modificările aduse sistemului de tarife de aeroport sau nivelului acestora în aeroporturile pentru care s-a stabilit o procedură care asigură o supraveghere economică. Aceste măsuri de supraveghere economică pot fi similare celor menționate la articolul 1 alineatul (5). În cazul în care aceste măsuri includ aprobarea sistemului sau a nivelului tarifelor de aeroport, ele trebuie aprobate de același organism care a fost numit sau instituit ca organism de supraveghere independent în sensul prezentei directive.

Articolul 6

Transparența

(1)   Statele membre se asigură că organismul de gestionare a aeroportului pune de fiecare dată la dispoziția tuturor utilizatorilor aeroportului sau a reprezentanților și asociațiilor de utilizatori ai aeroportului, cu ocazia organizării consultărilor menționate la articolul 5 alineatul (1), informații cu privire la componentele care servesc drept bază pentru stabilirea sistemului sau a nivelului tarifelor aplicate în fiecare aeroport de către organismul de gestionare a aeroportului. Aceste informații includ cel puțin următoarele:

| (a) | o listă a diferitelor servicii și infrastructuri puse la dispoziție în schimbul tarifului de aeroport perceput; |
| --- | --- |

(a)

o listă a diferitelor servicii și infrastructuri puse la dispoziție în schimbul tarifului de aeroport perceput;

| (b) | metodologia folosită pentru stabilirea tarifelor de aeroport; |
| --- | --- |

(b)

metodologia folosită pentru stabilirea tarifelor de aeroport;

| (c) | structura generală a costurilor aferente facilităților și serviciilor corespunzătoare tarifelor de aeroport; |
| --- | --- |

(c)

structura generală a costurilor aferente facilităților și serviciilor corespunzătoare tarifelor de aeroport;

| (d) | veniturile din diferite tarife și costul total al serviciilor acoperite de aceste tarife; |
| --- | --- |

(d)

veniturile din diferite tarife și costul total al serviciilor acoperite de aceste tarife;

| (e) | previziuni privind evoluția situației în aeroport în ceea ce privește tarifele, creșterea traficului și investițiile propuse; |
| --- | --- |

(e)

previziuni privind evoluția situației în aeroport în ceea ce privește tarifele, creșterea traficului și investițiile propuse;

| (f) | utilizarea efectivă a infrastructurii aeroportuare și a echipamentului pe o anumită perioadă de timp. |
| --- | --- |

(f)

utilizarea efectivă a infrastructurii aeroportuare și a echipamentului pe o anumită perioadă de timp.

(2)   Statele membre se asigură că utilizatorii aeroporturilor trimit informații organismului de gestionare înaintea fiecărei consultări, astfel cum este prevăzut la articolul 5 alineatul (1), în special cu privire la:

| (a) | previziunile în ceea ce privește traficul; |
| --- | --- |

(a)

previziunile în ceea ce privește traficul;

| (b) | previziunile cu privire la compoziția și utilizarea preconizată a flotei acestora; |
| --- | --- |

(b)

previziunile cu privire la compoziția și utilizarea preconizată a flotei acestora;

| (c) | proiectele lor de dezvoltare privind aeroportul în cauză; |
| --- | --- |

(c)

proiectele lor de dezvoltare privind aeroportul în cauză;

| (d) | cerințele lor în cadrul aeroportului în cauză. |
| --- | --- |

(d)

cerințele lor în cadrul aeroportului în cauză.

(3)   Sub rezerva dispozițiilor legale naționale, informațiile furnizate în temeiul acestui articol sunt considerate confidențiale sau sensibile din punct de vedere economic și tratate în consecință. În cazul organismelor de gestionare a aeroporturilor cotate la bursă, trebuie respectate în special reglementările aplicabile bursei.

Articolul 7

Infrastructuri noi

Statele membre se asigură că organismul de gestionare a aeroportului se consultă cu utilizatorii aeroportului înainte de finalizarea planurilor privind proiectele de infrastructuri noi.

Articolul 8

Standarde de calitate

(1)   Pentru a asigura funcționarea fără impedimente și eficientă a unui aeroport, statele membre iau măsurile necesare pentru a permite organismului de gestionare a aeroportului și reprezentanților sau asociațiilor de utilizatori ai aeroportului să poarte negocieri în vederea încheierii unui acord privind nivelul serviciilor referitor la calitatea serviciilor furnizate în aeroport. Aceste negocieri cu privire la calitatea serviciilor pot avea loc în cadrul consultărilor menționate la articolul 5 alineatul (1).

(2)   Orice astfel de acord privind nivelul serviciilor stabilește nivelul serviciilor ce urmează să fie furnizate de către organismul de gestionare a aeroportului, luându-se în considerare sistemul sau nivelul existent al tarifelor de aeroport precum și nivelul serviciilor la care utilizatorii aeroportului au dreptul în schimbul tarifelor de aeroport.

Articolul 9

Serviciile personalizate

(1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a permite organismului de gestionare a aeroportului să pună la dispoziție servicii aeroportuare, terminale sau părți din terminale care să difere din perspectiva calității și a destinației, în scopul de a putea pune la dispoziție servicii personalizate sau un terminal sau o parte dintr-un terminal cu o destinație specifică. Sistemul sau nivelul tarifelor de aeroport poate fi diferențiat în funcție de calitatea și de sfera acestor servicii, precum și de costurile acestora sau pe baza oricărei alte justificări obiective. Organismele de gestionare a aeroporturilor au libertatea de a stabili orice astfel de tarife de aeroport diferențiate.

(2)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a permite oricărui utilizator al aeroportului care dorește să recurgă la servicii personalizate sau la un terminal sau o parte dintr-un terminal cu o destinație specifică, să aibă acces la aceste servicii și la respectivul terminal sau la o parte din acesta.

În cazul în care la serviciile personalizate și/sau la un terminal sau o parte dintr-un terminal cu destinație specifică doresc să aibă acces mai mulți utilizatori ai aeroportului decât este posibil, date fiind constrângerile de capacitate, accesul se stabilește pe baza unor criterii relevante, obiective, transparente și nediscriminatorii. Criteriile respective pot fi stabilite de către organismul de gestionare a aeroportului iar statele membre pot impune ca aceste criterii să fie aprobate de către organismul independent de supraveghere.

Articolul 10

Organismul independent de supraveghere

(1)   Statele membre numesc sau instituie un organism independent în calitate de organism independent național de supraveghere, pentru a asigura aplicarea corectă a măsurilor luate în vederea asigurării conformității cu prezenta directivă și asumării cel puțin a sarcinilor atribuite în temeiul articolului 5. Acest organism poate fi aceeași autoritate căreia statul membru i-a atribuit sarcina punerii în aplicare a măsurilor de reglementare suplimentare menționate la articolul 1 alineatul (5), inclusiv aprobarea sistemului de tarifare și/sau a nivelului tarifelor de aeroport, cu condiția îndeplinirii cerințelor prevăzute la alineatul (2) al prezentului articol.

(2)   Statele membre garantează independența organismului independent de supraveghere asigurându-se că acesta reprezintă o entitate juridică diferită și independentă din punct de vedere funcțional de orice organism de gestionare a aeroportului și de orice transportator aerian. Statele membre care păstrează dreptul de proprietate asupra aeroporturilor, organismelor de gestionare a aeroporturilor sau transportatorilor aerieni sau controlul asupra organismelor de gestionare a aeroporturilor sau transportatorilor aerieni se asigură că atribuțiile aferente unui astfel de drept de proprietate sau control nu sunt acordate organismului independent de supraveghere. Statele membre se asigură că organismul independent de supraveghere își exercită competențele în mod imparțial și transparent.

(3)   Statele membre comunică Comisiei denumirea și adresa organismului independent de supraveghere, sarcinile și responsabilitățile atribuite acestuia, precum și măsurile luate pentru a garanta conformitatea cu alineatul (2).

(4)   Statele membre pot stabili un mecanism de finanțare a organismului independent de supraveghere, mecanism ce poate include și aplicarea unui tarif utilizatorilor aeroportului și organismelor de gestionare a aeroporturilor.

(5)   Fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (5), statele membre se asigură că, în ceea ce privește dezacordurile menționate la articolul 5 alineatul (3), pentru organismul independent de supraveghere se vor lua măsurile necesare referitoare la sistemul de tarife de aeroport sau la nivelul acestora, inclusiv la calitatea serviciilor, pentru a:

| (a) | stabili procedura de soluționare a dezacordurilor dintre organismul de gestionare a aeroportului și utilizatorii aeroportului; |
| --- | --- |

(a)

stabili procedura de soluționare a dezacordurilor dintre organismul de gestionare a aeroportului și utilizatorii aeroportului;

| (b) | determina condițiile în care organismul independent de supraveghere poate fi sesizat cu privire la un dezacord. Acesta poate, în special, să respingă plângerile care nu sunt motivate corespunzător sau care nu sunt documentate în mod adecvat; |
| --- | --- |

(b)

determina condițiile în care organismul independent de supraveghere poate fi sesizat cu privire la un dezacord. Acesta poate, în special, să respingă plângerile care nu sunt motivate corespunzător sau care nu sunt documentate în mod adecvat;

| (c) | stabili criteriile în raport cu care vor fi analizate dezacordurile în vederea soluționării. |
| --- | --- |

(c)

stabili criteriile în raport cu care vor fi analizate dezacordurile în vederea soluționării.

Aceste proceduri, condiții și criterii sunt nediscriminatorii, transparente și obiective.

(6)   Atunci când se desfășoară o investigație cu privire la temeiul modificării sistemului de tarife de aeroport sau a nivelului acestora, astfel cum se prevede la articolul 5, organismul independent de supraveghere are acces la informațiile necesare de care dispun părțile implicate și are obligația de a consulta părțile implicate pentru a lua o decizie. Acesta emite o decizie cât de curând posibil și, în orice caz, în termen de cel mult șase luni de la primirea plângerii. Deciziile organismului independent de supraveghere au caracter obligatoriu, fără a aduce atingere examinării pe cale parlamentară sau judecătorească, în funcție de modul în care se efectuează aceasta în statele membre.

(7)   Organismul independent de supraveghere publică un raport anual privind activitățile sale.

Articolul 11

Raport și revizuire

(1)   Până la ... (7).Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive, evaluând progresele realizate în atingerea obiectivelor sale, precum și, atunci când este cazul, orice propunere corespunzătoare.

(2)   Statele membre și Comisia cooperează la punerea în aplicare a prezentei directive, în special în ceea ce privește culegerea informațiilor pentru raportul menționat la alineatul (1).

Articolul 12

Transpunerea

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la ... (8). Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă respectivele acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții legale naționale pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 13

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 14

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la ...

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 10, 15.1.2008, p. 35.

1

(2)  JO C 305, 15.12.2007, p. 11.

2

(3)  Avizul Parlamentului European din 15 ianuarie 2008 (nepublicat încă Jurnalul Oficial), Poziția comună a Consiliului din 23 iunie 2008 și Poziția Parlamentului European din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

3

(4)  JO L 341, 7.12.2006, p.3.

4

(5)  JO L 272, 25.10.1996, p. 36.

5

(6)  JO L 204, 26.7.2006, p. 1.

6

(7)  Patru ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

7

(8)  36 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

8

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

| 1. | La 29 ianuarie 2007, Comisia a transmis Consiliului propunerea sus-menționată. Propunerea se bazează pe articolul 80 alineatul (2) din Tratatul CE. |
| --- | --- |

1.

La 29 ianuarie 2007, Comisia a transmis Consiliului propunerea sus-menționată. Propunerea se bazează pe articolul 80 alineatul (2) din Tratatul CE.

| 2. | La 29-30 noiembrie 2007, Consiliul TTE a ajuns la o abordare generală privind propunerea. |
| --- | --- |

2.

La 29-30 noiembrie 2007, Consiliul TTE a ajuns la o abordare generală privind propunerea.

| 3. | La 15 ianuarie 2008, Parlamentului European [raportor dl Ulrich Stockmann (PSE-DE)] a votat propunerea în primă lectură. Avizul PE cuprinde un număr de 45 de amendamente. |
| --- | --- |

3.

La 15 ianuarie 2008, Parlamentului European [raportor dl Ulrich Stockmann (PSE-DE)] a votat propunerea în primă lectură. Avizul PE cuprinde un număr de 45 de amendamente.

| 4. | La 17 aprilie 2008, Consiliul TTE a ajuns la un acord politic privind propunerea, acceptând o parte din cele 45 de amendamente propuse de Parlamentul European la prima lectură (doc. 8017/08). Adoptarea de către Consiliu a poziției comune rezultate este prevăzută pentru 23 iunie 2008. |
| --- | --- |

4.

La 17 aprilie 2008, Consiliul TTE a ajuns la un acord politic privind propunerea, acceptând o parte din cele 45 de amendamente propuse de Parlamentul European la prima lectură (doc. 8017/08). Adoptarea de către Consiliu a poziției comune rezultate este prevăzută pentru 23 iunie 2008.

II.   OBIECTIV

Obiectivul directivei propuse este de a stabili principii comune de percepere a tarifelor de aeroport în aeroporturile comunitare. Scopul acesteia este de a clarifica relația dintre operatorii aeroportuari și utilizatorii aeroporturilor, prin recurgerea la transparență, consultarea utilizatorilor și aplicarea principiului nediscriminării în calculul tarifelor de aeroport aplicate utilizatorilor. În plus, scopul directivei este de a institui autorități puternice și independente la nivelul statelor membre care să arbitreze și să soluționeze litigiile, pentru a asigura rezolvarea rapidă a acestora.

III.   ANALIZA POZIȚIEI COMUNE

1.   Cadrul general

Parlamentul European (PE) a adoptat 45 de amendamente la propunerea Comisiei în cadrul ședinței sale plenare din 15 ianuarie 2008. Poziția comună a Consiliului reflectă modificările aduse propunerii Comisiei (a se vedea punctul 2.a. de mai jos) prin integrarea unui număr mare de amendamente,

| — | fie textual (amendamentele 8, 10, 11, 45 propuse de PE ), |
| --- | --- |

—

fie textual (amendamentele 8, 10, 11, 45 propuse de PE ),

| — | fie la nivel de principii, printr-o formulare similară (amendamentele 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29 propuse de PE). |
| --- | --- |

—

fie la nivel de principii, printr-o formulare similară (amendamentele 1, 2, 3, 15, 23, 28, 29 propuse de PE).

Totuși, un important număr de amendamente nu este reflectat în poziția comună, deoarece Consiliul a considerat

| 1. | că erau redundante, întrucât erau deja acoperite de alte instrumente adoptate după adoptarea de către PE a avizului său; sau |
| --- | --- |

1.

că erau redundante, întrucât erau deja acoperite de alte instrumente adoptate după adoptarea de către PE a avizului său; sau

| 2. | că au fost luate în considerare într-o altă parte a textului, deoarece propunerea inițială a Comisiei a fost reformulată în poziția comună. |
| --- | --- |

2.

că au fost luate în considerare într-o altă parte a textului, deoarece propunerea inițială a Comisiei a fost reformulată în poziția comună.

2.   Aspecte specifice

(a)   Principalele modificări aduse propunerii Comisiei

Pe baza propunerii Comisiei, Consiliul a introdus o serie de modificări, care pot fi rezumate după cum urmează:

—   Domeniul de aplicare a directivei propuse, articolul 1

Inițial, Comisia a propus includerea tuturor aeroporturilor cu un trafic anual de peste 1 milion de pasageri. Consiliul a căzut de acord să ridice acest prag la 5 milioane și să adauge cel mai mare aeroport din fiecare stat membru. În plus, acest domeniu de aplicare este conform cu avizul PE.

—   Adaptarea tarifelor la aspectele legate de mediu și la alte obiective de interes public, articolul 3

Consiliul a căzut de acord asupra includerii acestei posibilități în articolul privind nediscriminarea. Adăugarea acestui element reflectă dorința statelor membre de a avea posibilitatea să promoveze utilizarea de aeronave mai ecologice prin modularea tarifelor de aeroport, aceasta putând fi utilă și în alte scopuri.

—   Corelarea cu nivelul costurilor, Considerentul 8

Acest considerent reflectă un compromis echilibrat între dorința statelor membre ca tarifele de aeroport să fie strict legate de nivelul costului aferent furnizării de servicii aeroportuare (in conformitate cu recomandările politicii ICAO privind tarifele de aeroport) și un nivel adecvat de flexibilitate acordat altor state membre, inclusiv acelora care consideră că acest fapt ar putea avea implicații asupra funcționării rețelelor de aeroporturi deoarece anumite state membre au nevoie de flexibilitate în ceea ce privește utilizarea veniturilor de natură comercială în cadrul rețelei de aeroporturi.

—   Rețeaua de aeroporturi și sistemul de aeroporturi, articolul 2 alineatul (5) și articolul 4

Consiliul a căzut de acord asupra faptului că era necesară introducerea în textul proiectului de directivă a unei definiții a rețelelor de aeroporturi. Mai mult, acesta a considerat ca adecvată includerea unui text care să asigure faptul că aeroporturile care deservesc același oraș sau conurbație pot partaja un sistem de tarifare comun.

—   Măsuri de supraveghere economică, articolul 5 alineatul (5)

Consiliul a considerat ca adecvată adăugarea unei prevederi privind măsurile de supraveghere economică, în conformitate cu care statele membre, care utilizează sistemele de supraveghere economică, nu sunt obligate să aplice procedurile prevăzute de directivă pentru soluționarea litigiilor. Aceasta se bazează pe faptul că supravegherea economică oferă un grad de protecție comparabil cu cel stabilit prin directivă.

—   Termenul pentru transpunerea directivei, articolul 12

Consiliul a prelungit perioada acordată pentru transpunerea directivei în legislația națională la 36 de luni, pentru a pune la dispoziția tuturor statelor membre o perioadă suficientă de timp pentru luarea măsurilor necesare în vederea punerii în aplicare a acesteia.

(b)   Amendamente ale Parlamentului European

Deși Consiliul a luat în considerare, de asemenea, un număr de amendamente, acesta nu le-a inclus în poziția comună. Aceste chestiuni ar putea fi rezumate după cum urmează:

—   Tarife de securitate

Amendamente relevante: 4, 13, 37-41

Poziția comună nu a inclus amendamentele privind finanțarea măsurilor de securitate considerând că preocupările PE în această privință își găsesc deja un răspuns prin intrarea în vigoare a noului Regulament privind securitatea aviației civile (Regulamentul 300/2008). Aceste preocupări vor fi abordate de asemenea într-o viitoare inițiativă de politică a Comisiei.

—   Prefinanțarea

Amendamente relevante: 31, 32

Poziția comună recunoaște importanța proiectelor noi de infrastructură și asigură posibilitatea finanțării acestora, protejând interesele utilizatorilor aeroporturilor. Acest principiu de prefinanțare este deja menționat în textele ICAO, dar Consiliul a considerat că este mai adecvat să nu îl includă în poziția sa comună din cauza abordărilor diferite din statele membre și din nevoia de a păstra flexibilitatea. Comisia nu a acceptat aceste amendamente.

—   Sistem de încasare unică sau dublă

Amendamente relevante: 6, 22

Consiliul a considerat ca necesar să prevadă stabilirea unui cadru comun pentru reglementarea elementelor esențiale ale tarifelor aeroportuare și a modalității de stabilire a acestora, dar a considerat, de asemenea, că statele membre ar trebui să aibă libertatea de a permite încasarea unică sau dublă sau o combinație a celor două sisteme și să nu fie obligate să adopte o legislație prin care să devină obligatoriu unul dintre aceste sisteme sau să dea aeroporturilor dreptul să aleagă tipul de încasare pe care îl vor adopta. Pentru aceste motive, poziția comună nu a inclus nicio prevedere specială referitoare la această chestiune.

—   Acoperirea tuturor aeroporturilor aflate într-o rețea

Amendamente relevante: 9, 14

Poziția comună nu a acceptat aceste amendamente pentru motive de coerență cu întreaga abordare privind rețelele, în special nediscriminarea rețelelor între statele membre, eliminarea birocrației inutile la nivelul aeroporturilor mici și lipsa de necesitate practică, întrucât Consiliul consideră că riscul de subvenționare încrucișată este nefondat.

—   Alte amendamente

Poziția comună nu a inclus un număr de amendamente din trei motive:

| — | Consiliul a considerat că acestea nu erau coerente cu filozofia și abordarea urmate de proiectul de directivă; |
| --- | --- |

—

Consiliul a considerat că acestea nu erau coerente cu filozofia și abordarea urmate de proiectul de directivă;

| — | Consiliul a considerat că formularea lor nu era suficient de clară și ar fi putut atrage incertitudine juridică, deoarece ar fi putut fi interpretate în mai multe feluri; |
| --- | --- |

—

Consiliul a considerat că formularea lor nu era suficient de clară și ar fi putut atrage incertitudine juridică, deoarece ar fi putut fi interpretate în mai multe feluri;

| — | Consiliul a considerat că punerea în aplicare de statele membre ar fi fost dificilă, în special în ceea ce privește amendamentele prin care se stabilesc termene, care sunt considerate fie prea lungi, fie prea scurte de statele membre. |
| --- | --- |

—

Consiliul a considerat că punerea în aplicare de statele membre ar fi fost dificilă, în special în ceea ce privește amendamentele prin care se stabilesc termene, care sunt considerate fie prea lungi, fie prea scurte de statele membre.

Amendamentele în cauză sunt următoarele:

| — | principiile privind concurența și ajutoarele de stat (parte din 7, 16, 24, 25, 26) |
| --- | --- |

—

principiile privind concurența și ajutoarele de stat (parte din 7, 16, 24, 25, 26)

| — | nediscriminarea (34, 35, 36) |
| --- | --- |

—

nediscriminarea (34, 35, 36)

| — | condițiile privind intervenția organismului independent de supraveghere și delegarea de competență (19, 21, 42, 43) |
| --- | --- |

—

condițiile privind intervenția organismului independent de supraveghere și delegarea de competență (19, 21, 42, 43)

| — | nivelul de servicii și calitatea serviciilor (5, 27, 33) |
| --- | --- |

—

nivelul de servicii și calitatea serviciilor (5, 27, 33)

| — | referirea la factori care determină nivelul tarifelor (12) |
| --- | --- |

—

referirea la factori care determină nivelul tarifelor (12)

| — | consultările (17) |
| --- | --- |

—

consultările (17)

| — | termene pentru prezentarea modificărilor aduse sistemului de tarifare (18) |
| --- | --- |

—

termene pentru prezentarea modificărilor aduse sistemului de tarifare (18)

| — | admisibilitatea plângerilor (20) |
| --- | --- |

—

admisibilitatea plângerilor (20)

| — | transparența (30) |
| --- | --- |

—

transparența (30)

| — | termenul pentru luarea deciziilor de către organismul independent de supraveghere (44). |
| --- | --- |

—

termenul pentru luarea deciziilor de către organismul independent de supraveghere (44).

IV.   CONCLUZIE

Consiliul consideră că poziția comună este echilibrată și respectă scopurile și obiectivele din propunerea Comisiei. Aceasta ia, de asemenea, în considerare rezultatele primei lecturi a Parlamentului European.

Consiliul ia act de negocierile informale care au avut deja loc între Consiliu și Parlamentul European și își exprimă încrederea că textul de compromis la care s-a ajuns va permite adoptarea rapidă a directivei în viitorul apropiat.

---

| 7.10.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 254/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 254/26

---

POZIȚIA COMUNĂ (CE) NR. 23/2008

adoptată de Consiliu la 15 septembrie 2008

în vederea adoptării Directivei 2008/.../CE a Parlamentului European și a Consiliului din ... de modificare a Directivei 2003/88/CE privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru

(2008/C 254 E/03)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 137 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),

întrucât:

| (1) | Articolul 137 din tratat prevede sprijinirea și completarea de către Comunitate a acțiunilor statelor membre în vederea îmbunătățirii mediului de lucru, cu scopul de a proteja sănătatea și siguranța lucrătorilor. Directivele adoptate pe baza articolului menționat anterior ar trebui să evite impunerea unor constrângeri administrative, financiare și juridice care ar împiedica crearea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii. |
| --- | --- |

(1)

Articolul 137 din tratat prevede sprijinirea și completarea de către Comunitate a acțiunilor statelor membre în vederea îmbunătățirii mediului de lucru, cu scopul de a proteja sănătatea și siguranța lucrătorilor. Directivele adoptate pe baza articolului menționat anterior ar trebui să evite impunerea unor constrângeri administrative, financiare și juridice care ar împiedica crearea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii.

| (2) | Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) stabilește cerințele minime în materie de organizare a timpului de lucru, aplicabile, inter alia, perioadelor de repaus zilnic și săptămânal, pauzelor, timpului de lucru maxim săptămânal, concediului anual, precum și anumitor aspecte ale muncii de noapte, muncii în ture și ritmului muncii. |
| --- | --- |

(2)

Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) stabilește cerințele minime în materie de organizare a timpului de lucru, aplicabile, inter alia, perioadelor de repaus zilnic și săptămânal, pauzelor, timpului de lucru maxim săptămânal, concediului anual, precum și anumitor aspecte ale muncii de noapte, muncii în ture și ritmului muncii.

| (3) | Articolul 19 al treilea paragraf și articolul 22 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 2003/88/CE prevăd o reexaminare înainte de 23 noiembrie 2003. |
| --- | --- |

(3)

Articolul 19 al treilea paragraf și articolul 22 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 2003/88/CE prevăd o reexaminare înainte de 23 noiembrie 2003.

| (4) | La mai mult de zece ani de la adoptarea Directivei 93/104/CE a Consiliului (5), prima directivă privind organizarea timpului de lucru, este necesar să se ia în considerare noile dezvoltări și exigențe atât ale angajatorilor cât și ale lucrătorilor și să se identifice resursele necesare pentru îndeplinirea obiectivelor privind dezvoltarea și ocuparea forței de muncă stabilite de Consiliul European din 22 și 23 martie 2005, în contextul strategiei de la Lisabona. |
| --- | --- |

(4)

La mai mult de zece ani de la adoptarea Directivei 93/104/CE a Consiliului (5), prima directivă privind organizarea timpului de lucru, este necesar să se ia în considerare noile dezvoltări și exigențe atât ale angajatorilor cât și ale lucrătorilor și să se identifice resursele necesare pentru îndeplinirea obiectivelor privind dezvoltarea și ocuparea forței de muncă stabilite de Consiliul European din 22 și 23 martie 2005, în contextul strategiei de la Lisabona.

| (5) | Concilierea vieții de familie cu cea profesională reprezintă de asemenea un element esențial pentru atingerea obiectivelor stabilite de Uniunea Europeană în cadrul strategiei de la Lisabona, în special în vederea creșterii gradului de ocupare în rândul femeilor. Obiectivul urmărit nu constă numai în îmbunătățirea mediului de lucru, ci și în posibilitatea de a răspunde mai bine nevoile lucrătorilor, în special ale celor cu responsabilități familiale O serie de modificări cuprinse în prezenta directivă urmăresc asigurarea unei mai bune concilieri a vieții de familie cu cea profesională. |
| --- | --- |

(5)

Concilierea vieții de familie cu cea profesională reprezintă de asemenea un element esențial pentru atingerea obiectivelor stabilite de Uniunea Europeană în cadrul strategiei de la Lisabona, în special în vederea creșterii gradului de ocupare în rândul femeilor. Obiectivul urmărit nu constă numai în îmbunătățirea mediului de lucru, ci și în posibilitatea de a răspunde mai bine nevoile lucrătorilor, în special ale celor cu responsabilități familiale O serie de modificări cuprinse în prezenta directivă urmăresc asigurarea unei mai bune concilieri a vieții de familie cu cea profesională.

| (6) | În acest context, statele membre ar trebui să încurajeze partenerii sociali să încheie acorduri la un nivel corespunzător, pentru a îmbunătăți concilierea vieții de familie cu cea profesională. |
| --- | --- |

(6)

În acest context, statele membre ar trebui să încurajeze partenerii sociali să încheie acorduri la un nivel corespunzător, pentru a îmbunătăți concilierea vieții de familie cu cea profesională.

| (7) | Este necesară o îmbunătățire a protecției sănătății și siguranței lucrătorilor și o mai mare flexibilitate în organizarea timpului de lucru, în special în ceea ce privește timpul de gardă, și, mai ales, perioadele inactive din timpul de gardă, precum și stabilirea unui nou echilibru între concilierea vieții de familie cu cea profesională, pe de o parte, și o organizare mai flexibilă a timpului de lucru pe de altă parte. |
| --- | --- |

(7)

Este necesară o îmbunătățire a protecției sănătății și siguranței lucrătorilor și o mai mare flexibilitate în organizarea timpului de lucru, în special în ceea ce privește timpul de gardă, și, mai ales, perioadele inactive din timpul de gardă, precum și stabilirea unui nou echilibru între concilierea vieții de familie cu cea profesională, pe de o parte, și o organizare mai flexibilă a timpului de lucru pe de altă parte.

| (8) | Ar trebui să se acorde lucrătorilor perioade de repaus compensatorii în situațiile în care nu se acordă perioade de repaus. Statele membre ar trebui să decidă durata perioadei de timp rezonabile în care poate fi acordat repausul compensator, ținând seama de necesitatea de a asigura siguranța și sănătatea lucrătorilor respectivi și de principiul proporționalității. |
| --- | --- |

(8)

Ar trebui să se acorde lucrătorilor perioade de repaus compensatorii în situațiile în care nu se acordă perioade de repaus. Statele membre ar trebui să decidă durata perioadei de timp rezonabile în care poate fi acordat repausul compensator, ținând seama de necesitatea de a asigura siguranța și sănătatea lucrătorilor respectivi și de principiul proporționalității.

| (9) | Dispozițiile privind perioada de referință pentru timpul de lucru maxim săptămânal trebuie de asemenea reexaminate, în scopul adaptării acestora la nevoile angajatorilor și ale lucrătorilor, sub rezerva garanțiilor privind protejarea sănătății și siguranței lucrătorilor. |
| --- | --- |

(9)

Dispozițiile privind perioada de referință pentru timpul de lucru maxim săptămânal trebuie de asemenea reexaminate, în scopul adaptării acestora la nevoile angajatorilor și ale lucrătorilor, sub rezerva garanțiilor privind protejarea sănătății și siguranței lucrătorilor.

| (10) | Atunci când durata contractului muncă este mai mică de un an, perioada de referință nu ar trebui să depășească această durată. |
| --- | --- |

(10)

Atunci când durata contractului muncă este mai mică de un an, perioada de referință nu ar trebui să depășească această durată.

| (11) | Experiența acumulată din aplicarea articolului 22 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE demonstrează că deciziile de natură individuală de a nu aplica articolul 6 pot ridica probleme în ceea ce privește protecția sănătății și siguranței lucrătorilor și libertatea de alegere a lucrătorului. |
| --- | --- |

(11)

Experiența acumulată din aplicarea articolului 22 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE demonstrează că deciziile de natură individuală de a nu aplica articolul 6 pot ridica probleme în ceea ce privește protecția sănătății și siguranței lucrătorilor și libertatea de alegere a lucrătorului.

| (12) | Opțiunea prevăzută la articolul 22 alineatul (1) reprezintă o derogare de la principiul săptămânii de lucru de maxim 48 de ore, calculată ca medie pe o perioadă de referință. Aceasta este supusă condiției asigurării unei protecții eficiente a sănătății și siguranței lucrătorilor, și a consimțământului expres, liber exprimat și care se bazează pe informații al lucrătorului respectiv. Utilizarea acesteia trebuie să fie supusă unor garanții adecvate care să asigure respectarea acestor condiții, și unei monitorizări atente. |
| --- | --- |

(12)

Opțiunea prevăzută la articolul 22 alineatul (1) reprezintă o derogare de la principiul săptămânii de lucru de maxim 48 de ore, calculată ca medie pe o perioadă de referință. Aceasta este supusă condiției asigurării unei protecții eficiente a sănătății și siguranței lucrătorilor, și a consimțământului expres, liber exprimat și care se bazează pe informații al lucrătorului respectiv. Utilizarea acesteia trebuie să fie supusă unor garanții adecvate care să asigure respectarea acestor condiții, și unei monitorizări atente.

| (13) | Înaintea aplicării opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1), ar trebui să se ia în considerare dacă perioada de referință cea mai îndelungată sau dacă alte dispoziții privind flexibilitatea prevăzute în Directiva 2003/88/CE garantează flexibilitatea necesară. |
| --- | --- |

(13)

Înaintea aplicării opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1), ar trebui să se ia în considerare dacă perioada de referință cea mai îndelungată sau dacă alte dispoziții privind flexibilitatea prevăzute în Directiva 2003/88/CE garantează flexibilitatea necesară.

| (14) | Pentru a evita riscurile privind sănătatea și siguranța lucrătorilor, nu este posibilă utilizarea cumulativă, într-un stat membru, atât a perioadei de referință flexibile prevăzută la articolul 19 primul paragraf litera (b), cât și a opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1). |
| --- | --- |

(14)

Pentru a evita riscurile privind sănătatea și siguranța lucrătorilor, nu este posibilă utilizarea cumulativă, într-un stat membru, atât a perioadei de referință flexibile prevăzută la articolul 19 primul paragraf litera (b), cât și a opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1).

| (15) | În conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, Comisia a consultat partenerii sociali la nivel comunitar în ceea ce privește posibila orientare a unei acțiuni comunitare în acest domeniu. |
| --- | --- |

(15)

În conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, Comisia a consultat partenerii sociali la nivel comunitar în ceea ce privește posibila orientare a unei acțiuni comunitare în acest domeniu.

| (16) | În urma consultării, Comisia a considerat că o acțiune comunitară ar fi recomandabilă și a consultat, din nou, partenerii sociali cu privire la conținutul propunerii preconizate, în conformitate cu articolul 138 alineatul (3) din tratat. |
| --- | --- |

(16)

În urma consultării, Comisia a considerat că o acțiune comunitară ar fi recomandabilă și a consultat, din nou, partenerii sociali cu privire la conținutul propunerii preconizate, în conformitate cu articolul 138 alineatul (3) din tratat.

| (17) | La încheierea acestei a doua etape a consultării, partenerii sociali la nivel comunitar nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a iniția procedura care ar putea duce la încheierea unui acord prevăzut la articolul 139 din tratat. |
| --- | --- |

(17)

La încheierea acestei a doua etape a consultării, partenerii sociali la nivel comunitar nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a iniția procedura care ar putea duce la încheierea unui acord prevăzut la articolul 139 din tratat.

| (18) | Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume modernizarea legislației comunitare privind organizarea timpului de lucru, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, poate fi realizat mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv. |
| --- | --- |

(18)

Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume modernizarea legislației comunitare privind organizarea timpului de lucru, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, poate fi realizat mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

| (19) | Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (6). În special, aceasta urmărește să asigure respectarea deplină a dreptului la condiții de muncă echitabile și corecte, menționat la articolul 31 din cartă și în special la alineatul (2) al acestuia care prevede că „orice lucrător are dreptul la o limitare a duratei maxime de muncă și la perioade de odihnă zilnică și săptămânală, precum și la o perioadă anuală de concediu plătit”. |
| --- | --- |

(19)

Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (6). În special, aceasta urmărește să asigure respectarea deplină a dreptului la condiții de muncă echitabile și corecte, menționat la articolul 31 din cartă și în special la alineatul (2) al acestuia care prevede că „orice lucrător are dreptul la o limitare a duratei maxime de muncă și la perioade de odihnă zilnică și săptămânală, precum și la o perioadă anuală de concediu plătit”.

| (20) | Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să mențină nivelul general de protecție acordat lucrătorilor în ceea ce privește sănătatea și siguranța la locul de muncă. |
| --- | --- |

(20)

Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să mențină nivelul general de protecție acordat lucrătorilor în ceea ce privește sănătatea și siguranța la locul de muncă.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Directiva 2003/88/CE se modifică după cum urmează:

| 1. | La articolul 2 se introduc următoarele puncte:






  „1a. | «timp de gardă» înseamnă orice perioadă în care lucrătorul are obligația de a se afla la locul de muncă, pentru a-și exercita, la cererea angajatorului, activitatea sau funcțiile; |
| --- | --- | --- |

1.

La articolul 2 se introduc următoarele puncte:

„1a.

«timp de gardă» înseamnă orice perioadă în care lucrătorul are obligația de a se afla la locul de muncă, pentru a-și exercita, la cererea angajatorului, activitatea sau funcțiile;

| 1b. | «loc de muncă» înseamnă locul sau locurile în care lucrătorul își exercită în mod normal activitatea sau funcțiile și care este determinat în conformitate cu condițiile stabilite în cadrul raportului de muncă sau în contractul aplicabil lucrătorului; |
| --- | --- |

1b.

«loc de muncă» înseamnă locul sau locurile în care lucrătorul își exercită în mod normal activitatea sau funcțiile și care este determinat în conformitate cu condițiile stabilite în cadrul raportului de muncă sau în contractul aplicabil lucrătorului;

| 1c. | «perioada inactivă a timpului de gardă»înseamnă perioada în cursul căreia lucrătorul de gardă este de gardă, în sensul punctului 1a, dar nu i se solicită, de către angajator, să își exercite în mod efectiv activitatea sau funcțiile;”. |
| --- | --- |

1c.

«perioada inactivă a timpului de gardă»înseamnă perioada în cursul căreia lucrătorul de gardă este de gardă, în sensul punctului 1a, dar nu i se solicită, de către angajator, să își exercite în mod efectiv activitatea sau funcțiile;”.

| 2. | Se introduce următorul articol:
  „Articolul 2a
  Timp de gardă
  Perioada inactivă a timpului de gardă nu este considerată timp de lucru cu excepția cazului în care legislația națională sau, în conformitate cu legislația și/sau practicile la nivel național, o convenție colectivă sau un acord între partenerii sociali prevede altfel.
  Perioada inactivă a timpului de gardă poate fi calculată pe baza numărului mediu de ore sau al unei fracțiuni din timpul de gardă, ținând seama de experiența în sectorul în cauză, printr-o convenție colectiva sau un acord între partenerii sociali sau prin intermediul legislației naționale, în urma consultărilor cu partenerii sociali.
  Perioada inactivă a timpului de gardă este luată în considerare la calculul perioadelor de repaus zilnic sau săptămânal prevăzute la articolul 3 și respectiv la articolul 5 numai în cazul în care se prevede acest lucru:






  (a) | într-o convenție colectivă sau într-un acord încheiat între partenerii sociali;
  sau |
| --- | --- | --- |

2.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 2a

Timp de gardă

Perioada inactivă a timpului de gardă nu este considerată timp de lucru cu excepția cazului în care legislația națională sau, în conformitate cu legislația și/sau practicile la nivel național, o convenție colectivă sau un acord între partenerii sociali prevede altfel.

Perioada inactivă a timpului de gardă poate fi calculată pe baza numărului mediu de ore sau al unei fracțiuni din timpul de gardă, ținând seama de experiența în sectorul în cauză, printr-o convenție colectiva sau un acord între partenerii sociali sau prin intermediul legislației naționale, în urma consultărilor cu partenerii sociali.

Perioada inactivă a timpului de gardă este luată în considerare la calculul perioadelor de repaus zilnic sau săptămânal prevăzute la articolul 3 și respectiv la articolul 5 numai în cazul în care se prevede acest lucru:

(a)

într-o convenție colectivă sau într-un acord încheiat între partenerii sociali;

sau

| (b) | prin intermediul legislației naționale, în urma consultărilor cu partenerii sociali. |
| --- | --- |

(b)

prin intermediul legislației naționale, în urma consultărilor cu partenerii sociali.

Perioada în cursul căreia lucrătorul își exercită în mod efectiv activitatea sau funcțiile în timpul de gardă este considerată întotdeauna timp de lucru.

Articolul 2b

Concilierea vieții de familie cu cea profesională

Statele membre încurajează partenerii sociali la nivelul corespunzător, fără a aduce atingere autonomiei acestora, să încheie acorduri pentru a îmbunătăți concilierea vieții de familie cu cea profesională.

Statele membre se asigură, fără a aduce atingere Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană (7) și în colaborare cu partenerii sociali, că angajatorii informează în timp util lucrătorii cu privire la orice modificare substanțială introdusă în structura sau în organizarea timpului de lucru;

Ținând seama de nevoia de flexibilitate a lucrătorilor în ceea ce privește orele și ritmul de lucru, statele membre încurajează, de asemenea, angajatorii să examineze, în conformitate cu practicile naționale, cererile de modificare a orelor și a ritmului de lucru, având în vedere nevoile întreprinderii, precum și nevoia de flexibilitate a lucrătorilor și a angajatorilor.

| 3. | Articolul 17 se modifică după cum urmează:






  (a) | La alineatul (1), cuvintele „articolele 3-6, 8 și 16” se înlocuiesc cu „articolele 3-6, articolul 8 și articolul 16 literele (a) și (c)”; |
| --- | --- | --- |

3.

Articolul 17 se modifică după cum urmează:

(a)

La alineatul (1), cuvintele „articolele 3-6, 8 și 16” se înlocuiesc cu „articolele 3-6, articolul 8 și articolul 16 literele (a) și (c)”;

| (b) | La alineatul (2), cuvintele „cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus echivalente compensatorii” se înlocuiesc cu „cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente în cursul unui interval de timp rezonabil, care urmează să fie determinat prin legislația națională, printr-o convenție colectivă sau printr-un acord încheiat între partenerii sociali.”; |
| --- | --- |

(b)

La alineatul (2), cuvintele „cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus echivalente compensatorii” se înlocuiesc cu „cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente în cursul unui interval de timp rezonabil, care urmează să fie determinat prin legislația națională, printr-o convenție colectivă sau printr-un acord încheiat între partenerii sociali.”;

| (c) | La alineatul (3) prima teză, cuvintele „articolele 3, 4, 5, 8 și 16” se înlocuiesc cu „articolele 3, 4, 5, 8 și articolul 16 literele (a) și (c)”; |
| --- | --- |

(c)

La alineatul (3) prima teză, cuvintele „articolele 3, 4, 5, 8 și 16” se înlocuiesc cu „articolele 3, 4, 5, 8 și articolul 16 literele (a) și (c)”;

| (d) | Alineatul (5) se modifică după cum urmează:






  (i) | Primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
  „(5)   În conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol, se poate deroga de la articolul 6 în cazul medicilor stagiari, în conformitate cu dispozițiile stabilite în cel de-al doilea până la al șaselea paragraf din prezentul alineat.”; |
| --- | --- | --- |

(d)

Alineatul (5) se modifică după cum urmează:

(i)

Primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

„(5)   În conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol, se poate deroga de la articolul 6 în cazul medicilor stagiari, în conformitate cu dispozițiile stabilite în cel de-al doilea până la al șaselea paragraf din prezentul alineat.”;

| (ii) | Ultimul paragraf se elimină. |
| --- | --- |

(ii)

Ultimul paragraf se elimină.

| 4. | La articolul 18, paragraful al treilea, cuvintele „numai cu condiția ca lucrătorii să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente” se înlocuiește cu „numai cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente în cursul unui interval de timp rezonabil, care urmează să fie determinat prin legislația națională, printr-o convenție colectivă sau printr-un acord încheiat între partenerii sociali”. |
| --- | --- |

4.

La articolul 18, paragraful al treilea, cuvintele „numai cu condiția ca lucrătorii să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente” se înlocuiește cu „numai cu condiția ca lucrătorii în cauză să beneficieze de perioade de repaus compensatorii echivalente în cursul unui interval de timp rezonabil, care urmează să fie determinat prin legislația națională, printr-o convenție colectivă sau printr-un acord încheiat între partenerii sociali”.

| 5. | Articolul 19 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 19
  Limitări ale derogărilor de la perioadele de referință
  Fără a aduce atingere articolului 22a litera (b) și prin derogare de la articolul 16 litera (b), statele membre au posibilitatea, cu condiția respectării principiilor generale referitoare la protecția siguranței și sănătății lucrătorilor, de a permite, din motive obiective sau tehnice, sau din motive legate de organizarea lucrului, ca perioada de referință să fie stabilită astfel încât să nu depășească douăsprezece luni:






  (a) | prin convenție colectivă sau acord încheiat între partenerii sociali, potrivit dispozițiilor din articolul 18;
  sau |
| --- | --- | --- |

5.

Articolul 19 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 19

Limitări ale derogărilor de la perioadele de referință

Fără a aduce atingere articolului 22a litera (b) și prin derogare de la articolul 16 litera (b), statele membre au posibilitatea, cu condiția respectării principiilor generale referitoare la protecția siguranței și sănătății lucrătorilor, de a permite, din motive obiective sau tehnice, sau din motive legate de organizarea lucrului, ca perioada de referință să fie stabilită astfel încât să nu depășească douăsprezece luni:

(a)

prin convenție colectivă sau acord încheiat între partenerii sociali, potrivit dispozițiilor din articolul 18;

sau

| (b) | prin dispoziții cu caracter legislativ sau administrativ în urma consultării partenerilor sociali la un nivel corespunzător. |
| --- | --- |

(b)

prin dispoziții cu caracter legislativ sau administrativ în urma consultării partenerilor sociali la un nivel corespunzător.

Prin utilizarea opțiunii în temeiul literei (b) din primul paragraf, statele membre se asigură că angajatorii își respectă obligațiile prevăzute în secțiunea II din Directiva 89/391/CEE.”.

| 6. | Articolul 22 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 22
  Dispoziții diverse
  (1)   Cu toate că principiul general este că timpul de lucru maxim săptămânal în Uniunea Europeană este de 48 de ore și că, în practică, situațiile în care lucrătorii lucrează mai mult timp reprezintă o excepție la nivelul Uniunii, statele membre pot decide să nu aplice dispozițiile articolului 6 cu condiția să ia măsurile necesare pentru a asigura protecția efectivă a siguranței și sănătății lucrătorilor. Cu toate acestea, punerea în aplicare a acestei opțiuni se stabilește prin convențiile colective sau printr-un acord între partenerii sociali la un nivel corespunzător, sau prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător.
  (2)   În orice caz, statele membre care doresc să recurgă la această posibilitate adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că:






  (a) | niciun angajator nu cere unui lucrător să muncească mai mult de 48 de ore într-o perioadă de șapte zile, calculată ca medie pentru perioada de referință menționată la articolul 16 litera (b), dacă nu a obținut acordul prealabil al lucrătorului de a efectua o asemenea muncă. Acest acord este valabil pentru o perioadă care nu poate depăși un an și poate fi reînnoit; |
| --- | --- | --- |

6.

Articolul 22 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 22

Dispoziții diverse

(1)   Cu toate că principiul general este că timpul de lucru maxim săptămânal în Uniunea Europeană este de 48 de ore și că, în practică, situațiile în care lucrătorii lucrează mai mult timp reprezintă o excepție la nivelul Uniunii, statele membre pot decide să nu aplice dispozițiile articolului 6 cu condiția să ia măsurile necesare pentru a asigura protecția efectivă a siguranței și sănătății lucrătorilor. Cu toate acestea, punerea în aplicare a acestei opțiuni se stabilește prin convențiile colective sau printr-un acord între partenerii sociali la un nivel corespunzător, sau prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător.

(2)   În orice caz, statele membre care doresc să recurgă la această posibilitate adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că:

(a)

niciun angajator nu cere unui lucrător să muncească mai mult de 48 de ore într-o perioadă de șapte zile, calculată ca medie pentru perioada de referință menționată la articolul 16 litera (b), dacă nu a obținut acordul prealabil al lucrătorului de a efectua o asemenea muncă. Acest acord este valabil pentru o perioadă care nu poate depăși un an și poate fi reînnoit;

| (b) | niciun lucrător nu este sancționat de angajator deoarece nu este dispus să-și dea acordul de a efectua o asemenea muncă sau își retrage, din orice motiv, acordul dat; |
| --- | --- |

(b)

niciun lucrător nu este sancționat de angajator deoarece nu este dispus să-și dea acordul de a efectua o asemenea muncă sau își retrage, din orice motiv, acordul dat;

| (c) | un acord dat:






  (i) | la momentul semnării contractului individual de muncă; sau |
| --- | --- | --- |

(c)

un acord dat:

(i)

la momentul semnării contractului individual de muncă; sau

| (ii) | în cursul primelor patru săptămâni ale raportului de muncă |
| --- | --- |

(ii)

în cursul primelor patru săptămâni ale raportului de muncă

este nul și neavenit;

| (d) | niciun lucrător care și-a dat acordul în conformitate cu prezentul articol nu va lucra, într-o perioadă de șapte zile, mai mult de:






  (i) | 60 de ore, calculate ca medie pe o perioadă de trei luni, cu excepția cazului în care acest lucru este prevăzut într-o convenție colectivă sau printr-un acord între partenerii sociali; sau |
| --- | --- | --- |

(d)

niciun lucrător care și-a dat acordul în conformitate cu prezentul articol nu va lucra, într-o perioadă de șapte zile, mai mult de:

(i)

60 de ore, calculate ca medie pe o perioadă de trei luni, cu excepția cazului în care acest lucru este prevăzut într-o convenție colectivă sau printr-un acord între partenerii sociali; sau

| (ii) | 65 de ore, calculate ca medie pe o perioadă de trei luni, în absența unei convenții colective și atunci când perioada inactivă a timpului de gardă este considerată timp de lucru, în conformitate cu articolul 2a; |
| --- | --- |

(ii)

65 de ore, calculate ca medie pe o perioadă de trei luni, în absența unei convenții colective și atunci când perioada inactivă a timpului de gardă este considerată timp de lucru, în conformitate cu articolul 2a;

| (e) | fiecare lucrător are dreptul să își retragă acordul de a efectua o asemenea muncă, cu efect imediat, în primele șase luni de la semnarea unui acord valabil sau în cursul primelor trei luni de la încheierea perioadei de probă specificate în contractul său, în funcție de care dintre aceste perioade este mai lungă, informându-și în scris angajatorul, în timp util, cu privire la decizia sa. Drept urmare, angajatorul poate solicita lucrătorului să dea un preaviz în scris, care nu poate depăși două luni; |
| --- | --- |

(e)

fiecare lucrător are dreptul să își retragă acordul de a efectua o asemenea muncă, cu efect imediat, în primele șase luni de la semnarea unui acord valabil sau în cursul primelor trei luni de la încheierea perioadei de probă specificate în contractul său, în funcție de care dintre aceste perioade este mai lungă, informându-și în scris angajatorul, în timp util, cu privire la decizia sa. Drept urmare, angajatorul poate solicita lucrătorului să dea un preaviz în scris, care nu poate depăși două luni;

| (f) | angajatorul ține evidențe actualizate ale tuturor lucrătorilor care efectuează o asemenea muncă și evidențe corespunzătoare pentru a se putea constata respectarea dispozițiilor prezentei directive; |
| --- | --- |

(f)

angajatorul ține evidențe actualizate ale tuturor lucrătorilor care efectuează o asemenea muncă și evidențe corespunzătoare pentru a se putea constata respectarea dispozițiilor prezentei directive;

| (g) | evidențele sunt puse la dispoziția autorităților competente care pot, din motive legate de siguranța și/sau sănătatea lucrătorilor, să interzică sau să limiteze posibilitatea de depășire a timpului de lucru maxim săptămânal; |
| --- | --- |

(g)

evidențele sunt puse la dispoziția autorităților competente care pot, din motive legate de siguranța și/sau sănătatea lucrătorilor, să interzică sau să limiteze posibilitatea de depășire a timpului de lucru maxim săptămânal;

| (h) | angajatorul furnizează autorităților competente, la cererea acestora, informații cu privire la cazurile în care lucrătorii și-au dat acordul de a munci mai mult de 48 de ore într-o perioadă de șapte zile calculată ca medie pentru perioada de referință menționată la articolul 16 litera (b), precum și evidențe corespunzătoare pentru a se putea constata respectarea dispozițiilor prezentei directive. |
| --- | --- |

(h)

angajatorul furnizează autorităților competente, la cererea acestora, informații cu privire la cazurile în care lucrătorii și-au dat acordul de a munci mai mult de 48 de ore într-o perioadă de șapte zile calculată ca medie pentru perioada de referință menționată la articolul 16 litera (b), precum și evidențe corespunzătoare pentru a se putea constata respectarea dispozițiilor prezentei directive.

(3)   Sub rezerva respectării principiilor generale de protecție a sănătății și siguranței lucrătorilor, în cazul în care un lucrător este angajat de același angajator pentru o perioadă sau pentru perioade care nu depășesc în total zece săptămâni în cadrul unei perioade de douăsprezece luni, nu se aplică dispozițiile prevăzute la alineatul (2), litera (c) punctul (ii) și litera (d).”.

| 7. | Se introduce următorul articol:
  „Articolul 22a
  Dispoziții speciale
  În cazul în care un stat membru utilizează opțiunea prevăzută la articolul 22:






  (a) | opțiunea stabilită la articolul 19 primul paragraf litera (b) nu se aplică. |
| --- | --- | --- |

7.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 22a

Dispoziții speciale

În cazul în care un stat membru utilizează opțiunea prevăzută la articolul 22:

(a)

opțiunea stabilită la articolul 19 primul paragraf litera (b) nu se aplică.

| (b) | prin derogare de la articolul 16 litera (b) și pentru motive obiective sau tehnice sau pentru motive legate de organizarea muncii, statul membru respectiv poate permite, prin acte cu putere de lege sau acte administrative, stabilirea perioadei de referință astfel încât să nu depășească șase luni.
  O astfel de perioadă de referință trebuie să respecte principiile generale referitoare la protecția sănătății și siguranței lucrătorilor și nu poate afecta perioada de referință de trei luni aplicabilă în temeiul articolului 22 alineatul (2) litera (d) lucrătorilor care au devenit parte la un acord valabil preexistent în temeiul articolului 22 alineatul (2) litera (a).”. |
| --- | --- |

(b)

prin derogare de la articolul 16 litera (b) și pentru motive obiective sau tehnice sau pentru motive legate de organizarea muncii, statul membru respectiv poate permite, prin acte cu putere de lege sau acte administrative, stabilirea perioadei de referință astfel încât să nu depășească șase luni.

O astfel de perioadă de referință trebuie să respecte principiile generale referitoare la protecția sănătății și siguranței lucrătorilor și nu poate afecta perioada de referință de trei luni aplicabilă în temeiul articolului 22 alineatul (2) litera (d) lucrătorilor care au devenit parte la un acord valabil preexistent în temeiul articolului 22 alineatul (2) litera (a).”.

| 8. | Articolul 24 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 24
  Rapoarte
  (1)   Statele membre comunică Comisiei textele dispozițiilor de drept intern adoptate deja sau pe cale de adoptare în domeniul reglementat de prezenta directivă.
  (2)   Statele membre raportează Comisiei la fiecare cinci ani cu privire la punerea în aplicare, din punct de vedere practic, a prezentei directive, indicând punctele de vedere ale partenerilor sociali.
  Comisia informează în această privință Parlamentul European, Consiliul, Comitetul Economic și Social European și Comitetul consultativ pentru siguranță și sănătate la locul de muncă.
  (3)   Începând cu 23 noiembrie 1996, Comisia prezintă, la fiecare cinci ani, Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive, având în vedere dispozițiile alineatelor (1) și (2).”. |
| --- | --- |

8.

Articolul 24 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 24

Rapoarte

(1)   Statele membre comunică Comisiei textele dispozițiilor de drept intern adoptate deja sau pe cale de adoptare în domeniul reglementat de prezenta directivă.

(2)   Statele membre raportează Comisiei la fiecare cinci ani cu privire la punerea în aplicare, din punct de vedere practic, a prezentei directive, indicând punctele de vedere ale partenerilor sociali.

Comisia informează în această privință Parlamentul European, Consiliul, Comitetul Economic și Social European și Comitetul consultativ pentru siguranță și sănătate la locul de muncă.

(3)   Începând cu 23 noiembrie 1996, Comisia prezintă, la fiecare cinci ani, Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive, având în vedere dispozițiile alineatelor (1) și (2).”.

| 9. | Se introduce următorul articol:
  „Articolul 24a
  Raportul de evaluare
  (1)   Până la ... (8):






  (a) | Statele membre care recurg la opțiunea prevăzută la articolul 22 alineatul (1) informează Comisia în legătură cu motivele, sectorul (sectoarele), activitățile și numărul de lucrători implicați, după consultarea partenerilor sociali la nivel național. Raportul fiecărui stat membru furnizează informații privind efectele acesteia asupra sănătății și siguranței lucrătorilor, indicând, de asemenea, punctelor de vedere ale partenerilor sociali la nivel corespunzător, și este înaintat, de asemenea, partenerilor sociali la nivel național; |
| --- | --- | --- |

9.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 24a

Raportul de evaluare

(1)   Până la ... (8):

(a)

Statele membre care recurg la opțiunea prevăzută la articolul 22 alineatul (1) informează Comisia în legătură cu motivele, sectorul (sectoarele), activitățile și numărul de lucrători implicați, după consultarea partenerilor sociali la nivel național. Raportul fiecărui stat membru furnizează informații privind efectele acesteia asupra sănătății și siguranței lucrătorilor, indicând, de asemenea, punctelor de vedere ale partenerilor sociali la nivel corespunzător, și este înaintat, de asemenea, partenerilor sociali la nivel național;

| (b) | Statele membre care recurg la opțiunea prevăzută la articolul 19 primul paragraf litera (b) informează Comisia în legătură cu modul în care au pus în aplicare această dispoziție, precum și în privința efectelor acesteia asupra sănătății și siguranței lucrătorilor. |
| --- | --- |

(b)

Statele membre care recurg la opțiunea prevăzută la articolul 19 primul paragraf litera (b) informează Comisia în legătură cu modul în care au pus în aplicare această dispoziție, precum și în privința efectelor acesteia asupra sănătății și siguranței lucrătorilor.

(2)   Până la ... (9)Comisia, după consultarea partenerilor sociali la nivel comunitar, înaintează Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport privind:

| (a) | utilizarea opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1) și motivele acestei utilizări, precum și |
| --- | --- |

(a)

utilizarea opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1) și motivele acestei utilizări, precum și

| (b) | alți factori care pot contribui la prelungirea timpului de lucru, cum ar fi recurgerea la dispozițiile articolului 19 primul paragraf litera (b). |
| --- | --- |

(b)

alți factori care pot contribui la prelungirea timpului de lucru, cum ar fi recurgerea la dispozițiile articolului 19 primul paragraf litera (b).

Raportul poate fi însoțit de propuneri corespunzătoare de a reduce timpul de lucru excesiv, inclusiv utilizarea opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1), ținând seama de impactul acesteia asupra sănătății și siguranței lucrătorilor care fac obiectul opțiunii.

(3)   Consiliul, pe baza raportului menționat la alineatul (2), evaluează utilizarea opțiunilor prevăzute în prezenta directivă și în special a celor prevăzute la articolul 19 primul paragraf litera (b) și la articolul 22 alineatul (1).

Luând în considerare această evaluare, Comisia poate, până la ... (10), dacă este cazul, înainta Parlamentului European și Consiliului o propunere de modificare a prezentei directive, inclusiv a opțiunii prevăzute la articolul 22 alineatul (1).”.

Articolul 2

Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor aplicabile în cazul încălcărilor dispozițiilor de drept intern care pun în aplicare prezenta directivă și iau toate măsurile necesare pentru asigurarea aplicării acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Statele membre notifică aceste dispoziții Comisiei până la ... (11). Statele membre notifică în timp util Comisiei orice modificări ulterioare aduse respectivelor dispoziții. Acestea se asigură în special că lucrătorii și/sau reprezentanții acestora beneficiază de mijloace corespunzătoare în vederea asigurării respectării obligațiilor care decurg din prezenta directivă.

Articolul 3

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare conformării cu prezenta directivă până la ... (11), sau se asigură că partenerii sociali introduc dispozițiile necesare printr-un acord; în acest scop statele membre trebuie să ia toate măsurile necesare care să le permită să garanteze în orice moment atingerea obiectivelor prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere cu ocazia publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de a efectua astfel de trimiteri.

(2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern adoptate în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 4

Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 5

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la ...

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 267, 27.10.2005, p. 16.

1

(2)  JO C 231, 20.9.2005, p. 69.

2

(3)  Avizul Parlamentului European din 11 mai 2005 (JO C 92 E, 20.4.2006, p. 292), Poziția comună a Consiliului din 15 septembrie 2008 și Decizia Consiliului din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial)

3

(4)  JO L 299, 18.11.2003, p. 9.

4

(5)  JO L 307, 13.12.1993, p. 1. Directivă abrogată prin Directiva 2003/88/CE.

5

(6)  JO C 303, 14.12.2007, p. 1.

6

(7)  JO L 80, 23.3.2002, p. 29.”.

7

(8)  Șase ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

8

(9)  Șapte ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

9

(10)  Opt ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

10

(11)  Trei ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

11

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

La 24 septembrie 2004, Comisia a prezentat o propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 2003/88/CE privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1). Propunerea se bazează pe articolul 137 alineatul (2) din tratat.

Hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, Parlamentul European și-a dat avizul la prima lectură la 11 mai 2005 (2).

Comitetul Economic și Social și-a dat avizul la 11 mai 2005 (3) iar Comitetul Regiunilor la 14 aprilie 2005 (4).

Comisia și-a prezentat propunerea modificată la 2 iunie 2005 (5), în care a acceptat 13 din cele 25 de amendamente adoptate de Parlamentul European.

La 9 iunie 2008, Consiliul a ajuns la un acord politic cu majoritate calificată asupra unei poziții comune, în paralel cu un acord politic cu majoritate calificată asupra unei poziții comune cu privire la directiva privind condițiile de lucru pentru lucrătorii temporari. Cinci din delegațiile care nu au putut accepta textul acordului politic cu privire la directiva privind timpul de lucru au introdus o declarație comună în procesul verbal al Consiliului (6).

În conformitate cu articolul 251 alineatul (2) din Tratatul CE, Consiliul a adoptat poziția sa comună cu majoritate calificată la 15 septembrie 2008.

II.   OBIECTIVE

Propunerea are două obiective:

| — | Primul este acela de a revizui anumite dispoziții ale Directivei 2003/88/CE (care a modificat ultima dată Directiva 93/104/CE) în conformitate cu articolele 19 și 22 ale directivei respective. Aceste dispoziții se referă la derogările de la perioada de referință pentru punerea în aplicare a articolului 6 (timpul de lucru maxim săptămânal) și la posibilitatea de a nu pune în aplicare articolul 6 în cazul în care lucrătorul își dă acordul pentru a desfășura o astfel de activitate [„clauza de excludere voluntară” („opt-out”)]. |
| --- | --- |

—

Primul este acela de a revizui anumite dispoziții ale Directivei 2003/88/CE (care a modificat ultima dată Directiva 93/104/CE) în conformitate cu articolele 19 și 22 ale directivei respective. Aceste dispoziții se referă la derogările de la perioada de referință pentru punerea în aplicare a articolului 6 (timpul de lucru maxim săptămânal) și la posibilitatea de a nu pune în aplicare articolul 6 în cazul în care lucrătorul își dă acordul pentru a desfășura o astfel de activitate [„clauza de excludere voluntară” („opt-out”)].

| — | Al doilea obiectiv este acela de a ține seama de jurisprudența Curții Europene de Justiție, în special de hotărârile judecătorești în cauzele SIMAP (7) și Jaeger (8) prin care se susține că perioada de gardă efectuată de un medic în timpul căreia este necesară prezența sa fizică în spital trebuie considerată timp de lucru. Această interpretare de către Curtea Europeană de Justiție a anumitor dispoziții ale directivei în urma mai multor solicitări de hotărâri preliminare în temeiul articolului 234 din tratat a avut un impact profund asupra conceptului de „timp de lucru” și, în consecință, și asupra dispozițiilor esențiale ale directivei. |
| --- | --- |

—

Al doilea obiectiv este acela de a ține seama de jurisprudența Curții Europene de Justiție, în special de hotărârile judecătorești în cauzele SIMAP (7) și Jaeger (8) prin care se susține că perioada de gardă efectuată de un medic în timpul căreia este necesară prezența sa fizică în spital trebuie considerată timp de lucru. Această interpretare de către Curtea Europeană de Justiție a anumitor dispoziții ale directivei în urma mai multor solicitări de hotărâri preliminare în temeiul articolului 234 din tratat a avut un impact profund asupra conceptului de „timp de lucru” și, în consecință, și asupra dispozițiilor esențiale ale directivei.

În special:

| — | În scopul asigurării unui echilibru adecvat între protecția securității și sănătății lucrătorilor, pe de o parte, și necesitatea flexibilității pentru angajatori, pe de altă parte, propunerea stabilește principiile generale de protecție pentru lucrătorii aflați în timpul de gardă atât în perioadele active, cât și în cele inactive ale timpului de gardă. În acest context, propunerea prevede că partea inactivă a timpului de gardă nu este timp de lucru în sensul directivei, exceptând cazurile în care legislația națională, contractele colective sau contractele între partenerii sociali prevăd altfel. |
| --- | --- |

—

În scopul asigurării unui echilibru adecvat între protecția securității și sănătății lucrătorilor, pe de o parte, și necesitatea flexibilității pentru angajatori, pe de altă parte, propunerea stabilește principiile generale de protecție pentru lucrătorii aflați în timpul de gardă atât în perioadele active, cât și în cele inactive ale timpului de gardă. În acest context, propunerea prevede că partea inactivă a timpului de gardă nu este timp de lucru în sensul directivei, exceptând cazurile în care legislația națională, contractele colective sau contractele între partenerii sociali prevăd altfel.

| — | Scopul propunerii este de a oferi angajatorilor și statelor membre o flexibilitate mai mare în organizarea timpului de lucru, în anumite condiții, prin includerea posibilității de prelungire a perioadei de referință pentru calcularea timpului de lucru maxim săptămânal până la un an, permițând astfel societăților comerciale să rezolve fluctuațiile mai mult sau mai puțin regulate, în ceea ce privește cererea. |
| --- | --- |

—

Scopul propunerii este de a oferi angajatorilor și statelor membre o flexibilitate mai mare în organizarea timpului de lucru, în anumite condiții, prin includerea posibilității de prelungire a perioadei de referință pentru calcularea timpului de lucru maxim săptămânal până la un an, permițând astfel societăților comerciale să rezolve fluctuațiile mai mult sau mai puțin regulate, în ceea ce privește cererea.

| — | Propunerea permite o mai bună compatibilitate între viața de familie și cea profesională, în special prin modificările propuse pentru articolul 22. |
| --- | --- |

—

Propunerea permite o mai bună compatibilitate între viața de familie și cea profesională, în special prin modificările propuse pentru articolul 22.

| — | În ce privește excluderea voluntară individuală de la limita săptămânală medie de 48 de ore, propunerea consolidează dialogul social prin implicarea partenerilor sociali în orice decizie a unui stat membru de a permite utilizarea excluderii voluntare de către lucrători. În cadrul acestui nou sistem, decizia unui stat membru de a permite utilizarea excluderii voluntare trebuie pusă în aplicare fie printr-un acord colectiv prealabil sau printr-un acord prealabil între partenerii sociali, la nivelul corespunzător, fie prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător. Rămâne valabil faptul că niciun angajator nu poate obliga un lucrător să lucreze peste limita săptămânală medie de 48 de ore, prin urmare lucrătorul trebuie să fie și el de acord cu utilizarea excluderii voluntare. Condiții consolidate vor fi aplicate și la nivel comunitar pentru a preveni abuzurile și pentru a garanta că lucrătorul care are de gând să utilizeze excluderea voluntară face o alegere pe deplin liberă. În plus, propunerea introduce un principiu general conform căruia ar trebui limitată durata maximă a timpului de lucru săptămânal. |
| --- | --- |

—

În ce privește excluderea voluntară individuală de la limita săptămânală medie de 48 de ore, propunerea consolidează dialogul social prin implicarea partenerilor sociali în orice decizie a unui stat membru de a permite utilizarea excluderii voluntare de către lucrători. În cadrul acestui nou sistem, decizia unui stat membru de a permite utilizarea excluderii voluntare trebuie pusă în aplicare fie printr-un acord colectiv prealabil sau printr-un acord prealabil între partenerii sociali, la nivelul corespunzător, fie prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător. Rămâne valabil faptul că niciun angajator nu poate obliga un lucrător să lucreze peste limita săptămânală medie de 48 de ore, prin urmare lucrătorul trebuie să fie și el de acord cu utilizarea excluderii voluntare. Condiții consolidate vor fi aplicate și la nivel comunitar pentru a preveni abuzurile și pentru a garanta că lucrătorul care are de gând să utilizeze excluderea voluntară face o alegere pe deplin liberă. În plus, propunerea introduce un principiu general conform căruia ar trebui limitată durata maximă a timpului de lucru săptămânal.

III.   ANALIZA POZIȚIEI COMUNE

1.   Observații generale

a)   propunerea modificată a Comisiei

Parlamentul European a adoptat 25 de amendamente la propunerea Comisiei. 13 dintre aceste amendamente au fost incluse în propunerea modificată a Comisiei integral, parțial sau în urma unei reformulări (amendamentele 1, 2, 3, 4, 8, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19 și 24). Celelalte 12 amendamente nu au fost, totuși, acceptabile pentru Comisie (amendamentele 5, 6, 7, 9, 10, 14, 15, 20, 21, 22, 23 și 25).

b)   poziția comună a Consiliului

Consiliul ar putea accepta ca 8 din cele 13 amendamente să fie incluse total sau parțial în propunerea modificată a Comisiei, respectiv amendamentele numerele 1 și 2 (considerentul nr. 4 care citează concluziile Consiliului European de la Lisabona), numărul 3 (considerentul nr. 5 care face trimitere la creșterea nivelului de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor), numărul 4 (considerentul nr. 7: adăugarea unei trimiteri la compatibilitatea între viața de familie și cea profesională), numărul 8 [considerentul nr. 14 care citează articolul 31 alineatul (2) din Carta Drepturilor Fundamentale], numărul 16 [articolul 17 alineatul (2) privind perioada de repaus compensatoriu], numărul 17 [articolul 17 alineatul (5) prima liniuță, corectarea unei greșeli] și numărul 18 [articolul 18 alineatul (3) privind perioada de repaus compensatoriu].

De asemenea, Consiliul a acceptat, sub rezerva reformulării, principiile care stau la baza următoarelor amendamente:

| — | nr. 12 (articolul 2b: adăugarea unei dispoziții privind compatibilitatea între viața de familie și cea profesională); |
| --- | --- |

—

nr. 12 (articolul 2b: adăugarea unei dispoziții privind compatibilitatea între viața de familie și cea profesională);

| — | nr. 13 (eliminarea articolului 16b alineatul (2) privind perioada de referință de 12 luni); |
| --- | --- |

—

nr. 13 (eliminarea articolului 16b alineatul (2) privind perioada de referință de 12 luni);

| — | nr. 19 (articolul 19: perioada de referință). |
| --- | --- |

—

nr. 19 (articolul 19: perioada de referință).

Totuși, Consiliul nu a considerat ca fiind indicat să se preia următoarele amendamente:

| — | nr. 11 (cumularea orelor în cazuri care implică mai multe contracte de muncă), astfel cum a fost luat în considerare în considerentul nr. 2 din propunerea modificată, deoarece considerentul nr. 3 din directiva actuală prevede că „Dispozițiile Directivei 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă rămân pe deplin aplicabile domeniilor reglementate de prezenta directivă, fără a aduce atingere dispozițiilor mai stricte sau speciale conținute de aceasta”, iar articolul 1 alineatul (4) prevede, de asemenea, că dispozițiile Directivei 89/391/CEE se aplică în totalitate perioadelor minime de repaus zilnic, repaus săptămânal și concediu anual, pauzelor și timpului de lucru maxim săptămânal, precum și anumitor aspecte ale muncii de noapte, ale muncii în schimburi și ale ritmului de lucru; |
| --- | --- |

—

nr. 11 (cumularea orelor în cazuri care implică mai multe contracte de muncă), astfel cum a fost luat în considerare în considerentul nr. 2 din propunerea modificată, deoarece considerentul nr. 3 din directiva actuală prevede că „Dispozițiile Directivei 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă rămân pe deplin aplicabile domeniilor reglementate de prezenta directivă, fără a aduce atingere dispozițiilor mai stricte sau speciale conținute de aceasta”, iar articolul 1 alineatul (4) prevede, de asemenea, că dispozițiile Directivei 89/391/CEE se aplică în totalitate perioadelor minime de repaus zilnic, repaus săptămânal și concediu anual, pauzelor și timpului de lucru maxim săptămânal, precum și anumitor aspecte ale muncii de noapte, ale muncii în schimburi și ale ritmului de lucru;

| — | nr. 24 [dispoziția privind valabilitatea acordurilor de excludere voluntară semnate anterior intrării în vigoare a directivei, articolul 22 alineatul (1c)]: Consiliul nu a considerat necesară includerea acestei dispoziții care a fost preluată în propunerea modificată a Comisiei; |
| --- | --- |

—

nr. 24 [dispoziția privind valabilitatea acordurilor de excludere voluntară semnate anterior intrării în vigoare a directivei, articolul 22 alineatul (1c)]: Consiliul nu a considerat necesară includerea acestei dispoziții care a fost preluată în propunerea modificată a Comisiei;

| — | nr. 25 (care prevede că o copie a directivei se trimite guvernelor și parlamentelor țărilor candidate). |
| --- | --- |

—

nr. 25 (care prevede că o copie a directivei se trimite guvernelor și parlamentelor țărilor candidate).

De asemenea, Consiliul nu a putut accepta amendamentele 5, 6, 7, 9, 10, 14, 15, 20, 21, 22 și 23 din motivele menționate de Comisie în propunerea sa modificată.

Comisia a acceptat poziția comună adoptată de către Consiliu.

2.   Observații specifice

Dispoziții referitoare la timpul de gardă

Consiliul a convenit cu privire la definițiile „timpului de gardă” și „părții inactive a timpului de gardă” astfel cum au fost propuse de Comisie în propunerea sa inițială și cum au fost confirmate în propunerea sa modificată.

Consiliul a fost de acord cu Comisia și în ce privește necesitatea adăugării unei definiții a termenului „loc de muncă” la articolul 1 alineatul (1) punctul (1b) din poziția comună în vederea unei clarificări a termenului „timp de gardă”.

În ce privește noul articol 2a privind timpul de gardă, Consiliul a fost de acord cu Comisia cu privire la principiul conform căruia partea inactivă a timpului de gardă nu ar trebui considerată timp de lucru exceptând cazul în care dispozițiile de drept intern sau, în conformitate cu legislația și/sau practica națională, un acord colectiv sau un acord între partenerii sociali decid altfel. Consiliul împărtășește opinia Comisiei conform căreia introducerea acestei noi categorii ar trebui să contribuie la clarificarea relației dintre timpul de lucru și perioadele de repaus.

De asemenea, Consiliul a urmat abordarea Comisiei cu privire la metoda de calcul a părții inactive a timpului de gardă, prevăzând în același timp că poate fi stabilită nu numai prin convenție colectivă sau acord între partenerii sociali, ci și prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali.

Consiliul a admis ca principiu general că partea inactivă a timpului de gardă nu ar trebui luată în seamă la calculul perioadei de repaus zilnic și săptămânal. Cu toate acestea, Consiliul a considerat oportun, de asemenea, să se prevadă și posibilitatea introducerii unei anumite flexibilități în aplicarea acestei dispoziții prin convențiile colective, acordurile între partenerii sociali sau prin intermediul legislației naționale în urma consultării partenerilor sociali.

Timp de repaus compensatoriu

Cu privire la articolul 17 alineatul (2) și articolul 18 alineatul (3) din directivă, Consiliul poate accepta amendamentele 16 și 18, astfel cum au fost reformulate în propunerea modificată a Comisiei.

Principiul general este acela că ar trebui să li se acorde lucrătorilor perioade de repaus compensatoriu în cazurile în care nu pot fi luate perioade de repaus normale. Statele membre ar trebui să decidă durata rezonabilă pentru care se acordă repausul compensatoriu echivalent, ținând seama de necesitatea de a asigura securitatea și sănătatea lucrătorilor respectivi și de principiul proporționalității.

Concilierea vieții de familie cu cea profesională

Consiliul este de acord cu Parlamentul în ce privește necesitatea de a îmbunătăți concilierea vieții de familie cu cea profesională. Această preocupare apare destul de clar în considerentele 5, 6 și 7, precum și la articolul 1 alineatul (2), incorporând un nou articol 2b, din poziția comună.

Consiliul este de acord cu amendamentele 2 și 3 (referitoare la considerentele 4 și 5), astfel cum au fost reformulate în propunerea modificată a Comisiei.

În ce privește noul articol 2b, Consiliul a preluat textul primului alineat din propunerea modificată a Comisiei conform căruia „Statele membre încurajează partenerii sociali la nivelul adecvat, fără a li se aduce atingere autonomiei acestora, să încheie acorduri care vizează îmbunătățirea concilierii vieții de familie cu cea profesională”.

Celelalte două alineate sunt inspirate din amendamentul 12 și se bazează pe propunerea modificată a Comisiei. Al doilea alineat introduce trimiteri la Directiva 2002/14/CE de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană, precum și la consultarea partenerilor sociali. Al treilea alineat prevede că statele membre ar trebui să încurajeze angajatorii să analizeze cererile lucrătorilor de schimbare a timpului și ritmului de lucru, ținându-se seama de nevoile întreprinderii, dar și de nevoia de flexibilitate atât a angajatorilor, cât și a lucrătorilor.

Perioada de referință (articolul 19)

Consiliul împărtășește opinia Parlamentului European conform căreia prelungirea perioadei de referință ar trebui să fie însoțită de o implicare mai mare a lucrătorilor și a reprezentanților acestora, precum și de orice măsuri preventive necesare referitoare la riscurile existente pentru sănătatea și securitatea lucrătorilor. Cu toate acestea, Consiliul a considerat că trimiterea la secțiunea II din Directiva 89/391/CE (9), care conține o serie de dispoziții cu privire la acest aspect, ar oferi garanții adecvate în acest sens.

Cadrul pentru excluderea voluntară (articolul 22)

Consiliul nu a putut accepta nici amendamentul 20, conform căruia articolul 22 referitor la excluderea voluntară ar trebui abrogat la 36 de luni de la intrarea în vigoare a directivei, nici propunerea modificată a Comisiei care prevede posibilitatea prelungirii acestei opțiuni după trei ani. Deși unele delegații s-au exprimat în favoarea principiului de a se înceta utilizarea excluderii voluntare după o anumită perioadă, majoritatea s-a opus unei astfel de soluții, fără ca acest lucru să însemne în mod absolut, totuși, că toate vor utiliza excluderea voluntară în această etapă.

În acest context, după examinarea diferitelor soluții posibile, Consiliul a ajuns în cele din urmă la concluzia că singura soluție acceptabilă pentru o majoritate calificată a delegațiilor ar fi să se prevadă continuarea excluderii voluntare, introducându-se în paralel garanții împotriva abuzului în detrimentul lucrătorului.

În special, articolul 1 alineatul (7) din poziția comună privind articolul 22a litera (a) din directivă prevede că utilizarea excluderii voluntare nu poate fi combinată cu opțiunea prevăzută la articolul 19 litera (b). În plus, în considerentul 13 se precizează că, înaintea punerii în aplicare a excluderii voluntare, ar trebui să se ia în considerare dacă perioada de referință cea mai mare sau dacă alte dispoziții privind flexibilitatea prevăzute în directivă nu garantează flexibilitatea necesară.

În ce privește condițiile aplicabile excluderii voluntare, poziția comună prevede că:

| — | săptămâna de lucru în UE ar trebui să rămână la un maxim de 48 de ore, în conformitate cu articolul 6 din directiva actuală, cu excepția cazului în care un stat membru prevede excluderea voluntară fie prin convenții colective, fie prin acorduri între partenerii sociali la nivelul corespunzător, fie prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător, iar lucrătorul decide să folosească excluderea voluntară. Prin urmare, decizia îi aparține lucrătorului respectiv, acesta neputând fi obligat să lucreze peste limita de 48 de ore; |
| --- | --- |

—

săptămâna de lucru în UE ar trebui să rămână la un maxim de 48 de ore, în conformitate cu articolul 6 din directiva actuală, cu excepția cazului în care un stat membru prevede excluderea voluntară fie prin convenții colective, fie prin acorduri între partenerii sociali la nivelul corespunzător, fie prin legislația națională în urma consultării partenerilor sociali la nivelul corespunzător, iar lucrătorul decide să folosească excluderea voluntară. Prin urmare, decizia îi aparține lucrătorului respectiv, acesta neputând fi obligat să lucreze peste limita de 48 de ore;

| — | în plus, utilizarea acestei opțiuni face obiectul unor condiții stricte care au rolul de a proteja liberul consimțământ al lucrătorului, de a introduce o limită legală pentru numărul de ore lucrate pe săptămână în contextul excluderii voluntare și de a cuprinde obligația angajatorilor de a informa autoritățile competente, la solicitarea acestora. |
| --- | --- |

—

în plus, utilizarea acestei opțiuni face obiectul unor condiții stricte care au rolul de a proteja liberul consimțământ al lucrătorului, de a introduce o limită legală pentru numărul de ore lucrate pe săptămână în contextul excluderii voluntare și de a cuprinde obligația angajatorilor de a informa autoritățile competente, la solicitarea acestora.

În ce privește protejarea liberului consimțământ al lucrătorului, poziția comună stipulează că excluderea voluntară este valabilă doar dacă lucrătorul și-a dat acordul anterior prestării unei astfel de munci și pentru o perioadă care să nu depășească un an, cu posibilitatea de prelungire. Angajatorul nu poate aduce prejudicii unui lucrător în nicio situație dacă acesta refuză să își dea acordul de a presta o asemenea muncă sau dacă își retrage, din orice motiv, acordul dat. În plus, cu excepția contractelor pe termen scurt (a se vedea mai jos), excluderea voluntară poate fi semnată doar după primele patru săptămâni de muncă, neputându-se solicita lucrătorului să semneze clauza de excludere voluntară în momentul semnării contractului de muncă. În cele din urmă, lucrătorul are dreptul să își retragă acordul, în termenul corespunzător, de a lucra în regimul de excludere voluntară.

Poziția comună introduce limite legale la numărul de ore de lucru permise pe săptămână în contextul excluderii voluntare care nu sunt prevăzute în directiva actuală. În mod normal, limita ar fi de 60 de ore pe săptămână, calculate ca medie pe o perioadă de 3 luni, cu excepția cazului în care se prevede altfel într-o convenție colectivă sau printr-un acord între partenerii sociali. Această limită ar putea fi majorată la 65 de ore, calculate ca medie pe o perioadă de 3 luni, în lipsa unei convenții colective și atunci când perioada inactivă a timpului de gardă este considerată timp de lucru.

În cele din urmă, poziția comună stipulează că angajatorii trebuie să păstreze o evidență a timpului de lucru al lucrătorilor care lucrează cu clauza excluderii voluntare. Evidențele sunt puse la dispoziția autorităților competente care pot, din motive legate de securitatea și/sau sănătatea lucrătorilor, să interzică sau să limiteze posibilitatea de depășire a duratei maxime de muncă săptămânale. În plus, i se poate solicita angajatorului să furnizeze autorităților competente informații cu privire la cazurile în care lucrătorii și-au dat acordul de a munci mai mult de 48 de ore într-o perioadă de șapte zile, calculată ca medie pentru perioada de referință prevăzută la articolul 16 litera (b).

Poziția comună prevede condiții specifice în cazul contractelor pe termen scurt (în care lucrătorul este angajat de același angajator pentru o perioadă sau mai multe perioade care nu depășesc un total de 10 săptămâni pe o perioadă de 12 luni): acordul de utilizare a clauzei de excludere voluntară poate fi dat, în acest caz, în primele patru săptămâni ale unei relații de muncă, iar limitele legale în ce privește numărul de ore de lucru permise pe săptămână în contextul excluderii voluntare nu se aplică. Cu toate acestea, nu i se poate solicita unui lucrător să își dea acordul să lucreze în contextul excluderii voluntare în momentul semnării contractului individual de muncă.

Poziția comună prevede de asemenea că, atunci când se apelează la clauza de excludere voluntară, un stat membru poate permite în temeiul actelor cu putere de lege și a actelor administrative, din motive obiective sau tehnice sau din motive care țin de organizarea muncii, ca perioada de referință să fie stabilită la o perioadă care să nu fie mai mare de șase luni. Totuși, această perioadă de referință nu trebuie să afecteze perioada de referință de trei luni aplicabilă pentru calculul limitei săptămânale maxime de 60 sau 65 de ore.

Dispoziții referitoare la monitorizare, evaluare și revizuire

Articolul 1 alineatul (9) din poziția comună privind un nou articol 24a al directivei conține dispoziții referitoare la cerințe de raportare detaliată cu privire la utilizarea excluderii voluntare și a altor factori care pot contribui la apariția unui timp de lucru mare, cum ar fi utilizarea articolului 19 litera (b) (perioada de referință de 12 luni). Aceste cerințe au rolul de a permite o monitorizare atentă de către Comisie.

Mai precis, conform dispozițiilor poziției comune, Comisia:

| — | în termen de patru ani de la intrarea în vigoare a directivei, va prezenta un raport însoțit, dacă este cazul, de propuneri adecvate de reducere a timpului de lucru excesiv, inclusiv de utilizare a opțiunii de excludere voluntară, ținând seama de impactul asupra securității și sănătății lucrătorilor care fac obiectul acestei opțiuni. Acest raport va fi evaluat de Consiliu; |
| --- | --- |

—

în termen de patru ani de la intrarea în vigoare a directivei, va prezenta un raport însoțit, dacă este cazul, de propuneri adecvate de reducere a timpului de lucru excesiv, inclusiv de utilizare a opțiunii de excludere voluntară, ținând seama de impactul asupra securității și sănătății lucrătorilor care fac obiectul acestei opțiuni. Acest raport va fi evaluat de Consiliu;

| — | ținând seama de această evaluare, în termen de cinci ani de la intrarea în vigoare a directivei, poate înainta Consiliului și Parlamentului European o propunere de revizuire a directivei, inclusiv a opțiunii de excludere voluntară. |
| --- | --- |

—

ținând seama de această evaluare, în termen de cinci ani de la intrarea în vigoare a directivei, poate înainta Consiliului și Parlamentului European o propunere de revizuire a directivei, inclusiv a opțiunii de excludere voluntară.

IV.   CONCLUZIE

Ținând seama de progresul evident înregistrat în paralel cu respectarea dispozițiilor directivei privind lucrătorii temporari, Consiliul consideră că poziția sa comună referitoare la directiva privind timpul de lucru reprezintă o soluție echilibrată și realistă la chestiunile abordate în propunerea Comisiei, având în vedere diferențele mari existente între situațiile de pe piața muncii din statele membre și între opiniile acestora cu privire la condițiile necesare pentru rezolvarea unor astfel de situații. Acesta așteaptă cu interes o discuție constructivă cu Parlamentul European în vederea obținerii unui acord final cu privire la această importantă directivă.

---

(1)  JO C 322, 29.12.2004, p. 9.

(2)  JO C 92, 20.4.2006, p. 292.

(3)  JO C 267, 27.10.2005, p. 16.

(4)  JO C 231, 20.9.2005, p. 69.

(5)  JO C 146, 16.6.2005, p. 13.

(6)  Doc. 10583/08 ADD 1.

(7)  Hotărârea Curții din 3 octombrie 2000, Sindicato de Médicos de Asistencia Publica (SIMAP) vs. Conselleria de Sanidad y Consumo de la Generalidad Valenciana, C-303/98, Rec. 2000, p. I-07963.

(8)  Hotărârea Curții din 9 octombrie 2003, C-151/02, trimitere privind o hotărâre preliminară: Landesarbeitsgericht Schleswig-Holstein (Germania) în procedurile pendinte în fața acestei curți între Landeshauptstadt Kiel și Norbert Jaeger, nepublicată încă în Recueil.

(9)  JO L 183, 29.6.1989, p. 1.

---

| 7.10.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 254/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2008

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 254/36

---

POZIȚIA COMUNĂ (CE) NR. 24/2008

adoptată de Consiliu la 15 septembrie 2008

în vederea adoptării Directivei 2008/.../CE a Parlamentului European și a Consiliului din ... privind munca prin agent de muncă temporară

(2008/C 254 E/04)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 137 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

după consultarea Comitetului Regiunilor,

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),

întrucât:

| (1) | Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (3). Directiva este, în special, concepută pentru a asigura respectarea deplină a articolului 31 din cartă, care prevede că orice lucrător are dreptul la condiții de muncă care să respecte sănătatea, securitatea și demnitatea sa, la o limitare a duratei maxime de muncă, la perioade de odihnă zilnică și săptămânală, precum și la o perioadă anuală de concediu plătit. |
| --- | --- |

(1)

Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (3). Directiva este, în special, concepută pentru a asigura respectarea deplină a articolului 31 din cartă, care prevede că orice lucrător are dreptul la condiții de muncă care să respecte sănătatea, securitatea și demnitatea sa, la o limitare a duratei maxime de muncă, la perioade de odihnă zilnică și săptămânală, precum și la o perioadă anuală de concediu plătit.

| (2) | Carta comunitară privind drepturile sociale fundamentale ale lucrătorilor prevede la punctul 7, printre altele, că realizarea pieței interne trebuie să conducă la îmbunătățirea condițiilor de viață și de muncă ale lucrătorilor din Comunitatea Europeană; acest proces se va realiza prin alinierea progresului privind condițiile menționate, în principal cu privire la formele de muncă, precum munca pe baza unui contract de muncă pe durată determinată, munca cu fracțiune de normă, munca prin agent de muncă temporară (denumită în continuare „muncă temporară”) și munca sezonieră. |
| --- | --- |

(2)

Carta comunitară privind drepturile sociale fundamentale ale lucrătorilor prevede la punctul 7, printre altele, că realizarea pieței interne trebuie să conducă la îmbunătățirea condițiilor de viață și de muncă ale lucrătorilor din Comunitatea Europeană; acest proces se va realiza prin alinierea progresului privind condițiile menționate, în principal cu privire la formele de muncă, precum munca pe baza unui contract de muncă pe durată determinată, munca cu fracțiune de normă, munca prin agent de muncă temporară (denumită în continuare „muncă temporară”) și munca sezonieră.

| (3) | La 27 septembrie 1995, Comisia s-a consultat cu partenerii sociali la nivel comunitar, în conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, privind orientarea acțiunii comunitare cu privire la flexibilitatea programului de muncă și la siguranța locului de muncă pentru lucrători. |
| --- | --- |

(3)

La 27 septembrie 1995, Comisia s-a consultat cu partenerii sociali la nivel comunitar, în conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, privind orientarea acțiunii comunitare cu privire la flexibilitatea programului de muncă și la siguranța locului de muncă pentru lucrători.

| (4) | După consultarea respectivă, Comisia a considerat că acțiunea comunitară este recomandabilă și la 9 aprilie 1996 s-a consultat încă o dată cu partenerii sociali, în conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, cu privire la conținutul propunerii avute în vedere. |
| --- | --- |

(4)

După consultarea respectivă, Comisia a considerat că acțiunea comunitară este recomandabilă și la 9 aprilie 1996 s-a consultat încă o dată cu partenerii sociali, în conformitate cu articolul 138 alineatul (2) din tratat, cu privire la conținutul propunerii avute în vedere.

| (5) | În introducerea la acordul-cadru privind munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, semnatarii și-au manifestat intenția de a lua în considerare necesitatea unui acord similar cu privire la munca temporară și au decis să nu includă lucrătorii care își desfășoară activitatea prin agent de muncă temporară în directiva privind munca pe durată determinată. |
| --- | --- |

(5)

În introducerea la acordul-cadru privind munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, semnatarii și-au manifestat intenția de a lua în considerare necesitatea unui acord similar cu privire la munca temporară și au decis să nu includă lucrătorii care își desfășoară activitatea prin agent de muncă temporară în directiva privind munca pe durată determinată.

| (6) | Organizațiile intersectoriale cu caracter general, și anume Uniunea Confederațiilor Industriale și Patronale din Europa (UNICE) (4), Centrul European al Întreprinderilor cu participare publică și al întreprinderilor de interes economic general (CEEP) și Confederația Europeană a Sindicatelor (CES), au informat Comisia, printr-o scrisoare comună din 29 mai 2000, asupra dorinței lor de a iniția procesul prevăzut la articolul 139 din tratat. Printr-o altă scrisoare comună din 28 februarie 2001, aceștia au solicitat Comisiei prelungirea cu o lună a termenului menționat la articolul 138 alineatul (4). Comisia a răspuns favorabil acestei solicitări și a prelungit termenul pentru negocieri până la 15 martie 2001. |
| --- | --- |

(6)

Organizațiile intersectoriale cu caracter general, și anume Uniunea Confederațiilor Industriale și Patronale din Europa (UNICE) (4), Centrul European al Întreprinderilor cu participare publică și al întreprinderilor de interes economic general (CEEP) și Confederația Europeană a Sindicatelor (CES), au informat Comisia, printr-o scrisoare comună din 29 mai 2000, asupra dorinței lor de a iniția procesul prevăzut la articolul 139 din tratat. Printr-o altă scrisoare comună din 28 februarie 2001, aceștia au solicitat Comisiei prelungirea cu o lună a termenului menționat la articolul 138 alineatul (4). Comisia a răspuns favorabil acestei solicitări și a prelungit termenul pentru negocieri până la 15 martie 2001.

| (7) | La 21 mai 2001, partenerii sociali au recunoscut faptul că negocierile lor cu privire la munca temporară nu au dus la niciun acord. |
| --- | --- |

(7)

La 21 mai 2001, partenerii sociali au recunoscut faptul că negocierile lor cu privire la munca temporară nu au dus la niciun acord.

| (8) | În martie 2005, Consiliul European a considerat vitală relansarea Strategiei de la Lisabona și reorientarea priorităților sale în direcția creșterii economice și a ocupării forței de muncă. Consiliul a aprobat Liniile directoare integrate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă 2005-2008, care vizează, printre altele, promovarea flexibilității precum și a securității locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali. |
| --- | --- |

(8)

În martie 2005, Consiliul European a considerat vitală relansarea Strategiei de la Lisabona și reorientarea priorităților sale în direcția creșterii economice și a ocupării forței de muncă. Consiliul a aprobat Liniile directoare integrate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă 2005-2008, care vizează, printre altele, promovarea flexibilității precum și a securității locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali.

| (9) | În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind Agenda socială pentru perioada până în 2010, care a fost salutată de Consiliul European din martie 2005 ca o contribuție în direcția realizării obiectivelor Strategiei de la Lisabona prin consolidarea modelului social european, Consiliul European a considerat că noile forme de organizare a muncii și o mai mare diversitate de dispoziții contractuale pentru lucrători și întreprinderi, care combină mai bine flexibilitatea cu securitatea, ar spori adaptabilitatea. În plus, Consiliul European din decembrie 2007 a aprobat principiile comune convenite privind flexisecuritatea, care asigură un echilibru între flexibilitate și securitate pe piața muncii și îi ajută atât pe angajați, cât și pe angajatori, să profite de oportunitățile pe care le oferă globalizarea. |
| --- | --- |

(9)

În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind Agenda socială pentru perioada până în 2010, care a fost salutată de Consiliul European din martie 2005 ca o contribuție în direcția realizării obiectivelor Strategiei de la Lisabona prin consolidarea modelului social european, Consiliul European a considerat că noile forme de organizare a muncii și o mai mare diversitate de dispoziții contractuale pentru lucrători și întreprinderi, care combină mai bine flexibilitatea cu securitatea, ar spori adaptabilitatea. În plus, Consiliul European din decembrie 2007 a aprobat principiile comune convenite privind flexisecuritatea, care asigură un echilibru între flexibilitate și securitate pe piața muncii și îi ajută atât pe angajați, cât și pe angajatori, să profite de oportunitățile pe care le oferă globalizarea.

| (10) | Există diferențe considerabile la nivelul utilizării muncii temporare și la nivelul situației juridice, al statutului și al condițiilor de muncă pentru lucrătorii prin agent de muncă temporară (denumiți în continuare „lucrători temporari”) în cadrul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

(10)

Există diferențe considerabile la nivelul utilizării muncii temporare și la nivelul situației juridice, al statutului și al condițiilor de muncă pentru lucrătorii prin agent de muncă temporară (denumiți în continuare „lucrători temporari”) în cadrul Uniunii Europene.

| (11) | Munca temporară răspunde nu numai necesităților în materie de flexibilitate ale întreprinderilor, dar și necesității lucrătorilor de a-și armoniza viața profesională cu cea privată. Astfel, munca temporară contribuie la crearea de locuri de muncă și la participarea și integrarea pe piața muncii. |
| --- | --- |

(11)

Munca temporară răspunde nu numai necesităților în materie de flexibilitate ale întreprinderilor, dar și necesității lucrătorilor de a-și armoniza viața profesională cu cea privată. Astfel, munca temporară contribuie la crearea de locuri de muncă și la participarea și integrarea pe piața muncii.

| (12) | Prezenta directivă stabilește un cadru de protecție pentru lucrătorii temporari, care este nediscriminatoriu, transparent și proporțional și respectă diversitatea piețelor muncii și ale relațiilor între partenerii sociali. |
| --- | --- |

(12)

Prezenta directivă stabilește un cadru de protecție pentru lucrătorii temporari, care este nediscriminatoriu, transparent și proporțional și respectă diversitatea piețelor muncii și ale relațiilor între partenerii sociali.

| (13) | Directiva 91/383/CEE a Consiliului din 25 iunie 1991 de completare a măsurilor destinate să promoveze îmbunătățirea securității și sănătății la locul de muncă în cazul lucrătorilor care au un raport de muncă pe durată determinată sau un raport de muncă temporară (5) stabilește dispozițiile privind siguranța și sănătatea aplicabile lucrătorilor temporari. |
| --- | --- |

(13)

Directiva 91/383/CEE a Consiliului din 25 iunie 1991 de completare a măsurilor destinate să promoveze îmbunătățirea securității și sănătății la locul de muncă în cazul lucrătorilor care au un raport de muncă pe durată determinată sau un raport de muncă temporară (5) stabilește dispozițiile privind siguranța și sănătatea aplicabile lucrătorilor temporari.

| (14) | Condițiile de muncă și de angajare de bază aplicabile lucrătorilor temporari ar trebui să fie cel puțin acelea care s-ar aplica lucrătorilor în cazul în care aceștia ar fi recrutați de întreprinderea utilizatoare pentru a ocupa același loc de muncă. |
| --- | --- |

(14)

Condițiile de muncă și de angajare de bază aplicabile lucrătorilor temporari ar trebui să fie cel puțin acelea care s-ar aplica lucrătorilor în cazul în care aceștia ar fi recrutați de întreprinderea utilizatoare pentru a ocupa același loc de muncă.

| (15) | Contractele de muncă pe durată nedeterminată reprezintă forma generală de raport de muncă. În cazul lucrătorilor care au încheiat un contract pe durată nedeterminată cu agentul de muncă temporară, având în vedere protecția specială pe care o oferă acest tip de contract, ar trebui să se introducă o dispoziție care să permită excepții de la regulile aplicabile în întreprinderea utilizatoare. |
| --- | --- |

(15)

Contractele de muncă pe durată nedeterminată reprezintă forma generală de raport de muncă. În cazul lucrătorilor care au încheiat un contract pe durată nedeterminată cu agentul de muncă temporară, având în vedere protecția specială pe care o oferă acest tip de contract, ar trebui să se introducă o dispoziție care să permită excepții de la regulile aplicabile în întreprinderea utilizatoare.

| (16) | Pentru a aborda în mod flexibil diversitatea piețelor muncii și a relațiilor industriale, statele membre pot permite partenerilor sociali să definească condițiile de muncă și de angajare, cu condiția ca nivelul general de protecție pentru lucrătorii temporari să fie respectat. |
| --- | --- |

(16)

Pentru a aborda în mod flexibil diversitatea piețelor muncii și a relațiilor industriale, statele membre pot permite partenerilor sociali să definească condițiile de muncă și de angajare, cu condiția ca nivelul general de protecție pentru lucrătorii temporari să fie respectat.

| (17) | În plus, în anumite circumstanțe speciale, statele membre ar trebui, pe baza unui acord încheiat de partenerii sociali la nivel național, să poată deroga, în anumite limite, de la principiul egalității de tratament, în măsura în care se oferă un nivel corespunzător de protecție. |
| --- | --- |

(17)

În plus, în anumite circumstanțe speciale, statele membre ar trebui, pe baza unui acord încheiat de partenerii sociali la nivel național, să poată deroga, în anumite limite, de la principiul egalității de tratament, în măsura în care se oferă un nivel corespunzător de protecție.

| (18) | Îmbunătățirea protecției minime pentru lucrătorii temporari ar trebui să fie însoțită de revizuirea oricăror restricții sau interdicții care au fost impuse pentru munca temporară. Acestea pot fi justificate numai de interesul general privind, în special, protecția lucrătorilor, cerințele privind siguranța și sănătatea la locul de muncă și necesitatea de a asigura funcționarea corespunzătoare a pieței muncii și prevenirea abuzurilor. |
| --- | --- |

(18)

Îmbunătățirea protecției minime pentru lucrătorii temporari ar trebui să fie însoțită de revizuirea oricăror restricții sau interdicții care au fost impuse pentru munca temporară. Acestea pot fi justificate numai de interesul general privind, în special, protecția lucrătorilor, cerințele privind siguranța și sănătatea la locul de muncă și necesitatea de a asigura funcționarea corespunzătoare a pieței muncii și prevenirea abuzurilor.

| (19) | Prezenta directivă nu aduce atingere autonomiei partenerilor sociali, și nici nu ar trebui să afecteze relațiile dintre partenerii sociali, inclusiv dreptul de a negocia și de a încheia convenții colective de muncă în conformitate cu legislația și cu practicile naționale, respectând, în același timp, legislația comunitară în vigoare. |
| --- | --- |

(19)

Prezenta directivă nu aduce atingere autonomiei partenerilor sociali, și nici nu ar trebui să afecteze relațiile dintre partenerii sociali, inclusiv dreptul de a negocia și de a încheia convenții colective de muncă în conformitate cu legislația și cu practicile naționale, respectând, în același timp, legislația comunitară în vigoare.

| (20) | Dispozițiile prezentei directive cu privire la restricțiile sau interdicțiile referitoare la munca temporară nu aduc atingere legislației sau practicilor naționale care interzic înlocuirea lucrătorilor aflați în grevă cu lucrători temporari. |
| --- | --- |

(20)

Dispozițiile prezentei directive cu privire la restricțiile sau interdicțiile referitoare la munca temporară nu aduc atingere legislației sau practicilor naționale care interzic înlocuirea lucrătorilor aflați în grevă cu lucrători temporari.

| (21) | Statele membre ar trebui să prevadă proceduri administrative sau judiciare pentru a proteja drepturile lucrătorilor temporari, precum și sancțiuni eficiente, disuasive și proporționale în cazul încălcării obligațiilor stabilite prin prezenta directivă. |
| --- | --- |

(21)

Statele membre ar trebui să prevadă proceduri administrative sau judiciare pentru a proteja drepturile lucrătorilor temporari, precum și sancțiuni eficiente, disuasive și proporționale în cazul încălcării obligațiilor stabilite prin prezenta directivă.

| (22) | Prezenta directivă ar trebui să fie pusă în aplicare în conformitate cu dispozițiile tratatului privind libertatea de a presta servicii și libertatea de stabilire și fără a aduce atingere Directivei 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (6). |
| --- | --- |

(22)

Prezenta directivă ar trebui să fie pusă în aplicare în conformitate cu dispozițiile tratatului privind libertatea de a presta servicii și libertatea de stabilire și fără a aduce atingere Directivei 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (6).

| (23) | Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unui cadru armonizat la nivel comunitar pentru protecția lucrătorilor temporari, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității prin introducerea unor cerințe minime aplicabile în întreaga Comunitate, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv, |
| --- | --- |

(23)

Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unui cadru armonizat la nivel comunitar pentru protecția lucrătorilor temporari, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității prin introducerea unor cerințe minime aplicabile în întreaga Comunitate, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I

Dispoziții generale

Articolul 1

Domeniu de aplicare

(1)   Prezenta directivă se aplică lucrătorilor care au încheiat un contract de muncă sau se află într-un raport de muncă cu un agent de muncă temporară și care sunt puși la dispoziția unor întreprinderi utilizatoare pentru a lucra temporar sub supravegherea și conducerea acestora.

(2)   Prezenta directivă se aplică întreprinderilor publice și private care sunt agenți de muncă temporară sau întreprinderi utilizatoare angajate în activități economice, indiferent dacă au sau nu un scop lucrativ.

(3)   În urma consultărilor cu partenerii sociali, statele membre pot stabili că prezenta directivă nu se aplică raporturilor sau contractelor de muncă încheiate în cadrul unui anumit program public, sau care beneficiază de ajutor public, de formare profesională, integrare sau reconversie profesională.

Articolul 2

Obiectivul

Obiectivul prezentei directive este acela de a asigura protecția lucrătorilor temporari și de a îmbunătăți calitatea muncii prin agent de muncă temporară prin asigurarea aplicării principiului egalității de tratament, astfel cum este prevăzut la articolul 5, lucrătorilor temporari și prin recunoașterea agenților de muncă temporară în calitate de angajatori, ținând seama în același timp de necesitatea de a stabili un cadru corespunzător pentru utilizarea muncii temporare în vederea contribuirii în mod efectiv la crearea de locuri de muncă și la dezvoltarea unor forme de muncă flexibile.

Articolul 3

Definiții

(1)   În sensul prezentei directive:

| (a) | „lucrător” înseamnă orice persoană care, în statul membru respectiv, este protejată ca lucrător în cadrul dreptului național al muncii; |
| --- | --- |

(a)

„lucrător” înseamnă orice persoană care, în statul membru respectiv, este protejată ca lucrător în cadrul dreptului național al muncii;

| (b) | „agent de muncă temporară” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce, în conformitate cu legislația națională, încheie contracte de muncă sau raporturi de muncă cu lucrători temporari pentru a-i pune la dispoziția unor întreprinderi utilizatoare, pentru a lucra cu titlu temporar sub supravegherea și conducerea acestora; |
| --- | --- |

(b)

„agent de muncă temporară” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce, în conformitate cu legislația națională, încheie contracte de muncă sau raporturi de muncă cu lucrători temporari pentru a-i pune la dispoziția unor întreprinderi utilizatoare, pentru a lucra cu titlu temporar sub supravegherea și conducerea acestora;

| (c) | „lucrător temporar” înseamnă un lucrător care a încheiat un contract de muncă sau se află într-un raport de muncă cu un agent de muncă temporară în vederea punerii sale la dispoziția unei întreprinderi utilizatoare pentru a lucra temporar sub supravegherea și conducerea acesteia; |
| --- | --- |

(c)

„lucrător temporar” înseamnă un lucrător care a încheiat un contract de muncă sau se află într-un raport de muncă cu un agent de muncă temporară în vederea punerii sale la dispoziția unei întreprinderi utilizatoare pentru a lucra temporar sub supravegherea și conducerea acesteia;

| (d) | „întreprindere utilizatoare” înseamnă orice persoană fizică sau juridică pentru care și sub supravegherea și conducerea căreia muncește temporar un lucrător temporar; |
| --- | --- |

(d)

„întreprindere utilizatoare” înseamnă orice persoană fizică sau juridică pentru care și sub supravegherea și conducerea căreia muncește temporar un lucrător temporar;

| (e) | „misiune de muncă temporară” înseamnă perioada în care lucrătorul temporar este pus la dispoziția întreprinderii utilizatoare pentru a lucra temporar sub supravegherea și conducerea acesteia; |
| --- | --- |

(e)

„misiune de muncă temporară” înseamnă perioada în care lucrătorul temporar este pus la dispoziția întreprinderii utilizatoare pentru a lucra temporar sub supravegherea și conducerea acesteia;

| (f) | „condiții de bază de muncă și de angajare” înseamnă condițiile de muncă și de angajare stabilite prin legislație, reglementări, dispoziții administrative, convenții colective și/sau alte dispoziții generale obligatorii în vigoare în întreprinderea utilizatoare cu privire la:






  (i) | durata timpului de lucru, orele suplimentare, pauzele, perioadele de repaus, munca pe timp de noapte, concediile și sărbătorile legale; |
| --- | --- | --- |

(f)

„condiții de bază de muncă și de angajare” înseamnă condițiile de muncă și de angajare stabilite prin legislație, reglementări, dispoziții administrative, convenții colective și/sau alte dispoziții generale obligatorii în vigoare în întreprinderea utilizatoare cu privire la:

(i)

durata timpului de lucru, orele suplimentare, pauzele, perioadele de repaus, munca pe timp de noapte, concediile și sărbătorile legale;

| (ii) | remunerație. |
| --- | --- |

(ii)

remunerație.

(2)   Prezenta directivă nu aduce atingere legislației naționale în ceea ce privește definițiile remunerației, a contractului de muncă, a raporturilor de muncă, sau a lucrătorului.

Statele membre nu trebuie să excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive lucrători, contracte de muncă sau raporturi de muncă exclusiv pe motiv că se referă la lucrători care muncesc cu fracțiune de normă, lucrători cu contract pe durată determinată sau persoane care au un contract de muncă sau se află în raporturi de muncă cu un agent de muncă temporară.

Articolul 4

Revizuirea restricțiilor și a interdicțiilor

(1)   Interdicțiile și restricțiile privind utilizarea muncii temporare se justifică numai pe motive de interes general privind, în special, protecția lucrătorilor temporari, cerințele privind siguranța și sănătatea la locul de muncă sau necesitatea de a asigura funcționarea corespunzătoare a pieței muncii și prevenirea abuzurilor.

(2)   Până la ... (7), statele membre, după consultarea partenerilor sociali, în conformitate cu legislația națională, cu practicile și convențiile colective, revizuiesc orice restricție sau interdicție privind utilizarea muncii temporare, pentru a verifica dacă acestea sunt justificate de motivele menționate la alineatul (1).

(3)   În cazul în care aceste restricții sau interdicții sunt prevăzute în convenții colective, revizuirea menționată la alineatul (2) poate fi efectuată de partenerii sociali care au negociat convențiile respective.

(4)   Alineatele (1), (2) și (3) nu aduc atingere cerințelor interne cu privire la înregistrarea, acordarea de licențe, certificarea, garanțiile financiare sau monitorizarea agenților de muncă temporară.

(5)   Până la ... (7) statele membre informează Comisia cu privire la rezultatele revizuirii menționate la alineatele (2) și (3).

CAPITOLUL II

Condițiile de muncă și de angajare

Articolul 5

Principiul egalității de tratament

(1)   Condițiile de bază de angajare și de muncă aplicabile lucrătorilor temporari sunt, pe durata misiunii de muncă temporară în cadrul unei întreprinderi utilizatoare, cel puțin acelea care s-ar aplica lucrătorilor în cazul în care aceștia ar fi fost recrutați direct de întreprinderea utilizatoare respectivă pentru a ocupa același loc de muncă.

În scopul aplicării paragrafului de mai sus, normele în vigoare în întreprinderea utilizatoare cu privire la:

| (a) | protecția femeilor însărcinate și a mamelor care alăptează și protecția copiilor și a tinerilor; precum și |
| --- | --- |

(a)

protecția femeilor însărcinate și a mamelor care alăptează și protecția copiilor și a tinerilor; precum și

| (b) | egalitatea de tratament între femei și bărbați și orice acțiune de combatere a discriminării pe considerente de sex, rasă sau origine etnică, religie, convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală; |
| --- | --- |

(b)

egalitatea de tratament între femei și bărbați și orice acțiune de combatere a discriminării pe considerente de sex, rasă sau origine etnică, religie, convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală;

trebuie respectate în conformitate cu legislația, reglementările, dispozițiile administrative, convențiile colective și/sau orice alte dispoziții generale.

(2)   În ceea ce privește remunerațiile, statele membre, în urma consultării partenerilor sociali, pot stabili că se poate face o excepție de la principiul stabilit la alineatul (1) atunci când lucrătorii temporari care au încheiat un contract de muncă pe durată nedeterminată cu un agent de muncă temporară continuă să fie remunerați în perioadele dintre misiunile de muncă temporară.

(3)   După consultarea partenerilor sociali, statele membre le pot acorda acestora, la un nivel corespunzător și în conformitate cu condițiile stabilite de statele membre, posibilitatea de a rămâne sau de a deveni parte la convenții colective care pot cuprinde dispoziții privind condițiile de muncă și angajare ale lucrătorilor temporari care pot fi diferite de cele menționate la alineatul (1), respectând în același timp protecția generală de care se bucură lucrătorii temporari.

(4)   Atâta timp cât se oferă un nivel corespunzător de protecție lucrătorilor temporari, statele membre în care nu există un sistem prevăzut de lege care să confere convențiilor colective un caracter general aplicabil sau un sistem prevăzut de lege sau aplicat în practică prin care să fie extinse dispozițiile respectivelor convenții la toate întreprinderile similare dintr-un anumit sector sau dintr-o anumită zonă geografică pot, după consultarea partenerilor sociali la nivel național și pe baza unui acord încheiat de aceștia, să stabilească reglementări privind condițiile de muncă și de angajare de bază care derogă de la principiul stabilit la alineatul (1). Aceste reglementări pot prevedea o perioadă de tranziție până la aplicarea egalității de tratament.

Reglementările menționate în acest alineat trebuie săfie în conformitate cu legislația comunitară și să fie suficient de precise și de accesibile pentru a permite sectoarelor și întreprinderilor în cauză să-și identifice și să-și respecte obligațiile. În special statele membre indică, în aplicarea articolului 3 alineatul (2), dacă regimurile profesionale de securitate socială, inclusiv regimurile de pensii, de concediu medical plătit sau de participare financiară sunt incluse în condițiile de muncă și de angajare de bază menționate la alineatul (1). Aceste reglementări nu trebuie să aducă atingere acordurilor încheiate la nivel național, regional, local sau sectorial care nu sunt mai puțin favorabile lucrătorilor.

(5)   Statele membre iau măsuri corespunzătoare, în conformitate cu legislația și/sau practicile naționale, în vederea prevenirii abuzurilor în aplicarea prezentului articol și în special în vederea prevenirii unor misiuni de muncă temporară succesive, concepute pentru a eluda dispozițiile prezentei directive. Statele membre informează Comisia cu privire la astfel de măsuri.

Articolul 6

Accesul la un loc de muncă, la beneficii colective și la formare profesională

(1)   Lucrătorii temporari sunt informați cu privire la existența oricărui loc de muncă vacant în întreprinderea utilizatoare, pentru a li se acorda aceeași oportunitate de a ocupa un loc de muncă permanent ca și celorlalți lucrători din întreprinderea utilizatoare respectivă. Aceste informații pot fi oferite printr-un anunț general plasat într-un loc adecvat în întreprinderea în cadrul căreia și sub supravegherea căreia își desfășoară misiunea lucrătorii temporari.

(2)   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că orice clauză care interzice sau poate împiedica încheierea unui contract de muncă sau stabilirea unui raport de muncă între întreprinderea utilizatoare și lucrătorul temporar, după încheierea misiunii acestuia, este nulă și neavenită sau poate fi declarată nulă și neavenită.

Acest alineat nu aduce atingere dispozițiilor în temeiul cărora agenții de muncă temporară primesc o recompensă rezonabilă pentru serviciile aduse întreprinderilor utilizatoare prin punerea la dispoziție, recrutarea și formarea lucrătorilor temporari.

(3)   Agenții de muncă temporară nu percep nicio taxă lucrătorilor temporari în schimbul demersurilor în vederea recrutării acestora de către întreprinderea utilizatoare sau pentru încheierea unui contract de muncă sau stabilirea unui raport de muncă cu o întreprindere utilizatoare după încheierea unei misiuni în cadrul întreprinderii respective.

(4)   Fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (1), lucrătorilor temporari li se acordă acces la structurile sau facilitățile colective din întreprinderea utilizatoare, în special la cantină, la spațiile pentru îngrijirea copiilor și la serviciile de transport în condiții identice cu cele aplicate lucrătorilor angajați direct de întreprindere, cu excepția cazurilor în care diferența de tratament este justificată de motive obiective.

(5)   Statele membre adoptă măsurile corespunzătoare sau promovează dialogul între partenerii sociali, în conformitate cu practicile și tradițiile naționale, în vederea:

| (a) | ameliorării accesului lucrătorilor temporari la structurile de formare și de îngrijire a copiilor la nivelul agenților de muncă temporară, chiar în perioadele dintre misiuni, în vederea îmbunătățirii dezvoltării carierelor lor și a capacității acestora de a găsi un loc de muncă; |
| --- | --- |

(a)

ameliorării accesului lucrătorilor temporari la structurile de formare și de îngrijire a copiilor la nivelul agenților de muncă temporară, chiar în perioadele dintre misiuni, în vederea îmbunătățirii dezvoltării carierelor lor și a capacității acestora de a găsi un loc de muncă;

| (b) | ameliorării accesului lucrătorilor temporari la formările organizate pentru lucrătorii întreprinderilor utilizatoare. |
| --- | --- |

(b)

ameliorării accesului lucrătorilor temporari la formările organizate pentru lucrătorii întreprinderilor utilizatoare.

Articolul 7

Reprezentarea lucrătorilor temporari

(1)   Lucrătorii temporari sunt luați în considerare, în condițiile stabilite de statele membre, la calcularea pragului peste care se formează organismele care îi reprezintă pe lucrători, stabilite prin legislația comunitară și națională și prin convențiile colective, la nivelul agentului de muncă temporară.

(2)   Statele membre pot stabili că, în condițiile definite de acestea, lucrătorii temporari sunt luați în considerare la calcularea pragului peste care se formează organismele care îi reprezintă pe lucrători, stabilite prin legislația comunitară și națională și prin convențiile colective, la nivelul întreprinderii utilizatoare, în același fel ca și în cazul în care aceștia ar fi lucrători angajați direct de întreprinderea utilizatoare pe aceeași perioadă.

(3)   Statele membre care recurg la posibilitatea menționată la alineatul (2) nu sunt obligate să pună în aplicare dispozițiile alineatului (1).

Articolul 8

Informarea reprezentanților lucrătorilor

Fără a aduce atingere dispozițiilor naționale și comunitare cu privire la informare și consultare, care sunt mai stricte și/sau mai specifice și, în special, Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană (8), întreprinderea utilizatoare trebuie să ofere informații corespunzătoare cu privire la utilizarea lucrătorilor temporari atunci când pune la dispoziție informații cu privire la situația încadrării personalului din întreprindere organismelor care reprezintă lucrătorii înființate în conformitate cu legislația națională și comunitară.

CAPITOLUL III

Dispoziții finale

Articolul 9

Cerințe minime

(1)   Prezenta directivă nu aduce atingere dreptului statelor membre de a aplica sau de a adopta acte cu putere de lege sau acte administrative mai favorabile pentru lucrători sau de a promova ori de a permite convenții colective încheiate între partenerii sociali mai favorabile lucrătorilor.

(2)   Punerea în aplicare a prezentei directive nu constituie în nicio situație temei suficient pentru a justifica o reducere a nivelului general de protecție a lucrătorilor din domeniile reglementate de prezenta directivă. Aceasta nu aduce atingere drepturilor statelor membre și/sau ale partenerilor sociali de a adopta, în funcție de evoluția împrejurărilor, acte cu putere de lege, acte administrative sau de natură contractuală diferite de cele aflate în vigoare, la data adoptării prezentei directive, cu condiția de a fi respectate întotdeauna cerințele minime cuprinse în prezenta directivă.

Articolul 10

Sancțiuni

(1)   Statele membre prevăd măsuri corespunzătoare în cazul nerespectării prezentei directive de către agentul de muncă temporară sau de către întreprinderea utilizatoare. Acestea se asigură în special că sunt disponibile proceduri administrative sau judiciare adecvate pentru a permite asigurarea respectării obligațiilor care decurg din prezenta directivă.

(2)   Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor aplicabile în cazul încălcării legislației naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu caracter de descurajare. Statele membre notifică aceste dispoziții Comisiei până la ... (7). Statele membre notifică Comisiei orice modificări ulterioare aduse respectivelor dispoziții într-un termen rezonabil. Acestea se asigură în special că lucrătorii și/sau reprezentanții acestora beneficiază de mijloace corespunzătoare în vederea asigurării respectării obligațiilor care decurg din prezenta directivă.

Articolul 11

Punere în aplicare

(1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare conformării cu prezenta directivă până la ... (7) sau se asigură că partenerii sociali introduc dispozițiile necesare printr-un acord, statele membre trebuind să adopte toate măsurile necesare care să le permită garantarea în orice moment a atingerii obiectivelor cuprinse în prezenta directivă. Acestea informează de îndată Comisia în această privință.

(2)   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de introducere a unei astfel de trimiteri.

Articolul 12

Revizuirea de către Comisie

Până la ... (9), Comisia reexaminează, în consultare cu statele membre și cu partenerii sociali la nivel comunitar, aplicarea prezentei directive, pentru a propune, dacă este cazul, modificările necesare.

Articolul 13

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 14

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la ...

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 61, 14.3.2003, p. 124.

1

(2)  Avizul Parlamentului European din 21 noiembrie 2002 (JO C 25 E, 29.1.2004, p. 368) și Poziția comună a Consiliului din 15 septembrie 2008 și Decizia Consiliului din ... (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

2

(3)  JO C 303, 14.12.2007, p. 1.

3

(4)  Din ianuarie 2007, noua denumire a UCIPE este BUSINESSEUROPE.

4

(5)  JO L 206, 29.7.1991, p. 19.

5

(6)  JO L 18, 21.1.1997, p. 1.

6

(7)  Trei ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

7

(8)  JO L 80, 23.3.2002, p. 29.

8

(9)  Cinci ani de la data adoptării prezentei directive.

9

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

La 20 martie 2002, Comisia a adoptat, în contextul Strategiei de la Lisabona, o propunere de directivă privind „condițiile de muncă pentru lucrătorii temporari” în vederea unei mai bune reconcilieri a flexibilității pe piețele muncii și a siguranței locului de muncă și pentru a crea locuri de muncă mai numeroase și de o mai bună calitate.

La 21 noiembrie 2002, Parlamentul European și-a dat avizul la prima lectură, hotărând în conformitate cu articolul 251 din tratat.

Comitetul Economic și Social European și-a exprimat avizul privind propunerea Comisiei la 19 septembrie 2002.

Comitetului Regiunilor a declarat, într-o scrisoare din 23 mai 2002, că nu va înainta un aviz privind propunerea de directivă.

La 28 noiembrie 2002, Comisia a adoptat o propunere modificată, luând în considerare avizul Parlamentului European.

În cadrul sesiunii din 9 și 10 iunie 2008, Consiliul a ajuns la un acord politic cu privire la o poziție comună, precum și la un acord politic referitor la directiva privind timpul de lucru, ambele cu majoritate calificată.

În conformitate cu articolul 251 alineatul (2) din Tratatul CE, Consiliul a adoptat în mod formal poziția comună, cu majoritate calificată, la 15 septembrie 2008.

II.   OBIECTIV

Obiectivul proiectului de directivă este de a asigura protecția lucrătorilor care își desfășoară activitatea prin agent de muncă temporară (denumiți în continuare „lucrători temporari”) și de a spori calitatea muncii prin agent de muncă temporară (denumită în continuare „muncă temporară”), garantând aplicarea principiului egalității de tratament lucrătorilor temporari și recunoscând agenții de muncă temporară ca angajatori. Proiectul de directivă are ca scop, de asemenea, stabilirea unui cadru adecvat pentru utilizarea muncii temporare în vederea unei contribuții efective la crearea de locuri de muncă și la dezvoltarea unor forme de muncă flexibile.

III.   ANALIZA POZIȚIEI COMUNE

1.   OBSERVAȚII GENERALE

În conformitate cu articolul 137 alineatul (1) din tratat „Comunitatea susține și completează acțiunea statelor membre în” mai multe domenii, printre care și „condițiile de muncă”.

Conform prevederilor de la articolul 137 alineatul (2) din tratat, Consiliul „poate hotărî, prin directive, cerințe minime cu aplicare treptată, ținând seama de condițiile și normele tehnice existente în fiecare dintre statele membre”.

Poziția comună a Consiliului corespunde obiectivelor articolului 137 alineatul (2) din tratat în domeniu, întrucât aceasta este concepută pentru a asigura protecția lucrătorilor temporari și pentru a spori calitatea muncii temporare. În plus, poziția comună ține cont, de asemenea, de necesitatea de a stabili un cadru adecvat pentru utilizarea muncii temporare în vederea realizării unei contribuții la crearea de locuri de muncă și la dezvoltarea unor forme de muncă flexibile.

Poziția comună respectă obiectivele prezentate de către Comisie și susținute de către Parlament, în special faptul că principiul egalității de tratament aplicat din prima zi ar trebui să devină regula generală. În general, majoritatea amendamentelor incluse în aceasta au rezultat în urma primei lecturi a propunerii Comisiei de către Parlament.

2.   STRUCTURĂ ȘI ELEMENTE CHEIE

2.1.   Structura generală și titlul directivei

Structura generală a poziției comune corespunde structurii generale a propunerii modificate a Comisiei. În ceea ce privește titlul directivei, Consiliul a urmat propunerea modificată a Comisiei și a optat pentru un titlu mai general: Directiva privind munca prin agent de muncă temporară. Trebuie menționat că, în mai multe rânduri, poziția comună a Consiliului clarifică termeni și expresii cheie, în special utilizând în mod consecvent termenii „lucrător temporar” și „agent de muncă temporară”.

2.2.   Principalele diferențe față de propunerea modificată a Comisiei

La articolul 4 privind revizuirea restricțiilor și interdicțiilor privind utilizarea muncii temporare, Consiliul a adăugat un nou alineat (3) referitor la revizuirea acordurilor negociate de partenerii sociali, în spiritul amendamentului 34 al Parlamentului. Consiliul a considerat că, în vederea respectării autonomiei acestora, partenerii sociali ar trebui să examineze ei înșiși dacă restricțiile și interdicțiile negociate au fost justificabile de motivele prevăzute la articolul 4 alineatul (1). Consiliul nu a considerat necesară menținerea unei referiri explicite la întreruperea unor restricții și interdicții nejustificate.

Urmând, în general, propunerea modificată a Comisiei, Consiliul a modificat articolul 5 alineatul (3) și a reformulat în mod substanțial articolul 5 alineatele (4) și (5). De asemenea, Consiliul a considerat că principiul egalității de tratament aplicat din prima zi ar trebui să constituie regula generală. Orice tratament aplicat lucrătorilor temporari care nu este conform cu acest principiu ar trebui convenit de către partenerii sociali, fie printr-o negociere colectivă, fie prin convenții între partenerii sociali încheiate la nivel național. În consecință, din perspectiva modificărilor aduse articolului 5 alineatele (3)-(5), nu s-a mai considerat necesară sau adecvată o derogare specială pentru contractele pe termen scurt (de șase săptămâni sau mai puțin), astfel cum era prevăzută în propunerea modificată a Comisiei.

La articolul 5 alineatele (3) și (4), precum și în alte situații, poziția comună reflectă acele amendamente ale Parlamentului care subliniază importanța rolului partenerilor sociali în negocierea reglementărilor privind condițiile de muncă și de angajare. La articolul 5 alineatul (5), poziția comună reflectă preocupările Parlamentului în ceea ce privește prevenirea abuzurilor.

La articolul 10, poziția comună a Consiliului include un nou alineat (1) privind măsuri pe care trebuie să le ia statele membre pentru a asigura respectarea dispozițiilor directivei de către agenții de muncă temporară și întreprinderile utilizatoare.

Consiliul a considerat că statele membre vor avea nevoie de un termen de trei ani pentru punerea în aplicare a directivei, în timp ce Comisia propusese o perioadă de punere în aplicare de doi ani (articolul 11).

În plus, o serie de considerente au fost actualizate și modificate, atât pentru a explica modificările introduse de către Consiliu la propunerea modificată a Comisiei, cât și pentru a descrie progresele înregistrate de la publicarea propunerii modificate în 2002. De exemplu, referirile la relansarea Strategiei de la Lisabona, în 2005, precum și la principiile comune convenite privind flexicuritatea, aprobate de Consiliul European în decembrie 2007, au fost incluse la considerentele 8 și 9.

3.   AMENDAMENTELE PARLAMENTULUI EUROPEAN LA PRIMA LECTURĂ

3.1.   Amendamente ale Parlamentului European adoptate de către Consiliu

În total, poziția comună preia integral 26 de amendamente (numerele 1, 15, 19, 20, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 40, 42, 43, 46, 47, 48, 49, 51, 85 și 86), dacă nu cuvânt cu cuvânt, cel puțin la nivel de principiu.

În particular, Consiliul a acceptat amendamentul 1 la titlu, trei amendamente la considerente (amendamentele 15, 19 și 20), precum și o serie de amendamente la următoarele articole: articolul 1 privind domeniul de aplicare (amendamentul 23), articolul 2 privind obiectivul directivei (amendamentul 26), articolul 3 privind definițiile (amendamentele 27-33 și 85), articolul 4 privind revizuirea restricțiilor și a interdicțiilor (amendamentele 34-36), articolul 5 privind principiul egalității de tratament (amendamentele 40, 42, 43 și 86), articolul 6 privind accesul la un loc de muncă, la beneficii colective și la formare profesională (amendamentele 46-49) și articolul 7 privind reprezentarea lucrătorilor temporari (amendamentul 51).

Trebuie subliniat faptul că unele amendamente au fost introduse în textul poziției comune în altă parte decât sugerase inițial Parlamentul. De exemplu, o parte din amendamentul 32 este reflectată în articolul 5 alineatul (1), nu în articolul 3 alineatul (1) litera (d). Un alt exemplu îl constituie amendamentul 36, care este reflectat într-o formă mai generală în considerentul 20, mai degrabă decât în articolul 4.

3.2.   Amendamente ale Parlamentului European adoptate parțial de către Consiliu

Amendamentul 4 privind „noi forme de flexibilitate reglementată” este reflectat, în principiu, în textul considerentului 9; cu toate acestea, Consiliul a considerat adecvat să actualizeze textul considerentului și să facă referire la principiile comune privind flexicuritatea convenite în 2007, în loc să utilizeze formularea sugerată de Parlament în cadrul avizului acestuia la prima lectură.

Amendamentul 6 este acceptat în principiu, având în vedere că la considerentul 5 sunt menționate legăturile dintre directiva în cauză și Directiva 1999/70/CE din 28 iunie 1999 privind munca pe durată determinată. În ceea ce privește acest amendament, poziția comună urmează propunerea modificată a Comisiei.

Ideea de bază a amendamentului 12, privind contractele de muncă pe durată nedeterminată ca formă generală de raport de muncă, este inclusă în considerentul 15.

Obiectivele fundamentale ale amendamentului 18, privind dreptul partenerilor sociali de a negocia și de a defini condițiile de muncă și de angajare de bază pentru lucrătorii temporari în situațiile în care acestea se abat de la principiul egalității de tratament, sunt incluse în poziția comună [a se vedea considerentele 16 și 17 și articolul 5 alineatele (3) și (4)].

Amendamentul 24 este acceptat parțial, deoarece este util a se clarifica, în conformitate cu propunerea modificată, faptul că directiva reglementează atât întreprinderile utilizatoare, cât și agenții de muncă temporară. Cu toate acestea, nu este considerat adecvat ca statelor membre să li se permită să acorde derogări de la principiul egalității de tratament anumitor întreprinderi (ultima parte a amendamentului).

Amendamentul 54 (privind crearea de locuri de muncă, privind modalitățile de a face munca temporară mai atractivă și privind recunoașterea diferitelor circumstanțe naționale) este acceptat în principiu în articolul 2 (obiectivul directivei), care include acum formularea „ținând seama în același timp de necesitatea de a stabili un cadru corespunzător pentru utilizarea muncii temporare în vederea contribuirii în mod efectiv la crearea de locuri de muncă și la dezvoltarea unor forme de muncă flexibile”. Necesitatea de a lua în considerare diferitele circumstanțe naționale estre menționată în mod explicit la considerentele 12, 16, 17 și 19.

Amendamentul 87 este preluat parțial în articolul 5 alineatul (1); în timp ce prima parte a amendamentului (privind principiul egalității de tratament) a fost inclusă în propunerea modificată a Comisiei și este preluată de Consiliu în poziția comună, cea de a doua parte a devenit redundantă, întrucât conceptul de „lucrător comparabil” a fost eliminat din text (cf. amendamentului 28 acceptat de Comisie și Consiliu).

În conformitate cu propunerea modificată a Comisiei, amendamentul 92 este acceptat parțial în articolul 5 alineatul (3). Cu toate acestea, s-a considerat adecvat să se menționeze în mod special că acordurile încheiate de partenerii sociali ar trebui să respecte „protecția generală acordată lucrătorilor temporari” la încheierea unor convenții privind condițiile de muncă și angajare care se abat de la principiul egalității de tratament.

3.3.   Amendamentele Parlamentului European care nu au fost adoptate de către Consiliu

Consiliul nu a considerat de dorit includerea în poziția comună a amendamentelor 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12 (prima parte), 13, 16, 21, 22, 25, 44, 45, 52, 53, 71, 84, 88, 91, 93, 94 și 95, din următoarele motive:

(i)   Considerente

Nu era în mod special necesar ca textul să explice în considerente anumite evoluții istorice privind munca temporară sau proiectul de directivă; în consecință, Consiliul a urmat propunerea modificată a Comisiei, respingând amendamentele 3, 5, 7 și 11, precum și prima parte a amendamentului 12.

În conformitate cu propunerea modificată a Comisiei, amendamentele 8, 9, 10, 13 și 84 nu au fost adoptate de către Consiliu. Amendamentele cuprindeau exemple specifice de cazuri în care munca temporară ar putea fie să ajute, fie să dăuneze lucrătorilor temporari înșiși (femei, lucrători cu întreruperi în parcursul profesional etc.) sau întreprinderilor utilizatoare (în special întreprinderile mici și mijlocii), sau să afecteze sistemele sau tradițiile din cadrul relațiilor dintre partenerii sociali.

Amendamentele 16 și 94 au devenit redundante având în vedere că propunerea modificată a Comisiei nu mai cuprinde fostul considerent 16 privind cazurile în care diferențele de tratament ar putea fi considerate acceptabile.

Motivele explicate referitor la articolul 7 [a se vedea punctul (V) de mai jos] se aplică și pentru respingerea amendamentului 21 privind informarea, consultarea și participarea angajaților.

Amendamentul 22 privind mobilitatea transfrontalieră a forței de muncă (acceptat de către Comisie), care ar putea fi considerat drept exemplu, nu este inclus în poziția comună deoarece textul nu este în niciun fel limitat la mobilitatea transfrontalieră.

Consiliul a reformulat considerentul 12, reducând în mod substanțial dimensiunile acestuia. Unele aspecte ale amendamentului 93 (de exemplu, solicitarea clarității în ceea ce privește drepturile lucrătorilor temporari și în ceea ce privește statutul agenților de muncă temporară ca angajatori) au fost, cu toate acestea, incluse în textul reformulat al considerentului.

În timp ce considerentul 15 privind lucrătorii temporari care au un contract pe perioadă nedeterminată cu agentul lor a fost consolidat de către Consiliu prin introducerea unei teze privind contractele de angajare pe durată nedeterminată ca formă generală de raport de muncă, poziția comună nu include formularea mai detaliată a amendamentului 88 referitor la ce ar trebui să ofere asemenea contracte pe perioadă nedeterminată unui lucrător temporar.

(ii)   Articolul 1 — Domeniu de aplicare

Urmând propunerea modificată a Comisiei, Consiliul nu a acceptat amendamentul 25, care ar fi crescut posibilitatea de a nu aplica directiva în cazul contractelor de angajare sau a raporturilor încheiate în cadrul unor programe de formare speciale care nu beneficiază de nici un ajutor public.

(iii)   Articolul 4 — Revizuirea restricțiilor și a interdicțiilor

În amendamentul 19, Parlamentul a solicitat o revizuire detaliată a legislațiilor naționale privind lucrătorii temporari. Consiliul, ca și Comisia în propunerea modificată a acesteia, a considerat că acest lucru s-ar situa în afara domeniului de aplicare al directivei.

(iv)   Articolul 5 — Principiul egalității de tratament

Urmând propunerea modificată, amendamentul 39 (privind nediscriminarea) a fost considerat redundant având în vedere inserarea în textul articolului 5 alineatul (1) a elementelor relevante din amendamentul 32.

În timp ce amendamentul 44 a devenit redundant, întrucât articolul 5 alineatul (5) al propunerii modificate nu a fost inclus în poziția comună, ar trebui menționat faptul că principiul amendamentului a fost urmat în linia generală a textului care solicită respectarea diferitelor practici naționale.

Amendamentul 45 privind siguranța și sănătatea la locul de muncă și formarea privind siguranța a fost considerat inutil, întrucât legislația comunitară privind siguranța și sănătatea la locul de muncă și în special Directiva 91/383/CEE de completare a măsurilor destinate să promoveze îmbunătățirea securității și sănătății la locul de muncă în cazul lucrătorilor care au un raport de muncă pe durată determinată sau un raport de muncă temporară, ar trebui, oricum, aplicate. În consecință, Consiliul a urmat propunerea modificată a Comisiei, respingând acest amendament.

(v)   Articolul 7 — Reprezentarea lucrătorilor temporari

Amendamentul 95, precum și amendamentul 21 cu privire la considerentul 21 care îl însoțește, nu a fost adoptat, întrucât depășea domeniul de aplicare al articolului privind reprezentarea lucrătorilor temporari.

În acest context, ar trebui subliniat faptul că articolul 8 din poziția comună include o referire la Directiva 2002/14/CE de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană.

(vi)   Articolul 10 — Sancțiuni

Consiliul consideră că formularea „lucrătorii și/sau reprezentanții acestora” de la articolul 10 alineatul (2) ia în considerare în mod adecvat varietatea de situații diferite de pe piețele muncii ale statelor membre. În consecință, poziția comună menține această expresie, respingând amendamentul 52.

(vii)   Articolul 11 — Punere în aplicare

Textul articolului 11 privind punerea în aplicare a fost considerat destul de clar fără amendamentul 53 sugerat, și anume „după caz, în conformitate cu legislațiile și practicile naționale”.

Amendamentul 71 (pe o perioadă de cinci ani pentru neaplicarea directivei în anumite situații) a devenit redundant deoarece în varianta actuală a poziției comune, la articolul 5, principiul egalității de tratament devine regula generală din prima zi și nu există posibilitatea excluderii de la aplicarea acestui principiu a misiunilor cu o durată mai mică de șase săptămâni. Cu toate acestea, ar trebui subliniat faptul că s-a inclus esențialul ultimei părți a amendamentului, referitoare la prevenirea abuzurilor, în articolul 5 alineatul (5) din poziția comună.

IV.   CONCLUZIE

Consiliul consideră că, în ansamblu, poziția comună este în conformitate cu obiectivele fundamentale ale propunerii modificate a Comisiei. Consiliul consideră, de asemenea, că s-au luat în considerare principalele obiective urmărite de Parlamentul European în amendamentele sale la propunerea inițială a Comisiei.

---

7.10.2008

| 7.10.2008 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 254/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 254/s3

---

AVIZ CITITORILOR

Instituțiile au hotărât să nu mai menționeze, în textele lor, ultima modificare a actelor citate.

În lipsa unor dispoziții contrare, actele la care se face trimitere în textele publicate se consideră ca fiind actele în versiunea în vigoare a acestora.

---