# Úřední věstník C 10/2020

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 10 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6313. ledna 2020 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 10

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6313. ledna 2020

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2020/C 10/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2020/C 10/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2020/C 10/02 | Věc C-585/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof - Rakousko) – řízení zahájená Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Řízení o předběžné otázce – Státní podpory – Změna schváleného režimu podpory – Článek 108 odst. 3 SFEU – Oznamovací povinnost – Zákaz provedení bez povolení Evropské komise – Nařízení (EU) č. 651/2014 – Vynětí – Článek 58 odst. 1 – Časová působnost nařízení – Článek 44 odst. 3 – Rozsah – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví výpočetní vzorec pro částečné vrácení energetických daní) | 2 |
| 2020/C 10/03 | Věc C-641/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München Abteilung III (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu – Zdanění penzijních fondů – Rozdíl v zacházení mezi rezidentními penzijními fondy a nerezidentními penzijními fondy – Právní úprava členského státu umožňující rezidentním penzijním fondům snížit jejich zdanitelný zisk odečtením rezerv určených na výplatu důchodů a započíst srážkovou daň z dividend na korporační daň – Srovnatelnost situací – Odůvodnění) | 3 |
| 2020/C 10/04 | Věc C-687/17 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV v. Evropská komise, Nizozemské království, Slovenská republika (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Financování poskytnuté nizozemskými orgány na vytvoření a zavedení platformy TenderNed pro elektronické zadávání veřejných zakázek – Rozhodnutí prohlašující, že opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU) | 4 |
| 2020/C 10/05 | Věc C-2/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas - Litva) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Řízení o předběžné otázce – Společná zemědělská politika – Společná organizace trhů – Mléko a mléčné výrobky – Nařízení (ES) č. 1308/2013 – Článek 148 odst. 4 – Smlouva o dodávkách syrového mléka – Svobodné sjednávání ceny – Boj proti nekalým obchodním praktikám – Zákaz placení různých cen producentům mléka náležejícím do skupiny podle prodaného denního množství mléka a zákaz neodůvodněného snížení cen) | 4 |
| 2020/C 10/06 | Věc C-68/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel București - Rumunsko) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Řízení o předběžné otázce – Zdanění energetických produktů a elektřiny – Směrnice 2003/96/ES – Článek 21 odst. 3 – Absence zdanitelného plnění – Spotřeba energetických produktů ve vlastních prostorách podniku, který vyrábí takové produkty – Článek 2 odst. 3 – Povinnost získat klasifikaci energetických produktů za účelem určení výše spotřební daně – Sazba daně vztahující se na uvedené produkty – Zásada proporcionality) | 5 |
| 2020/C 10/07 | Spojené věci C-80/18 až C-83/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 a C-82/18) a Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 a C-83/18) (Řízení o předběžné otázce – Zásada znečišťovatel platí – Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 3 odst. 1 a 2 – Zásada zákazu diskriminace – Financování tarifního deficitu – Daně, jimž podléhají pouze podniky, které k výrobě elektřiny využívají jadernou energii) | 6 |
| 2020/C 10/08 | Spojené věci C-105/18 až C-113/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado (Řízení o předběžné otázce – Zásada znečišťovatel platí – Směrnice 2000/60/ES – Článek 9 odst. 1 – Návratnost nákladů na vodohospodářské služby – Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 3 odst. 1 – Zásada zákazu diskriminace – Článek 107 odst. 1 SFEU – Státní podpora – Poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie – Poplatek, který musí platit pouze výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v oblastech povodí zahrnujících více než jedno autonomní společenství) | 7 |
| 2020/C 10/09 | Věc C-233/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeidshof te Brussel - Belgie) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Řízení o předběžné otázce – Žadatelé o mezinárodní ochranu – Směrnice 2013/33/EU – Článek 20 odst. 4 a 5 – Závažné porušení řádu ubytovacích středisek nebo použití hrubého násilí – Rozsah působnosti práva členských států stanovit sankce – Nezletilá osoba bez doprovodu – Omezení nebo odnětí výhod materiálních podmínek přijetí) | 8 |
| 2020/C 10/10 | Věc C-255/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – State Street Bank International GmbH v. Banca d'Italia (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2014/59/EU – Ozdravné postupy a řešení krizí úvěrových institucí – Vnitrostátní mechanismus financování – Orgán příslušný k řešení krize – Vnitrostátní fond – Články 103 a 104 – Povinnost uhradit příspěvek – Mimořádné příspěvky předem a mimořádné následné příspěvky – Výpočet – Opožděné provedení směrnice – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 – Články 12 a 14 – Pojem změna statusu – Dopad na povinnost poskytnout příspěvek) | 9 |
| 2020/C 10/11 | Věc C-261/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 – Evropská komise v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem – Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti – Nevyhovění – Směrnice 85/337/EHS – Povolení a výstavba větrného parku – Záměr, který může mít významný vliv na životní prostředí – Neexistence předchozího posouzení vlivů na životní prostředí – Povinnost provést nápravu – Článek 260 odst. 2 SFEU – Návrh na uložení penále a paušální částky) | 10 |
| 2020/C 10/12 | Věc C-280/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias - Řecko) – Alain Flausch a další v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias a další (Řízení o předběžné otázce – Životní prostředí – Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí – Účast veřejnosti na rozhodovacích řízeních a přístup k soudní ochraně – Počátek běhu lhůt pro podání žaloby) | 11 |
| 2020/C 10/13 | Věc C-346/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Rose Vision, SL v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Projekty financované Evropskou unií v oblasti výzkumu – Sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj (2007-2013) – Grantové dohody o projektech FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA – Audit, při němž byly konstatovány nesrovnalosti ve vedení určitých projektů – Rozhodnutí Evropské komise přerušit vyplácení částek v rámci dalších projektů – Žaloba na určení odpovědnosti a na neplatnost) | 11 |
| 2020/C 10/14 | Spojené věci C-349/18 a C-351/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vredegerecht te Antwerpen - Belgie) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Železniční doprava – Práva a povinnosti cestujících – Nařízení (ES) č. 1371/2007 – Článek 3 bod 8 – Smlouva o přepravě – Pojem – Cestující, který při nástupu do vlaku nemá jízdenku – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Směrnice 93/13/EHS – Článek 1 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 – Všeobecné přepravní podmínky železničního podniku – Závazné právní a správní předpisy – Ujednání o smluvní pokutě – Pravomoci vnitrostátního soudu) | 12 |
| 2020/C 10/15 | Věc C-363/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l'Économie et des Finances (Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EU) č. 1169/2011 – Poskytování informací o potravinách spotřebitelům – Povinné uvedení země původu nebo místa provenience potraviny, pokud opomenutí tohoto údaje může uvést spotřebitele v omyl – Povinnost, aby byl na potravinách pocházejících z území okupovaných Státem Izrael uveden údaj o území jejich původu, a pocházejí-li z izraelské osady nacházející se na tomto území, také údaj o takové provenienci) | 13 |
| 2020/C 10/16 | Spojené věci C-419/18 a 483/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy - Polsko) – Profi Credit Polska S.A. v. Bogumiła Włostowska a další (C-419/18), Profi Credit Polska S.A. v. OH (C-483/18) (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Článek 3 odst. 1 – Článek 6 odst. 1 – Článek 7 odst. 1 – Směrnice 2008/48/ES – Článek 10 odst. 2 – Spotřebitelské úvěrové smlouvy – Zákonnost zajištění pohledávky ze smlouvy vlastní blankosměnkou – Návrh na zaplacení směnečného dluhu – Rozsah povinnosti soudu rozhodnout i bez návrhu) | 14 |
| 2020/C 10/17 | Věc C-445/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nizozemsko) – Vaselife International BV, Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Řízení o předběžné otázce – Nařízení (ES) č. 1107/2009 – Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh – Souběžný obchod – Změna doby platnosti povolení k souběžnému obchodu – Shodnost přípravku na ochranu rostlin a referenčního přípravku – Podmínky) | 15 |
| 2020/C 10/18 | Věc C-484/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation - Francie) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF v. Institut national de l’audiovisuel (Řízení o předběžné otázce – Autorské právo a práva s ním související – Směrnice 2001/29/ES – Výlučná práva výkonných umělců – Článek 2 písm. b) – Právo na rozmnožování – Článek 3 odst. 2 písm. a) – Zpřístupnění veřejnosti – Svolení – Domněnka – Vnitrostátní režim, který veřejnoprávní instituci, která odpovídá za uchovávání a zhodnocování národního audiovizuálního dědictví, zbavuje povinnosti získat písemný souhlas výkonného umělce k využívání archivů obsahujících záznamy výkonů tohoto výkonného umělce) | 16 |
| 2020/C 10/19 | Věc C-528/18 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 – Outsource Professional Services Ltd v. Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Absolutní důvody neplatnosti – Článek 52 odst. 1 písm. b) – Neexistence dobré víry v době podání přihlášky ochranné známky) | 16 |
| 2020/C 10/20 | Věc C-555/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofijski rajonen sad - Bulharsko) – K. H. K. v. B. A. C. a E. E. K. (Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 655/2014 – Evropský příkaz k obstavení účtů – Článek 5 písm. a) – Řízení o příkazu k obstavení – Článek 4 body 8 až 10 – Pojmy rozhodnutí, soudní smír a veřejná listina – Vydání vnitrostátního platebního rozkazu, proti kterému lze podat odpor – Článek 18 odst. 1 – Lhůty – Článek 45 – Výjimečné okolnosti – Pojem) | 17 |
| 2020/C 10/21 | Věc C-599/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 – Silec Cable, General Cable Corp. v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh s podzemními a podmořskými silovými kabely – Rozdělení trhu v rámci projektů – Důkaz protiprávního jednání – Presumpce neviny – Zkreslení důkazů – Veřejné distancování – Subjektivní vnímání ostatních účastníků kartelové dohody – Protiprávní jednání, kterého se dopustilo několik podniků tvořících jedinou hospodářskou entitu – Závažnost protiprávního jednání, kterého se dopustil jeden z těchto podniků – Stanovení – Okrajový nebo průměrný aktér kartelové dohody – Stanovení – Zásada rovného zacházení) | 18 |
| 2020/C 10/22 | Věc C-319/18 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. června 2019 – Fred Olsen, SA v. Naviera Armas, SA, Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Výlučné právo využívat infrastrukturu přístavu Puerto de Las Nieves (Španělsko) přiznané společnosti zajišťující námořní dopravu – Rozhodnutí, kterým se v závěru předběžného přezkumného řízení konstatuje neexistence státních podpor – Výhoda poskytnutá ze státních prostředků – Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství) | 18 |
| 2020/C 10/23 | Věc C-322/18: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Nařízení (ES) č. 1370/2007 – Veřejné služby v přepravě cestujících po železnici a silnici – Článek 5 – Uzavírání smluv o veřejných službách – Článek 5 odst. 2 – Přímé uzavření smlouvy – Pojem vnitřní provozovatel – Článek 8 odst. 2 – Přechodný režim) | 19 |
| 2020/C 10/24 | Věc C-424/18: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto - Itálie) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto (Řízení o předběžné otázce – Zadávání veřejných zakázek na dodávky, stavební práce nebo služby – Směrnice 2014/24/EU – Článek 10 písm. h) – Zvláštní výjimky pro veřejné zakázky na služby – Služby sanitní přepravy pacientů – Pojem) | 20 |
| 2020/C 10/25 | Věc C-475/18: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – SATI - Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM) (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Nařízení (ES) č. 1370/2007 – Veřejné služby v přepravě cestujících – Článek 5 – Přímé uzavření smluv o veřejných službách – Zákaz na základě vnitrostátního práva – Článek 8 odst. 2 – Přechodný režim) | 20 |
| 2020/C 10/26 | Věc C-285/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2019 p. André Geskem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 31. ledna 2019 ve věci T-427/18, André Geske v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 21 |
| 2020/C 10/27 | Věc C-408/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-657/18, Hochmann Marketing GmbH v. Rada Evropské unie | 21 |
| 2020/C 10/28 | Věc C-409/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-673/18, Hochmann Marketing GmbH v. Evropská komise | 22 |
| 2020/C 10/29 | Věc C-659/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-389/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 22 |
| 2020/C 10/30 | Věc C-660/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-390/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 23 |
| 2020/C 10/31 | Věc C-678/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Retail Royalty Co. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-54/18, Fashion Energy v. EUIPO - Retail Royalty | 23 |
| 2020/C 10/32 | Věc C-732/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španělsko) dne 4. října 2019 – LL, MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A. | 23 |
| 2020/C 10/33 | Věc C-767/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Evropská komise v. Belgické království | 24 |
| 2020/C 10/34 | Věc C-814/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Spojené království) dne 6. listopadu 2019 – AC, TM, GM, MM v. ABC Sl, XYZ Plc | 25 |
| 2020/C 10/35 | Věc C-833/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2019 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 4. září 2019 ve věci T-308/18, Hamas v. Rada | 26 |
| 2020/C 10/36 | Věc C-476/18: Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pesti Központi Kerületi Bíróság - Maďarsko) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 27 |
| 2020/C 10/37 | Věc C-745/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Najwyższego - Polsko) – JA v. Skarb Państwa – Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów | 27 |
| 2020/C 10/38 | Věc C-829/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Paris - Francie) – Crédit Logement SA v. OE | 28 |
| | Tribunál |
| 2020/C 10/39 | Věc T-240/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – Campine a Campine Recycling v. Komise (Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh recyklace kyselino-olověných automobilových baterií – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Pokuty – Hodnoty nákupů – Bod 37 pokynů pro výpočet pokut – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na obhajobu – Důkaz protiprávního jednání – Pojem trvající a opakované protiprávní jednání – Doba trvání protiprávního jednání – Přerušení účasti na protiprávním jednání – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Polehčující okolnosti – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci) | 29 |
| 2020/C 10/40 | Věc T-276/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Tropical – Starší národní slovní ochranná známka TROPICAL – Relativní důvod pro zamítnutí – Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Podobnost výrobků – Nebezpečí záměny – Koexistence ochranných známek) | 30 |
| 2020/C 10/41 | Věc T-241/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2019 – Bruno v. Komise (Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Důchodový systém – Odchodné – Platby odvedené do vnitrostátního důchodového systému nebo soukromého systému důchodového pojištění od nastoupení do služby – Nároky na důchod dříve nabyté ve vnitrostátním systému – Článek 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení) | 31 |
| 2020/C 10/42 | Věc T-431/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – WN v. Parlament (Veřejná služba – Akreditovaní parlamentní asistenti – Předčasné ukončení smlouvy – Ztráta důvěry – Právo na obhajobu – Smírčí řízení – Zjevně nesprávné posouzení – Diskriminace na základě pohlaví – Mateřská dovolená – Povinnost jednat s náležitou péčí) | 31 |
| 2020/C 10/43 | Věc T-669/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Neoperl v. EUIPO – (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující čtyři vyplněné otvory ve schématu pravidelného otvoru – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001) | 32 |
| 2020/C 10/44 | Věc T-101/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. listopadu 2019 – Rezon v. EUIPO – (imot.bg) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie imot.bg – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001) | 33 |
| 2020/C 10/45 | Věc T-149/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (zobrazení lidské postavy na erbovním štítu) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující lidskou postavu na erbovním štítu – Obrazová ochranná známka Evropské unie zobrazující lidskou postavu – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8, odst. 1, písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Pravomoc změnit rozhodnutí) | 33 |
| 2020/C 10/46 | Věc T-702/19: Žaloba podaná dne 11. října 2019 – Compass Overseas Holdings a další v. Komise | 34 |
| 2020/C 10/47 | Věc T-706/19: Žaloba podaná dne 16. října 2019 – Micro Focus International a další v. Komise | 35 |
| 2020/C 10/48 | Věc T-708/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Bujar v. Komise | 36 |
| 2020/C 10/49 | Věc T-710/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Sthree a Sthree Overseas Holdings v. Komise | 37 |
| 2020/C 10/50 | Věc T-711/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – SSP Group a SSP Financing v. Komise | 38 |
| 2020/C 10/51 | Věc T-712/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Hikma Pharmaceuticals a Hikma Pharmaceuticals International v. Komise | 39 |
| 2020/C 10/52 | Věc T-713/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Cobham a Lockman Investments v. Komise | 41 |
| 2020/C 10/53 | Věc T-714/19: Žaloba podaná dne 18. října 2019 – Smiths Group a Siti 1 v. Komise | 42 |
| 2020/C 10/54 | Věc T-716/19: Žaloba podaná dne 22. října 2019 – Interpipe Niko Tube a Interpipe Nižnědněprovsky Tube Rolling Plant v. Komise | 43 |
| 2020/C 10/55 | Věc T-717/19: Žaloba podaná dne 24. října 2019 – Associated British Foods a další v. Komise | 44 |
| 2020/C 10/56 | Věc T-718/19: Žaloba podaná dne 23. října 2019 – The Weir Group a další v. Komise | 45 |
| 2020/C 10/57 | Věc T-738/19: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2019 – Clouds Sky v. EUIPO - The Cloud Networks (Wi Fi Powered by The Cloud) | 47 |
| 2020/C 10/58 | Věc T-744/19: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. Komise | 48 |
| 2020/C 10/59 | Věc T-788/19: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO - Sakkari (Sakkattack) | 48 |
| 2020/C 10/60 | Věc T-790/19: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2019 – Novolipetsk Steel v. Komise | 49 |
| 2020/C 10/61 | Věc T-792/19: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2019 – Agepha Pharma v. EUIPO - Apogepha Arzneimittel (AGEPHA) | 50 |
| 2020/C 10/62 | Věc T-793/19: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Tirreno Power v. Komise | 51 |
| 2020/C 10/63 | Věc T-794/19: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Set v. Komise | 52 |
| 2020/C 10/64 | Věc T-795/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise | 53 |
| 2020/C 10/65 | Věc T-796/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise | 54 |
| 2020/C 10/66 | Věc T-797/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij Far-East v. ECB | 56 |
| 2020/C 10/67 | Věc T-173/17: Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2019 – TestBioTech v. Komise | 57 |
| 2020/C 10/68 | Věc T-361/19: Usnesení Tribunálu ze dne 5. listopadu 2019 – CF v. Parlament | 57 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2020/C 10/02

Věc C-585/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof - Rakousko) – řízení zahájená Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Řízení o předběžné otázce – Státní podpory – Změna schváleného režimu podpory – Článek 108 odst. 3 SFEU – Oznamovací povinnost – Zákaz provedení bez povolení Evropské komise – Nařízení (EU) č. 651/2014 – Vynětí – Článek 58 odst. 1 – Časová působnost nařízení – Článek 44 odst. 3 – Rozsah – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví výpočetní vzorec pro částečné vrácení energetických daní)

2

2020/C 10/03

Věc C-641/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München Abteilung III (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu – Zdanění penzijních fondů – Rozdíl v zacházení mezi rezidentními penzijními fondy a nerezidentními penzijními fondy – Právní úprava členského státu umožňující rezidentním penzijním fondům snížit jejich zdanitelný zisk odečtením rezerv určených na výplatu důchodů a započíst srážkovou daň z dividend na korporační daň – Srovnatelnost situací – Odůvodnění)

3

2020/C 10/04

Věc C-687/17 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV v. Evropská komise, Nizozemské království, Slovenská republika (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Financování poskytnuté nizozemskými orgány na vytvoření a zavedení platformy TenderNed pro elektronické zadávání veřejných zakázek – Rozhodnutí prohlašující, že opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU)

4

2020/C 10/05

Věc C-2/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas - Litva) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Řízení o předběžné otázce – Společná zemědělská politika – Společná organizace trhů – Mléko a mléčné výrobky – Nařízení (ES) č. 1308/2013 – Článek 148 odst. 4 – Smlouva o dodávkách syrového mléka – Svobodné sjednávání ceny – Boj proti nekalým obchodním praktikám – Zákaz placení různých cen producentům mléka náležejícím do skupiny podle prodaného denního množství mléka a zákaz neodůvodněného snížení cen)

4

2020/C 10/06

Věc C-68/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel București - Rumunsko) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Řízení o předběžné otázce – Zdanění energetických produktů a elektřiny – Směrnice 2003/96/ES – Článek 21 odst. 3 – Absence zdanitelného plnění – Spotřeba energetických produktů ve vlastních prostorách podniku, který vyrábí takové produkty – Článek 2 odst. 3 – Povinnost získat klasifikaci energetických produktů za účelem určení výše spotřební daně – Sazba daně vztahující se na uvedené produkty – Zásada proporcionality)

5

2020/C 10/07

Spojené věci C-80/18 až C-83/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 a C-82/18) a Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 a C-83/18) (Řízení o předběžné otázce – Zásada znečišťovatel platí – Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 3 odst. 1 a 2 – Zásada zákazu diskriminace – Financování tarifního deficitu – Daně, jimž podléhají pouze podniky, které k výrobě elektřiny využívají jadernou energii)

6

2020/C 10/08

Spojené věci C-105/18 až C-113/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado (Řízení o předběžné otázce – Zásada znečišťovatel platí – Směrnice 2000/60/ES – Článek 9 odst. 1 – Návratnost nákladů na vodohospodářské služby – Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 3 odst. 1 – Zásada zákazu diskriminace – Článek 107 odst. 1 SFEU – Státní podpora – Poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie – Poplatek, který musí platit pouze výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v oblastech povodí zahrnujících více než jedno autonomní společenství)

7

2020/C 10/09

Věc C-233/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeidshof te Brussel - Belgie) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Řízení o předběžné otázce – Žadatelé o mezinárodní ochranu – Směrnice 2013/33/EU – Článek 20 odst. 4 a 5 – Závažné porušení řádu ubytovacích středisek nebo použití hrubého násilí – Rozsah působnosti práva členských států stanovit sankce – Nezletilá osoba bez doprovodu – Omezení nebo odnětí výhod materiálních podmínek přijetí)

8

2020/C 10/10

Věc C-255/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – State Street Bank International GmbH v. Banca d'Italia (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2014/59/EU – Ozdravné postupy a řešení krizí úvěrových institucí – Vnitrostátní mechanismus financování – Orgán příslušný k řešení krize – Vnitrostátní fond – Články 103 a 104 – Povinnost uhradit příspěvek – Mimořádné příspěvky předem a mimořádné následné příspěvky – Výpočet – Opožděné provedení směrnice – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 – Články 12 a 14 – Pojem změna statusu – Dopad na povinnost poskytnout příspěvek)

9

2020/C 10/11

Věc C-261/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 – Evropská komise v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem – Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti – Nevyhovění – Směrnice 85/337/EHS – Povolení a výstavba větrného parku – Záměr, který může mít významný vliv na životní prostředí – Neexistence předchozího posouzení vlivů na životní prostředí – Povinnost provést nápravu – Článek 260 odst. 2 SFEU – Návrh na uložení penále a paušální částky)

10

2020/C 10/12

Věc C-280/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias - Řecko) – Alain Flausch a další v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias a další (Řízení o předběžné otázce – Životní prostředí – Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí – Účast veřejnosti na rozhodovacích řízeních a přístup k soudní ochraně – Počátek běhu lhůt pro podání žaloby)

11

2020/C 10/13

Věc C-346/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Rose Vision, SL v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Projekty financované Evropskou unií v oblasti výzkumu – Sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj (2007-2013) – Grantové dohody o projektech FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA – Audit, při němž byly konstatovány nesrovnalosti ve vedení určitých projektů – Rozhodnutí Evropské komise přerušit vyplácení částek v rámci dalších projektů – Žaloba na určení odpovědnosti a na neplatnost)

11

2020/C 10/14

Spojené věci C-349/18 a C-351/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vredegerecht te Antwerpen - Belgie) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Železniční doprava – Práva a povinnosti cestujících – Nařízení (ES) č. 1371/2007 – Článek 3 bod 8 – Smlouva o přepravě – Pojem – Cestující, který při nástupu do vlaku nemá jízdenku – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Směrnice 93/13/EHS – Článek 1 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 – Všeobecné přepravní podmínky železničního podniku – Závazné právní a správní předpisy – Ujednání o smluvní pokutě – Pravomoci vnitrostátního soudu)

12

2020/C 10/15

Věc C-363/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l'Économie et des Finances (Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EU) č. 1169/2011 – Poskytování informací o potravinách spotřebitelům – Povinné uvedení země původu nebo místa provenience potraviny, pokud opomenutí tohoto údaje může uvést spotřebitele v omyl – Povinnost, aby byl na potravinách pocházejících z území okupovaných Státem Izrael uveden údaj o území jejich původu, a pocházejí-li z izraelské osady nacházející se na tomto území, také údaj o takové provenienci)

13

2020/C 10/16

Spojené věci C-419/18 a 483/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy - Polsko) – Profi Credit Polska S.A. v. Bogumiła Włostowska a další (C-419/18), Profi Credit Polska S.A. v. OH (C-483/18) (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Článek 3 odst. 1 – Článek 6 odst. 1 – Článek 7 odst. 1 – Směrnice 2008/48/ES – Článek 10 odst. 2 – Spotřebitelské úvěrové smlouvy – Zákonnost zajištění pohledávky ze smlouvy vlastní blankosměnkou – Návrh na zaplacení směnečného dluhu – Rozsah povinnosti soudu rozhodnout i bez návrhu)

14

2020/C 10/17

Věc C-445/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nizozemsko) – Vaselife International BV, Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Řízení o předběžné otázce – Nařízení (ES) č. 1107/2009 – Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh – Souběžný obchod – Změna doby platnosti povolení k souběžnému obchodu – Shodnost přípravku na ochranu rostlin a referenčního přípravku – Podmínky)

15

2020/C 10/18

Věc C-484/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation - Francie) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF v. Institut national de l’audiovisuel (Řízení o předběžné otázce – Autorské právo a práva s ním související – Směrnice 2001/29/ES – Výlučná práva výkonných umělců – Článek 2 písm. b) – Právo na rozmnožování – Článek 3 odst. 2 písm. a) – Zpřístupnění veřejnosti – Svolení – Domněnka – Vnitrostátní režim, který veřejnoprávní instituci, která odpovídá za uchovávání a zhodnocování národního audiovizuálního dědictví, zbavuje povinnosti získat písemný souhlas výkonného umělce k využívání archivů obsahujících záznamy výkonů tohoto výkonného umělce)

16

2020/C 10/19

Věc C-528/18 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 – Outsource Professional Services Ltd v. Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Absolutní důvody neplatnosti – Článek 52 odst. 1 písm. b) – Neexistence dobré víry v době podání přihlášky ochranné známky)

16

2020/C 10/20

Věc C-555/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofijski rajonen sad - Bulharsko) – K. H. K. v. B. A. C. a E. E. K. (Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 655/2014 – Evropský příkaz k obstavení účtů – Článek 5 písm. a) – Řízení o příkazu k obstavení – Článek 4 body 8 až 10 – Pojmy rozhodnutí, soudní smír a veřejná listina – Vydání vnitrostátního platebního rozkazu, proti kterému lze podat odpor – Článek 18 odst. 1 – Lhůty – Článek 45 – Výjimečné okolnosti – Pojem)

17

2020/C 10/21

Věc C-599/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 – Silec Cable, General Cable Corp. v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh s podzemními a podmořskými silovými kabely – Rozdělení trhu v rámci projektů – Důkaz protiprávního jednání – Presumpce neviny – Zkreslení důkazů – Veřejné distancování – Subjektivní vnímání ostatních účastníků kartelové dohody – Protiprávní jednání, kterého se dopustilo několik podniků tvořících jedinou hospodářskou entitu – Závažnost protiprávního jednání, kterého se dopustil jeden z těchto podniků – Stanovení – Okrajový nebo průměrný aktér kartelové dohody – Stanovení – Zásada rovného zacházení)

18

2020/C 10/22

Věc C-319/18 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. června 2019 – Fred Olsen, SA v. Naviera Armas, SA, Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Výlučné právo využívat infrastrukturu přístavu Puerto de Las Nieves (Španělsko) přiznané společnosti zajišťující námořní dopravu – Rozhodnutí, kterým se v závěru předběžného přezkumného řízení konstatuje neexistence státních podpor – Výhoda poskytnutá ze státních prostředků – Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství)

18

2020/C 10/23

Věc C-322/18: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Nařízení (ES) č. 1370/2007 – Veřejné služby v přepravě cestujících po železnici a silnici – Článek 5 – Uzavírání smluv o veřejných službách – Článek 5 odst. 2 – Přímé uzavření smlouvy – Pojem vnitřní provozovatel – Článek 8 odst. 2 – Přechodný režim)

19

2020/C 10/24

Věc C-424/18: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto - Itálie) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto (Řízení o předběžné otázce – Zadávání veřejných zakázek na dodávky, stavební práce nebo služby – Směrnice 2014/24/EU – Článek 10 písm. h) – Zvláštní výjimky pro veřejné zakázky na služby – Služby sanitní přepravy pacientů – Pojem)

20

2020/C 10/25

Věc C-475/18: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – SATI - Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM) (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Nařízení (ES) č. 1370/2007 – Veřejné služby v přepravě cestujících – Článek 5 – Přímé uzavření smluv o veřejných službách – Zákaz na základě vnitrostátního práva – Článek 8 odst. 2 – Přechodný režim)

20

2020/C 10/26

Věc C-285/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2019 p. André Geskem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 31. ledna 2019 ve věci T-427/18, André Geske v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

21

2020/C 10/27

Věc C-408/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-657/18, Hochmann Marketing GmbH v. Rada Evropské unie

21

2020/C 10/28

Věc C-409/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-673/18, Hochmann Marketing GmbH v. Evropská komise

22

2020/C 10/29

Věc C-659/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-389/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

22

2020/C 10/30

Věc C-660/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-390/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

23

2020/C 10/31

Věc C-678/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Retail Royalty Co. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-54/18, Fashion Energy v. EUIPO - Retail Royalty

23

2020/C 10/32

Věc C-732/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španělsko) dne 4. října 2019 – LL, MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

23

2020/C 10/33

Věc C-767/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Evropská komise v. Belgické království

24

2020/C 10/34

Věc C-814/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Spojené království) dne 6. listopadu 2019 – AC, TM, GM, MM v. ABC Sl, XYZ Plc

25

2020/C 10/35

Věc C-833/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2019 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 4. září 2019 ve věci T-308/18, Hamas v. Rada

26

2020/C 10/36

Věc C-476/18: Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pesti Központi Kerületi Bíróság - Maďarsko) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

27

2020/C 10/37

Věc C-745/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Najwyższego - Polsko) – JA v. Skarb Państwa – Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów

27

2020/C 10/38

Věc C-829/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Paris - Francie) – Crédit Logement SA v. OE

28

Tribunál

2020/C 10/39

Věc T-240/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – Campine a Campine Recycling v. Komise (Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh recyklace kyselino-olověných automobilových baterií – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Pokuty – Hodnoty nákupů – Bod 37 pokynů pro výpočet pokut – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na obhajobu – Důkaz protiprávního jednání – Pojem trvající a opakované protiprávní jednání – Doba trvání protiprávního jednání – Přerušení účasti na protiprávním jednání – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Polehčující okolnosti – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci)

29

2020/C 10/40

Věc T-276/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Tropical – Starší národní slovní ochranná známka TROPICAL – Relativní důvod pro zamítnutí – Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Podobnost výrobků – Nebezpečí záměny – Koexistence ochranných známek)

30

2020/C 10/41

Věc T-241/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2019 – Bruno v. Komise (Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Důchodový systém – Odchodné – Platby odvedené do vnitrostátního důchodového systému nebo soukromého systému důchodového pojištění od nastoupení do služby – Nároky na důchod dříve nabyté ve vnitrostátním systému – Článek 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení)

31

2020/C 10/42

Věc T-431/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – WN v. Parlament (Veřejná služba – Akreditovaní parlamentní asistenti – Předčasné ukončení smlouvy – Ztráta důvěry – Právo na obhajobu – Smírčí řízení – Zjevně nesprávné posouzení – Diskriminace na základě pohlaví – Mateřská dovolená – Povinnost jednat s náležitou péčí)

31

2020/C 10/43

Věc T-669/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Neoperl v. EUIPO – (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující čtyři vyplněné otvory ve schématu pravidelného otvoru – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001)

32

2020/C 10/44

Věc T-101/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. listopadu 2019 – Rezon v. EUIPO – (imot.bg) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie imot.bg – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001)

33

2020/C 10/45

Věc T-149/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (zobrazení lidské postavy na erbovním štítu) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující lidskou postavu na erbovním štítu – Obrazová ochranná známka Evropské unie zobrazující lidskou postavu – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8, odst. 1, písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Pravomoc změnit rozhodnutí)

33

2020/C 10/46

Věc T-702/19: Žaloba podaná dne 11. října 2019 – Compass Overseas Holdings a další v. Komise

34

2020/C 10/47

Věc T-706/19: Žaloba podaná dne 16. října 2019 – Micro Focus International a další v. Komise

35

2020/C 10/48

Věc T-708/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Bujar v. Komise

36

2020/C 10/49

Věc T-710/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Sthree a Sthree Overseas Holdings v. Komise

37

2020/C 10/50

Věc T-711/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – SSP Group a SSP Financing v. Komise

38

2020/C 10/51

Věc T-712/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Hikma Pharmaceuticals a Hikma Pharmaceuticals International v. Komise

39

2020/C 10/52

Věc T-713/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Cobham a Lockman Investments v. Komise

41

2020/C 10/53

Věc T-714/19: Žaloba podaná dne 18. října 2019 – Smiths Group a Siti 1 v. Komise

42

2020/C 10/54

Věc T-716/19: Žaloba podaná dne 22. října 2019 – Interpipe Niko Tube a Interpipe Nižnědněprovsky Tube Rolling Plant v. Komise

43

2020/C 10/55

Věc T-717/19: Žaloba podaná dne 24. října 2019 – Associated British Foods a další v. Komise

44

2020/C 10/56

Věc T-718/19: Žaloba podaná dne 23. října 2019 – The Weir Group a další v. Komise

45

2020/C 10/57

Věc T-738/19: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2019 – Clouds Sky v. EUIPO - The Cloud Networks (Wi Fi Powered by The Cloud)

47

2020/C 10/58

Věc T-744/19: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. Komise

48

2020/C 10/59

Věc T-788/19: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO - Sakkari (Sakkattack)

48

2020/C 10/60

Věc T-790/19: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2019 – Novolipetsk Steel v. Komise

49

2020/C 10/61

Věc T-792/19: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2019 – Agepha Pharma v. EUIPO - Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

50

2020/C 10/62

Věc T-793/19: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Tirreno Power v. Komise

51

2020/C 10/63

Věc T-794/19: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Set v. Komise

52

2020/C 10/64

Věc T-795/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise

53

2020/C 10/65

Věc T-796/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise

54

2020/C 10/66

Věc T-797/19: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij Far-East v. ECB

56

2020/C 10/67

Věc T-173/17: Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2019 – TestBioTech v. Komise

57

2020/C 10/68

Věc T-361/19: Usnesení Tribunálu ze dne 5. listopadu 2019 – CF v. Parlament

57

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2020/C 10/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 432, 23.12.2019

Dřívější publikace

Úř. věst. C 423, 16.12.2019

Úř. věst. C 413, 9.12.2019

Úř. věst. C 406, 2.12.2019

Úř. věst. C 399, 25.11.2019

Úř. věst. C 383, 11.11.2019

Úř. věst. C 372, 4.11.2019

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/2

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof - Rakousko) – řízení zahájená Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

(Věc C-585/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Změna schváleného režimu podpory - Článek 108 odst. 3 SFEU - Oznamovací povinnost - Zákaz provedení bez povolení Evropské komise - Nařízení (EU) č. 651/2014 - Vynětí - Článek 58 odst. 1 - Časová působnost nařízení - Článek 44 odst. 3 - Rozsah - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví výpočetní vzorec pro částečné vrácení energetických daní“)

(2020/C 10/02)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgerichtshof

Účastníci původního řízení

Žalobci: Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

Za účasti: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

Výrok

| 1) | Článek 108 odst. 3 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která pozměňuje režim podpory tím, že zužuje okruh příjemců této podpory, v zásadě podléhá oznamovací povinnosti stanovené v tomto ustanovení. |
| --- | --- |

1)

Článek 108 odst. 3 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která pozměňuje režim podpory tím, že zužuje okruh příjemců této podpory, v zásadě podléhá oznamovací povinnosti stanovené v tomto ustanovení.

| 2) | Článek 58 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 [SFEU] prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem, musí být vykládán v tom smyslu, že podpora, která byla poskytnuta před vstupem uvedeného nařízení v platnost na základě takového režimu podpory, jako je ten, o který se jedná ve sporech v původních řízeních, může být podle tohoto nařízení vyjmuta z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 SFEU. |
| --- | --- |

2)

Článek 58 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 [SFEU] prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem, musí být vykládán v tom smyslu, že podpora, která byla poskytnuta před vstupem uvedeného nařízení v platnost na základě takového režimu podpory, jako je ten, o který se jedná ve sporech v původních řízeních, může být podle tohoto nařízení vyjmuta z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 SFEU.

| 3) | Článek 44 odst. 3 nařízení č. 651/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že takový režim podpory, jako je ten, o který se jedná ve sporech ve věci v původním řízení – v rámci nějž je částka energetické daně, jenž má být vrácena, jednoznačně určena výpočetním vzorcem stanoveným vnitrostátní právní úpravou, která tento režim zavádí – je v souladu s tímto ustanovením. |
| --- | --- |

3)

Článek 44 odst. 3 nařízení č. 651/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že takový režim podpory, jako je ten, o který se jedná ve sporech ve věci v původním řízení – v rámci nějž je částka energetické daně, jenž má být vrácena, jednoznačně určena výpočetním vzorcem stanoveným vnitrostátní právní úpravou, která tento režim zavádí – je v souladu s tímto ustanovením.

---

(1)  Úř. věst. C 13, 15. 1. 2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/3

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München Abteilung III

(Věc C-641/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Zdanění penzijních fondů - Rozdíl v zacházení mezi rezidentními penzijními fondy a nerezidentními penzijními fondy - Právní úprava členského státu umožňující rezidentním penzijním fondům snížit jejich zdanitelný zisk odečtením rezerv určených na výplatu důchodů a započíst srážkovou daň z dividend na korporační daň - Srovnatelnost situací - Odůvodnění“)

(2020/C 10/03)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht München

Účastníci původního řízení

Žalobce: College Pension Plan of British Columbia

Žalovaný: Finanzamt München Abteilung III

Výrok

| 1) | Články 63 a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které dividendy vyplácené společností-rezidentem rezidentnímu penzijnímu fondu jednak podléhají srážkové dani, která může být v plné výši odpočtena od korporační daně, jež má tento fond uhradit, a je s ní spojen nárok na vrácení, pokud daň vybíraná srážkou převyšuje korporační daň, kterou musí tento fond uhradit, a jednak nevedou ke zvýšení hospodářského výsledku podléhajícího korporační dani nebo vedou pouze k jeho mírnému zvýšení z důvodu možnosti odpočíst od tohoto výsledku rezervy na závazky k výplatě dávek důchodového zabezpečení, zatímco dividendy vyplácené nerezidentnímu penzijnímu fondu podléhají srážkové dani, která pro takový fond představuje konečnou daň, pokud nerezidentní penzijní fond použije obdržené dividendy na poskytování dávek důchodového zabezpečení, které bude muset v budoucnu vyplatit, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

1)

Články 63 a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které dividendy vyplácené společností-rezidentem rezidentnímu penzijnímu fondu jednak podléhají srážkové dani, která může být v plné výši odpočtena od korporační daně, jež má tento fond uhradit, a je s ní spojen nárok na vrácení, pokud daň vybíraná srážkou převyšuje korporační daň, kterou musí tento fond uhradit, a jednak nevedou ke zvýšení hospodářského výsledku podléhajícího korporační dani nebo vedou pouze k jeho mírnému zvýšení z důvodu možnosti odpočíst od tohoto výsledku rezervy na závazky k výplatě dávek důchodového zabezpečení, zatímco dividendy vyplácené nerezidentnímu penzijnímu fondu podléhají srážkové dani, která pro takový fond představuje konečnou daň, pokud nerezidentní penzijní fond použije obdržené dividendy na poskytování dávek důchodového zabezpečení, které bude muset v budoucnu vyplatit, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

| 2) | Článek 64 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, podle které dividendy vyplácené společností-rezidentem rezidentnímu penzijnímu fondu jednak podléhají srážkové dani, která může být v plné výši odpočtena od korporační daně, jež má tento fond uhradit, a je s ní spojen nárok na vrácení, pokud daň vybíraná srážkou převyšuje korporační daň, kterou musí tento fond uhradit, a jednak nevedou ke zvýšení hospodářského výsledku podléhajícího korporační dani nebo vedou pouze k jeho mírnému zvýšení z důvodu možnosti odpočíst od tohoto výsledku rezervy na závazky k výplatě dávek důchodového zabezpečení, zatímco dividendy vyplácené nerezidentnímu penzijnímu fondu podléhají srážkové dani, která pro takový fond představuje konečnou daň, nemůže být pro účely uplatnění tohoto ustanovení považována za omezení existující ke dni 31. prosince 1993. |
| --- | --- |

2)

Článek 64 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, podle které dividendy vyplácené společností-rezidentem rezidentnímu penzijnímu fondu jednak podléhají srážkové dani, která může být v plné výši odpočtena od korporační daně, jež má tento fond uhradit, a je s ní spojen nárok na vrácení, pokud daň vybíraná srážkou převyšuje korporační daň, kterou musí tento fond uhradit, a jednak nevedou ke zvýšení hospodářského výsledku podléhajícího korporační dani nebo vedou pouze k jeho mírnému zvýšení z důvodu možnosti odpočíst od tohoto výsledku rezervy na závazky k výplatě dávek důchodového zabezpečení, zatímco dividendy vyplácené nerezidentnímu penzijnímu fondu podléhají srážkové dani, která pro takový fond představuje konečnou daň, nemůže být pro účely uplatnění tohoto ustanovení považována za omezení existující ke dni 31. prosince 1993.

---

(1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/4

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV v. Evropská komise, Nizozemské království, Slovenská republika

(Věc C-687/17 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Financování poskytnuté nizozemskými orgány na vytvoření a zavedení platformy TenderNed pro elektronické zadávání veřejných zakázek - Rozhodnutí prohlašující, že opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU“)

(2020/C 10/04)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV (zástupci: C. Dekker a L. Fiorilli, advokáti)

Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal a K. Herrmann, zmocněnci), Nizozemské království (zástupkyně: M. Noort a M. Bulterman, zmocněnkyně), Slovenská republika

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnostem Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV a Huisinga Beheer BV se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnostem Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV a Huisinga Beheer BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

| 3) | Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 94, 12.3.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/4

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas - Litva) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

(Věc C-2/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Společná zemědělská politika - Společná organizace trhů - Mléko a mléčné výrobky - Nařízení (ES) č. 1308/2013 - Článek 148 odst. 4 - Smlouva o dodávkách syrového mléka - Svobodné sjednávání ceny - Boj proti nekalým obchodním praktikám - Zákaz placení různých cen producentům mléka náležejícím do skupiny podle prodaného denního množství mléka a zákaz neodůvodněného snížení cen“)

(2020/C 10/05)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

za účasti: Lietuvos Respublikos Seimas

Výrok

| 1) | Článek 148 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2893 ze dne 13. prosince 2017, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava v § 3 odst. 3 bodě 1 zákona Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII 1907 (zákon Litevské republiky č. XII 1907, kterým se zakazují nekalé praktiky litevských hospodářských subjektů nakupujících a prodávajících syrové mléko a uvádějících mléčné výrobky na trh) ze dne 25. června 2015 ve znění zákona ze dne 22. prosince 2015, která za účelem boje proti nekalým obchodním praktikám zakazuje kupujícím syrového mléka platit různou nákupní cenu producentům, kteří musí být považováni za členy téže skupiny vzhledem k dennímu množství prodávaného syrového mléka, jeho totožnému složení i kvalitě a dodávanému za stejných podmínek, jelikož uvedená právní úprava může zajistit uskutečnění sledovaného cíle a nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro jeho dosažení, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

1)

Článek 148 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2893 ze dne 13. prosince 2017, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava v § 3 odst. 3 bodě 1 zákona Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII 1907 (zákon Litevské republiky č. XII 1907, kterým se zakazují nekalé praktiky litevských hospodářských subjektů nakupujících a prodávajících syrové mléko a uvádějících mléčné výrobky na trh) ze dne 25. června 2015 ve znění zákona ze dne 22. prosince 2015, která za účelem boje proti nekalým obchodním praktikám zakazuje kupujícím syrového mléka platit různou nákupní cenu producentům, kteří musí být považováni za členy téže skupiny vzhledem k dennímu množství prodávaného syrového mléka, jeho totožnému složení i kvalitě a dodávanému za stejných podmínek, jelikož uvedená právní úprava může zajistit uskutečnění sledovaného cíle a nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro jeho dosažení, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

| 2) | Článek 148 odst. 4 nařízení č. 1308/2013 ve znění nařízení 2017/2393 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava v § 3 odst. 3 bodě 3 a § 5 zákona Litevské republiky č. XII 1907, kterým se zakazují nekalé praktiky litevských hospodářských subjektů nakupujících a prodávajících syrové mléko a uvádějících mléčné výrobky na trh ze dne 25. června 2015 ve znění zákona ze dne 22. prosince 2015, která za účelem boje proti nekalým obchodním praktikám zakazuje kupujícímu syrového mléka snížit bez odůvodnění cenu sjednanou s producentem a která podmiňuje každé snížení ceny o více než 3 % povolení příslušného vnitrostátního orgánu. |
| --- | --- |

2)

Článek 148 odst. 4 nařízení č. 1308/2013 ve znění nařízení 2017/2393 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava v § 3 odst. 3 bodě 3 a § 5 zákona Litevské republiky č. XII 1907, kterým se zakazují nekalé praktiky litevských hospodářských subjektů nakupujících a prodávajících syrové mléko a uvádějících mléčné výrobky na trh ze dne 25. června 2015 ve znění zákona ze dne 22. prosince 2015, která za účelem boje proti nekalým obchodním praktikám zakazuje kupujícímu syrového mléka snížit bez odůvodnění cenu sjednanou s producentem a která podmiňuje každé snížení ceny o více než 3 % povolení příslušného vnitrostátního orgánu.

---

(1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/5

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel București - Rumunsko) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

(Věc C-68/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Směrnice 2003/96/ES - Článek 21 odst. 3 - Absence zdanitelného plnění - Spotřeba energetických produktů ve vlastních prostorách podniku, který vyrábí takové produkty - Článek 2 odst. 3 - Povinnost získat klasifikaci energetických produktů za účelem určení výše spotřební daně - Sazba daně vztahující se na uvedené produkty - Zásada proporcionality“)

(2020/C 10/06)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel București

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: SC Petrotel-Lukoil SA

Žalované: Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

Výrok

| 1) | Článek 21 odst. 3 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, které stanoví zdanění energetických produktů spotřebovávaných v tepelné elektrárně podniku, kde byly tyto energetické produkty vyrobeny, za předpokladu, že tato spotřeba je určena k výrobě energetických produktů tím, že vytvářejí tepelnou energii nutnou pro technologický proces výroby uvedených produktů. Tímto výkladem není v zásadě dotčeno použití čl. 14 odst. 1 písm. a) této směrnice na část energetických produktů spotřebovaných za účelem výroby elektřiny. |
| --- | --- |

1)

Článek 21 odst. 3 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, které stanoví zdanění energetických produktů spotřebovávaných v tepelné elektrárně podniku, kde byly tyto energetické produkty vyrobeny, za předpokladu, že tato spotřeba je určena k výrobě energetických produktů tím, že vytvářejí tepelnou energii nutnou pro technologický proces výroby uvedených produktů. Tímto výkladem není v zásadě dotčeno použití čl. 14 odst. 1 písm. a) této směrnice na část energetických produktů spotřebovaných za účelem výroby elektřiny.

| 2) | Článek 2 odst. 3 směrnice 2003/96, jakož i zásada proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, které v případě nepodání žádosti u příslušných daňových orgánů o klasifikaci pro účely spotřební daně energetických produktů, jejichž úroveň zdanění nebyla touto směrnicí stanovena, stanoví uplatnění sazby spotřební daně stanovené pro plynový olej a zachování této sazby, i když bylo vydáno pozdější rozhodnutí, kterým byla uznána rovnocennost těchto produktů s topným olejem. |
| --- | --- |

2)

Článek 2 odst. 3 směrnice 2003/96, jakož i zásada proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, které v případě nepodání žádosti u příslušných daňových orgánů o klasifikaci pro účely spotřební daně energetických produktů, jejichž úroveň zdanění nebyla touto směrnicí stanovena, stanoví uplatnění sazby spotřební daně stanovené pro plynový olej a zachování této sazby, i když bylo vydáno pozdější rozhodnutí, kterým byla uznána rovnocennost těchto produktů s topným olejem.

---

(1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/6

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 a C-82/18) a Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 a C-83/18)

(Spojené věci C-80/18 až C-83/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zásada „znečišťovatel platí“ - Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou - Směrnice 2009/72/ES - Článek 3 odst. 1 a 2 - Zásada zákazu diskriminace - Financování tarifního deficitu - Daně, jimž podléhají pouze podniky, které k výrobě elektřiny využívají jadernou energii“)

(2020/C 10/07)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Supremo

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18), Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)

Žalované: Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 a C-82/18), Administración General del Estado (C-81/18 a C-83/18)

Výrok

| 1) | Zásada zákazu diskriminace, která je stanovena v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě zavádějící takové daně z produkce a skladování paliva a jaderného odpadu, jako jsou daně dotčené ve věcech v původním řízení, jimž podléhají pouze podniky vyrábějící elektřinu, které používají jadernou energii, a jejichž hlavním cílem je nikoli ochrana životního prostředí, ale zvýšení objemu příjmů finančního systému elektroenergetiky. |
| --- | --- |

1)

Zásada zákazu diskriminace, která je stanovena v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě zavádějící takové daně z produkce a skladování paliva a jaderného odpadu, jako jsou daně dotčené ve věcech v původním řízení, jimž podléhají pouze podniky vyrábějící elektřinu, které používají jadernou energii, a jejichž hlavním cílem je nikoli ochrana životního prostředí, ale zvýšení objemu příjmů finančního systému elektroenergetiky.

| 2) | Článek 3 odst. 2 směrnice 2009/72 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věcech v původním řízení, jestliže se environmentální účel a charakteristické znaky environmentálních daní předvídaných v této právní úpravě neprojevují v normativní části této právní úpravy. |
| --- | --- |

2)

Článek 3 odst. 2 směrnice 2009/72 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věcech v původním řízení, jestliže se environmentální účel a charakteristické znaky environmentálních daní předvídaných v této právní úpravě neprojevují v normativní části této právní úpravy.

---

(1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/7

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado

(Spojené věci C-105/18 až C-113/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zásada „znečišťovatel platí“ - Směrnice 2000/60/ES - Článek 9 odst. 1 - Návratnost nákladů na vodohospodářské služby - Společná pravidla pro vnitřní trh s elektřinou - Směrnice 2009/72/ES - Článek 3 odst. 1 - Zásada zákazu diskriminace - Článek 107 odst. 1 SFEU - Státní podpora - Poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie - Poplatek, který musí platit pouze výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v oblastech povodí zahrnujících více než jedno autonomní společenství“)

(2020/C 10/08)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Supremo

Účastníci původního řízení

Žalobci: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)

Žalovaná: Administración General del Estado

za účasti: Iberdrola Generación SAU, Hidroeléctrica del Cantábrico SA

Výrok

| 1) | Článek 191 odst. 2 SFEU a čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovému poplatku za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie, jako je poplatek dotčený ve věcech v původním řízení, který nepodněcuje k efektivnímu využívání vody, nestanoví mechanismy k zachování a ochraně veřejných vodních zdrojů, jeho výše nijak nesouvisí se schopností způsobit škodu na veřejných vodních zdrojích a soustředí se výlučně jen na schopnost výrobců elektrické energie z vodních zdrojů vytvářet příjmy. |
| --- | --- |

1)

Článek 191 odst. 2 SFEU a čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovému poplatku za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie, jako je poplatek dotčený ve věcech v původním řízení, který nepodněcuje k efektivnímu využívání vody, nestanoví mechanismy k zachování a ochraně veřejných vodních zdrojů, jeho výše nijak nesouvisí se schopností způsobit škodu na veřejných vodních zdrojích a soustředí se výlučně jen na schopnost výrobců elektrické energie z vodních zdrojů vytvářet příjmy.

| 2) | Zásada zákazu diskriminace, která je stanovena v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovému poplatku, jako je poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie dotčený ve věcech v původním řízení, který musí platit pouze výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v povodích nacházejících se na území více než jednoho autonomního společenství. |
| --- | --- |

2)

Zásada zákazu diskriminace, která je stanovena v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovému poplatku, jako je poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie dotčený ve věcech v původním řízení, který musí platit pouze výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v povodích nacházejících se na území více než jednoho autonomního společenství.

| 3) | Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie dotčený ve věcech v původním řízení nemusí platit jednak výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v povodích nacházejících se na území jediného autonomního společenství a jednak výrobci elektrické energie pocházející z jiných zdrojů, než je vodní zdroj, nepředstavuje státní podporu ve smyslu tohoto ustanovení ve prospěch těchto výrobců, jelikož posledně uvedení výrobci se s ohledem na relevantní referenční rámec, jakož i cíl sledovaný tímto poplatkem nenacházejí v situaci srovnatelné se situací výrobců elektrické energie z vodních zdrojů působících v povodích, která se nacházejí na území více než jednoho autonomního společenství, kteří uvedenému poplatku podléhají, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

3)

Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že poplatek za užívání vnitrozemských vod pro výrobu elektrické energie dotčený ve věcech v původním řízení nemusí platit jednak výrobci elektrické energie z vodních zdrojů působící v povodích nacházejících se na území jediného autonomního společenství a jednak výrobci elektrické energie pocházející z jiných zdrojů, než je vodní zdroj, nepředstavuje státní podporu ve smyslu tohoto ustanovení ve prospěch těchto výrobců, jelikož posledně uvedení výrobci se s ohledem na relevantní referenční rámec, jakož i cíl sledovaný tímto poplatkem nenacházejí v situaci srovnatelné se situací výrobců elektrické energie z vodních zdrojů působících v povodích, která se nacházejí na území více než jednoho autonomního společenství, kteří uvedenému poplatku podléhají, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/8

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeidshof te Brussel - Belgie) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(Věc C-233/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Žadatelé o mezinárodní ochranu - Směrnice 2013/33/EU - Článek 20 odst. 4 a 5 - Závažné porušení řádu ubytovacích středisek nebo použití hrubého násilí - Rozsah působnosti práva členských států stanovit sankce - Nezletilá osoba bez doprovodu - Omezení nebo odnětí výhod materiálních podmínek přijetí“)

(2020/C 10/09)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Arbeidshof te Brussel

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Zubair Haqbin

Odpůrce: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Výrok

Článek 20 odst. 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu, ve spojení s článkem 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že členský stát nemůže v rámci sankcí, které mohou být uloženy žadateli v případě závažného porušení řádu ubytovacích středisek, jakož i v případě použití hrubého násilí, stanovit jako sankci odnětí, byť dočasné, výhod materiálních podmínek přijetí ve smyslu čl. 2 písm. f) a g) této směrnice, které se týkají ubytování, stravy nebo ošacení, pokud by taková sankce mohla tohoto žadatele ve svém důsledku zbavit možnosti uspokojit jeho nejzákladnější potřeby. Uložení jiných sankcí podle uvedeného čl. 20 odst. 4 musí za všech okolností respektovat podmínky stanovené v odstavci 5 tohoto článku, zejména podmínky týkající se respektování zásady proporcionality a lidské důstojnosti. Pokud jde o nezletilou osobu bez doprovodu, musí být tyto sankce zejména s přihlédnutím k článku 24 Listiny základních práv přijaty se zvláštním zřetelem na nejlepší zájem dítěte.

---

(1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/9

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – State Street Bank International GmbH v. Banca d'Italia

(Věc C-255/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2014/59/EU - Ozdravné postupy a řešení krizí úvěrových institucí - Vnitrostátní mechanismus financování - Orgán příslušný k řešení krize - Vnitrostátní fond - Články 103 a 104 - Povinnost uhradit příspěvek - Mimořádné příspěvky předem a mimořádné následné příspěvky - Výpočet - Opožděné provedení směrnice - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 - Články 12 a 14 - Pojem „změna statusu“ - Dopad na povinnost poskytnout příspěvek“)

(2020/C 10/10)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: State Street Bank International GmbH

Žalovaná: Banca d'Italia

za účasti: Banco delle Tre Venezie SpA

Výrok

| 1) | Pojem „změna statusu“ ve smyslu čl. 12 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje takovou operaci, jako je operace dotčená ve věci v původním řízení, kterou instituce přestává v průběhu roku podléhat dohledu vnitrostátního orgánu příslušného k řešení krize v návaznosti na přeshraniční fúzi sloučením se svou mateřskou společností, a v důsledku toho je tato operace irelevantní, pokud jde o povinnost této instituce uhradit v plné výši běžné příspěvky za dotčený příspěvkový rok. |
| --- | --- |

1)

Pojem „změna statusu“ ve smyslu čl. 12 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje takovou operaci, jako je operace dotčená ve věci v původním řízení, kterou instituce přestává v průběhu roku podléhat dohledu vnitrostátního orgánu příslušného k řešení krize v návaznosti na přeshraniční fúzi sloučením se svou mateřskou společností, a v důsledku toho je tato operace irelevantní, pokud jde o povinnost této instituce uhradit v plné výši běžné příspěvky za dotčený příspěvkový rok.

| 2) | Článek 12 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na situaci, v níž k přeshraniční fúzi sloučením instituce nacházející se v jednom členském státě s její mateřskou společností usazenou v jiném členském státě a k následnému zániku této zanikající instituce došlo v průběhu roku 2015, třebaže vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize ani vnitrostátní fond nebyly prvním členským státem ještě formálně zřízeny a příspěvky ještě nebyly vypočteny. |
| --- | --- |

2)

Článek 12 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na situaci, v níž k přeshraniční fúzi sloučením instituce nacházející se v jednom členském státě s její mateřskou společností usazenou v jiném členském státě a k následnému zániku této zanikající instituce došlo v průběhu roku 2015, třebaže vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize ani vnitrostátní fond nebyly prvním členským státem ještě formálně zřízeny a příspěvky ještě nebyly vypočteny.

| 3) | Článek 104 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že instituce nacházející se v jednom členském státě, která se fúzí sloučila s mateřskou společností usazenou v jiném členském státě před tím, než vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize prvního členského státu zavedl mimořádný příspěvek, není povinna uhradit tento příspěvek. |
| --- | --- |

3)

Článek 104 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že instituce nacházející se v jednom členském státě, která se fúzí sloučila s mateřskou společností usazenou v jiném členském státě před tím, než vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize prvního členského státu zavedl mimořádný příspěvek, není povinna uhradit tento příspěvek.

---

(1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/10

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 – Evropská komise v. Irsko

(Věc C-261/18) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti - Nevyhovění - Směrnice 85/337/EHS - Povolení a výstavba větrného parku - Záměr, který může mít významný vliv na životní prostředí - Neexistence předchozího posouzení vlivů na životní prostředí - Povinnost provést nápravu - Článek 260 odst. 2 SFEU - Návrh na uložení penále a paušální částky“)

(2020/C 10/11)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Noll-Ehlers a J. Tomkin, zmocněnci)

Žalované: Irsko (zástupci: M. Browne, G. Hodge a A. Joyce, zmocněnci, ve spolupráci s G. Gilmore, BL, J. Connollym a G. Simonsem, SC)

Výrok

| 1) | Irsko tím, že nepřijalo všechna nezbytná opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 3. července 2008, Komise v. Irsko (C-215/06, EU:C:2008:380), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

1)

Irsko tím, že nepřijalo všechna nezbytná opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 3. července 2008, Komise v. Irsko (C-215/06, EU:C:2008:380), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

| 2) | Irsku se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi paušální částku ve výši 5 000 000 eur. |
| --- | --- |

2)

Irsku se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi paušální částku ve výši 5 000 000 eur.

| 3) | Irsku se ukládá povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 15 000 eur za každý den od vyhlášení rozsudku v projednávané věci až do dne splnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 3. července 2008, Komise v. Irsko (C-215/06, EU:C:2008:380). |
| --- | --- |

3)

Irsku se ukládá povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 15 000 eur za každý den od vyhlášení rozsudku v projednávané věci až do dne splnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 3. července 2008, Komise v. Irsko (C-215/06, EU:C:2008:380).

| 4) | Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

4)

Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/11

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias - Řecko) – Alain Flausch a další v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias a další

(Věc C-280/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Účast veřejnosti na rozhodovacích řízeních a přístup k soudní ochraně - Počátek běhu lhůt pro podání žaloby“)

(2020/C 10/12)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Symvoulio tis Epikrateias

Účastníci původního řízení

Žalobci: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estiene Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton“, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis“, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ“

Žalovaní: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

Výrok

| 1) | Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát zajistil účast veřejnosti na rozhodovacím procesu týkajícím se záměru na úrovni sídla příslušného regionálního správního orgánu, a nikoli na úrovni městské jednotky, v níž bude tento záměr proveden, pokud stanovené podrobné podmínky nezajišťují dotčené veřejnosti, že budou účinně dodržena její práva, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu. |
| --- | --- |

1)

Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát zajistil účast veřejnosti na rozhodovacím procesu týkajícím se záměru na úrovni sídla příslušného regionálního správního orgánu, a nikoli na úrovni městské jednotky, v níž bude tento záměr proveden, pokud stanovené podrobné podmínky nezajišťují dotčené veřejnosti, že budou účinně dodržena její práva, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

| 2) | Články 9 a 11 směrnice 2011/92 musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která vede k tomu, že se vůči příslušníkům dotčené veřejnosti uplatní uplynutí lhůty pro podání žaloby, která začíná běžet od oznámení o povolení záměru na internetu, pokud tito příslušníci dotčené veřejnosti neměli předem odpovídající možnost se informovat o povolovacím řízení podle čl. 6 odst. 2 této směrnice. |
| --- | --- |

2)

Články 9 a 11 směrnice 2011/92 musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která vede k tomu, že se vůči příslušníkům dotčené veřejnosti uplatní uplynutí lhůty pro podání žaloby, která začíná běžet od oznámení o povolení záměru na internetu, pokud tito příslušníci dotčené veřejnosti neměli předem odpovídající možnost se informovat o povolovacím řízení podle čl. 6 odst. 2 této směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/11

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 – Rose Vision, SL v. Evropská komise

(Věc C-346/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Projekty financované Evropskou unií v oblasti výzkumu - Sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj (2007-2013) - Grantové dohody o projektech FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA - Audit, při němž byly konstatovány nesrovnalosti ve vedení určitých projektů - Rozhodnutí Evropské komise přerušit vyplácení částek v rámci dalších projektů - Žaloba na určení odpovědnosti a na neplatnost“)

(2020/C 10/13)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rose Vision, SL (zástupce: J.J. Marín López, abogado)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza a M. Siekierzyńska, poté R. Lyal, J. Estrada de Solà a M. Siekierzyńska, zmocněnci, ve spolupráci s J. Rivasem, abogado)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 8. března 2018, Rose Vision v. Komise (T-45/13 RENV a T-587/15, nezveřejněný, EU:T:2018:124), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, v bodě 160 uvedeného rozsudku, že není třeba konstatovat, podle čl. 340 prvního odstavce SFEU, újmu ze smlouvy vzniklou žalobkyni porušením bodu II.22 odst. 1 všeobecných podmínek, které jsou nedílnou součástí dohod uzavřených mezi společností Rose Vision SL a Evropskou komisí v rámci sedmého rámcového programu, přijatého rozhodnutím Evropského Parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013). |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 8. března 2018, Rose Vision v. Komise (T-45/13 RENV a T-587/15, nezveřejněný, EU:T:2018:124), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, v bodě 160 uvedeného rozsudku, že není třeba konstatovat, podle čl. 340 prvního odstavce SFEU, újmu ze smlouvy vzniklou žalobkyni porušením bodu II.22 odst. 1 všeobecných podmínek, které jsou nedílnou součástí dohod uzavřených mezi společností Rose Vision SL a Evropskou komisí v rámci sedmého rámcového programu, přijatého rozhodnutím Evropského Parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013).

| 2) | Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

| 3) | Evropská komise porušila grantovou dohodu o projektu FutureNEM, pokud jde o důvěrnost auditu 11-INFS-025. |
| --- | --- |

3)

Evropská komise porušila grantovou dohodu o projektu FutureNEM, pokud jde o důvěrnost auditu 11-INFS-025.

| 4) | Společnost Rose Vision SL ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

4)

Společnost Rose Vision SL ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/12

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vredegerecht te Antwerpen - Belgie) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

(Spojené věci C-349/18 a C-351/18) (1)

(„Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce - Železniční doprava - Práva a povinnosti cestujících - Nařízení (ES) č. 1371/2007 - Článek 3 bod 8 - Smlouva o přepravě - Pojem - Cestující, který při nástupu do vlaku nemá jízdenku - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Směrnice 93/13/EHS - Článek 1 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 - Všeobecné přepravní podmínky železničního podniku - Závazné právní a správní předpisy - Ujednání o smluvní pokutě - Pravomoci vnitrostátního soudu“)

(2020/C 10/14)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Vredegerecht te Antwerpen

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

Žalovaní: Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

Výrok

| 1) | Článek 3 bod 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě, musí být vykládán v tom smyslu, že situace, v níž cestující nastoupí do volně přístupného vlaku s úmyslem cestovat, aniž si opatřil přepravní doklad, spadá pod pojem „přepravní smlouva“ ve smyslu uvedeného ustanovení. |
| --- | --- |

1)

Článek 3 bod 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě, musí být vykládán v tom smyslu, že situace, v níž cestující nastoupí do volně přístupného vlaku s úmyslem cestovat, aniž si opatřil přepravní doklad, spadá pod pojem „přepravní smlouva“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

| 2) | Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, musí být vykládán v tom smyslu, že brání jednak tomu, aby vnitrostátní soud, který konstatuje zneužívající povahu ujednání o smluvní pokutě stanoveného ve smlouvě uzavřené mezi prodávajícím zboží nebo poskytovatelem služeb a spotřebitelem, snížil částku pokuty spotřebitele stanovené uvedeným ujednáním, a jednak tomu, aby vnitrostátní soud toto ujednání nahradil, na základě zásad smluvního práva, ustanovením vnitrostátního práva dispozitivní povahy, s výjimkou případů, kdy by dotčená smlouva nemohla nadále existovat v případě zrušení zneužívajícího ujednání a kdy by zrušení smlouvy jako celku vystavilo spotřebitele zvláště nepříznivým důsledkům. |
| --- | --- |

2)

Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, musí být vykládán v tom smyslu, že brání jednak tomu, aby vnitrostátní soud, který konstatuje zneužívající povahu ujednání o smluvní pokutě stanoveného ve smlouvě uzavřené mezi prodávajícím zboží nebo poskytovatelem služeb a spotřebitelem, snížil částku pokuty spotřebitele stanovené uvedeným ujednáním, a jednak tomu, aby vnitrostátní soud toto ujednání nahradil, na základě zásad smluvního práva, ustanovením vnitrostátního práva dispozitivní povahy, s výjimkou případů, kdy by dotčená smlouva nemohla nadále existovat v případě zrušení zneužívajícího ujednání a kdy by zrušení smlouvy jako celku vystavilo spotřebitele zvláště nepříznivým důsledkům.

---

(1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/13

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l'Économie et des Finances

(Věc C-363/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 1169/2011 - Poskytování informací o potravinách spotřebitelům - Povinné uvedení země původu nebo místa provenience potraviny, pokud opomenutí tohoto údaje může uvést spotřebitele v omyl - Povinnost, aby byl na potravinách pocházejících z území okupovaných Státem Izrael uveden údaj o území jejich původu, a pocházejí-li z izraelské osady nacházející se na tomto území, také údaj o takové provenienci“)

(2020/C 10/15)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

Výrok

Článek 9 odst. 1 písm. i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004, ve spojení s čl. 26 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení, musí být vykládán v tom smyslu, že na potravinách pocházejících z území okupovaného Státem Izrael musí být uveden nejenom údaj o tomto území, ale v případě, že takové potraviny pocházejí z jedné nebo několika lokalit tvořících izraelskou osadu na uvedeném území, také údaj o této provenienci.

---

(1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/14

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy - Polsko) – Profi Credit Polska S.A. v. Bogumiła Włostowska a další (C-419/18), Profi Credit Polska S.A. v. OH (C-483/18)

(Spojené věci C-419/18 a 483/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Článek 3 odst. 1 - Článek 6 odst. 1 - Článek 7 odst. 1 - Směrnice 2008/48/ES - Článek 10 odst. 2 - Spotřebitelské úvěrové smlouvy - Zákonnost zajištění pohledávky ze smlouvy vlastní blankosměnkou - Návrh na zaplacení směnečného dluhu - Rozsah povinnosti soudu rozhodnout i bez návrhu“)

(2020/C 10/16)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soudy

Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Profi Credit Polska S.A. (C-419/18 a C-483/18)

Žalovaní: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń, Włodzimierz Lisowski (C-419/18), OH (C-483/18)

Výrok

| 1) | Článek 1 odst. 1, čl. 3 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která za účelem zajištění zaplacení pohledávky ze smlouvy o spotřebitelském úvěru uzavřené mezi podnikatelem a spotřebitelem umožňuje v této smlouvě sjednat povinnost úvěrového dlužníka vystavit vlastní blankosměnku a která podmiňuje zákonnost vystavení takové směnky tím, že bude uzavřena směnečná dohoda upravující způsob, jakým má být tato směnka doplněna, přičemž předkládající soud musí ověřit, zda je toto ujednání a tato dohoda v souladu s články 3 a 5 této směrnice, jakož i s článkem 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS. |
| --- | --- |

1)

Článek 1 odst. 1, čl. 3 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která za účelem zajištění zaplacení pohledávky ze smlouvy o spotřebitelském úvěru uzavřené mezi podnikatelem a spotřebitelem umožňuje v této smlouvě sjednat povinnost úvěrového dlužníka vystavit vlastní blankosměnku a která podmiňuje zákonnost vystavení takové směnky tím, že bude uzavřena směnečná dohoda upravující způsob, jakým má být tato směnka doplněna, přičemž předkládající soud musí ověřit, zda je toto ujednání a tato dohoda v souladu s články 3 a 5 této směrnice, jakož i s článkem 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS.

| 2) | Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13, jakož i čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/48 musí být vykládány v tom smyslu, že pokud má za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věcech v původním řízení, vnitrostátní soud vážné pochybnosti o opodstatněnosti návrhu založeného na vlastní směnce zajišťující pohledávku ze smlouvy o spotřebitelském úvěru a emitent tuto směnku vystavil jako blankosměnku, kterou remitent později doplnil, musí tento soud i bez návrhu zkoumat, zda mají ujednání sjednaná mezi stranami zneužívající povahu, a v tomto ohledu může od podnikatele vyžadovat, aby předložil písemnost obsahující tato ujednání, aby tak mohl zajistit, že budou dodržena práva, která spotřebiteli dávají tyto směrnice. |
| --- | --- |

2)

Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13, jakož i čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/48 musí být vykládány v tom smyslu, že pokud má za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věcech v původním řízení, vnitrostátní soud vážné pochybnosti o opodstatněnosti návrhu založeného na vlastní směnce zajišťující pohledávku ze smlouvy o spotřebitelském úvěru a emitent tuto směnku vystavil jako blankosměnku, kterou remitent později doplnil, musí tento soud i bez návrhu zkoumat, zda mají ujednání sjednaná mezi stranami zneužívající povahu, a v tomto ohledu může od podnikatele vyžadovat, aby předložil písemnost obsahující tato ujednání, aby tak mohl zajistit, že budou dodržena práva, která spotřebiteli dávají tyto směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/15

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Nizozemsko) – Vaselife International BV, Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(Věc C-445/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1107/2009 - Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh - Souběžný obchod - Změna doby platnosti povolení k souběžnému obchodu - Shodnost přípravku na ochranu rostlin a referenčního přípravku - Podmínky“)

(2020/C 10/17)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Vaselife International BV, Chrysal International BV

Žalovaný: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Výrok

| 1) | Unijní právo a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátnímu postupu, podle kterého je příslušný orgán oprávněn přizpůsobit bez návrhu dobu platnosti povolení k souběžnému obchodu době platnosti nového povolení pro referenční přípravek. |
| --- | --- |

1)

Unijní právo a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátnímu postupu, podle kterého je příslušný orgán oprávněn přizpůsobit bez návrhu dobu platnosti povolení k souběžnému obchodu době platnosti nového povolení pro referenční přípravek.

| 2) | Nařízení č. 1107/2009 a zejména jeho článek 52 musí být vykládány v tom smyslu, že přizpůsobení doby platnosti povolení k souběžnému obchodu automaticky nevyplývá z rozhodnutí o prodloužení platnosti povolení pro referenční přípravek, ale v této souvislosti je třeba přijmout rozhodnutí.
  Nařízení č. 1107/2009 musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud jde o přizpůsobení doby platnosti povolení k souběžnému obchodu době platnosti nového povolení pro referenční přípravek, je třeba, aby byly splněny podmínky stanovené v čl. 52 odst. 1 až 3 nařízení č. 1107/2009, které jsou nezbytné pro získání tohoto povolení, a je věcí příslušného orgánu dotyčného členského státu, aby ověřil, že tomu tak skutečně je.
  Článek 52 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1107/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na situaci, kdy je přípravek na ochranu rostlin povolený v členském státě původu vyráběn společností A, zatímco referenční přípravek na ochranu rostlin je vyráběn společností B se souhlasem společnosti A podle téhož postupu, ale v jiném místě výroby, než je místo, kde byl vyráběn dříve, pokud má tato dohoda podobně jako dohoda o poskytnutí licence dlouhodobý charakter. |
| --- | --- |

2)

Nařízení č. 1107/2009 a zejména jeho článek 52 musí být vykládány v tom smyslu, že přizpůsobení doby platnosti povolení k souběžnému obchodu automaticky nevyplývá z rozhodnutí o prodloužení platnosti povolení pro referenční přípravek, ale v této souvislosti je třeba přijmout rozhodnutí.

Nařízení č. 1107/2009 musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud jde o přizpůsobení doby platnosti povolení k souběžnému obchodu době platnosti nového povolení pro referenční přípravek, je třeba, aby byly splněny podmínky stanovené v čl. 52 odst. 1 až 3 nařízení č. 1107/2009, které jsou nezbytné pro získání tohoto povolení, a je věcí příslušného orgánu dotyčného členského státu, aby ověřil, že tomu tak skutečně je.

Článek 52 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1107/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na situaci, kdy je přípravek na ochranu rostlin povolený v členském státě původu vyráběn společností A, zatímco referenční přípravek na ochranu rostlin je vyráběn společností B se souhlasem společnosti A podle téhož postupu, ale v jiném místě výroby, než je místo, kde byl vyráběn dříve, pokud má tato dohoda podobně jako dohoda o poskytnutí licence dlouhodobý charakter.

| 3) | Článek 52 odst. 2 až 4 nařízení č. 1107/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že držiteli povolení k souběžnému obchodu přísluší, aby předložil novou úplnou žádost tak, že poskytne údaje uvedené v odstavci 4 tohoto článku, s cílem prokázat, že dotčené přípravky jsou stále „shodné“ ve smyslu odstavce 3 uvedeného článku, aniž je dotčena možnost příslušného orgánu požádat členský stát původu dováženého přípravku o informace nutné k posouzení shody těchto přípravků. Pokud je rozhodnutí o udělení povolení k souběžnému obchodu napadeno, použijí se v oblasti důkazního břemene vnitrostátní předpisy dotyčného členského státu za předpokladu, že jsou v souladu se zásadou rovnocennosti a že v praxi neznemožňují nebo nadměrně neztěžují výkon práv přiznaných unijním právním řádem. |
| --- | --- |

3)

Článek 52 odst. 2 až 4 nařízení č. 1107/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že držiteli povolení k souběžnému obchodu přísluší, aby předložil novou úplnou žádost tak, že poskytne údaje uvedené v odstavci 4 tohoto článku, s cílem prokázat, že dotčené přípravky jsou stále „shodné“ ve smyslu odstavce 3 uvedeného článku, aniž je dotčena možnost příslušného orgánu požádat členský stát původu dováženého přípravku o informace nutné k posouzení shody těchto přípravků. Pokud je rozhodnutí o udělení povolení k souběžnému obchodu napadeno, použijí se v oblasti důkazního břemene vnitrostátní předpisy dotyčného členského státu za předpokladu, že jsou v souladu se zásadou rovnocennosti a že v praxi neznemožňují nebo nadměrně neztěžují výkon práv přiznaných unijním právním řádem.

---

(1)  Úř. věst. C 373, 15.10.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/16

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation - Francie) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF v. Institut national de l’audiovisuel

(Věc C-484/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Výlučná práva výkonných umělců - Článek 2 písm. b) - Právo na rozmnožování - Článek 3 odst. 2 písm. a) - Zpřístupnění veřejnosti - Svolení - Domněnka - Vnitrostátní režim, který veřejnoprávní instituci, která odpovídá za uchovávání a zhodnocování národního audiovizuálního dědictví, zbavuje povinnosti získat písemný souhlas výkonného umělce k využívání archivů obsahujících záznamy výkonů tohoto výkonného umělce“)

(2020/C 10/18)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour de cassation

Účastníci původního řízení

Žalobci: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF

Žalovaný: Institut national de l’audiovisuel

za účasti: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Výrok

Článek 2 písm. b) a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které v oblasti využívání audiovizuálních archivů orgánem určeným k tomuto účelu stanoví vyvratitelnou domněnku svolení výkonného umělce se záznamem a užíváním jeho výkonu, pokud se tento výkonný umělec podílí na nahrávání audiovizuálního díla pro účely jeho vysílání.

---

(1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/16

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. listopadu 2019 – Outsource Professional Services Ltd v. Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-528/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Absolutní důvody neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. b) - Neexistence dobré víry v době podání přihlášky ochranné známky“)

(2020/C 10/19)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Outsource Professional Services Ltd (zástupce: A. Kempter, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Flatworld Solutions Pvt. Ltd (zástupci: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes a J. Schumacher, Rechtsanwälte), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: D. Botis a D. Gája, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Outsource Professional Services Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Flatworld Solutions Pvt. Ltd v souvislosti s řízením o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

2)

Outsource Professional Services Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Flatworld Solutions Pvt. Ltd v souvislosti s řízením o kasačním opravném prostředku.

| 3) | Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

3)

Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 445, 10.12.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/17

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofijski rajonen sad - Bulharsko) – K. H. K. v. B. A. C. a E. E. K.

(Věc C-555/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 655/2014 - Evropský příkaz k obstavení účtů - Článek 5 písm. a) - Řízení o příkazu k obstavení - Článek 4 body 8 až 10 - Pojmy „rozhodnutí“, „soudní smír“ a „veřejná listina“ - Vydání vnitrostátního platebního rozkazu, proti kterému lze podat odpor - Článek 18 odst. 1 - Lhůty - Článek 45 - Výjimečné okolnosti - Pojem“)

(2020/C 10/20)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Sofijski rajonen sad

Účastníci původního řízení

Žalobce: K. H. K.

Žalovaní: B. A. C. a E. E. K.

Výrok

| 1. | Článek 4 odst. 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 655/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí řízení o evropském příkazu k obstavení účtů k usnadnění vymáhání přeshraničních pohledávek v občanských a obchodních věcech, musí být vykládán v tom smyslu, že takový platební rozkaz, jako je rozkaz dotčený v původním řízení, který není vykonatelný, nespadá pod pojem „veřejná listina“ ve smyslu uvedeného ustanovení. |
| --- | --- |

1.

Článek 4 odst. 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 655/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí řízení o evropském příkazu k obstavení účtů k usnadnění vymáhání přeshraničních pohledávek v občanských a obchodních věcech, musí být vykládán v tom smyslu, že takový platební rozkaz, jako je rozkaz dotčený v původním řízení, který není vykonatelný, nespadá pod pojem „veřejná listina“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

| 2. | Článek 5 písm. a) nařízení č. 655/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že takové probíhající řízení o platebním rozkazu, jako je řízení dotčené v původním řízení, může být kvalifikováno jako „řízení ve věci samé“ ve smyslu uvedeného ustanovení. |
| --- | --- |

2.

Článek 5 písm. a) nařízení č. 655/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že takové probíhající řízení o platebním rozkazu, jako je řízení dotčené v původním řízení, může být kvalifikováno jako „řízení ve věci samé“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

| 3. | Článek 45 nařízení č. 655/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že soudní prázdniny spadají pod pojem „výjimečné okolnosti“ ve smyslu uvedeného ustanovení. |
| --- | --- |

3.

Článek 45 nařízení č. 655/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že soudní prázdniny spadají pod pojem „výjimečné okolnosti“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/18

---

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 14. listopadu 2019 – Silec Cable, General Cable Corp. v. Evropská komise

(Věc C-599/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s podzemními a podmořskými silovými kabely - Rozdělení trhu v rámci projektů - Důkaz protiprávního jednání - Presumpce neviny - Zkreslení důkazů - Veřejné distancování - Subjektivní vnímání ostatních účastníků kartelové dohody - Protiprávní jednání, kterého se dopustilo několik podniků tvořících jedinou hospodářskou entitu - Závažnost protiprávního jednání, kterého se dopustil jeden z těchto podniků - Stanovení - „Okrajový“ nebo „průměrný“ aktér kartelové dohody - Stanovení - Zásada rovného zacházení“)

(2020/C 10/21)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Silec Cable, General Cable Corp. (zástupci: I. Sinan, Barrister, C. Renner, Rechtsanwältin)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet, S. Baches Opi a F. Castilla Contreras, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnostem Silec Cable SAS a General Cable Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnostem Silec Cable SAS a General Cable Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/18

---

Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. června 2019 – Fred Olsen, SA v. Naviera Armas, SA, Evropská komise

(Věc C-319/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Výlučné právo využívat infrastrukturu přístavu Puerto de Las Nieves (Španělsko) přiznané společnosti zajišťující námořní dopravu - Rozhodnutí, kterým se v závěru předběžného přezkumného řízení konstatuje neexistence státních podpor - Výhoda poskytnutá ze státních prostředků - Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství“)

(2020/C 10/22)

Jednací jazyk: španělština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fred Olsen, SA (zástupci: J.M. Rodríguez Cárcamo a A.M. Rodríguez Conde, abogados)

Další účastnice řízení: Naviera Armas, SA (zástupci: J.L. Buendía Sierra a Á. Givaja Sanz, abogados), Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar, S. Noë a G. Luengo, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá jako zjevně neopodstatněný. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá jako zjevně neopodstatněný.

| 2) | Společnost Fred Olsen SA ponese vlastní náklady řízení vynaložené v souvislosti s kasačním opravným prostředkem a nahradí náklady řízení vynaložené společností Naviera Armas SA. |
| --- | --- |

2)

Společnost Fred Olsen SA ponese vlastní náklady řízení vynaložené v souvislosti s kasačním opravným prostředkem a nahradí náklady řízení vynaložené společností Naviera Armas SA.

| 3) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/19

---

Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Itálie) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina

(Věc C-322/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1370/2007 - Veřejné služby v přepravě cestujících po železnici a silnici - Článek 5 - Uzavírání smluv o veřejných službách - Článek 5 odst. 2 - Přímé uzavření smlouvy - Pojem „vnitřní provozovatel“ - Článek 8 odst. 2 - Přechodný režim“)

(2020/C 10/23)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Schiaffini Travel SpA

Žalovaná: Comune di Latina

za účasti: Cilia Italia Srl, ATI costituita da Rossi Bus SpA e da Nuova Tesei Bus Srl, Régie autonome des transports parisiens (RATP)

Výrok

Článek 5 a čl. 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 musí být vykládány v tom smyslu, že čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení není použitelný na postup uzavírání koncesní smlouvy o veřejných službách místní dopravy, který proběhl před 3. prosincem 2019.

---

(1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/20

---

Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto - Itálie) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“ v. Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

(Věc C-424/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zadávání veřejných zakázek na dodávky, stavební práce nebo služby - Směrnice 2014/24/EU - Článek 10 písm. h) - Zvláštní výjimky pro veřejné zakázky na služby - Služby sanitní přepravy pacientů - Pojem“)

(2020/C 10/24)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“

Žalovaní: Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

za účasti: Regione del Veneto, Croce Verde Adria, Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV, Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria, Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia

Výrok

Článek 10 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, ve spojení s bodem 28 jejího odůvodnění, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které jednak sanitní služby, v jejichž rámci musí být v dopravním prostředku povinně přítomen řidič-zdravotnický záchranář a alespoň jeden zdravotnický záchranář s oprávněním a kvalifikací doloženými absolvováním školení a úspěšným složením zkoušky z oborů první pomoci, a jednak přepravní služby stanovené v rámci základní zdravotní péče, prováděné za použití dopravních prostředků záchranné služby, spadají i v případě, kdy se nejedná o pohotovost, pod výjimku upravenou v tomto ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 311, 3.9.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/20

---

Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – SATI - Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM)

(Věc C-475/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1370/2007 - Veřejné služby v přepravě cestujících - Článek 5 - Přímé uzavření smluv o veřejných službách - Zákaz na základě vnitrostátního práva - Článek 8 odst. 2 - Přechodný režim“)

(2020/C 10/25)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: SATI - Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

Žalovaná: Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM)

za účasti: Regione Molise

Výrok

Článek 5 a čl. 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 musí být vykládány v tom smyslu, že čl. 5 odst. 4 tohoto nařízení není použitelný na rozhodnutí příslušného místního orgánu týkající se přímého uzavření smlouvy o veřejné službě místní dopravy, které bylo přijato před 3. prosincem 2019.

---

(1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/21

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2019 p. André Geskem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 31. ledna 2019 ve věci T-427/18, André Geske v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-285/19 P)

(2020/C 10/26)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: André Geske (zástupce: S. Dahm, advokát)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 6. listopadu 2019 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/21

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-657/18, Hochmann Marketing GmbH v. Rada Evropské unie

(Věc C-408/19 P)

(2020/C 10/27)

Jednací jazyk: němčina

Účastníce řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hochmann Marketing GmbH (zástupce: J. Jennings, advokát)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) usnesením ze dne 31. října 2019 kasační opravný prostředek odmítl a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/22

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2019 Hochmann Marketing GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2019 ve věci T-673/18, Hochmann Marketing GmbH v. Evropská komise

(Věc C-409/19 P)

(2020/C 10/28)

Jednací jazyk: němčina

Účastníce řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hochmann Marketing GmbH (zástupce: J. Jennings, advokát)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) usnesením ze dne 31. října 2019 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/22

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-389/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-659/19 P)

(2020/C 10/29)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Klaus Nonnemacher (zástupce: C. Rohnke, advokát)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Paul Ingram

Soudní dvůr Evropské unie (senát rozhodujícího o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 19. listopadu 2019 rozhodl, že je kasační opravný prostředek nepřijatelný a že navrhovatel kasačního opravného prostředku ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/23

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2019 panem Klausem Nonnemacherem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. června 2019 ve věci T-390/18, Klaus Nonnemacher v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-660/19 P)

(2020/C 10/30)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Klaus Nonnemacher (zástupce: C. Rohnke, advokát)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Paul Ingram

Soudní dvůr Evropské unie (senát rozhodující o přijatelnosti opravných prostředků) rozhodl usnesením ze dne 19. listopadu 2019, že opravný prostředek je nepřijatelný a že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/23

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Retail Royalty Co. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-54/18, Fashion Energy v. EUIPO - Retail Royalty

(Věc C-678/19 P)

(2020/C 10/31)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Retail Royalty Co. (zástupci: M. Dick, Solicitor a J. Bogatz, Rechtsanwältin)

Další účastníci řízení: Fashion Energy Srl, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 20. listopadu 2019 rozhodl, že kasační opravný prostředek není přijatelný a že společnost Retail Royalty Co. ponese vlastní náklady řízení.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španělsko) dne 4. října 2019 – LL, MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

(Věc C-732/19)

(2020/C 10/32)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta

Účastníci původního řízení

Žalobci: LL, MK

Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

Předběžné otázky

| 1) | Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, rozhodnutí Tribunal Supremo v rozsudcích 44 a 49 ze dne 23. ledna 2019, že ve smlouvách o hypotéčním úvěru uzavřených se spotřebiteli je jednoznačně zneužívající ujednání, které nebylo individuálně sjednáno a které stanoví, že veškeré náklady související se založením hypotéčního úvěru musí nést dlužník, přičemž jednotlivé náklady, na které se vztahuje uvedené zneužívající ujednání, jež bylo prohlášeno za neplatné, jsou rozděleny mezi bankovní subjekt, který toto ujednání používá, a spotřebitele, jenž je dlužníkem, s cílem omezit vrácení neoprávněně zaplacených částek na základě vnitrostátních právních předpisů, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1?
  Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, výklad Tribunal Supremo ujednání, které bylo prohlášeno za neplatné z důvodu jeho zneužívajícího charakteru, v tom smyslu, že doplní toto ujednání v případě, že zrušení tohoto ujednání a účinky z něj vyplývající nemají vliv na další existenci úvěrové smlouvy zajištěné hypotékou, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1? |
| --- | --- |

1)

Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, rozhodnutí Tribunal Supremo v rozsudcích 44 a 49 ze dne 23. ledna 2019, že ve smlouvách o hypotéčním úvěru uzavřených se spotřebiteli je jednoznačně zneužívající ujednání, které nebylo individuálně sjednáno a které stanoví, že veškeré náklady související se založením hypotéčního úvěru musí nést dlužník, přičemž jednotlivé náklady, na které se vztahuje uvedené zneužívající ujednání, jež bylo prohlášeno za neplatné, jsou rozděleny mezi bankovní subjekt, který toto ujednání používá, a spotřebitele, jenž je dlužníkem, s cílem omezit vrácení neoprávněně zaplacených částek na základě vnitrostátních právních předpisů, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1?

Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, výklad Tribunal Supremo ujednání, které bylo prohlášeno za neplatné z důvodu jeho zneužívajícího charakteru, v tom smyslu, že doplní toto ujednání v případě, že zrušení tohoto ujednání a účinky z něj vyplývající nemají vliv na další existenci úvěrové smlouvy zajištěné hypotékou, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1?

| 2) | Rovněž lze mít s ohledem na článek 394 LEC, který stanoví zásadu, že náklady řízení nese neúspěšný účastník řízení, za to, že pokud je zneužívající ujednání týkající se nákladů prohlášeno za neplatné, avšak účinky této neplatnosti se omezí na výše uvedené rozdělení nákladů, znamená to porušení zásad efektivity a nezávaznosti vyplývajících z práva Evropské unie v případě, že se žalobě vyhoví částečně, a lze mít za to, že to vede k opačnému odrazujícímu účinku, v důsledku čehož nejsou chráněny oprávněné zájmy spotřebitelů? |
| --- | --- |

2)

Rovněž lze mít s ohledem na článek 394 LEC, který stanoví zásadu, že náklady řízení nese neúspěšný účastník řízení, za to, že pokud je zneužívající ujednání týkající se nákladů prohlášeno za neplatné, avšak účinky této neplatnosti se omezí na výše uvedené rozdělení nákladů, znamená to porušení zásad efektivity a nezávaznosti vyplývajících z práva Evropské unie v případě, že se žalobě vyhoví částečně, a lze mít za to, že to vede k opačnému odrazujícímu účinku, v důsledku čehož nejsou chráněny oprávněné zájmy spotřebitelů?

---

(1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/24

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Evropská komise v. Belgické království

(Věc C-767/19)

(2020/C 10/33)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: O. Beynet, Y. G. Marinova, zmocněnkyně)

Žalované: Belgické království

Návrhová žádání žalobkyně

| — | Určit, že Belgické království tím, že neprovedlo správně:






  — | článek 9 odst. 1 bod a) směrnice 2009/72/ES a 2009/73/ES, |
| --- | --- | --- |

—

Určit, že Belgické království tím, že neprovedlo správně:

—

článek 9 odst. 1 bod a) směrnice 2009/72/ES a 2009/73/ES,

| — | článek 37 odst. 4 body a) a b), směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 4 body a) a b) směrnice 2009/73/ES, |
| --- | --- |

—

článek 37 odst. 4 body a) a b), směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 4 body a) a b) směrnice 2009/73/ES,

| — | článek 37 odst. 6 body a), b) a c) a odst. 9 směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 6 body a), b) a c) a odst. 9 směrnice 2009/73/ES, |
| --- | --- |

—

článek 37 odst. 6 body a), b) a c) a odst. 9 směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 6 body a), b) a c) a odst. 9 směrnice 2009/73/ES,

| — | článek 37 odst. 10 směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 10 směrnice 2009/73/ES; |
| --- | --- |

—

článek 37 odst. 10 směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 10 směrnice 2009/73/ES;

| — | nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (1) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (2); |
| --- | --- |

—

nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (1) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (2);

| — | uložil Belgickému království náhradu nákladů. |
| --- | --- |

—

uložil Belgickému království náhradu nákladů.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Předmětem žaloby je nesprávné provedení směrnic 2009/72 a 2009/73 týkajících se vnitřního trhu s elektřinou a se zemním plynem. Uvedené směrnice obsahují mimo jiné ustanovení týkající se účinného oddělení správy sítí pro přepravu elektřiny a plynu od výroby a dodávek, aby bylo zabráněno riziku diskriminace při provozování sítě. Pro účely dosažení cílů, které vytyčují, upravují rovněž zřízení nezávislých vnitrostátních regulačních orgánů.

Komise má za to, že Belgické království neprovedlo směrnice dostatečně ve dvou základních ohledech, a sice plné oddělení vlastnictví a ustanovení týkající se pravomocí a nezávislosti vnitrostátního regulačního orgánu.

---

(1)  Úř. věst. 2009 L 211, s. 55

(2)  Úř. věst. 2009 L 211, s. 94.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Spojené království) dne 6. listopadu 2019 – AC, TM, GM, MM v. ABC Sl, XYZ Plc

(Věc C-814/19)

(2020/C 10/34)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court)

Účastníci původního řízení

Žalobci: AC, TM, GM, MM

Žalovaní: ABC Sl, XYZ Plc

Předběžné otázky

| a. | Požaduje čl. 13 odst. 3 přepracovaného znění nařízení č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), aby žalobní důvod, kterého se poškozený dovolává při uplatnění nároku vůči pojistníkovi/pojištěnému, zahrnoval věc pojištění |
| --- | --- |

a.

Požaduje čl. 13 odst. 3 přepracovaného znění nařízení č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), aby žalobní důvod, kterého se poškozený dovolává při uplatnění nároku vůči pojistníkovi/pojištěnému, zahrnoval věc pojištění

| b. | Je-li odpověď na otázku pod písm. a) kladná, je skutečnost, že nárok, který chce poškozený uplatnit vůči pojistníkovi/pojištěnému, vyplývá ze stejných skutečností a je vznesen v té samé žalobě jako přímý nárok uplatněný vůči pojistiteli, dostatečná k tomu, aby odůvodnila závěr, že nárok poškozeného je věcí pojištění? |
| --- | --- |

b.

Je-li odpověď na otázku pod písm. a) kladná, je skutečnost, že nárok, který chce poškozený uplatnit vůči pojistníkovi/pojištěnému, vyplývá ze stejných skutečností a je vznesen v té samé žalobě jako přímý nárok uplatněný vůči pojistiteli, dostatečná k tomu, aby odůvodnila závěr, že nárok poškozeného je věcí pojištění?

| c. | Je-li odpověď na otázku a) záporná, postačuje, že přistoupení pojištěného k přímé žalobě proti pojistiteli umožňuje právo rozhodné pro přímou žalobu proti pojistiteli? |
| --- | --- |

c.

Je-li odpověď na otázku a) záporná, postačuje, že přistoupení pojištěného k přímé žalobě proti pojistiteli umožňuje právo rozhodné pro přímou žalobu proti pojistiteli?

| d. | Zahrnuje pojem „poškozený“ podle čl. 13 odst. 2 osobu narozenou v důsledku použití metody asistované reprodukce za okolností, kdy tato osoba chce uplatnit nárok týkající se nedbalosti při použití metody asistované reprodukce, která byla použita k početí této osoby? |
| --- | --- |

d.

Zahrnuje pojem „poškozený“ podle čl. 13 odst. 2 osobu narozenou v důsledku použití metody asistované reprodukce za okolností, kdy tato osoba chce uplatnit nárok týkající se nedbalosti při použití metody asistované reprodukce, která byla použita k početí této osoby?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/26

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2019 Rada Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 4. září 2019 ve věci T-308/18, Hamas v. Rada

(Věc C-833/19 P)

(2020/C 10/35)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen, S. Van Overmeire, zmocněnci)

Další účastník řízení: Hamas

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Rada navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-308/18; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-308/18;

| — | vydal konečné rozhodnutí o otázkách, které jsou předmětem tohoto kasačního opravného prostředku; a |
| --- | --- |

—

vydal konečné rozhodnutí o otázkách, které jsou předmětem tohoto kasačního opravného prostředku; a

| — | uložil žalobkyni ve věci T-308/18 náhradu nákladů vynaložených Radou v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

—

uložil žalobkyni ve věci T-308/18 náhradu nákladů vynaložených Radou v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Rada se zaprvé domnívá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení v souvislosti s osmým žalobním důvodem směřujícím ke zrušení, který se týkal „nedostatečného ověření odůvodnění“, když rozhodl, že odůvodnění týkající se napadených opatření mělo být podepsáno.

Rada zadruhé vytýká Tribunálu, že nesprávně dospěl k závěru, že rozhodnutí amerických orgánů jsou dostatečným základem pro zařazení Hamásu na seznam připojený k napadeným opatřením.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/27

---

Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 24. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pesti Központi Kerületi Bíróság - Maďarsko) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(Věc C-476/18) (1)

(2020/C 10/36)

Jednací jazyk: maďarština

Předseda devátého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/27

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Najwyższego - Polsko) – JA v. Skarb Państwa – Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów

(Věc C-745/18) (1)

(2020/C 10/37)

Jednací jazyk: polština

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/28

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Paris - Francie) – Crédit Logement SA v. OE

(Věc C-829/18) (1)

(2020/C 10/38)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.

---

Tribunál

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/29

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – Campine a Campine Recycling v. Komise

(Věc T-240/17) (1)

(„Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh recyklace kyselino-olověných automobilových baterií - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Pokuty - Hodnoty nákupů - Bod 37 pokynů pro výpočet pokut - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Důkaz protiprávního jednání - Pojem „trvající a opakované protiprávní jednání“ - Doba trvání protiprávního jednání - Přerušení účasti na protiprávním jednání - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Polehčující okolnosti - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)

(2020/C 10/39)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Campine NV (Beerse, Belgie) a Campine Recycling NV (Beerse) (zástupci: C. Verdonck, S. De Cock, Q. Silvestre a B. Gielen, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. van Schaik, S. Baches Opi a M. Farley, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící primárně na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 900 final ze dne 8. února 2017 v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.40018 – Recyklace automobilových baterií) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a podpůrně na podpůrně na snížení pokuty, která jim byla tímto rozhodnutím uložena.

Výrok rozsudku

| 1) | Článek 1 rozhodnutí Komise C(2017) 900 final ze dne 8. února 2017 v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.40018 – Recyklace automobilových baterií)se zrušuje v rozsahu, v němž upravuje období mezi dnem 10. února 2010 a dnem 10. ledna 2011 a období mezi dnem 4. dubna 2011 a dnem 7. března 2012, v rozsahu, v němž se týká Campine NV a Campine Recycling NV. |
| --- | --- |

1)

Článek 1 rozhodnutí Komise C(2017) 900 final ze dne 8. února 2017 v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.40018 – Recyklace automobilových baterií)se zrušuje v rozsahu, v němž upravuje období mezi dnem 10. února 2010 a dnem 10. ledna 2011 a období mezi dnem 4. dubna 2011 a dnem 7. března 2012, v rozsahu, v němž se týká Campine NV a Campine Recycling NV.

| 2) | Článek 2 rozhodnutí C(2017) 900 final se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví pokutu, která se ukládá Campine NV a Campine Recycling NV ve výši 8 158 000 eur. |
| --- | --- |

2)

Článek 2 rozhodnutí C(2017) 900 final se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví pokutu, která se ukládá Campine NV a Campine Recycling NV ve výši 8 158 000 eur.

| 3) | Pokuta uložená Campine NV a Campine Recycling NV v článku 2 rozhodnutí C(2017) 900 final činí 4 275 648 eur. |
| --- | --- |

3)

Pokuta uložená Campine NV a Campine Recycling NV v článku 2 rozhodnutí C(2017) 900 final činí 4 275 648 eur.

| 4) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

4)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 5) | Společnosti Campine a Campine Recycling ponesou dvě třetiny vlastních nákladů řízení. |
| --- | --- |

5)

Společnosti Campine a Campine Recycling ponesou dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

| 6) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených Campine a Campine Recycling. |
| --- | --- |

6)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených Campine a Campine Recycling.

---

(1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/30

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical)

(Věc T-276/17) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Tropical - Starší národní slovní ochranná známka TROPICAL - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Podobnost výrobků - Nebezpečí záměny - Koexistence ochranných známek“)

(2020/C 10/40)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Polsko) (zástupci: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugalsko)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. února 2017 (věc R 2125/2016-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Aviário Tropical a panem T. Ogrodnikem.

Výrok

| 1) | Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. února 2017 (věc R 2125/2016-1) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát vyhověl žádosti o prohlášení neplatnosti, pokud jde o „výrobky a přípravky pro chov ptáků, plazů a obojživelníků“ zařazené ve třídě 31 a „veterinární, terapeutické, dezinfekční a hygienické výrobky a přípravky pro terária“ zařazené ve třídě 5. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. února 2017 (věc R 2125/2016-1) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát vyhověl žádosti o prohlášení neplatnosti, pokud jde o „výrobky a přípravky pro chov ptáků, plazů a obojživelníků“ zařazené ve třídě 31 a „veterinární, terapeutické, dezinfekční a hygienické výrobky a přípravky pro terária“ zařazené ve třídě 5.

| 2) | Žaloba podaná společností Aviário Tropical, SA proti rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO ze dne 15. července 2013 (č. 6029C) se zamítá v rozsahu, v němž směřuje ke zrušení ochranné známky TROPICAL, pokud jde o „výrobky a přípravky pro chov ptáků, plazů a obojživelníků“ zařazené ve třídě 31 a „veterinární, terapeutické, dezinfekční a hygienické výrobky a přípravky pro terária“ zařazené ve třídě 5. |
| --- | --- |

2)

Žaloba podaná společností Aviário Tropical, SA proti rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO ze dne 15. července 2013 (č. 6029C) se zamítá v rozsahu, v němž směřuje ke zrušení ochranné známky TROPICAL, pokud jde o „výrobky a přípravky pro chov ptáků, plazů a obojživelníků“ zařazené ve třídě 31 a „veterinární, terapeutické, dezinfekční a hygienické výrobky a přípravky pro terária“ zařazené ve třídě 5.

| 3) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

3)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 4) | Tadeusz Ogrodnik nahradí polovinu nákladů řízení EUIPO a ponese polovinu vlastních nákladů řízení. |
| --- | --- |

4)

Tadeusz Ogrodnik nahradí polovinu nákladů řízení EUIPO a ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

| 5) | EUIPO nahradí polovinu nákladů řízení T. Ogrodnika a ponese polovinu vlastních nákladů řízení. |
| --- | --- |

5)

EUIPO nahradí polovinu nákladů řízení T. Ogrodnika a ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/31

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2019 – Bruno v. Komise

(Věc T-241/18) (1)

(„Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Důchodový systém - Odchodné - Platby odvedené do vnitrostátního důchodového systému nebo soukromého systému důchodového pojištění od nastoupení do služby - Nároky na důchod dříve nabyté ve vnitrostátním systému - Článek 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Námitka protiprávnosti - Rovné zacházení“)

(2020/C 10/41)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Luigi Bruno (Woluwe-Saint-Pierre, Belgie) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a R. Striani, zmocněnci)

Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: C. Gonzalez Argüelles, T. Lazian a J. Van Pottelberge, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 4. července 2017, kterým se zamítá žádost žalobce o vyplacení odchodného podle čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie a podpůrně následného rozhodnutí ze dne 18. ledna 2018, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem proti uvedenému rozhodnutí.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Luigimu Brunovi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Luigimu Brunovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

| 3) | Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/31

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 – WN v. Parlament

(Věc T-431/18) (1)

(„Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Předčasné ukončení smlouvy - Ztráta důvěry - Právo na obhajobu - Smírčí řízení - Zjevně nesprávné posouzení - Diskriminace na základě pohlaví - Mateřská dovolená - Povinnost jednat s náležitou péčí“)

(2020/C 10/42)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: WN (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: Í. Ní Riagáin Düro a M. Windisch, zmocněnkyně)

Předmět věci

Návrh na základě článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 28. září 2017 o ukončení pracovní smlouvy žalobkyně jako akreditované parlamentní asistentky a jednak na náhradu nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěla jednáním Parlamentu.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

2)

Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2018.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/32 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/32

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Neoperl v. EUIPO – (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru)

(Věc T-669/18) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující čtyři vyplněné otvory ve schématu pravidelného otvoru - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

(2020/C 10/43)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Neoperl AG (Reinach, Švýcarsko) (zástupci: H. Börjes Pestalozza a G. Schultz, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a M. Fischer, zmocněnci)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. září 2018 (věc R 2059/2017-5) týkajícímu se žádosti o zápis označení znázorňujícího čtyři vyplněné otvory ve schématu pravidelného otvoru jako ochranné známky Unie.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Neoperl AG se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Neoperl AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/33

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 20. listopadu 2019 – Rezon v. EUIPO – (imot.bg)

(Věc T-101/19) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie imot.bg - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001“)

(2020/C 10/44)

Jednací jazyk: bulharština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Rezon OOD (Sofie, Bulharsko) (zástupkyně: M. Yordanova Harizanova, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: I. Stoycheva a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. listopadu 2018 (věc R 999/2018-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení imot.bg jako ochranné známky Evropské unie.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Rezon OOD se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Rezon OOD se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 131, 8. 4. 2019.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/33

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (zobrazení lidské postavy na erbovním štítu)

(Věc T-149/19) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující lidskou postavu na erbovním štítu - Obrazová ochranná známka Evropské unie zobrazující lidskou postavu - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8, odst. 1, písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Pravomoc změnit rozhodnutí“)

(2020/C 10/45)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupci: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a C. Elkemann, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Capostagno a H. O’Neill, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. listopadu 2018 (věc R 876/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jumbo Africa a Société des produits Nestlé.

Výrok

| 1) | Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 30. listopadu 2018 (věc R 876/2018-2) se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 30. listopadu 2018 (věc R 876/2018-2) se zrušuje.

| 2) | Odvolání, které u EUIPO podala společnost Jumbo Africa, SL, se zamítá. |
| --- | --- |

2)

Odvolání, které u EUIPO podala společnost Jumbo Africa, SL, se zamítá.

| 3) | EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které v řízení před Tribunálem vynaložila společnost Société des produits Nestlé SA. |
| --- | --- |

3)

EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které v řízení před Tribunálem vynaložila společnost Société des produits Nestlé SA.

| 4) | Společnost Jumbo Africa nahradí nezbytné náklady, které v řízení před odvolacím senátem OHIM vynaložila společnost Société des produits Nestlé. |
| --- | --- |

4)

Společnost Jumbo Africa nahradí nezbytné náklady, které v řízení před odvolacím senátem OHIM vynaložila společnost Société des produits Nestlé.

| 5) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

5)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

---

(1)  Úř. věst. C 155, 6. 5. 2019.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/34

---

Žaloba podaná dne 11. října 2019 – Compass Overseas Holdings a další v. Komise

(Věc T-702/19)

(2020/C 10/46)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Compass Overseas Holdings Ltd (Chertsey, Spojené království), Compass Overseas Holdings No.2 Ltd (Chertsey), Hospitality Holdings Ltd (Chertsey) (zástupci: A. von Bonin, O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 Final ze dne 2. dubna 2019 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 Final ze dne 2. dubna 2019 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností,

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a neposkytla přiměřené odůvodnění při identifikaci referenčního systému v napadeném rozhodnutí. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a neposkytla přiměřené odůvodnění při identifikaci referenčního systému v napadeném rozhodnutí.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a neposkytla přiměřené odůvodnění tím, že nesprávně charakterizovala daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny jako odchylku od běžného fungování referenčního systému. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a neposkytla přiměřené odůvodnění tím, že nesprávně charakterizovala daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny jako odchylku od běžného fungování referenčního systému.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila zjevného nesprávného právního posouzení tím, že v napadeném rozhodnutí konstatovala, že daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny představuje diskriminaci mezi hospodářskými subjekty. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila zjevného nesprávného právního posouzení tím, že v napadeném rozhodnutí konstatovala, že daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny představuje diskriminaci mezi hospodářskými subjekty.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise v napadeném rozhodnutí dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že dospěla k závěru, že daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny není odůvodněno povahou nebo celkovou strukturou referenčního systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise v napadeném rozhodnutí dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že dospěla k závěru, že daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny není odůvodněno povahou nebo celkovou strukturou referenčního systému.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/35 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/35

---

Žaloba podaná dne 16. října 2019 – Micro Focus International a další v. Komise

(Věc T-706/19)

(2020/C 10/47)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Micro Focus International plc (Newbury, Spojené království), Micro Focus International Holdings Ltd (Dublin, Irsko) a Micro Focus Midco Ltd (Newbury) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/36

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Bujar v. Komise

(Věc T-708/19)

(2020/C 10/48)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Marcin Bujar (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupce: R. Wardyn, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2018 a |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2018 a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu a čl. 7 odst. 1 obecných prováděcích ustanovení:






  — | převoditelné roky započitatelné pro důchod musí být vypočteny na základě skutečně převedené částky s odečtením částky kapitálového zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu; |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu a čl. 7 odst. 1 obecných prováděcích ustanovení:

—

převoditelné roky započitatelné pro důchod musí být vypočteny na základě skutečně převedené částky s odečtením částky kapitálového zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu;

| — | Úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) pochybil, kdy převoditelná léta započitatelná pro důchod vypočetl na základě částky poskytnuté vnitrostátním úřadem v předběžném rozhodnutí, zatímco skutečně převedená částka byla výsledkem kapitálového zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu, přepočtu nároků na důchod provedeného vnitrostátním orgánem a kapitálového zhodnocení za dobu před podáním žádosti o převod. |
| --- | --- |

—

Úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) pochybil, kdy převoditelná léta započitatelná pro důchod vypočetl na základě částky poskytnuté vnitrostátním úřadem v předběžném rozhodnutí, zatímco skutečně převedená částka byla výsledkem kapitálového zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu, přepočtu nároků na důchod provedeného vnitrostátním orgánem a kapitálového zhodnocení za dobu před podáním žádosti o převod.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z bezdůvodného obohacení na straně Unie:






  — | výpočtem let započitatelných pro důchod na základě předběžné částky, která byla následně přepočítána a která jednoznačně neodpovídala kapitálovému zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu, došlo k bezdůvodnému obohacení na straně Unie. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z bezdůvodného obohacení na straně Unie:

—

výpočtem let započitatelných pro důchod na základě předběžné částky, která byla následně přepočítána a která jednoznačně neodpovídala kapitálovému zhodnocení mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu, došlo k bezdůvodnému obohacení na straně Unie.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/37

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Sthree a Sthree Overseas Holdings v. Komise

(Věc T-710/19)

(2020/C 10/49)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Sthree plc (Londýn, Spojené království) a Sthree Overseas Holdings Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/38

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – SSP Group a SSP Financing v. Komise

(Věc T-711/19)

(2020/C 10/50)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: SSP Group plc (Londýn, Spojené království) a SSP Financing Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že „plné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že „plné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala.

| 10. | Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/39

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Hikma Pharmaceuticals a Hikma Pharmaceuticals International v. Komise

(Věc T-712/19)

(2020/C 10/51)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Hikma Pharmaceuticals plc (Londýn, Spojené království) a Hikma Pharmaceuticals International Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s daňovým osvobozením pro financování ovládaných zahraničních společností v rámci skupiny, a to v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyně nebo na některou z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla použít jako referenční rámec režim korporátní daně Spojeného království, a nikoli pouze samotný režim pro ovládané zahraniční společnosti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu ovládaných zahraničních společností. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za formu výjimky z obecné daňové povinnosti stanovené v jeho kapitole 5.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí shledala, že kritérium selektivnosti bylo naplněno tím, že s podniky nacházejícími se ve fakticky a právně srovnatelném postavení bylo zacházeno odlišně.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že „plné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že „plné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že plošné zdanění ovládaných zahraničních společností splňujících podmínky osvobození stanovené v uvedené kapitole 9 by porušilo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení v souvislosti se 75 % osvobozením a s problematikou pevného poměru.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecné zásady unijního práva, jimiž jsou zásada zákazu diskriminace či zásada rovnosti.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když směrnici Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla použitelná ratione temporis, použila per analogiam nebo se o ni neoprávněně opírala.

| 10. | Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí shledala, že existuje kategorie příjemců (která zahrnuje žalobkyně) a že tito (žalobkyně) obdrželi jakoukoli podporu, jakou potřebovali, jejíž vrácení má být zajištěno podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/41

---

Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Cobham a Lockman Investments v. Komise

(Věc T-713/19)

(2020/C 10/52)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Cobham plc (Wimborne, Spojené království) a Lockman Investments Ltd (Wimborne) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 týkající se státní podpory SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň či kterékoli z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 týkající se státní podpory SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň či kterékoli z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla za referenční rámec považovat daňový režim Spojeného království pro obchodní společnosti a nikoli pouze režim pro ovládané zahraniční společnosti (Controlled Foreign Companies, dále jen „CFC“). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení při volbě referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla za referenční rámec považovat daňový režim Spojeného království pro obchodní společnosti a nikoli pouze režim pro ovládané zahraniční společnosti (Controlled Foreign Companies, dále jen „CFC“).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj při analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 sporného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za výjimku z obecné daňové povinnosti upravené v Kapitole 5 téhož zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj při analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 sporného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] za výjimku z obecné daňové povinnosti upravené v Kapitole 5 téhož zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že bylo splněno kritérium selektivnosti, neboť s podniky ve fakticky a právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že bylo splněno kritérium selektivnosti, neboť s podniky ve fakticky a právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] je odůvodněné povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] je odůvodněné povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že zdanění CFC, které splňují podmínky pro osvobození stanovené v uvedené Kapitole 9, jako kategorie by porušovalo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že zdanění CFC, které splňují podmínky pro osvobození stanovené v uvedené Kapitole 9, jako kategorie by porušovalo svobodu usazování žalobkyň v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že došlo k nesprávnému právnímu posouzení 75 % osvobození a otázky pevně stanoveného poměru. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že došlo k nesprávnému právnímu posouzení 75 % osvobození a otázky pevně stanoveného poměru.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise v rozhodnutí nerespektovala obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace či rovného zacházení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že Komise v rozhodnutí nerespektovala obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace či rovného zacházení.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když analogicky aplikovala znění směrnice Rady (EU) 2016/1164, (1) která nebyla použitelná ratione temporis, či se o ni neodůvodněně opírala. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když analogicky aplikovala znění směrnice Rady (EU) 2016/1164, (1) která nebyla použitelná ratione temporis, či se o ni neodůvodněně opírala.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění sporného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců výhody zahrnující žalobkyně a že tito příjemci (žalobkyně) získali podporu, která musí být vrácena na základě čl. 2 odst. 1 sporného rozhodnutí. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při aplikaci čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění sporného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců výhody zahrnující žalobkyně a že tito příjemci (žalobkyně) získali podporu, která musí být vrácena na základě čl. 2 odst. 1 sporného rozhodnutí.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. L 193, 19.7.2016, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/42

---

Žaloba podaná dne 18. října 2019 – Smiths Group a Siti 1 v. Komise

(Věc T-714/19)

(2020/C 10/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Smiths Group plc (Londýn, Spojené království) a Siti 1 Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyní, nebo některé z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyní, nebo některé z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla s referenčním rámcem zacházet jako s režimem korporační daně Spojeného království, nikoli pouze jako se samotným režimem Controlled Foreign Companies (ovládané zahraniční společnosti, dále jen „CFC“). |
| --- | --- |

1.

První důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla s referenčním rámcem zacházet jako s režimem korporační daně Spojeného království, nikoli pouze jako se samotným režimem Controlled Foreign Companies (ovládané zahraniční společnosti, dále jen „CFC“).

| 2. | Druhý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (daňový řád, mezinárodní a jiná ustanovení) za odchylku od obecné úpravy zdanění podle Kapitoly 5 uvedeného zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (daňový řád, mezinárodní a jiná ustanovení) za odchylku od obecné úpravy zdanění podle Kapitoly 5 uvedeného zákona.

| 3. | Třetí důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo splněno, neboť s podniky nacházejícími se ve skutkově i právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně. |
| --- | --- |

3.

Třetí důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo splněno, neboť s podniky nacházejícími se ve skutkově i právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně.

| 4. | Čtvrtý důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle oddílu 371ID of the Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle oddílu 371ID of the Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý důvod vychází z toho, že uložení daňového břemene na CFC splňující kritéria pro osvobození podle uvedené Kapitoly 9, jako kategorie, porušilo právo žalobkyň na svobodu usazování a to v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý důvod vychází z toho, že uložení daňového břemene na CFC splňující kritéria pro osvobození podle uvedené Kapitoly 9, jako kategorie, porušilo právo žalobkyň na svobodu usazování a to v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 6. | Šestý důvod vychází z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení ohledně 75 % osvobození a pevně stanoveného poměru. |
| --- | --- |

6.

Šestý důvod vychází z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení ohledně 75 % osvobození a pevně stanoveného poměru.

| 7. | Sedmý důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace a zásadu rovného zacházení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace a zásadu rovného zacházení.

| 8. | Osmý důvod vychází z toho, že se se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když obdobně uplatnila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla ratione temporis použitelná. |
| --- | --- |

8.

Osmý důvod vychází z toho, že se se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když obdobně uplatnila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla ratione temporis použitelná.

| 9. | Devátý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí, že existuje kategorie příjemců (včetně žalobkyň), a že žalobkyně získaly podporu, která měla být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí vrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí, že existuje kategorie příjemců (včetně žalobkyň), a že žalobkyně získaly podporu, která měla být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí vrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/43

---

Žaloba podaná dne 22. října 2019 – Interpipe Niko Tube a Interpipe Nižnědněprovsky Tube Rolling Plant v. Komise

(Věc T-716/19)

(2020/C 10/54)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Interpipe Niko Tube OOO (Nikopol, Ukrajina) a Interpipe Nižnědněprovsky Tube Rolling Plant PAO (Dnipro, Ukrajina) (zástupce: B. Servais, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1295 ze dne 1. srpna 2019 o změně prováděcího nařízení (EU) 2018/1469, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1295 ze dne 1. srpna 2019 o změně prováděcího nařízení (EU) 2018/1469, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod: Komise porušila čl. 2 odst. 3 první pododstavec, čl. 2 odst. 4 první pododstavec, čl. 2 odst. 6 první větu a čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1036 („základní nařízení“) (1), jakož i čl. 2.2.2 první větu a článek 9.3 antidumpingové dohody WTO, když do výpočtu antidumpingového rozpětí zahrnula prodejní, správní a režijní náklady na prodeje žalobkyň jejich propojenému domácímu obchodníkovi. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod: Komise porušila čl. 2 odst. 3 první pododstavec, čl. 2 odst. 4 první pododstavec, čl. 2 odst. 6 první větu a čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1036 („základní nařízení“) (1), jakož i čl. 2.2.2 první větu a článek 9.3 antidumpingové dohody WTO, když do výpočtu antidumpingového rozpětí zahrnula prodejní, správní a režijní náklady na prodeje žalobkyň jejich propojenému domácímu obchodníkovi.

| 2. | Druhý žalobní důvod: Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že odečetla od vývozní ceny žalobkyň částku odpovídající prodejním, správním a režijním nákladům propojeného domácího obchodníka a fiktivní zisk dovozce, který není ve spojení, jako úpravu podle čl. 2 odst. 10 bodu i) a čl. 2 odst. 10 prvního pododstavce základního nařízení. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že odečetla od vývozní ceny žalobkyň částku odpovídající prodejním, správním a režijním nákladům propojeného domácího obchodníka a fiktivní zisk dovozce, který není ve spojení, jako úpravu podle čl. 2 odst. 10 bodu i) a čl. 2 odst. 10 prvního pododstavce základního nařízení.

| 3. | Třetí žalobní důvod: Komise porušila čl. 11 odst. 9 základního nařízení a protiprávně vypočítala antidumpingové rozpětí žalobkyň tím, že použila odlišnou metodu pro určení běžné hodnoty a vývozní ceny žalobkyň než je metoda použitá při předchozím šetření, které vedlo k zavedení opatření, jež je předmětem přezkumu. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: Komise porušila čl. 11 odst. 9 základního nařízení a protiprávně vypočítala antidumpingové rozpětí žalobkyň tím, že použila odlišnou metodu pro určení běžné hodnoty a vývozní ceny žalobkyň než je metoda použitá při předchozím šetření, které vedlo k zavedení opatření, jež je předmětem přezkumu.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod: Komise porušila práva žalobkyň na obhajobu, jelikož druhé dodatečné zveřejnění, které žalobkyně obdržely v den vyhlášení napadeného nařízení, obsahuje nové skutečnosti, k nimž žalobkyně neměly příležitost se vyjádřit. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod: Komise porušila práva žalobkyň na obhajobu, jelikož druhé dodatečné zveřejnění, které žalobkyně obdržely v den vyhlášení napadeného nařízení, obsahuje nové skutečnosti, k nimž žalobkyně neměly příležitost se vyjádřit.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2019, L 176, s. 21).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/44

---

Žaloba podaná dne 24. října 2019 – Associated British Foods a další v. Komise

(Věc T-717/19)

(2020/C 10/55)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Associated British Foods plc (Londýn, Spojené království) a 5 dalších žalobkyň (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň nebo některé z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň nebo některé z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v uvedené kapitole 9, jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v uvedené kapitole 9, jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace nebo rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace nebo rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/45 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/45

---

Žaloba podaná dne 23. října 2019 – The Weir Group a další v. Komise

(Věc T-718/19)

(2020/C 10/56)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: The Weir Group plc (Glasgow, Spojené království) TWG Investments (No.3) Ltd (Glasgow) a TWG Investments (No.4) Ltd (Glasgow) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyní, nebo některé z nich; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v rozsahu, v němž se týká žalobkyní, nebo některé z nich;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla s referenčním rámcem zacházet jako s režimem korporační daně Spojeného království, nikoli pouze jako se samotným režimem Controlled Foreign Companies (ovládané zahraniční společnosti, dále jen „CFC“). |
| --- | --- |

1.

První důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro analýzu daňového režimu. Komise měla s referenčním rámcem zacházet jako s režimem korporační daně Spojeného království, nikoli pouze jako se samotným režimem Controlled Foreign Companies (ovládané zahraniční společnosti, dále jen „CFC“).

| 2. | Druhý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (daňový řád, mezinárodní a jiná ustanovení) za odchylku od obecné úpravy zdanění podle Kapitoly 5 uvedeného zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU a/nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zaujala nesprávný postoj k analýze režimu CFC. Komise v bodech 124 až 126 napadeného rozhodnutí nesprávně považovala ustanovení Kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (daňový řád, mezinárodní a jiná ustanovení) za odchylku od obecné úpravy zdanění podle Kapitoly 5 uvedeného zákona.

| 3. | Třetí důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo splněno, neboť s podniky nacházejícími se ve skutkově i právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně. |
| --- | --- |

3.

Třetí důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo splněno, neboť s podniky nacházejícími se ve skutkově i právně srovnatelné situaci bylo zacházeno rozdílně.

| 4. | Čtvrtý důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle oddílu 371ID of the Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle oddílu 371ID of the Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý důvod vychází z toho, že uložení daňového břemene na CFC splňující kritéria pro osvobození podle uvedené Kapitoly 9, jako kategorie, porušilo právo žalobkyň na svobodu usazování a to v rozporu s článkem 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý důvod vychází z toho, že uložení daňového břemene na CFC splňující kritéria pro osvobození podle uvedené Kapitoly 9, jako kategorie, porušilo právo žalobkyň na svobodu usazování a to v rozporu s článkem 49 SFEU.

| 6. | Šestý důvod vychází z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení ohledně 75 % osvobození a pevně stanoveného poměru. |
| --- | --- |

6.

Šestý důvod vychází z toho, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení ohledně 75 % osvobození a pevně stanoveného poměru.

| 7. | Sedmý důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace a zásadu rovného zacházení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise porušuje obecnou unijní právní zásadu zákazu diskriminace a zásadu rovného zacházení.

| 8. | Osmý důvod vychází z toho, že se se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když obdobně uplatnila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla ratione temporis použitelná. |
| --- | --- |

8.

Osmý důvod vychází z toho, že se se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když obdobně uplatnila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která nebyla ratione temporis použitelná.

| 9. | Devátý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí, že existuje kategorie příjemců (včetně žalobkyň), a že žalobkyně získaly podporu, která měla být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí vrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý důvod vychází z toho, že Komise údajně nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 napadeného rozhodnutí, že existuje kategorie příjemců (včetně žalobkyň), a že žalobkyně získaly podporu, která měla být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí vrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/47 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/47

---

Žaloba podaná dne 4. listopadu 2019 – Clouds Sky v. EUIPO - The Cloud Networks (Wi Fi Powered by The Cloud)

(Věc T-738/19)

(2020/C 10/57)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Clouds Sky GmbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Cloud Networks Ltd (Londýn, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majiteka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Wi-Fi Powered by The Cloud – Ochranná známka Evropské unie č. 9 436 817

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. září 2019 ve věci R 696/2019 5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/48

---

Žaloba podaná dne 5. listopadu 2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. Komise

(Věc T-744/19)

(2020/C 10/58)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Methanol Holdings (Trinidad) Ltd (Couva, Trinidad a Tobago) (zástupci: B. Servais a V. Crochet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1688 ze dne 8. října 2019, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1688 ze dne 8. října 2019, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že metoda Komise pro určení rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou porušuje čl. 1 odst. 1, čl. 3 odst. 1, odst. 2, odst. 3, odst. 5 až 8 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, judikaturu Tribunálu a WTO, jakož i zásadu spravedlivého srovnání, jelikož pro účely výpočtu rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou neporovnala ceny dovozů s cenou podobného výrobku vyráběného unijními podniky na stejné odpovídající obchodní úrovni.

Podstatou tvrzení žalobkyně je, že určení ceny dovážené močoviny a dusičnanu amonného z Trinidadu a Tobaga pro účely výpočtu rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou na základě analogického použití čl. 2 odst. 9 základního nařízení porušuje čl. 3 odst. 1 základního nařízení, a že použitím této zjištěné ceny pro účely určení rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou neprovedla Komise porovnání cen na stejné odpovídající úrovni obchodu v rozporu s čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 3, čl. 3 odst. 5 až 8 a tedy čl. 9 odst. 4 základního nařízení, judikaturou Tribunálu a WTO, jakož i se zásadou spravedlivého srovnání.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/48

---

Žaloba podaná dne 14. listopadu 2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO - Sakkari (Sakkattack)

(Věc T-788/19)

(2020/C 10/59)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: S. Labesius, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Maria Sakkari (Nikósie, Kypr)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Sakkattack v černé, červené, žluté a bílé barvě – Přihláška č. 16 603 318

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. srpna 2019, ve věci R 2562/2018-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 37 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 37 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

| — | Porušení pravidla rovného zacházení a řádné správy; |
| --- | --- |

—

Porušení pravidla rovného zacházení a řádné správy;

| — | Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU 2017/1001.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/49 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/49

---

Žaloba podaná dne 13. listopadu 2019 – Novolipetsk Steel v. Komise

(Věc T-790/19)

(2020/C 10/60)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Novolipetsk Steel PAO (Lipeck, Rusko) (zástupci: P. Vander Schueren a E. Gergondet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil článek 1 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1382 (1) v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyni; |
| --- | --- |

—

zrušil článek 1 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1382 (1) v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyni;

| — | zachoval účinky napadeného nařízení, dokud žalovaná nepřijem opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Tribunálu v souladu s druhým odstavcem článku 264 SFEU; |
| --- | --- |

—

zachoval účinky napadeného nařízení, dokud žalovaná nepřijem opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Tribunálu v souladu s druhým odstavcem článku 264 SFEU;

| — | uložil žalované povinnost nahradit náklady řízení, které vznikly žalobkyni v souvislosti s tímto řízením. |
| --- | --- |

—

uložil žalované povinnost nahradit náklady řízení, které vznikly žalobkyni v souvislosti s tímto řízením.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomocí žalované a z toho, že porušila čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) 2015/477 (2) (dále jen „nařízení o kombinovaných účincích“) a čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) 2016/1036 (3) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“) zavedením různých úrovní antidumpingových cel v závislosti na tom, zda jsou vyčerpané kvóty v rámci ochranných opatření. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomocí žalované a z toho, že porušila čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) 2015/477 (2) (dále jen „nařízení o kombinovaných účincích“) a čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) 2016/1036 (3) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“) zavedením různých úrovní antidumpingových cel v závislosti na tom, zda jsou vyčerpané kvóty v rámci ochranných opatření.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a že porušila čl. 1 odst. 1 nařízení o kombinovaných účincích a čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení tím, že po vyčerpání kvót v rámci ochranných opatření pouze upravila antidumpingová opatření. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a že porušila čl. 1 odst. 1 nařízení o kombinovaných účincích a čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení tím, že po vyčerpání kvót v rámci ochranných opatření pouze upravila antidumpingová opatření.

---

(1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1382 ze dne 2. září 2019, kterým se mění některá nařízení o uložení antidumpingových nebo antisubvenčních opatření na některé výrobky z oceli, na něž se vztahují ochranná opatření (Úř. věst. L 227, 3.9.2019, s. 1).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/477 ze dne 11. března 2015 o opatřeních, která může Unie přijmout ve vztahu ke kombinovanému účinku antidumpingových nebo antisubvenčních opatření s ochrannými opatřeními (Úř. věst. L 83, 27.3.2015, s. 11).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/50 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/50

---

Žaloba podaná dne 11. listopadu 2019 – Agepha Pharma v. EUIPO - Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

(Věc T-792/19)

(2020/C 10/61)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovensko) (zástupce: D. Göbel, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apogepha Arzneimittel GmbH (Drážďany, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie AGEPHA –Přihláška č. 7 007 909

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. srpna 2019, ve věci R 386/2019-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí změnil a námitku zamítl; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí změnil a námitku zamítl;

| — | podpůrně napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

podpůrně napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených v řízení před druhým odvolacím senátem a v tomto řízení |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených v řízení před druhým odvolacím senátem a v tomto řízení

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 42 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 42 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/51 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/51

---

Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Tirreno Power v. Komise

(Věc T-793/19)

(2020/C 10/62)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Power SpA (Řím, Itálie) (zástupci: A. Clarizia, T. Ferrario, M. Vasari, P. Ziotti a M. Pagliarulo, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise rozhodla nevznášet námitky vůči „Změně mechanismu odměňování dostupnosti zdrojů za účelem zajištění přiměřenosti systému. Zavedení požadavků na životní prostředí“, státní podpora SA.53821 (2019/N); |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise rozhodla nevznášet námitky vůči „Změně mechanismu odměňování dostupnosti zdrojů za účelem zajištění přiměřenosti systému. Zavedení požadavků na životní prostředí“, státní podpora SA.53821 (2019/N);

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí C(2019) 4509 ze dne 14. června 2019, kterým se Evropská komise, jíž Itálie informovala o změně mechanismu odměňování dostupné kapacity výroby elektřiny („kapacitní trh“), který byl povolen rozhodnutím C(2018) 617 ze dne 7. února 2018 a ještě nebyl zahájen, rozhodla nevznášet námitky vůči novému oznámenému opatření a konstatovala, že je slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, aniž by provedla odpovídající posouzení změn opatření, které bylo dříve povoleno.

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení svých procesních práv vyplývajících z čl. 108 odst. 2 SFEU z důvodu, že nebyla vyzvána – v rámci formálního vyšetřovacího řízení, které nebylo v daném případě zahájeno – k předložení svých připomínek ohledně záměru rozšířit okruh účastníků kapacitního trhu zahrnutím do pojmu „nová kapacita“ vedle nových výrobních jednotek, pro které byla již vydána všechna oprávnění k výstavbě a provozování zařízení, i nových výrobních jednotek, které pouze zahájily administrativní postupy pro vydání příslušných oprávnění.






  — | V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí je stiženo zjevným nedostatečným šetřením a porušuje zásadu proporcionality, neboť Komise odpovídajícím způsobem neposoudila účinky vyplývající z této změny režimu schváleného v roce 2018 na činnost stávajících zařízení. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení svých procesních práv vyplývajících z čl. 108 odst. 2 SFEU z důvodu, že nebyla vyzvána – v rámci formálního vyšetřovacího řízení, které nebylo v daném případě zahájeno – k předložení svých připomínek ohledně záměru rozšířit okruh účastníků kapacitního trhu zahrnutím do pojmu „nová kapacita“ vedle nových výrobních jednotek, pro které byla již vydána všechna oprávnění k výstavbě a provozování zařízení, i nových výrobních jednotek, které pouze zahájily administrativní postupy pro vydání příslušných oprávnění.

—

V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí je stiženo zjevným nedostatečným šetřením a porušuje zásadu proporcionality, neboť Komise odpovídajícím způsobem neposoudila účinky vyplývající z této změny režimu schváleného v roce 2018 na činnost stávajících zařízení.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného šetření a nedostatečného odůvodnění aktu.






  — | V této souvislosti se uvádí, že Komise opomenula jakýkoliv přezkum dalších aspektů oznámené právní úpravy, které změnily dříve povolený režim, přičemž se jedná o aspekty, které mají významný dopad na systém a které mohou mít značný dopad na činnost provozovatelů, kteří se účastní kapacitního trhu. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného šetření a nedostatečného odůvodnění aktu.

—

V této souvislosti se uvádí, že Komise opomenula jakýkoliv přezkum dalších aspektů oznámené právní úpravy, které změnily dříve povolený režim, přičemž se jedná o aspekty, které mají významný dopad na systém a které mohou mít značný dopad na činnost provozovatelů, kteří se účastní kapacitního trhu.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/52 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/52

---

Žaloba podaná dne 15. listopadu 2019 – Set v. Komise

(Věc T-794/19)

(2020/C 10/63)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Set SpA (Milán, Itálie) (zástupci: N. Aicardi, T. Ferrario a M. Vasari, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise rozhodla nevznášet námitky vůči „Změně mechanismu odměňování dostupnosti zdrojů za účelem zajištění přiměřenosti systému. Zavedení požadavků na životní prostředí“, státní podpora SA.53821 (2019/N); |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise rozhodla nevznášet námitky vůči „Změně mechanismu odměňování dostupnosti zdrojů za účelem zajištění přiměřenosti systému. Zavedení požadavků na životní prostředí“, státní podpora SA.53821 (2019/N);

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 2 SFEU, s ohledem na články 4 a 6 nařízení (EU) 2015/1589 (1), kterým se stanoví prováděcí pravidla k formálnímu vyšetřovacímu řízení v rámci ověřování slučitelnosti oznámeného opatření s vnitřním trhem, které přísluší Komisi.

| — | V této souvislosti poukazuje žalobkyně na aspekty a účinky vyplývající z otevření kapacitního trhu novým výrobním jednotkám, které nemají oprávnění a ve vztahu ke kterým Komise neprovedla odpovídající přezkum, a uvádí, že Komise každopádně opomenula jakýkoliv přezkum dalších aspektů právní úpravy, které byly změněny, nebo se dopustila nesprávného posouzení. |
| --- | --- |

—

V této souvislosti poukazuje žalobkyně na aspekty a účinky vyplývající z otevření kapacitního trhu novým výrobním jednotkám, které nemají oprávnění a ve vztahu ke kterým Komise neprovedla odpovídající přezkum, a uvádí, že Komise každopádně opomenula jakýkoliv přezkum dalších aspektů právní úpravy, které byly změněny, nebo se dopustila nesprávného posouzení.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, 24.9.2015, s. 9).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/53 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/53

---

Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise

(Věc T-795/19)

(2020/C 10/64)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: HB (zástupci: M. Vandenbussche a L. Levi, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, |
| --- | --- |

—

prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

v důsledku toho:

| — | zrušil rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2019 nařizující snížení ceny zakázky CARDS/2008/166-429 z 1 199 125 eur na 0 (nula) eur a vrácení všech plateb u skutečných z titulu uvedené zakázky ve výši 1 197 055,86 eur, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2019 nařizující snížení ceny zakázky CARDS/2008/166-429 z 1 199 125 eur na 0 (nula) eur a vrácení všech plateb u skutečných z titulu uvedené zakázky ve výši 1 197 055,86 eur,

| — | uložil vrácení všech částek, jejichž vrácení si Komise případně vyžádala na základě uvedeného rozhodnutí, navýšených o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů, |
| --- | --- |

—

uložil vrácení všech částek, jejichž vrácení si Komise případně vyžádala na základě uvedeného rozhodnutí, navýšených o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů,

| — | uložil proplacení poslední žalobcem vystavené faktury na částku 437 649,39 eur, navýšené o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů, jakož i uvolnění bankovní záruky ve výši a náhradu majetkové újmy vzniklé tímto pozdním uvolněním, |
| --- | --- |

—

uložil proplacení poslední žalobcem vystavené faktury na částku 437 649,39 eur, navýšené o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů, jakož i uvolnění bankovní záruky ve výši a náhradu majetkové újmy vzniklé tímto pozdním uvolněním,

| — | uložil zaplacení, s výhradou zpřesnění, symbolického eura z titulu náhrady škody, |
| --- | --- |

—

uložil zaplacení, s výhradou zpřesnění, symbolického eura z titulu náhrady škody,

| — | uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z absence pravomoci Komise přijmout sporné rozhodnutí, absence jeho právního základu a porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise neměla pravomoc přijmout sporné rozhodnutí, které je exekučním titulem pro vymáhání pohledávky, kterou údajně vůči ní má, a to při neexistenci rozhodčí doložky stanovující příslušnost unijních soudů pro řešení sporů, které by mezi nimi vyvstaly ve smluvních záležitostech. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z absence pravomoci Komise přijmout sporné rozhodnutí, absence jeho právního základu a porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise neměla pravomoc přijmout sporné rozhodnutí, které je exekučním titulem pro vymáhání pohledávky, kterou údajně vůči ní má, a to při neexistenci rozhodčí doložky stanovující příslušnost unijních soudů pro řešení sporů, které by mezi nimi vyvstaly ve smluvních záležitostech.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z promlčení údajné pohledávky a každopádně z nedodržení přiměřené lhůty, čl. 73a odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, které stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1) (dále jen „finanční nařízení z roku 2002“), práva na řádnou správu, tak jak je zakotveno článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie, a článku 6 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“). Podle žalobkyně pohledávka, kterou údajně za ní Komise má, je promlčena, jelikož lhůta pěti let, stanovená článkem 73a finančního nařízení z roku 2002, již uplynula. Článek 85b odst. 4 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145) (dále jen „prováděcí nařízení z roku 2002“), týkající se důvodů přerušení běhu promlčecí lhůty, je krom toho irelevantní. V každém případě, i kdyby přerušení běhu promlčecí lhůty bylo právoplatné, lhůta pro přijetí sporného rozhodnutí a vystavení oznámení o dluhu, které ho doprovázelo, je zjevně nepřiměřená a porušuje článek 41 Listiny základních práv a čl. 6 odst. 1 EÚLP (v rozsahu, v němž zakotvuje základní právo představující rovněž obecnou právní zásadu). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z promlčení údajné pohledávky a každopádně z nedodržení přiměřené lhůty, čl. 73a odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, které stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1) (dále jen „finanční nařízení z roku 2002“), práva na řádnou správu, tak jak je zakotveno článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie, a článku 6 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“). Podle žalobkyně pohledávka, kterou údajně za ní Komise má, je promlčena, jelikož lhůta pěti let, stanovená článkem 73a finančního nařízení z roku 2002, již uplynula. Článek 85b odst. 4 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145) (dále jen „prováděcí nařízení z roku 2002“), týkající se důvodů přerušení běhu promlčecí lhůty, je krom toho irelevantní. V každém případě, i kdyby přerušení běhu promlčecí lhůty bylo právoplatné, lhůta pro přijetí sporného rozhodnutí a vystavení oznámení o dluhu, které ho doprovázelo, je zjevně nepřiměřená a porušuje článek 41 Listiny základních práv a čl. 6 odst. 1 EÚLP (v rozsahu, v němž zakotvuje základní právo představující rovněž obecnou právní zásadu).

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z porušení rozsudku tribunal de première instance de Bruxelles (prvostupňový soud v Bruselu, Belgie) ze dne 5. října 2017 a poučky, podle níž „správní soud čeká na rozhodnutí trestněprávního soudu“. Žalobkyně tvrdí, že Komise je vázána rozsudkem ze dne 5. října 2017 vydaným belgickým trestněprávním soudem, který prohlásil stíhání za nepřípustné pro nedostatek důkazů prokazujících sporné skutečnosti. Komise, která se ostatně v trestním řízení připojila k obžalobě jako poškozená a před přijetím rozhodnutí o vrácení čekala na výsledek belgického řízení, je tímto výsledkem a zjištěními vnitrostátního soudu vázána, a to i když rozsudek belgického soudu nezakládá pro Komisi překážku věci pravomocně rozsouzené. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z porušení rozsudku tribunal de première instance de Bruxelles (prvostupňový soud v Bruselu, Belgie) ze dne 5. října 2017 a poučky, podle níž „správní soud čeká na rozhodnutí trestněprávního soudu“. Žalobkyně tvrdí, že Komise je vázána rozsudkem ze dne 5. října 2017 vydaným belgickým trestněprávním soudem, který prohlásil stíhání za nepřípustné pro nedostatek důkazů prokazujících sporné skutečnosti. Komise, která se ostatně v trestním řízení připojila k obžalobě jako poškozená a před přijetím rozhodnutí o vrácení čekala na výsledek belgického řízení, je tímto výsledkem a zjištěními vnitrostátního soudu vázána, a to i když rozsudek belgického soudu nezakládá pro Komisi překážku věci pravomocně rozsouzené.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí. Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že vytýkané skutečnosti zjevně nejsou prokázány a že zjevně neexistují žádné protiprávnosti, tím méně závažné. Napadené rozhodnutí spočívá na dvou zprávách OLAF. Výtky vznesené žalovanou přitom nejsou prokázány. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí. Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že vytýkané skutečnosti zjevně nejsou prokázány a že zjevně neexistují žádné protiprávnosti, tím méně závažné. Napadené rozhodnutí spočívá na dvou zprávách OLAF. Výtky vznesené žalovanou přitom nejsou prokázány.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z porušení pokynů pro uchazeče a článku 103 finančního nařízení z roku 2002. Žalobkyně má za to, že mezi výtkami uplatňovanými vůči ní žalovanou se žádná netýká toho, že by získala důvěrné informace, uzavřela protiprávní dohodu se svým konkurentem či ovlivňovala hodnotící výbor nebo zadavatele při zkoumání, vyjasňování nebo porovnávání nabídek. Podmínky článku 103 finanční nařízení z roku 2002 ani podmínky v čl. 13 písm. a) pokynů pro uchazeče tudíž nejsou splněny. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z porušení pokynů pro uchazeče a článku 103 finančního nařízení z roku 2002. Žalobkyně má za to, že mezi výtkami uplatňovanými vůči ní žalovanou se žádná netýká toho, že by získala důvěrné informace, uzavřela protiprávní dohodu se svým konkurentem či ovlivňovala hodnotící výbor nebo zadavatele při zkoumání, vyjasňování nebo porovnávání nabídek. Podmínky článku 103 finanční nařízení z roku 2002 ani podmínky v čl. 13 písm. a) pokynů pro uchazeče tudíž nejsou splněny.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož bylo porušeno právo žalobkyně být vyslechnuta. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož bylo porušeno právo žalobkyně být vyslechnuta.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, zásady plnění smluv v dobré víře a zásady zákazu zneužití práva. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nejednala s péčí ani nestranně. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, zásady plnění smluv v dobré víře a zásady zákazu zneužití práva. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nejednala s péčí ani nestranně.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti článku 103 finančního nařízení z roku 2002, jelikož daný článek porušuje obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 totiž otvírá možnost, aby orgán vymáhal vrácení všech částek vyplacených za celou dobu plnění smlouvy, třebaže byla tato druhou smluvní stranou zcela splněna. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 znamená, že orgán tak může využít všech plnění druhé smluvní strany, aniž by jí za ně musel jakkoliv zaplatit. Článek 103 musí být prohlášen za protiprávní v rozsahu, v němž umožňuje orgánu zvětšit bezdůvodně svůj majetek na úkor druhé smluvní strany. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti článku 103 finančního nařízení z roku 2002, jelikož daný článek porušuje obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 totiž otvírá možnost, aby orgán vymáhal vrácení všech částek vyplacených za celou dobu plnění smlouvy, třebaže byla tato druhou smluvní stranou zcela splněna. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 znamená, že orgán tak může využít všech plnění druhé smluvní strany, aniž by jí za ně musel jakkoliv zaplatit. Článek 103 musí být prohlášen za protiprávní v rozsahu, v němž umožňuje orgánu zvětšit bezdůvodně svůj majetek na úkor druhé smluvní strany.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází podpůrně z porušení článku 103 finančního nařízení z roku 2002 a zásady proporcionality. Podle žalobkyně musí posuzování orgánu probíhat v souladu s článkem 103 finančního nařízení z roku 2002. To znamená, že Komise nemůže uplatnit několik sankcí, jelikož článek 103 uvádí seznam sankcí, které nejsou kumulativní. Mimoto musí toto posouzení probíhat při dodržení zásady proporcionality, přičemž orgán se musí přesvědčit o tom, že jeho rozhodnutí je přiměřené závažnosti dotčené protiprávnosti. Tato povinnost přiměřenosti je vyjádřením zásady dobré víry, v níž je třeba plnit smlouvy. Tak tomu přitom v projednávaném případě nebylo. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází podpůrně z porušení článku 103 finančního nařízení z roku 2002 a zásady proporcionality. Podle žalobkyně musí posuzování orgánu probíhat v souladu s článkem 103 finančního nařízení z roku 2002. To znamená, že Komise nemůže uplatnit několik sankcí, jelikož článek 103 uvádí seznam sankcí, které nejsou kumulativní. Mimoto musí toto posouzení probíhat při dodržení zásady proporcionality, přičemž orgán se musí přesvědčit o tom, že jeho rozhodnutí je přiměřené závažnosti dotčené protiprávnosti. Tato povinnost přiměřenosti je vyjádřením zásady dobré víry, v níž je třeba plnit smlouvy. Tak tomu přitom v projednávaném případě nebylo.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/54 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/54

---

Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – HB v. Komise

(Věc T-796/19)

(2020/C 10/65)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: HB (zástupkyně: M. Vandenbussche a L. Levi, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, |
| --- | --- |

—

prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

a v důsledku toho:

| — | zrušil rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2019 nařizující snížení ceny zakázky TACIS/2006/101-510 z 4 410 000 eur na 0 (nula) eur a vrácení všech plateb uskutečněných z titulu uvedené zakázky ve výši 4 241 507 eur, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2019 nařizující snížení ceny zakázky TACIS/2006/101-510 z 4 410 000 eur na 0 (nula) eur a vrácení všech plateb uskutečněných z titulu uvedené zakázky ve výši 4 241 507 eur,

| — | uložil vrácení všech částek, jejichž vrácení si Komise případně vyžádala na základě uvedeného rozhodnutí, navýšených o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů, |
| --- | --- |

—

uložil vrácení všech částek, jejichž vrácení si Komise případně vyžádala na základě uvedeného rozhodnutí, navýšených o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů,

| — | uložil zaplacení, s výhradou zpřesnění, symbolického eura z titulu náhrady škody, |
| --- | --- |

—

uložil zaplacení, s výhradou zpřesnění, symbolického eura z titulu náhrady škody,

| — | uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z absence pravomoci Komise přijmout sporné rozhodnutí, absence jeho právního základu a porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise neměla pravomoc přijmout sporné rozhodnutí, které je exekučním titulem pro vymáhání pohledávky, kterou údajně vůči ní má, a to při neexistenci rozhodčí doložky stanovující příslušnost unijních soudů pro řešení sporů, které by mezi nimi vyvstaly ve smluvních záležitostech. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z absence pravomoci Komise přijmout sporné rozhodnutí, absence jeho právního základu a porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise neměla pravomoc přijmout sporné rozhodnutí, které je exekučním titulem pro vymáhání pohledávky, kterou údajně vůči ní má, a to při neexistenci rozhodčí doložky stanovující příslušnost unijních soudů pro řešení sporů, které by mezi nimi vyvstaly ve smluvních záležitostech.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z promlčení údajné pohledávky a každopádně z nedodržení přiměřené lhůty, čl. 73a odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, které stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1) (dále jen „finanční nařízení z roku 2002“), práva na řádnou správu, tak jak je zakotveno článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie, a článku 6 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“). Podle žalobkyně pohledávka, kterou údajně za ní Komise má, je promlčena, jelikož lhůta pěti let, stanovená článkem 73a finančního nařízení z roku 2002, již uplynula. Článek 85b odst. 4 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145) (dále jen „prováděcí nařízení z roku 2002“), týkající se důvodů přerušení běhu promlčecí lhůty, je krom toho irelevantní. V každém případě, i kdyby přerušení běhu promlčecí lhůty bylo právoplatné, lhůta pro přijetí sporného rozhodnutí a vystavení oznámení o dluhu, které ho doprovázelo, je zjevně nepřiměřená a porušuje článek 41 Listiny základních práv a čl. 6 odst. 1 EÚLP (v rozsahu, v němž zakotvuje základní právo představující rovněž obecnou právní zásadu). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z promlčení údajné pohledávky a každopádně z nedodržení přiměřené lhůty, čl. 73a odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, které stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1) (dále jen „finanční nařízení z roku 2002“), práva na řádnou správu, tak jak je zakotveno článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie, a článku 6 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“). Podle žalobkyně pohledávka, kterou údajně za ní Komise má, je promlčena, jelikož lhůta pěti let, stanovená článkem 73a finančního nařízení z roku 2002, již uplynula. Článek 85b odst. 4 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145) (dále jen „prováděcí nařízení z roku 2002“), týkající se důvodů přerušení běhu promlčecí lhůty, je krom toho irelevantní. V každém případě, i kdyby přerušení běhu promlčecí lhůty bylo právoplatné, lhůta pro přijetí sporného rozhodnutí a vystavení oznámení o dluhu, které ho doprovázelo, je zjevně nepřiměřená a porušuje článek 41 Listiny základních práv a čl. 6 odst. 1 EÚLP (v rozsahu, v němž zakotvuje základní právo představující rovněž obecnou právní zásadu).

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z porušení rozsudku tribunal de première instance de Bruxelles (prvostupňový soud v Bruselu, Belgie) ze dne 5. října 2017 a poučky, podle níž „správní soud čeká na rozhodnutí trestněprávního soudu“. Žalobkyně tvrdí, že Komise je vázána rozsudkem ze dne 5. října 2017 vydaným belgickým trestněprávním soudem, který prohlásil stíhání za nepřípustné pro nedostatek důkazů prokazujících sporné skutečnosti. Komise, která se ostatně v trestním řízení připojila k obžalobě jako poškozená a před přijetím rozhodnutí o vrácení čekala na výsledek belgického řízení, je tímto výsledkem a zjištěními vnitrostátního soudu vázána, a to i když rozsudek belgického soudu nezakládá pro Komisi překážku věci pravomocně rozsouzené. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z porušení rozsudku tribunal de première instance de Bruxelles (prvostupňový soud v Bruselu, Belgie) ze dne 5. října 2017 a poučky, podle níž „správní soud čeká na rozhodnutí trestněprávního soudu“. Žalobkyně tvrdí, že Komise je vázána rozsudkem ze dne 5. října 2017 vydaným belgickým trestněprávním soudem, který prohlásil stíhání za nepřípustné pro nedostatek důkazů prokazujících sporné skutečnosti. Komise, která se ostatně v trestním řízení připojila k obžalobě jako poškozená a před přijetím rozhodnutí o vrácení čekala na výsledek belgického řízení, je tímto výsledkem a zjištěními vnitrostátního soudu vázána, a to i když rozsudek belgického soudu nezakládá pro Komisi překážku věci pravomocně rozsouzené.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí. Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že vytýkané skutečnosti zjevně nejsou prokázány a že zjevně neexistují žádné protiprávnosti, tím méně závažné. Napadené rozhodnutí spočívá na dvou zprávách OLAF. Výtky vznesené žalovanou přitom nejsou prokázány. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí. Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že vytýkané skutečnosti zjevně nejsou prokázány a že zjevně neexistují žádné protiprávnosti, tím méně závažné. Napadené rozhodnutí spočívá na dvou zprávách OLAF. Výtky vznesené žalovanou přitom nejsou prokázány.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z porušení pokynů pro uchazeče a článku 103 finančního nařízení z roku 2002. Žalobkyně má za to, že mezi výtkami uplatňovanými vůči ní žalovanou se žádná netýká toho, že by získala důvěrné informace, uzavřela protiprávní dohodu se svým konkurentem či ovlivňovala hodnotící výbor nebo zadavatele při zkoumání, vyjasňování nebo porovnávání nabídek. Podmínky článku 103 finanční nařízení z roku 2002 ani podmínky v čl. 13 písm. a) pokynů pro uchazeče tudíž nejsou splněny. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z porušení pokynů pro uchazeče a článku 103 finančního nařízení z roku 2002. Žalobkyně má za to, že mezi výtkami uplatňovanými vůči ní žalovanou se žádná netýká toho, že by získala důvěrné informace, uzavřela protiprávní dohodu se svým konkurentem či ovlivňovala hodnotící výbor nebo zadavatele při zkoumání, vyjasňování nebo porovnávání nabídek. Podmínky článku 103 finanční nařízení z roku 2002 ani podmínky v čl. 13 písm. a) pokynů pro uchazeče tudíž nejsou splněny.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož bylo porušeno právo žalobkyně být vyslechnuta. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož bylo porušeno právo žalobkyně být vyslechnuta.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, zásady plnění smluv v dobré víře a zásady zákazu zneužití práva. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nejednala s péčí ani nestranně. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, zásady plnění smluv v dobré víře a zásady zákazu zneužití práva. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nejednala s péčí ani nestranně.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti článku 103 finančního nařízení z roku 2002, jelikož daný článek porušuje obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 totiž otvírá možnost, aby orgán vymáhal vrácení všech částek vyplacených za celou dobu plnění smlouvy, třebaže byla tato druhou smluvní stranou zcela splněna. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 znamená, že orgán tak může využít všech plnění druhé smluvní strany, aniž by jí za ně musel jakkoliv zaplatit. Článek 103 musí být prohlášen za protiprávní v rozsahu, v němž umožňuje orgánu zvětšit bezdůvodně svůj majetek na úkor druhé smluvní strany. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti článku 103 finančního nařízení z roku 2002, jelikož daný článek porušuje obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 totiž otvírá možnost, aby orgán vymáhal vrácení všech částek vyplacených za celou dobu plnění smlouvy, třebaže byla tato druhou smluvní stranou zcela splněna. Článek 103 finančního nařízení z roku 2002 znamená, že orgán tak může využít všech plnění druhé smluvní strany, aniž by jí za ně musel jakkoliv zaplatit. Článek 103 musí být prohlášen za protiprávní v rozsahu, v němž umožňuje orgánu zvětšit bezdůvodně svůj majetek na úkor druhé smluvní strany.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází podpůrně z porušení článku 103 finančního nařízení z roku 2002 a zásady proporcionality. Podle žalobkyně musí posuzování orgánu probíhat v souladu s článkem 103 finančního nařízení z roku 2002. Mimoto musí toto posouzení probíhat při dodržení zásady proporcionality, přičemž orgán se musí přesvědčit o tom, že jeho rozhodnutí je přiměřené závažnosti dotčené protiprávnosti. Tato povinnost přiměřenosti je vyjádřením zásady dobré víry, v níž je třeba plnit smlouvy. Tak tomu přitom v projednávaném případě nebylo. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází podpůrně z porušení článku 103 finančního nařízení z roku 2002 a zásady proporcionality. Podle žalobkyně musí posuzování orgánu probíhat v souladu s článkem 103 finančního nařízení z roku 2002. Mimoto musí toto posouzení probíhat při dodržení zásady proporcionality, přičemž orgán se musí přesvědčit o tom, že jeho rozhodnutí je přiměřené závažnosti dotčené protiprávnosti. Tato povinnost přiměřenosti je vyjádřením zásady dobré víry, v níž je třeba plnit smlouvy. Tak tomu přitom v projednávaném případě nebylo.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/56 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/56

---

Žaloba podaná dne 19. listopadu 2019 – Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij „Far-East“ v. ECB

(Věc T-797/19)

(2020/C 10/66)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Anglo Austrian AAB Bank AG (Vídeň, Rakousko) a Belegging-Maatschappij „Far-East“ BV (Velp, Nizozemsko) (zástupci: M. Fischer, J. Willheim a M. Ketzer, advokáti)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalované ze dne 14. listopadu 2019, kterým bylo společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG odebráno povolení vykonávat činnost úvěrové instituce; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalované ze dne 14. listopadu 2019, kterým bylo společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG odebráno povolení vykonávat činnost úvěrové instituce;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení; |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení;

| — | věc podle čl. 67 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu s ohledem na okolnosti věci projednal přednostně. |
| --- | --- |

—

věc podle čl. 67 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu s ohledem na okolnosti věci projednal přednostně.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | Žalovaná porušila čl. 14 odst. 5 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (1) tím, že nesprávně použila vnitrostátní právo, které je podle čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení použitelné pro odejmutí povolení. |
| --- | --- |

1.

Žalovaná porušila čl. 14 odst. 5 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (1) tím, že nesprávně použila vnitrostátní právo, které je podle čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení použitelné pro odejmutí povolení.

| 2. | Žalovaná porušila zásadu proporcionality tím, že odejmutím povolení nepřípustným způsobem použila ultima ratio z možných prostředků dohledu. |
| --- | --- |

2.

Žalovaná porušila zásadu proporcionality tím, že odejmutím povolení nepřípustným způsobem použila ultima ratio z možných prostředků dohledu.

| 3. | Žalovaná porušila právo společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG na účinnou právní ochranu tím, že neodložila uplatňování rozhodnutí. |
| --- | --- |

3.

Žalovaná porušila právo společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG na účinnou právní ochranu tím, že neodložila uplatňování rozhodnutí.

| 4. | Žalovaná porušila článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, články 31 a 32 nařízení (EU) č. 1024/2013, jakož i § 70 odst. 4 zákona o bankách a článek 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod tím, že nerespektovala procesní práva společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG, která pro ni vyplývají z těchto ustanovení. |
| --- | --- |

4.

Žalovaná porušila článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, články 31 a 32 nařízení (EU) č. 1024/2013, jakož i § 70 odst. 4 zákona o bankách a článek 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod tím, že nerespektovala procesní práva společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG, která pro ni vyplývají z těchto ustanovení.

| 5. | Žalovaná porušila vlastnické právo společnosti Belegging-Maatschappij „Far-East“ B.V. tím, že společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG odebrala povolení vykonávat činnost, čímž zničila hospodářskou hodnotu podílů, které společnost Belegging-Maatschappij „Far-East“ B.V. drží na společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG. |
| --- | --- |

5.

Žalovaná porušila vlastnické právo společnosti Belegging-Maatschappij „Far-East“ B.V. tím, že společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG odebrala povolení vykonávat činnost, čímž zničila hospodářskou hodnotu podílů, které společnost Belegging-Maatschappij „Far-East“ B.V. drží na společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/57

---

Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2019 – TestBioTech v. Komise

(Věc T-173/17) (1)

(2020/C 10/67)

Jednací jazyk: angličtina

Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.

---

| 13.1.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 10/57

---

Usnesení Tribunálu ze dne 5. listopadu 2019 – CF v. Parlament

(Věc T-361/19) (1)

(2020/C 10/68)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.

---