# Eiropas Savienības C 10/2020

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 10 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 63. gadagājums2020. gada 13. janvāris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 10

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

63. gadagājums2020. gada 13. janvāris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2020/C 10/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2020/C 10/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2020/C 10/02 | Lieta C-585/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedības, ko ierosināja Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – Izmaiņas atļautā atbalsta shēmā – LESD 108. panta 3. punkts – Paziņošanas pienākums – Aizliegums īstenot bez Eiropas Komisijas atļaujas – Regula (ES) Nr. 651/2014 – Atbrīvojums – 58. panta 1. punkts – Regulas piemērošanas joma laikā – 44. panta 3. punkts – Apjoms – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta enerģijas nodokļa daļējas atmaksas aprēķina formula) | 2 |
| 2020/C 10/03 | Lieta C-641/17: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – College Pension Plan of British Columbia/Finanzamt München Abteilung III (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kapitāla brīva aprite – Pensiju fondu aplikšana ar nodokli – Atšķirīga attieksme pret pensiju fondiem rezidentiem un pensiju fondiem nerezidentiem – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru pensiju fondiem rezidentiem tiek ļauts samazināt savu ar nodokli apliekamo peļņu, atskaitot pensiju izmaksai paredzētās rezerves, un ieskaitīt par dividendēm iekasēto nodokli uzņēmumu ienākuma nodoklī – Situāciju salīdzināmība – Pamatojums) | 3 |
| 2020/C 10/04 | Lieta C-687/17 P: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV/Eiropas Komisija, Nīderlandes Karaliste, Slovākijas Republika (Apelācija – Valsts atbalsts – Atbalsts, kuru Nīderlandes iestādes ir piešķīrušas e-iepirkumu platformas TenderNed izveidei un ieviešanai – Lēmums, ar kuru tiek atzīts, ka pasākums nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē) | 4 |
| 2020/C 10/05 | Lieta C-2/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā lauksaimniecības politika – Tirgu kopīgā organizācija – Piens un piena produkti – Regula (ES) Nr. 1308/2013 – 148. panta 4. punkts – Līgums par svaigpiena piegādi – Cenas brīva apspriešana – Negodīgas komercprakses novēršana – Aizliegums maksāt atšķirīgas cenas svaigpiena ražotājiem, kuri ietilpst vienā grupā, kas izveidota, pamatojoties uz pārdodamo apjomu dienā, un nepamatoti samazināt cenu) | 4 |
| 2020/C 10/06 | Lieta C-68/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Petrotel-Lukoil SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – Direktīva 2003/96/EK – 21. panta 3. punkts – Nodokļa iekasējamības gadījuma nepastāvēšana – Energoproduktu patēriņš uzņēmumā, kurā tiek ražoti šādi produkti – 2. panta 3. punkts – Pienākums saņemt energoproduktu klasifikāciju akcīzes nodokļa noteikšanas mērķiem – Šiem produktiem piemērojamā nodokļa likme – Samērīguma princips) | 5 |
| 2020/C 10/07 | Apvienotās lietas no C-80/18 līdz C-83/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18)/Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 un C-82/18) un Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)/Administración General del Estado (C-81/18 un C-83/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Princips piesārņotājs maksā – Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu – Direktīva 2009/72/EK – 3. panta 1. un 2. punkts – Nediskriminācijas princips – Tarifu deficīta finansēšana – Nodokļi, kas ir jāmaksā tikai uzņēmumiem, kuri elektroenerģijas ražošanai izmanto kodolenerģiju) | 6 |
| 2020/C 10/08 | Apvienotās lietas no C-105/18 līdz C-113/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)/Administración General del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Princips piesārņotājs maksā – Direktīva 2000/60/EK – 9. panta 1. punkts – Ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšana – Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu – Direktīva 2009/72/EK – 3. panta 1. punkts – Nediskriminācijas princips – LESD 107. panta 1. punkts – Valsts atbalsts – Maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai – Maksa, kas tiek piemērota tikai hidroelektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas starpkopienu upju baseinos) | 7 |
| 2020/C 10/09 | Lieta C-233/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zubair Haqbin/Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēji – Direktīva 2013/33/ES – 20. panta 4. un 5. punkts – Nopietni izmitināšanas centru noteikumu pārkāpumi vai īpaši vardarbīga uzvedība – Dalībvalstu tiesību noteikt piemērojamās sankcijas apjoms – Nepilngadīgais bez pavadības – Uzņemšanas materiālo nosacījumu pasliktināšana vai atteikšana) | 8 |
| 2020/C 10/10 | Lieta C-255/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – State Street Bank International GmbH/Banca d'Italia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2014/59/ES – Kredītiestāžu sanācija un noregulējums – Valsts finansēšanas mehānisms – Noregulējuma iestāde – Nacionālais fonds – 103. un 104. pants – Pienākums veikt iemaksas – Ex ante iemaksas un ārkārtas ex post iemaksas – Aprēķins – Direktīvas novēlota transponēšana – Deleģētā regula (ES) 2015/63 – 12. un 14. pants – Jēdziens statusa maiņa – Ietekme uz pienākumu veikt iemaksas) | 9 |
| 2020/C 10/11 | Lieta C-261/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde – Tiesas spriedums, ar ko konstatēta pienākumu neizpilde – Neizpilde – Direktīva 85/337/EEK – Vēja parka atļauja un būvniecība – Projekts, kam var būt būtiska ietekme uz vidi – Ietekmes uz vidi iepriekšēja novērtējuma neesamība – Legalizācijas pienākums – LESD 260. panta 2. punkts – Lūgums noteikt kavējuma naudu un naudas sodu) | 10 |
| 2020/C 10/12 | Lieta C-280/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alain Flausch u.c./Ypourgos Perivallontos kai Energeias u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums – Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesā – Termiņu prasības celšanai atskaites punkts) | 11 |
| 2020/C 10/13 | Lieta C-346/18 P: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Rose Vision, SL/Eiropas Komisija (Apelācija – Eiropas Savienības finansētie projekti pētniecības jomā – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) – Nolīgumi par subsīdijām saistībā ar projektiem FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM un SFERA – Revīzijas, kurās konstatētas nelikumības dažu projektu īstenošanā – Eiropas Komisijas lēmumi, ar kuriem aptur saistībā ar citiem projektiem maksājamo summu izmaksu – Prasība sakarā ar atbildības konstatēšanu un prasība atcelt tiesību aktu) | 11 |
| 2020/C 10/14 | Apvienotās lietas no C-349/18 līdz C-351/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Vredegerecht te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Dzelzceļa pārvadājumi – Pasažieru tiesības un pienākumi – Regula (EK) Nr. 1371/2007 – 3. panta 8. punkts – Pārvadājuma līgums – Jēdziens – Pasažieris, kuram nav biļetes, iekāpjot vilcienā – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13/EEK – 1. panta 2. punkts un 6. panta 1. punkts – Vispārējie dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma pārvadājumu nosacījumi – Obligātas tiesību normas – Noteikums par līgumsodu – Valsts tiesas pilnvaras) | 12 |
| 2020/C 10/15 | Lieta C-363/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (ES) Nr. 1169/2011 – Pārtikas produktu informācijas sniegšana patērētājiem – Pārtikas produkta izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas obligāta norāde, ja tās nesniegšana var maldināt patērētājus – Pienākums uz Izraēlas valsts okupēto teritoriju izcelsmes produktiem sniegt norādi par to izcelsmes teritoriju, gadījumā, ja tie nāk no Izraēlas apmetnēm šajā teritorijā, pievienojot arī norādi par šādu izcelsmi) | 13 |
| 2020/C 10/16 | Apvienotās lietas C-419/18 un C-483/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska u.c. (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – 3. panta 1. punkts – 6. panta 1. punkts – 7. panta 1. punkts – Direktīva 2008/48/EK – 10. panta 2. punkts – Patēriņa kredītlīgumi – Prasījuma atbilstoši šim līgumam nodrošināšanas tikai ar blanko vekseli likumība – No vekseļa izrietošā parāda maksāšanas pieprasījums – Tiesneša rīcības pēc savas ierosmes apjoms) | 14 |
| 2020/C 10/17 | Lieta C-445/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembrī spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 1107/2009 – Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū – Paralēla tirdzniecība – Tirdzniecības atļaujas derīguma termiņa grozīšana – Augu aizsardzības līdzekļa un atsauces līdzekļa izcelsme – Nosacījumi) | 15 |
| 2020/C 10/18 | Lieta C-484/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – Izpildītāju ekskluzīvās tiesības – 2. panta b) punkts – Reproducēšanas tiesības – 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Padarīšana par pieejamu sabiedrībai – Atļauja – Prezumpcija – Valsts tiesību akti, ar kuriem valsts iestāde, kas ir atbildīga par valsts audiovizuālā mantojuma saglabāšanu un tā vērtības palielināšanu, tiek atbrīvota no pienākuma saņemt izpildītāja rakstveida piekrišanu arhīvu izmantošanai, kuri satur šī izpildītāja priekšnesumu ierakstus) | 16 |
| 2020/C 10/19 | Lieta C-528/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums – Outsource Professional Services Ltd/Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (EK) Nr. 207/2009 – Absolūti spēkā neesamības pamati – 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā pastāvējusi ļaunticība) | 16 |
| 2020/C 10/20 | Lieta C-555/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.H.K./B.A.C., E.E.K. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 655/2014 – Eiropas kontu apķīlāšanas rīkojums – 5. panta a) punkts – Izsniegšanas procedūra – 4. panta 8. – 10. punkts – Jēdzieni nolēmums, tiesas izlīgums un publisks akts – Valsts iestāžu izdots maksājuma rīkojums, par kuru var celt iebildumus – 18. panta 1. punkts – Termiņi – 45. pants – Ārkārtas apstākļi – Jēdziens) | 17 |
| 2020/C 10/21 | Lieta C-599/18 P: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums – Silec Cable, General Cable Corp./Eiropas Komisija (Apelācija – Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Eiropas apakšzemes un zemūdens spēka kabeļu tirgus – Tirgus sadale projektu kontekstā – Pārkāpuma pierādīšana – Nevainīguma prezumpcija – Pierādījumu sagrozīšana – Publiska norobežošanās – Citu aizliegtās vienošanās dalībnieku subjektīva uztvere – Pārkāpums, ko izdarījuši vairāki uzņēmumi, kas veido vienu saimniecisku vienību – Kāda no šiem uzņēmumiem izdarītā pārkāpuma smagums – Noteikšana – Aizliegtas vienošanās marginālais vai vidējais dalībnieks – Noteikšana – Vienlīdzīgas attieksmes princips) | 18 |
| 2020/C 10/22 | Lieta C-319/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 25. jūnija rīkojums – Fred Olsen, SA/Naviera Armas, SA, Eiropas Komisija (Apelācija – Valsts atbalsts – Tiesas Reglamenta 181. pants – Ekskluzīvas tiesības izmantot Puerto de Las Nieves (Spānija) ostas infrastruktūru, kas piešķirtas kādai kuģniecības sabiedrībai – Lēmums, ar kuru iepriekšējās izskatīšanas procedūras noslēgumā ir konstatēta valsts atbalsta neesamība – Priekšrocība, kas piešķirta no valsts līdzekļiem – Kritērijs par privāto ieguldītāju tirgus ekonomikā) | 18 |
| 2020/C 10/23 | Lieta C-322/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi, izmantojot dzelzceļu un autoceļus – 5. pants – Sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana – 5. panta 2. punkts – Tieša piešķiršana – Jēdziens iekšējs pakalpojumu sniedzējs – 8. panta 2. punkts – Pārejas noteikumi) | 19 |
| 2020/C 10/24 | Lieta C-424/18: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Piegāžu, būvdarbu vai pakalpojumu publiskais iepirkums – Direktīva 2014/24/ES – 10. panta h) punkts – Īpaši izņēmumi attiecībā uz pakalpojumu līgumiem – Ar pacientu transportēšanu saistīti neatliekamās medicīniskās palīdzības pakalpojumi – Jēdziens) | 20 |
| 2020/C 10/25 | Lieta C-475/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA/Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi – 5. pants – Tieša sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana – Valsts tiesībās paredzēts aizliegums – 8. panta 2. punkts – Pārejas noteikumi) | 20 |
| 2020/C 10/26 | Lieta C-285/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 5. aprīlī André Geske iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 31. janvāra spriedumu lietā T-427/18 André Geske/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs | 21 |
| 2020/C 10/27 | Lieta C-408/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-657/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Savienības Padome | 21 |
| 2020/C 10/28 | Lieta C-409/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-673/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Komisija | 22 |
| 2020/C 10/29 | Lieta C-659/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-389/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) | 22 |
| 2020/C 10/30 | Lieta C-660/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-390/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) | 23 |
| 2020/C 10/31 | Lieta C-678/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 12. septembrī Retail Royalty Co. iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-54/18 Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty | 23 |
| 2020/C 10/32 | Lieta C-732/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. oktobrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Spānija) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA | 23 |
| 2020/C 10/33 | Lieta C-767/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste | 24 |
| 2020/C 10/34 | Lieta C-814/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Apvienotā Karaliste) – AC, TM, GM, MM/ABC Sl, XYZ Plc | 25 |
| 2020/C 10/35 | Lieta C-833/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. novembrī Eiropas Savienības Padome iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 4. septembra spriedumu lietā T-308/18 Hamas/Padome | 26 |
| 2020/C 10/36 | Lieta C-476/18: Tiesas devītās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 24. jūnija rīkojums (Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 27 |
| 2020/C 10/37 | Lieta C-745/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 21. jūnija rīkojums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JA/Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów | 27 |
| 2020/C 10/38 | Lieta C-829/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 25. jūnija rīkojums (Tribunal de grande instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Crédit Logement SA/OE | 28 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2020/C 10/39 | Lieta T-240/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – Campine un Campine Recycling/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Automašīnu svina-skābes akumulatoru pārstrādes tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Naudas sodi – Pirkumu vērtība – Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Pārkāpuma pierādīšana – Turpināta vai atkārtota pārkāpuma jēdziens – Pārkāpuma ilgums – Līdzdalības pārkāpumā pārtraukums – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Neierobežota kompetence) | 29 |
| 2020/C 10/40 | Lieta T-276/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums – Ogrodnik/EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme Tropical – Agrāka valsts vārdiska preču zīme TROPICAL – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Preču līdzība – Sajaukšanas iespēja – Preču zīmju līdzāspastāvēšana) | 30 |
| 2020/C 10/41 | Lieta T-241/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 21. novembra spriedums – Bruno/Komisija (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Pensiju shēmas nosacījumi – Atlaišanas pabalsts – Iemaksas valsts vai privātā pensiju shēmā kopš stāšanās amatā – Tiesības uz pensiju, kas agrāk iegūtas saskaņā ar valsts shēmu – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 1. punkts un 12. panta 2. punkts – Iebilde par prettiesiskumu – Vienlīdzīga attieksme) | 31 |
| 2020/C 10/42 | Lieta T-431/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – WN/Parlaments (Civildienests – Akreditēti deputātu palīgi – Līguma izbeigšana pirms termiņa – Uzticības saiknes zudums – Tiesības uz aizstāvību – Samierināšanas procedūra – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Diskriminācija dzimuma dēļ – Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums – Rūpības pienākums) | 31 |
| 2020/C 10/43 | Lieta T-669/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Neoperl/EUIPO (Četru aizpildītu caurumu attēls, kurš ietverts simetriski izvietotu cauruma attēlā) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēloti četri aizpildīti caurumi, kas ietverti simetriski izvietotu cauruma attēlā, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 32 |
| 2020/C 10/44 | Lieta T-101/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 20. novembra spriedums – Rezon/EUIPO (imot.bg) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes imot.bg reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums) | 33 |
| 2020/C 10/45 | Lieta T-149/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Cilvēka silueta uz emblēmas attēlojums) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo cilvēka siluetu uz emblēmas, reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots cilvēka siluets – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Grozīšanas pilnvaras) | 33 |
| 2020/C 10/46 | Lieta T-702/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. oktobrī – Compass Overseas Holdings u.c./Komisija | 34 |
| 2020/C 10/47 | Lieta T-706/19: Prasība, kas celta 2019. gada 16. oktobrī – Micro Focus International u.c./Komisija | 35 |
| 2020/C 10/48 | Lieta T-708/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Bujar/Komisija | 36 |
| 2020/C 10/49 | Lieta T-710/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Sthree un Sthree Overseas Holdings/Komisija | 37 |
| 2020/C 10/50 | Lieta T-711/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – SSP Group un SSP Financing/Komisija | 38 |
| 2020/C 10/51 | Lieta T-712/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Hikma Pharmaceuticals un Hikma Pharmaceuticals International/Komisija | 39 |
| 2020/C 10/52 | Lieta T-713/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Cobham un Lockman Investments/Komisija | 41 |
| 2020/C 10/53 | Lieta T-714/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. oktobrī – Smiths Group un Siti 1/Komisija | 42 |
| 2020/C 10/54 | Lieta T-716/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. oktobrī – Interpipe Niko Tube un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Komisija | 43 |
| 2020/C 10/55 | Lieta T-717/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. oktobrī – Associated British Foods u.c./Komisija | 44 |
| 2020/C 10/56 | Lieta T-718/19: Prasība, kas celta 2019. gada 23. oktobrī – The Weir Group u.c./Komisija | 45 |
| 2020/C 10/57 | Lieta T-738/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. novembrī – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud) | 47 |
| 2020/C 10/58 | Lieta T-744/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. novembrī – Methanol Holdings (Trinidad)/Komisija | 48 |
| 2020/C 10/59 | Lieta T-788/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. novembrī – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack) | 48 |
| 2020/C 10/60 | Lieta T-790/19: Prasība, kas celta 2019. gada 13. novembrī – Novolipetsk Steel/Komisija | 49 |
| 2020/C 10/61 | Lieta T-792/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. novembrī – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA) | 50 |
| 2020/C 10/62 | Lieta T-793/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Tirreno Power/Komisija | 51 |
| 2020/C 10/63 | Lieta T-794/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Set/Komisija | 52 |
| 2020/C 10/64 | Lieta T-795/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija | 53 |
| 2020/C 10/65 | Lieta T-796/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija | 54 |
| 2020/C 10/66 | Lieta T-797/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – Anglo Austrian AAB Bank un Belegging-Maatschappij Far-East/ECB | 56 |
| 2020/C 10/67 | Lieta T-173/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. novembra rīkojums – TestBioTech/Komisija | 57 |
| 2020/C 10/68 | Lieta T-361/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. novembra rīkojums – CF/Parlaments | 57 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2020/C 10/02

Lieta C-585/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedības, ko ierosināja Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – Izmaiņas atļautā atbalsta shēmā – LESD 108. panta 3. punkts – Paziņošanas pienākums – Aizliegums īstenot bez Eiropas Komisijas atļaujas – Regula (ES) Nr. 651/2014 – Atbrīvojums – 58. panta 1. punkts – Regulas piemērošanas joma laikā – 44. panta 3. punkts – Apjoms – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta enerģijas nodokļa daļējas atmaksas aprēķina formula)

2

2020/C 10/03

Lieta C-641/17: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – College Pension Plan of British Columbia/Finanzamt München Abteilung III (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kapitāla brīva aprite – Pensiju fondu aplikšana ar nodokli – Atšķirīga attieksme pret pensiju fondiem rezidentiem un pensiju fondiem nerezidentiem – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru pensiju fondiem rezidentiem tiek ļauts samazināt savu ar nodokli apliekamo peļņu, atskaitot pensiju izmaksai paredzētās rezerves, un ieskaitīt par dividendēm iekasēto nodokli uzņēmumu ienākuma nodoklī – Situāciju salīdzināmība – Pamatojums)

3

2020/C 10/04

Lieta C-687/17 P: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV/Eiropas Komisija, Nīderlandes Karaliste, Slovākijas Republika (Apelācija – Valsts atbalsts – Atbalsts, kuru Nīderlandes iestādes ir piešķīrušas e-iepirkumu platformas TenderNed izveidei un ieviešanai – Lēmums, ar kuru tiek atzīts, ka pasākums nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē)

4

2020/C 10/05

Lieta C-2/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā lauksaimniecības politika – Tirgu kopīgā organizācija – Piens un piena produkti – Regula (ES) Nr. 1308/2013 – 148. panta 4. punkts – Līgums par svaigpiena piegādi – Cenas brīva apspriešana – Negodīgas komercprakses novēršana – Aizliegums maksāt atšķirīgas cenas svaigpiena ražotājiem, kuri ietilpst vienā grupā, kas izveidota, pamatojoties uz pārdodamo apjomu dienā, un nepamatoti samazināt cenu)

4

2020/C 10/06

Lieta C-68/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Petrotel-Lukoil SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – Direktīva 2003/96/EK – 21. panta 3. punkts – Nodokļa iekasējamības gadījuma nepastāvēšana – Energoproduktu patēriņš uzņēmumā, kurā tiek ražoti šādi produkti – 2. panta 3. punkts – Pienākums saņemt energoproduktu klasifikāciju akcīzes nodokļa noteikšanas mērķiem – Šiem produktiem piemērojamā nodokļa likme – Samērīguma princips)

5

2020/C 10/07

Apvienotās lietas no C-80/18 līdz C-83/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18)/Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 un C-82/18) un Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)/Administración General del Estado (C-81/18 un C-83/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Princips piesārņotājs maksā – Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu – Direktīva 2009/72/EK – 3. panta 1. un 2. punkts – Nediskriminācijas princips – Tarifu deficīta finansēšana – Nodokļi, kas ir jāmaksā tikai uzņēmumiem, kuri elektroenerģijas ražošanai izmanto kodolenerģiju)

6

2020/C 10/08

Apvienotās lietas no C-105/18 līdz C-113/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)/Administración General del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Princips piesārņotājs maksā – Direktīva 2000/60/EK – 9. panta 1. punkts – Ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšana – Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu – Direktīva 2009/72/EK – 3. panta 1. punkts – Nediskriminācijas princips – LESD 107. panta 1. punkts – Valsts atbalsts – Maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai – Maksa, kas tiek piemērota tikai hidroelektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas starpkopienu upju baseinos)

7

2020/C 10/09

Lieta C-233/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zubair Haqbin/Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēji – Direktīva 2013/33/ES – 20. panta 4. un 5. punkts – Nopietni izmitināšanas centru noteikumu pārkāpumi vai īpaši vardarbīga uzvedība – Dalībvalstu tiesību noteikt piemērojamās sankcijas apjoms – Nepilngadīgais bez pavadības – Uzņemšanas materiālo nosacījumu pasliktināšana vai atteikšana)

8

2020/C 10/10

Lieta C-255/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – State Street Bank International GmbH/Banca d'Italia (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2014/59/ES – Kredītiestāžu sanācija un noregulējums – Valsts finansēšanas mehānisms – Noregulējuma iestāde – Nacionālais fonds – 103. un 104. pants – Pienākums veikt iemaksas – Ex ante iemaksas un ārkārtas ex post iemaksas – Aprēķins – Direktīvas novēlota transponēšana – Deleģētā regula (ES) 2015/63 – 12. un 14. pants – Jēdziens statusa maiņa – Ietekme uz pienākumu veikt iemaksas)

9

2020/C 10/11

Lieta C-261/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Īrija (Valsts pienākumu neizpilde – Tiesas spriedums, ar ko konstatēta pienākumu neizpilde – Neizpilde – Direktīva 85/337/EEK – Vēja parka atļauja un būvniecība – Projekts, kam var būt būtiska ietekme uz vidi – Ietekmes uz vidi iepriekšēja novērtējuma neesamība – Legalizācijas pienākums – LESD 260. panta 2. punkts – Lūgums noteikt kavējuma naudu un naudas sodu)

10

2020/C 10/12

Lieta C-280/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alain Flausch u.c./Ypourgos Perivallontos kai Energeias u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums – Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesā – Termiņu prasības celšanai atskaites punkts)

11

2020/C 10/13

Lieta C-346/18 P: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Rose Vision, SL/Eiropas Komisija (Apelācija – Eiropas Savienības finansētie projekti pētniecības jomā – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) – Nolīgumi par subsīdijām saistībā ar projektiem FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM un SFERA – Revīzijas, kurās konstatētas nelikumības dažu projektu īstenošanā – Eiropas Komisijas lēmumi, ar kuriem aptur saistībā ar citiem projektiem maksājamo summu izmaksu – Prasība sakarā ar atbildības konstatēšanu un prasība atcelt tiesību aktu)

11

2020/C 10/14

Apvienotās lietas no C-349/18 līdz C-351/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Vredegerecht te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Dzelzceļa pārvadājumi – Pasažieru tiesības un pienākumi – Regula (EK) Nr. 1371/2007 – 3. panta 8. punkts – Pārvadājuma līgums – Jēdziens – Pasažieris, kuram nav biļetes, iekāpjot vilcienā – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13/EEK – 1. panta 2. punkts un 6. panta 1. punkts – Vispārējie dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma pārvadājumu nosacījumi – Obligātas tiesību normas – Noteikums par līgumsodu – Valsts tiesas pilnvaras)

12

2020/C 10/15

Lieta C-363/18: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (ES) Nr. 1169/2011 – Pārtikas produktu informācijas sniegšana patērētājiem – Pārtikas produkta izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas obligāta norāde, ja tās nesniegšana var maldināt patērētājus – Pienākums uz Izraēlas valsts okupēto teritoriju izcelsmes produktiem sniegt norādi par to izcelsmes teritoriju, gadījumā, ja tie nāk no Izraēlas apmetnēm šajā teritorijā, pievienojot arī norādi par šādu izcelsmi)

13

2020/C 10/16

Apvienotās lietas C-419/18 un C-483/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska u.c. (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 93/13/EEK – 3. panta 1. punkts – 6. panta 1. punkts – 7. panta 1. punkts – Direktīva 2008/48/EK – 10. panta 2. punkts – Patēriņa kredītlīgumi – Prasījuma atbilstoši šim līgumam nodrošināšanas tikai ar blanko vekseli likumība – No vekseļa izrietošā parāda maksāšanas pieprasījums – Tiesneša rīcības pēc savas ierosmes apjoms)

14

2020/C 10/17

Lieta C-445/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembrī spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 1107/2009 – Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū – Paralēla tirdzniecība – Tirdzniecības atļaujas derīguma termiņa grozīšana – Augu aizsardzības līdzekļa un atsauces līdzekļa izcelsme – Nosacījumi)

15

2020/C 10/18

Lieta C-484/18: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – Izpildītāju ekskluzīvās tiesības – 2. panta b) punkts – Reproducēšanas tiesības – 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Padarīšana par pieejamu sabiedrībai – Atļauja – Prezumpcija – Valsts tiesību akti, ar kuriem valsts iestāde, kas ir atbildīga par valsts audiovizuālā mantojuma saglabāšanu un tā vērtības palielināšanu, tiek atbrīvota no pienākuma saņemt izpildītāja rakstveida piekrišanu arhīvu izmantošanai, kuri satur šī izpildītāja priekšnesumu ierakstus)

16

2020/C 10/19

Lieta C-528/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums – Outsource Professional Services Ltd/Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (Apelācija – Eiropas Savienības preču zīme – Regula (EK) Nr. 207/2009 – Absolūti spēkā neesamības pamati – 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā pastāvējusi ļaunticība)

16

2020/C 10/20

Lieta C-555/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.H.K./B.A.C., E.E.K. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 655/2014 – Eiropas kontu apķīlāšanas rīkojums – 5. panta a) punkts – Izsniegšanas procedūra – 4. panta 8. – 10. punkts – Jēdzieni nolēmums, tiesas izlīgums un publisks akts – Valsts iestāžu izdots maksājuma rīkojums, par kuru var celt iebildumus – 18. panta 1. punkts – Termiņi – 45. pants – Ārkārtas apstākļi – Jēdziens)

17

2020/C 10/21

Lieta C-599/18 P: Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums – Silec Cable, General Cable Corp./Eiropas Komisija (Apelācija – Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Eiropas apakšzemes un zemūdens spēka kabeļu tirgus – Tirgus sadale projektu kontekstā – Pārkāpuma pierādīšana – Nevainīguma prezumpcija – Pierādījumu sagrozīšana – Publiska norobežošanās – Citu aizliegtās vienošanās dalībnieku subjektīva uztvere – Pārkāpums, ko izdarījuši vairāki uzņēmumi, kas veido vienu saimniecisku vienību – Kāda no šiem uzņēmumiem izdarītā pārkāpuma smagums – Noteikšana – Aizliegtas vienošanās marginālais vai vidējais dalībnieks – Noteikšana – Vienlīdzīgas attieksmes princips)

18

2020/C 10/22

Lieta C-319/18 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 25. jūnija rīkojums – Fred Olsen, SA/Naviera Armas, SA, Eiropas Komisija (Apelācija – Valsts atbalsts – Tiesas Reglamenta 181. pants – Ekskluzīvas tiesības izmantot Puerto de Las Nieves (Spānija) ostas infrastruktūru, kas piešķirtas kādai kuģniecības sabiedrībai – Lēmums, ar kuru iepriekšējās izskatīšanas procedūras noslēgumā ir konstatēta valsts atbalsta neesamība – Priekšrocība, kas piešķirta no valsts līdzekļiem – Kritērijs par privāto ieguldītāju tirgus ekonomikā)

18

2020/C 10/23

Lieta C-322/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi, izmantojot dzelzceļu un autoceļus – 5. pants – Sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana – 5. panta 2. punkts – Tieša piešķiršana – Jēdziens iekšējs pakalpojumu sniedzējs – 8. panta 2. punkts – Pārejas noteikumi)

19

2020/C 10/24

Lieta C-424/18: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Piegāžu, būvdarbu vai pakalpojumu publiskais iepirkums – Direktīva 2014/24/ES – 10. panta h) punkts – Īpaši izņēmumi attiecībā uz pakalpojumu līgumiem – Ar pacientu transportēšanu saistīti neatliekamās medicīniskās palīdzības pakalpojumi – Jēdziens)

20

2020/C 10/25

Lieta C-475/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA/Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi – 5. pants – Tieša sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana – Valsts tiesībās paredzēts aizliegums – 8. panta 2. punkts – Pārejas noteikumi)

20

2020/C 10/26

Lieta C-285/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 5. aprīlī André Geske iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 31. janvāra spriedumu lietā T-427/18 André Geske/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

21

2020/C 10/27

Lieta C-408/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-657/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Savienības Padome

21

2020/C 10/28

Lieta C-409/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-673/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Komisija

22

2020/C 10/29

Lieta C-659/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-389/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

22

2020/C 10/30

Lieta C-660/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-390/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

23

2020/C 10/31

Lieta C-678/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 12. septembrī Retail Royalty Co. iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-54/18 Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty

23

2020/C 10/32

Lieta C-732/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. oktobrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Spānija) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

23

2020/C 10/33

Lieta C-767/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

24

2020/C 10/34

Lieta C-814/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Apvienotā Karaliste) – AC, TM, GM, MM/ABC Sl, XYZ Plc

25

2020/C 10/35

Lieta C-833/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. novembrī Eiropas Savienības Padome iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 4. septembra spriedumu lietā T-308/18 Hamas/Padome

26

2020/C 10/36

Lieta C-476/18: Tiesas devītās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 24. jūnija rīkojums (Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

27

2020/C 10/37

Lieta C-745/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 21. jūnija rīkojums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JA/Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów

27

2020/C 10/38

Lieta C-829/18: Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 25. jūnija rīkojums (Tribunal de grande instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Crédit Logement SA/OE

28

Vispārējā tiesa

2020/C 10/39

Lieta T-240/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – Campine un Campine Recycling/Komisija (Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Automašīnu svina-skābes akumulatoru pārstrādes tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums – Naudas sodi – Pirkumu vērtība – Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības uz aizstāvību – Pārkāpuma pierādīšana – Turpināta vai atkārtota pārkāpuma jēdziens – Pārkāpuma ilgums – Līdzdalības pārkāpumā pārtraukums – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Neierobežota kompetence)

29

2020/C 10/40

Lieta T-276/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums – Ogrodnik/EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme Tropical – Agrāka valsts vārdiska preču zīme TROPICAL – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Preču līdzība – Sajaukšanas iespēja – Preču zīmju līdzāspastāvēšana)

30

2020/C 10/41

Lieta T-241/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 21. novembra spriedums – Bruno/Komisija (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Pensiju shēmas nosacījumi – Atlaišanas pabalsts – Iemaksas valsts vai privātā pensiju shēmā kopš stāšanās amatā – Tiesības uz pensiju, kas agrāk iegūtas saskaņā ar valsts shēmu – Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 1. punkts un 12. panta 2. punkts – Iebilde par prettiesiskumu – Vienlīdzīga attieksme)

31

2020/C 10/42

Lieta T-431/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – WN/Parlaments (Civildienests – Akreditēti deputātu palīgi – Līguma izbeigšana pirms termiņa – Uzticības saiknes zudums – Tiesības uz aizstāvību – Samierināšanas procedūra – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Diskriminācija dzimuma dēļ – Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums – Rūpības pienākums)

31

2020/C 10/43

Lieta T-669/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Neoperl/EUIPO (Četru aizpildītu caurumu attēls, kurš ietverts simetriski izvietotu cauruma attēlā) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēloti četri aizpildīti caurumi, kas ietverti simetriski izvietotu cauruma attēlā, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

32

2020/C 10/44

Lieta T-101/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 20. novembra spriedums – Rezon/EUIPO (imot.bg) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes imot.bg reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)

33

2020/C 10/45

Lieta T-149/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Cilvēka silueta uz emblēmas attēlojums) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo cilvēka siluetu uz emblēmas, reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots cilvēka siluets – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Grozīšanas pilnvaras)

33

2020/C 10/46

Lieta T-702/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. oktobrī – Compass Overseas Holdings u.c./Komisija

34

2020/C 10/47

Lieta T-706/19: Prasība, kas celta 2019. gada 16. oktobrī – Micro Focus International u.c./Komisija

35

2020/C 10/48

Lieta T-708/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Bujar/Komisija

36

2020/C 10/49

Lieta T-710/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Sthree un Sthree Overseas Holdings/Komisija

37

2020/C 10/50

Lieta T-711/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – SSP Group un SSP Financing/Komisija

38

2020/C 10/51

Lieta T-712/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Hikma Pharmaceuticals un Hikma Pharmaceuticals International/Komisija

39

2020/C 10/52

Lieta T-713/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Cobham un Lockman Investments/Komisija

41

2020/C 10/53

Lieta T-714/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. oktobrī – Smiths Group un Siti 1/Komisija

42

2020/C 10/54

Lieta T-716/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. oktobrī – Interpipe Niko Tube un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Komisija

43

2020/C 10/55

Lieta T-717/19: Prasība, kas celta 2019. gada 24. oktobrī – Associated British Foods u.c./Komisija

44

2020/C 10/56

Lieta T-718/19: Prasība, kas celta 2019. gada 23. oktobrī – The Weir Group u.c./Komisija

45

2020/C 10/57

Lieta T-738/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. novembrī – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)

47

2020/C 10/58

Lieta T-744/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. novembrī – Methanol Holdings (Trinidad)/Komisija

48

2020/C 10/59

Lieta T-788/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. novembrī – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

48

2020/C 10/60

Lieta T-790/19: Prasība, kas celta 2019. gada 13. novembrī – Novolipetsk Steel/Komisija

49

2020/C 10/61

Lieta T-792/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. novembrī – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

50

2020/C 10/62

Lieta T-793/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Tirreno Power/Komisija

51

2020/C 10/63

Lieta T-794/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Set/Komisija

52

2020/C 10/64

Lieta T-795/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija

53

2020/C 10/65

Lieta T-796/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija

54

2020/C 10/66

Lieta T-797/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – Anglo Austrian AAB Bank un Belegging-Maatschappij Far-East/ECB

56

2020/C 10/67

Lieta T-173/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. novembra rīkojums – TestBioTech/Komisija

57

2020/C 10/68

Lieta T-361/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. novembra rīkojums – CF/Parlaments

57

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2020/C 10/01)

Jaunākā publikācija

OV C 432, 23.12.2019.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 423, 16.12.2019.

OV C 413, 9.12.2019.

OV C 406, 2.12.2019.

OV C 399, 25.11.2019.

OV C 383, 11.11.2019.

OV C 372, 4.11.2019.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/2

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedības, ko ierosināja Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

(Lieta C-585/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Izmaiņas atļautā atbalsta shēmā - LESD 108. panta 3. punkts - Paziņošanas pienākums - Aizliegums īstenot bez Eiropas Komisijas atļaujas - Regula (ES) Nr. 651/2014 - Atbrīvojums - 58. panta 1. punkts - Regulas piemērošanas joma laikā - 44. panta 3. punkts - Apjoms - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta enerģijas nodokļa daļējas atmaksas aprēķina formula)

(2020/C 10/02)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītājas: Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

Piedaloties: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

Rezolutīvā daļa

| 1) | LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz valsts tiesisko regulējumu, ar ko ir izdarītas izmaiņas atbalsta shēmā, samazinot šī atbalsta saņēmēju loku, principā attiecas šajā normā paredzētais paziņošanas pienākums. |
| --- | --- |

1)

LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz valsts tiesisko regulējumu, ar ko ir izdarītas izmaiņas atbalsta shēmā, samazinot šī atbalsta saņēmēju loku, principā attiecas šajā normā paredzētais paziņošanas pienākums.

| 2) | Komisijas Regulas (ES) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu, 58. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbalsts, kas piešķirts pirms minētās regulas stāšanās spēkā, pamatojoties uz tādu atbalsta shēmu kā pamatlietās aplūkotā, saskaņā ar šo pašu regulu var tikt atbrīvots no LESD 108. panta 3. punktā paredzētā paziņošanas pienākuma. |
| --- | --- |

2)

Komisijas Regulas (ES) Nr. 651/2014 (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot [LESD] 107. un 108. pantu, 58. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbalsts, kas piešķirts pirms minētās regulas stāšanās spēkā, pamatojoties uz tādu atbalsta shēmu kā pamatlietās aplūkotā, saskaņā ar šo pašu regulu var tikt atbrīvots no LESD 108. panta 3. punktā paredzētā paziņošanas pienākuma.

| 3) | Regulas Nr. 651/2014 44. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda atbalsta shēma kā pamatlietās, kurā enerģijas nodokļa atmaksas summa ir skaidri noteikta ar valsts tiesiskajā regulējumā, ar ko tiek ieviesta šī shēma, paredzētu aprēķina formulu, atbilst šai tiesību normai. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 651/2014 44. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda atbalsta shēma kā pamatlietās, kurā enerģijas nodokļa atmaksas summa ir skaidri noteikta ar valsts tiesiskajā regulējumā, ar ko tiek ieviesta šī shēma, paredzētu aprēķina formulu, atbilst šai tiesību normai.

---

(1)  OV C 13, 15.1.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/3

---

Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – College Pension Plan of British Columbia/Finanzamt München Abteilung III

(Lieta C-641/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kapitāla brīva aprite - Pensiju fondu aplikšana ar nodokli - Atšķirīga attieksme pret pensiju fondiem rezidentiem un pensiju fondiem nerezidentiem - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, ar kuru pensiju fondiem rezidentiem tiek ļauts samazināt savu ar nodokli apliekamo peļņu, atskaitot pensiju izmaksai paredzētās rezerves, un ieskaitīt par dividendēm iekasēto nodokli uzņēmumu ienākuma nodoklī - Situāciju salīdzināmība - Pamatojums)

(2020/C 10/03)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht München

Pamatlietas puses

Prasītājs: College Pension Plan of British Columbia

Atbildētāja: Finanzamt München Abteilung III

Rezolutīvā daļa

| 1) | LESD 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu – saskaņā ar kuru dividendēm, ko sabiedrība rezidente izmaksā pensiju fondam rezidentam, pirmkārt, tiek piemērots nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš var tikt pilnā apmērā ieskaitīts uzņēmumu ienākuma nodoklī, kas ir jāmaksā šim fondam, un var tikt atmaksāts, ja nodoklis, kurš tiek ieturēts ienākumu gūšanas vietā, pārsniedz fonda maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli, un, otrkārt, tās neizraisa ar uzņēmumu ienākuma nodokli apliekamās peļņas palielinājumu vai arī izraisa tikai mērenu šīs peļņas palielinājumu, pastāvot iespējai no minētās peļņas atskaitīt uzkrājumus pensiju saistību izpildei, savukārt dividendēm, kas tiek izmaksātas pensiju fondam nerezidentam, tiek piemērots ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš attiecībā uz šo fondu ir galīgs nodoklis, – ja pensiju fonds nerezidents saņemtās dividendes izmanto pensiju, kas tam būs nākotnē jāizmaksā, uzkrājumiem, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

LESD 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu – saskaņā ar kuru dividendēm, ko sabiedrība rezidente izmaksā pensiju fondam rezidentam, pirmkārt, tiek piemērots nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš var tikt pilnā apmērā ieskaitīts uzņēmumu ienākuma nodoklī, kas ir jāmaksā šim fondam, un var tikt atmaksāts, ja nodoklis, kurš tiek ieturēts ienākumu gūšanas vietā, pārsniedz fonda maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli, un, otrkārt, tās neizraisa ar uzņēmumu ienākuma nodokli apliekamās peļņas palielinājumu vai arī izraisa tikai mērenu šīs peļņas palielinājumu, pastāvot iespējai no minētās peļņas atskaitīt uzkrājumus pensiju saistību izpildei, savukārt dividendēm, kas tiek izmaksātas pensiju fondam nerezidentam, tiek piemērots ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš attiecībā uz šo fondu ir galīgs nodoklis, – ja pensiju fonds nerezidents saņemtās dividendes izmanto pensiju, kas tam būs nākotnē jāizmaksā, uzkrājumiem, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

| 2) | LESD 64. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums – saskaņā ar kuru dividendēm, ko sabiedrība rezidente izmaksā pensiju fondam rezidentam, pirmkārt, tiek piemērots nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš var tikt pilnā apmērā atskaitīts no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kas ir jāmaksā šim fondam, un var tikt atmaksāts, ja nodoklis, kurš tiek ieturēts ienākumu gūšanas vietā, pārsniedz fonda maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli, un, otrkārt, tās neizraisa ar uzņēmumu ienākuma nodokli apliekamās peļņas palielinājumu vai arī izraisa tikai mērenu šīs peļņas palielinājumu, pastāvot iespējai no minētās peļņas atskaitīt uzkrājumus pensiju saistību izpildei, savukārt dividendēm, kas tiek izmaksātas pensiju fondam nerezidentam, tiek piemērots ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš attiecībā uz šo fondu ir galīgs nodoklis, – nevar tikt uzskatīts par ierobežojumu, kas ir pastāvējis 1993. gada 31. decembrī, šīs tiesību normas piemērošanas nolūkā. |
| --- | --- |

2)

LESD 64. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums – saskaņā ar kuru dividendēm, ko sabiedrība rezidente izmaksā pensiju fondam rezidentam, pirmkārt, tiek piemērots nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš var tikt pilnā apmērā atskaitīts no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kas ir jāmaksā šim fondam, un var tikt atmaksāts, ja nodoklis, kurš tiek ieturēts ienākumu gūšanas vietā, pārsniedz fonda maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli, un, otrkārt, tās neizraisa ar uzņēmumu ienākuma nodokli apliekamās peļņas palielinājumu vai arī izraisa tikai mērenu šīs peļņas palielinājumu, pastāvot iespējai no minētās peļņas atskaitīt uzkrājumus pensiju saistību izpildei, savukārt dividendēm, kas tiek izmaksātas pensiju fondam nerezidentam, tiek piemērots ieturējums ienākumu gūšanas vietā, kurš attiecībā uz šo fondu ir galīgs nodoklis, – nevar tikt uzskatīts par ierobežojumu, kas ir pastāvējis 1993. gada 31. decembrī, šīs tiesību normas piemērošanas nolūkā.

---

(1)  OV C 112, 26.3.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/4

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV/Eiropas Komisija, Nīderlandes Karaliste, Slovākijas Republika

(Lieta C-687/17 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Atbalsts, kuru Nīderlandes iestādes ir piešķīrušas e-iepirkumu platformas TenderNed izveidei un ieviešanai - Lēmums, ar kuru tiek atzīts, ka pasākums nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē)

(2020/C 10/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV, Huisinga Beheer BV (pārstāvji: C. Dekker un L. Fiorilli, advocaten)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji: P.-J. Loewenthal un K. Herrmann), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji: M. Noort un M. Bulterman) un Slovākijas Republika

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV un Huisinga Beheer BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV un Huisinga Beheer BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Nīderlandes Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 94, 12.3.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/4

---

Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums (Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

(Lieta C-2/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā lauksaimniecības politika - Tirgu kopīgā organizācija - Piens un piena produkti - Regula (ES) Nr. 1308/2013 - 148. panta 4. punkts - Līgums par svaigpiena piegādi - Cenas brīva apspriešana - Negodīgas komercprakses novēršana - Aizliegums maksāt atšķirīgas cenas svaigpiena ražotājiem, kuri ietilpst vienā grupā, kas izveidota, pamatojoties uz pārdodamo apjomu dienā, un nepamatoti samazināt cenu)

(2020/C 10/05)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

Piedaloties: Lietuvos Respublikos Seimas

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 2017/2393 (2017. gada 13. decembris), 148. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds paredzēts 2015. gada 25. jūnija Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII-1907 (Lietuvas Republikas Likums Nr. XII-1907 par Lietuvas saimnieciskās darbības subjektu, kuri pērk un pārdod svaigpienu un piena produktus, negodīgas prakses aizliegumu), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2015. gada 22. decembra likumu, 3. panta 3. punkta 1. apakšpunktā, ar kuru, lai novērstu negodīgu komercpraksi, svaigpiena pircējiem ir aizliegts ražotājiem, par kuriem ir uzskatāms, ka tie atbilstoši dienā pārdodamajam piena apjomam ietilpst vienā un tajā pašā grupā, maksāt atšķirīgu pirkuma cenu par svaigpienu, kam ir tāds pats sastāvs un kvalitāte, kā arī kas tiek piegādāts tādā pašā veidā, ciktāl minētais tiesiskais regulējums ir piemērots, lai nodrošinātu izvirzītā mērķa sasniegšanu un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams minētā mērķa sasniegšanai; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 2017/2393 (2017. gada 13. decembris), 148. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds paredzēts 2015. gada 25. jūnija Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII-1907 (Lietuvas Republikas Likums Nr. XII-1907 par Lietuvas saimnieciskās darbības subjektu, kuri pērk un pārdod svaigpienu un piena produktus, negodīgas prakses aizliegumu), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2015. gada 22. decembra likumu, 3. panta 3. punkta 1. apakšpunktā, ar kuru, lai novērstu negodīgu komercpraksi, svaigpiena pircējiem ir aizliegts ražotājiem, par kuriem ir uzskatāms, ka tie atbilstoši dienā pārdodamajam piena apjomam ietilpst vienā un tajā pašā grupā, maksāt atšķirīgu pirkuma cenu par svaigpienu, kam ir tāds pats sastāvs un kvalitāte, kā arī kas tiek piegādāts tādā pašā veidā, ciktāl minētais tiesiskais regulējums ir piemērots, lai nodrošinātu izvirzītā mērķa sasniegšanu un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams minētā mērķa sasniegšanai; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

| 2) | Regulas Nr. 1308/2013, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2017/2393, 148. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds paredzēts Lietuvas Republikas 2015. gada 25. jūnija Likuma Nr. XII-1907 par Lietuvas saimnieciskās darbības subjektu, kuri pērk un pārdod svaigpienu un piena produktus, negodīgas prakses aizliegumu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2015. gada 22. decembra likumu, 3. panta 3. punkta 3. apakšpunktā un 5. pantā, ar kuru, lai novērstu negodīgu komercpraksi, svaigpiena pircējam ir aizliegts nepamatoti samazināt cenu, par kādu notikusi vienošanās ar ražotāju, un kurā jebkuram cenas samazinājumam par vairāk nekā 3 % ir prasīta kompetentās valsts iestādes atļauja. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1308/2013, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Regulu Nr. 2017/2393, 148. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds paredzēts Lietuvas Republikas 2015. gada 25. jūnija Likuma Nr. XII-1907 par Lietuvas saimnieciskās darbības subjektu, kuri pērk un pārdod svaigpienu un piena produktus, negodīgas prakses aizliegumu, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2015. gada 22. decembra likumu, 3. panta 3. punkta 3. apakšpunktā un 5. pantā, ar kuru, lai novērstu negodīgu komercpraksi, svaigpiena pircējam ir aizliegts nepamatoti samazināt cenu, par kādu notikusi vienošanās ar ražotāju, un kurā jebkuram cenas samazinājumam par vairāk nekā 3 % ir prasīta kompetentās valsts iestādes atļauja.

---

(1)  OV C 104, 19.3.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/5

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Curtea de Apel București (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Petrotel-Lukoil SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

(Lieta C-68/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - Direktīva 2003/96/EK - 21. panta 3. punkts - Nodokļa iekasējamības gadījuma nepastāvēšana - Energoproduktu patēriņš uzņēmumā, kurā tiek ražoti šādi produkti - 2. panta 3. punkts - Pienākums saņemt energoproduktu klasifikāciju akcīzes nodokļa noteikšanas mērķiem - Šiem produktiem piemērojamā nodokļa likme - Samērīguma princips)

(2020/C 10/06)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel București

Pamatlietas puses

Prasītāja: SC Petrotel-Lukoil SA

Atbildētāji: Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 21. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādas valsts tiesību normas vai praksi, kas paredz nodokļu uzlikšanu energoproduktiem, kuri tiek patērēti tā uzņēmuma termoelektrocentrālē, kurā tie ir saražoti, ciktāl šis patēriņš domāts energoproduktu ražošanai, ģenerējot minēto produktu ražošanas tehnoloģiskajam procesam nepieciešamo siltumenerģiju. Šī interpretācija neietekmē to, ka principā šīs direktīvas 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts tiek piemērots tai energoproduktu daļai, kas tiek patērēta elektroenerģijas ražošanai. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 21. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādas valsts tiesību normas vai praksi, kas paredz nodokļu uzlikšanu energoproduktiem, kuri tiek patērēti tā uzņēmuma termoelektrocentrālē, kurā tie ir saražoti, ciktāl šis patēriņš domāts energoproduktu ražošanai, ģenerējot minēto produktu ražošanas tehnoloģiskajam procesam nepieciešamo siltumenerģiju. Šī interpretācija neietekmē to, ka principā šīs direktīvas 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts tiek piemērots tai energoproduktu daļai, kas tiek patērēta elektroenerģijas ražošanai.

| 2) | Direktīvas 2003/96 2. panta 3. punkts, kā arī samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādas valsts tiesību normas vai praksi, kas, ja kompetentajām nodokļu iestādēm nav iesniegts pieteikums par tādu energoproduktu klasificēšanu akcīzes nodokļa mērķiem, kuru nodokļa līmenis šajā direktīvā nav noteikts, paredz piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas paredzēta gāzeļļai, un saglabāt šo likmi, kaut arī vēlāk ir saņemts lēmums par klasificēšanu, ar kuru šie produkti ir pielīdzināti degvieleļļai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2003/96 2. panta 3. punkts, kā arī samērīguma princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādas valsts tiesību normas vai praksi, kas, ja kompetentajām nodokļu iestādēm nav iesniegts pieteikums par tādu energoproduktu klasificēšanu akcīzes nodokļa mērķiem, kuru nodokļa līmenis šajā direktīvā nav noteikts, paredz piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas paredzēta gāzeļļai, un saglabāt šo likmi, kaut arī vēlāk ir saņemts lēmums par klasificēšanu, ar kuru šie produkti ir pielīdzināti degvieleļļai.

---

(1)  OV C 152, 30.4.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/6

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18)/Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 un C-82/18) un Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)/Administración General del Estado (C-81/18 un C-83/18)

(Apvienotās lietas no C-80/18 līdz C-83/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Princips “piesārņotājs maksā” - Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu - Direktīva 2009/72/EK - 3. panta 1. un 2. punkts - Nediskriminācijas princips - Tarifu deficīta finansēšana - Nodokļi, kas ir jāmaksā tikai uzņēmumiem, kuri elektroenerģijas ražošanai izmanto kodolenerģiju)

(2020/C 10/07)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāji: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18), Endesa Generación SA (C-81/18), Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)

Atbildētāja: Administración General del Estado, Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 un C-82/18), Administración General del Estado (C-81/18 un C-83/18)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 3. panta 1. punktā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar ko ir izveidoti tādi nodokļi par kodoldegvielas un kodolatkritumu ģenerēšanu un glabāšanu kā pamatlietās aplūkotie, kuri ir jāmaksā tikai tādiem elektroenerģiju ražojošiem uzņēmumiem, kas izmanto kodolenerģiju, un kuru galvenais mērķis ir nevis aizsargāt vidi, bet palielināt ieņēmumu apjomu elektroenerģijas finanšu sistēmā. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 3. panta 1. punktā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, ar ko ir izveidoti tādi nodokļi par kodoldegvielas un kodolatkritumu ģenerēšanu un glabāšanu kā pamatlietās aplūkotie, kuri ir jāmaksā tikai tādiem elektroenerģiju ražojošiem uzņēmumiem, kas izmanto kodolenerģiju, un kuru galvenais mērķis ir nevis aizsargāt vidi, bet palielināt ieņēmumu apjomu elektroenerģijas finanšu sistēmā.

| 2) | Direktīvas 2009/72 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietās aplūkotais, ja vides mērķis un tajā paredzēto vides nodokļu iezīmes nav konkretizētas šā regulējuma saistošajā daļā. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2009/72 3. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietās aplūkotais, ja vides mērķis un tajā paredzēto vides nodokļu iezīmes nav konkretizētas šā regulējuma saistošajā daļā.

---

(1)  OV C 182, 28.5.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/7

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)/Administración General del Estado

(Apvienotās lietas no C-105/18 līdz C-113/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Princips “piesārņotājs maksā” - Direktīva 2000/60/EK - 9. panta 1. punkts - Ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšana - Kopīgi noteikumi attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu - Direktīva 2009/72/EK - 3. panta 1. punkts - Nediskriminācijas princips - LESD 107. panta 1. punkts - Valsts atbalsts - Maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai - Maksa, kas tiek piemērota tikai hidroelektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas starpkopienu upju baseinos)

(2020/C 10/08)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītājas: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)

Atbildētāja: Administración General del Estado

Piedaloties: Iberdrola Generación SAU, Hidroeléctrica del Cantábrico SA

Rezolutīvā daļa

| 1) | LESD 191. panta 2. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 9. panta 1. punkts ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādu maksu par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai, kāda ir aplūkota pamatlietās, kura neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras likme ir pilnībā nesaistīta ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tā ir balstīta tikai un vienīgi uz ražotāju spēju gūt ieņēmumus. |
| --- | --- |

1)

LESD 191. panta 2. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, 9. panta 1. punkts ir interpretējami tādējādi, ka tie pieļauj tādu maksu par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai, kāda ir aplūkota pamatlietās, kura neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras likme ir pilnībā nesaistīta ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tā ir balstīta tikai un vienīgi uz ražotāju spēju gūt ieņēmumus.

| 2) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 3. panta 1. punktā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāda maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai kā pamatlietās aplūkotā, kas gulstas tikai uz hidroelektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas upju baseinos, kas atrodas vairāk nekā vienas autonomās kopienas teritorijā. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 3. panta 1. punktā paredzētais nediskriminācijas princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tāda maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai kā pamatlietās aplūkotā, kas gulstas tikai uz hidroelektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas upju baseinos, kas atrodas vairāk nekā vienas autonomās kopienas teritorijā.

| 3) | LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka pamatlietās aplūkotā maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai nav jāmaksā, pirmkārt, elektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas tikai vienas autonomās kopienas teritorijā esošos upju baseinos, un, otrkārt, ražotājiem, kuri ražo elektroenerģiju no citiem avotiem, nevis ūdens, nav uzskatāms par valsts atbalstu šīs tiesību normas izpratnē par labu šiem ražotājiem, ciktāl pēdējie minētie attiecībā uz atbilstošo atsauces ietvaru, kā arī attiecībā uz šīs maksas mērķi neatrodas situācijā, kas ir salīdzināma ar to elektroenerģijas ražotāju situāciju, kuri darbojas vairāk nekā vienas autonomās kopienas teritorijā esošos upju baseinos un kuriem ir jāmaksā minētā maksa – par to ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

3)

LESD 107. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka pamatlietās aplūkotā maksa par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai nav jāmaksā, pirmkārt, elektroenerģijas ražotājiem, kuri darbojas tikai vienas autonomās kopienas teritorijā esošos upju baseinos, un, otrkārt, ražotājiem, kuri ražo elektroenerģiju no citiem avotiem, nevis ūdens, nav uzskatāms par valsts atbalstu šīs tiesību normas izpratnē par labu šiem ražotājiem, ciktāl pēdējie minētie attiecībā uz atbilstošo atsauces ietvaru, kā arī attiecībā uz šīs maksas mērķi neatrodas situācijā, kas ir salīdzināma ar to elektroenerģijas ražotāju situāciju, kuri darbojas vairāk nekā vienas autonomās kopienas teritorijā esošos upju baseinos un kuriem ir jāmaksā minētā maksa – par to ir jāpārliecinās iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 161, 7.5.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/8

---

Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Arbeidshof te Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Zubair Haqbin/Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(Lieta C-233/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēji - Direktīva 2013/33/ES - 20. panta 4. un 5. punkts - Nopietni izmitināšanas centru noteikumu pārkāpumi vai īpaši vardarbīga uzvedība - Dalībvalstu tiesību noteikt piemērojamās sankcijas apjoms - Nepilngadīgais bez pavadības - Uzņemšanas materiālo nosacījumu pasliktināšana vai atteikšana)

(2020/C 10/09)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Arbeidshof te Brussel

Pamatlietas puses

Prasītājs: Zubair Haqbin

Atbildētāja: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai, 20. panta 4. un 5. punkts, lasot tos Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka starp sankcijām, kas pieteikuma iesniedzējam var tikt piemērotas izmitināšanas centru noteikumu nopietna pārkāpuma, kā arī īpaši vardarbīgas uzvedības gadījumā, dalībvalsts nedrīkst paredzēt sankciju, ko veido uzņemšanas materiālo nosacījumu šīs direktīvas 2. panta f) un g) punkta izpratnē, kuri attiecas uz mājokli, pārtiku vai apģērbu, izmantošanas atteikšana, pat ja tā tiek paredzēta tikai uz laiku, jo ar šo sankciju šim pieteikuma iesniedzējam tiktu liegta iespēja apmierināt savas viselementārākās vajadzības. Piemērojot citas sankcijas atbilstoši minētajam 20. panta 4. punktam, jebkādos apstākļos ir jāievēro šī panta 5. punktā paredzētie nosacījumi, it īpaši tie, kuri ir saistīti ar samērīguma principa un cilvēka cieņas ievērošanu. Runājot par nepilngadīgo bez pavadības, šīm sankcijām, ņemot vērā it īpaši Pamattiesību hartas 24. pantu, ir jābūt pielāgotām, lai īpaši ņemtu vērā bērna labākās intereses.

---

(1)  OV C 211, 18.6.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/9

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – State Street Bank International GmbH/Banca d'Italia

(Lieta C-255/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2014/59/ES - Kredītiestāžu sanācija un noregulējums - Valsts finansēšanas mehānisms - Noregulējuma iestāde - Nacionālais fonds - 103. un 104. pants - Pienākums veikt iemaksas - Ex ante iemaksas un ārkārtas ex post iemaksas - Aprēķins - Direktīvas novēlota transponēšana - Deleģētā regula (ES) 2015/63 - 12. un 14. pants - Jēdziens “statusa maiņa” - Ietekme uz pienākumu veikt iemaksas)

(2020/C 10/10)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītāja: State Street Bank International GmbH

Atbildētāja: Banca d'Italia

Piedaloties: Banco delle Tre Venezie SpA

Rezolutīvā daļa

| 1) | Jēdziens “statusa maiņa” Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos, 12. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver tādu darījumu kā pamatlietā aplūkotais, kura rezultātā kredītiestāde konkrētā iemaksu gadā pārrobežu apvienošanās ietvaros tiek pievienota savam mātesuzņēmumam un tādēļ vairs nav pakļauta valsts noregulējuma iestādes īstenotai uzraudzībai, un ka līdz ar to šāds darījums neietekmē šīs kredītiestādes pienākumu veikt visas parastās iemaksas, kas maksājamas par attiecīgo iemaksu gadu. |
| --- | --- |

1)

Jēdziens “statusa maiņa” Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos, 12. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver tādu darījumu kā pamatlietā aplūkotais, kura rezultātā kredītiestāde konkrētā iemaksu gadā pārrobežu apvienošanās ietvaros tiek pievienota savam mātesuzņēmumam un tādēļ vairs nav pakļauta valsts noregulējuma iestādes īstenotai uzraudzībai, un ka līdz ar to šāds darījums neietekmē šīs kredītiestādes pienākumu veikt visas parastās iemaksas, kas maksājamas par attiecīgo iemaksu gadu.

| 2) | Deleģētās regulas 2015/63 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams situācijā, kad vienā dalībvalstī izvietota kredītiestāde pārrobežu apvienošanās ietvaros tika pievienota savam mātesuzņēmumam, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, un līdz ar to pievienojamā kredītiestāde beidza pastāvēt 2015. gadā, kad pirmā dalībvalsts formāli vēl nebija izveidojusi nedz valsts noregulējuma iestādi, nedz nacionālo fondu un iemaksas vēl nebija aprēķinātas. |
| --- | --- |

2)

Deleģētās regulas 2015/63 12. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams situācijā, kad vienā dalībvalstī izvietota kredītiestāde pārrobežu apvienošanās ietvaros tika pievienota savam mātesuzņēmumam, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, un līdz ar to pievienojamā kredītiestāde beidza pastāvēt 2015. gadā, kad pirmā dalībvalsts formāli vēl nebija izveidojusi nedz valsts noregulējuma iestādi, nedz nacionālo fondu un iemaksas vēl nebija aprēķinātas.

| 3) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012, 104. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kredītiestādei, kas atrodas vienā dalībvalstī un kas apvienošanas ietvaros savam mātesuzņēmumam, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, pievienota laikā, kad pirmās dalībvalsts noregulējuma iestāde vēl nebija ieviesusi ārkārtas iemaksas, nav pienākuma veikt šo iemaksu. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012, 104. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kredītiestādei, kas atrodas vienā dalībvalstī un kas apvienošanas ietvaros savam mātesuzņēmumam, kurš reģistrēts citā dalībvalstī, pievienota laikā, kad pirmās dalībvalsts noregulējuma iestāde vēl nebija ieviesusi ārkārtas iemaksas, nav pienākuma veikt šo iemaksu.

---

(1)  OV C 249, 16.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/10

---

Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums – Eiropas Komisija/Īrija

(Lieta C-261/18) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Tiesas spriedums, ar ko konstatēta pienākumu neizpilde - Neizpilde - Direktīva 85/337/EEK - Vēja parka atļauja un būvniecība - Projekts, kam var būt būtiska ietekme uz vidi - Ietekmes uz vidi iepriekšēja novērtējuma neesamība - Legalizācijas pienākums - LESD 260. panta 2. punkts - Lūgums noteikt kavējuma naudu un naudas sodu)

(2020/C 10/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Noll-Ehlers un J. Tomkin)

Atbildētāja: Īrija (pārstāvji: M. Browne, G. Hodge un A. Joyce, pārstāvji, kuriem palīdz G. Gilmore, BL, J. Connolly un G. Simons, SC)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Neveicot visus nepieciešamos pasākumus 2008. gada 3. jūlija sprieduma Komisija/Īrija (C-215/06, EU:C:2008:380) izpildei, Īrija nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti LESD 260. panta 1. punktā. |
| --- | --- |

1)

Neveicot visus nepieciešamos pasākumus 2008. gada 3. jūlija sprieduma Komisija/Īrija (C-215/06, EU:C:2008:380) izpildei, Īrija nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti LESD 260. panta 1. punktā.

| 2) | Īrija maksā Eiropas Komisijai naudas sodu 5 000 000 EUR apmērā. |
| --- | --- |

2)

Īrija maksā Eiropas Komisijai naudas sodu 5 000 000 EUR apmērā.

| 3) | Īrija maksā Komisijai kavējuma naudu 15 000 EUR apmērā par dienu, sākot no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz 2008. gada 3. jūlija sprieduma Komisija/Īrija (C-215/06, EU:C:2008:380) izpildes dienai. |
| --- | --- |

3)

Īrija maksā Komisijai kavējuma naudu 15 000 EUR apmērā par dienu, sākot no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz 2008. gada 3. jūlija sprieduma Komisija/Īrija (C-215/06, EU:C:2008:380) izpildes dienai.

| 4) | Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

4)

Īrija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 240, 9.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/11

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Alain Flausch u.c./Ypourgos Perivallontos kai Energeias u.c.

(Lieta C-280/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā un iespēja vērsties tiesā - Termiņu prasības celšanai atskaites punkts)

(2020/C 10/12)

Tiesvedības valoda – grieķu

Iesniedzējtiesa

Symvoulio tis Epikrateias

Pamatlietas puses

Prasītāji: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estiene Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio “Syndesmos Iiton”, Somateio “Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis” un Somateio “Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ”

Atbildētāji: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou un Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 6. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj, ka ar projektu saistītās darbības nolūkā nodrošināt sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanas procesā dalībvalsts īsteno kompetentās reģionālās administratīvās iestādes līmenī, nevis tās pašvaldības vienības līmenī, no kuras ir atkarīga šī projekta īstenošanas vieta, ja konkrēti ieviestie noteikumi nenodrošina, ka faktiski tiek ievērotas attiecīgās sabiedrības daļas tiesības, un tas ir jānoskaidro iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu 6. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj, ka ar projektu saistītās darbības nolūkā nodrošināt sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanas procesā dalībvalsts īsteno kompetentās reģionālās administratīvās iestādes līmenī, nevis tās pašvaldības vienības līmenī, no kuras ir atkarīga šī projekta īstenošanas vieta, ja konkrēti ieviestie noteikumi nenodrošina, ka faktiski tiek ievērotas attiecīgās sabiedrības daļas tiesības, un tas ir jānoskaidro iesniedzējtiesai.

| 2) | Direktīvas 2011/92 9. un 11. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kura rezultātā attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem tiek izvirzīts termiņš prasības celšanai, ko sāk skaitīt no brīža, kad tīmekļvietnē ievietots paziņojums par atļaujas piešķiršanu projektam, ja šiem attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem iepriekš nav bijis atbilstošas iespējas saņemt informāciju par atļaujas piešķiršanas procedūru saskaņā ar šīs direktīvas 6. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2011/92 9. un 11. pants ir interpretējami tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, kura rezultātā attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem tiek izvirzīts termiņš prasības celšanai, ko sāk skaitīt no brīža, kad tīmekļvietnē ievietots paziņojums par atļaujas piešķiršanu projektam, ja šiem attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem iepriekš nav bijis atbilstošas iespējas saņemt informāciju par atļaujas piešķiršanas procedūru saskaņā ar šīs direktīvas 6. panta 2. punktu.

---

(1)  OV C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/11

---

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums – Rose Vision, SL/Eiropas Komisija

(Lieta C-346/18 P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības finansētie projekti pētniecības jomā - Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) - Nolīgumi par subsīdijām saistībā ar projektiem FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM un SFERA - Revīzijas, kurās konstatētas nelikumības dažu projektu īstenošanā - Eiropas Komisijas lēmumi, ar kuriem aptur saistībā ar citiem projektiem maksājamo summu izmaksu - Prasība sakarā ar atbildības konstatēšanu un prasība atcelt tiesību aktu)

(2020/C 10/13)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rose Vision, SL (pārstāvis: J.J. Marín López, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza un M. Siekierzyńska, vēlāk R. Lyal, J. Estrada de Solà un M. Siekierzyńska, pārstāvji, kam palīdz J. Rivas, advokāts)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 8. marta spriedumu Rose Vision/Komisija (T-45/13 RENV un T-587/15, nav publicēts, EU:T:2018:124), ciktāl tā 160. punktā Vispārējā tiesa nosprieda, ka atbilstoši LESD 340. panta pirmajai daļai nav konstatējams līgumisks kaitējums prasītājai tādēļ, ka būtu pārkāpts to Vispārējo noteikumu II.22 punkta 1. apakšpunkts, kas veido to nolīgumu neatņemamu sastāvdaļu, ko Rose Vision SL noslēgusi ar Eiropas Komisiju Septītās pamatprogrammas ietvaros, kas noteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (2006. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads). |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2018. gada 8. marta spriedumu Rose Vision/Komisija (T-45/13 RENV un T-587/15, nav publicēts, EU:T:2018:124), ciktāl tā 160. punktā Vispārējā tiesa nosprieda, ka atbilstoši LESD 340. panta pirmajai daļai nav konstatējams līgumisks kaitējums prasītājai tādēļ, ka būtu pārkāpts to Vispārējo noteikumu II.22 punkta 1. apakšpunkts, kas veido to nolīgumu neatņemamu sastāvdaļu, ko Rose Vision SL noslēgusi ar Eiropas Komisiju Septītās pamatprogrammas ietvaros, kas noteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (2006. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads).

| 2) | Apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Apelācijas sūdzību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Konstatēt, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi nolīgumu par subsīdijām saistībā ar projektu FutureNEM attiecībā uz revīzijas 11-INFS-025 konfidencialitāti. |
| --- | --- |

3)

Konstatēt, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi nolīgumu par subsīdijām saistībā ar projektu FutureNEM attiecībā uz revīzijas 11-INFS-025 konfidencialitāti.

| 4) | Rose Vision SL sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu, kas tai radušies gan pirmās instances, gan apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

4)

Rose Vision SL sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumu, kas tai radušies gan pirmās instances, gan apelācijas tiesvedībā.

---

(1)  OV C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/12

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Vredegerecht te Antwerpen (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

(Apvienotās lietas no C-349/18 līdz C-351/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Dzelzceļa pārvadājumi - Pasažieru tiesības un pienākumi - Regula (EK) Nr. 1371/2007 - 3. panta 8. punkts - Pārvadājuma līgums - Jēdziens - Pasažieris, kuram nav biļetes, iekāpjot vilcienā - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Direktīva 93/13/EEK - 1. panta 2. punkts un 6. panta 1. punkts - Vispārējie dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma pārvadājumu nosacījumi - Obligātas tiesību normas - Noteikums par līgumsodu - Valsts tiesas pilnvaras)

(2020/C 10/14)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Vredegerecht te Antwerpen

Pamatlietas puses

Prasītāja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

Atbildētāji: Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18), Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1371/2007 (2007. gada 23. oktobris) par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem 3. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka situācija, kad pasažieris iekāpj brīvi pieejamā vilcienā, lai brauktu bez biļetes, ietilpst “pārvadājuma līguma” jēdzienā šīs normas izpratnē. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1371/2007 (2007. gada 23. oktobris) par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem 3. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka situācija, kad pasažieris iekāpj brīvi pieejamā vilcienā, lai brauktu bez biļetes, ietilpst “pārvadājuma līguma” jēdzienā šīs normas izpratnē.

| 2) | Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, pirmkārt, ka valsts tiesa, kura konstatē starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā līgumā ietverta noteikuma par līgumsodu negodīgumu, samazina patērētājam piemērojamā līgumsoda apmēru un, otrkārt, ka valsts tiesa, piemērojot savas valsts līgumtiesību principus, nomaina minēto noteikumu ar aizstājošu valsts tiesību normu, ja vien, atceļot negodīgo noteikumu, attiecīgais līgums nevar pastāvēt un ja līguma atcelšana kopumā patērētājam rada īpaši nelabvēlīgas sekas. |
| --- | --- |

2)

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, pirmkārt, ka valsts tiesa, kura konstatē starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju noslēgtā līgumā ietverta noteikuma par līgumsodu negodīgumu, samazina patērētājam piemērojamā līgumsoda apmēru un, otrkārt, ka valsts tiesa, piemērojot savas valsts līgumtiesību principus, nomaina minēto noteikumu ar aizstājošu valsts tiesību normu, ja vien, atceļot negodīgo noteikumu, attiecīgais līgums nevar pastāvēt un ja līguma atcelšana kopumā patērētājam rada īpaši nelabvēlīgas sekas.

---

(1)  OV C 294, 20.8.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/13

---

Tiesas (virspalāta) 2019. gada 12. novembra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances

(Lieta C-363/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (ES) Nr. 1169/2011 - Pārtikas produktu informācijas sniegšana patērētājiem - Pārtikas produkta izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas obligāta norāde, ja tās nesniegšana var maldināt patērētājus - Pienākums uz Izraēlas valsts okupēto teritoriju izcelsmes produktiem sniegt norādi par to izcelsmes teritoriju, gadījumā, ja tie nāk no Izraēlas apmetnēm šajā teritorijā, pievienojot arī norādi par šādu izcelsmi)

(2020/C 10/15)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

Atbildētājs: Ministre de l'Économie et des Finances

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu, 9. panta 1. punkta i) apakšpunkts, skatot to kopsakarā ar šīs regulas 26. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka uz pārtikas produktiem, kuru izcelsme ir Izraēlas valsts okupētajā teritorijā, ir jāsniedz ne tikai norāde par šo teritoriju, bet arī – gadījumā, ja šādi pārtikas produkti nāk no vietas vai vairākām vietām, no kā sastāv Izraēlas apmetne minētajā teritorijā, – norāde par šādu izcelsmi.

---

(1)  OV C 276, 6.8.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/14

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska u.c. (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18)

(Apvienotās lietas C-419/18 un C-483/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - 3. panta 1. punkts - 6. panta 1. punkts - 7. panta 1. punkts - Direktīva 2008/48/EK - 10. panta 2. punkts - Patēriņa kredītlīgumi - Prasījuma atbilstoši šim līgumam nodrošināšanas tikai ar blanko vekseli likumība - No vekseļa izrietošā parāda maksāšanas pieprasījums - Tiesneša rīcības pēc savas ierosmes apjoms)

(2020/C 10/16)

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy

Pamatlietas puses

Prasītāja: Profi Credit Polska S.A. (C-419/18 un C-483/19)

Atbildētāji: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń, Włodzimierz Lisowski (C-419/18), OH (C-483/18)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 1. punkts, 3. panta 1. punkts, 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā, lai nodrošinātu prasījuma, kas izriet no patēriņa kredītlīguma, kurš noslēgts starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju, samaksu, ir ļauts šajā līgumā paredzēt pienākumu aizņēmējam izsniegt blanko vekseli un kurā šāda vekseļa izdošana ir pakārtota nosacījumam, ka iepriekš ir jāslēdz vekseļa nolīgums, ar ko tiek paredzēta kārtība, kādā šo vekseli var aizpildīt, ja vien šis noteikums un šis nolīgums atbilst šīs direktīvas 3. un 5. pantam, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK, 10. pantam, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 1. punkts, 3. panta 1. punkts, 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā, lai nodrošinātu prasījuma, kas izriet no patēriņa kredītlīguma, kurš noslēgts starp pārdevēju vai piegādātāju un patērētāju, samaksu, ir ļauts šajā līgumā paredzēt pienākumu aizņēmējam izsniegt blanko vekseli un kurā šāda vekseļa izdošana ir pakārtota nosacījumam, ka iepriekš ir jāslēdz vekseļa nolīgums, ar ko tiek paredzēta kārtība, kādā šo vekseli var aizpildīt, ja vien šis noteikums un šis nolīgums atbilst šīs direktīvas 3. un 5. pantam, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK, 10. pantam, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

| 2) | Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī Direktīvas 2008/48 10. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tādos apstākļos kā pamatlietās valsts tiesai ir nopietnas šaubas par tāda pieteikuma pamatotību, kas balstīts uz vekseli, kura mērķis ir nodrošināt prasījumu, kas izriet no patēriņa kredītlīguma, un ja šo vekseli, sākotnēji neaizpildītu, ir izdevis vekseļa parakstītājs un vēlāk aizpildījis saņēmējs, šai tiesai pēc savas ierosmes ir jāpārbauda, vai noteikumi, par kuriem ir vienojušās līgumslēdzējas puses, nav negodīgi, un šajā ziņā tā var prasīt, lai pārdevējs vai piegādātājs iesniedz dokumentu, kurā konstatēti šie noteikumi, tā, lai minētā tiesa spētu pārliecināties, ka ir ievērotas patērētāju tiesības, kas izriet no šīm direktīvām. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī Direktīvas 2008/48 10. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tādos apstākļos kā pamatlietās valsts tiesai ir nopietnas šaubas par tāda pieteikuma pamatotību, kas balstīts uz vekseli, kura mērķis ir nodrošināt prasījumu, kas izriet no patēriņa kredītlīguma, un ja šo vekseli, sākotnēji neaizpildītu, ir izdevis vekseļa parakstītājs un vēlāk aizpildījis saņēmējs, šai tiesai pēc savas ierosmes ir jāpārbauda, vai noteikumi, par kuriem ir vienojušās līgumslēdzējas puses, nav negodīgi, un šajā ziņā tā var prasīt, lai pārdevējs vai piegādātājs iesniedz dokumentu, kurā konstatēti šie noteikumi, tā, lai minētā tiesa spētu pārliecināties, ka ir ievērotas patērētāju tiesības, kas izriet no šīm direktīvām.

---

(1)  OV C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/15

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 14. novembrī spriedums (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(Lieta C-445/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 1107/2009 - Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū - Paralēla tirdzniecība - Tirdzniecības atļaujas derīguma termiņa grozīšana - Augu aizsardzības līdzekļa un atsauces līdzekļa izcelsme - Nosacījumi)

(2020/C 10/17)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Pamatlietas puses

Prasītājas: Vaselife International BV, Chrysal International BV

Atbildētāja: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Rezolutīvā daļa

| 1) | Savienības tiesības, konkrēti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām tiek pieļauta valsts procedūra, saskaņā ar kuru kompetentā iestāde ir tiesīga pēc savas ierosmes pielāgot paralēlas tirdzniecības atļauja derīguma termiņu no jauna reģistrētās atsauces līdzekļa atļaujas derīguma termiņam.
  Regula Nr. 1107/2009 un it īpaši tās 52. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka paralēlas tirdzniecības atļaujas derīguma termiņa pielāgošana automātiski neizriet no lēmuma no jauna reģistrēt atsauces līdzekļa atļauju, bet tiek prasīts, lai šai sakarā tiktu pieņemts lēmums.
  Regula Nr. 1107/2009 ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja paralēlas tirdzniecības atļaujas derīguma termiņš ir jāpielāgo atjaunotās atsauces līdzekļa atļaujas derīguma termiņam, ir jāizpilda Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 1.–3. punktā minētie šīs atļaujas saņemšanai izvirzītie nosacījumi, un attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei ir jāizvērtē, vai tā tiešām ir. |
| --- | --- |

1)

Savienības tiesības, konkrēti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tām tiek pieļauta valsts procedūra, saskaņā ar kuru kompetentā iestāde ir tiesīga pēc savas ierosmes pielāgot paralēlas tirdzniecības atļauja derīguma termiņu no jauna reģistrētās atsauces līdzekļa atļaujas derīguma termiņam.

Regula Nr. 1107/2009 un it īpaši tās 52. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka paralēlas tirdzniecības atļaujas derīguma termiņa pielāgošana automātiski neizriet no lēmuma no jauna reģistrēt atsauces līdzekļa atļauju, bet tiek prasīts, lai šai sakarā tiktu pieņemts lēmums.

Regula Nr. 1107/2009 ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja paralēlas tirdzniecības atļaujas derīguma termiņš ir jāpielāgo atjaunotās atsauces līdzekļa atļaujas derīguma termiņam, ir jāizpilda Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 1.–3. punktā minētie šīs atļaujas saņemšanai izvirzītie nosacījumi, un attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei ir jāizvērtē, vai tā tiešām ir.

| 2) | Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz situāciju, kurā izcelsmes dalībvalsts atļautu augu aizsardzības līdzekli ražo uzņēmums A, savukārt atsauces augu aizsardzības līdzekli tādā pašā procesā ražo uzņēmums B, ar uzņēmuma A piekrišanu, citā, nevis iepriekšminētā produkta ražošanas vietā, ja vien šāda piekrišana laika ziņā sakrīt ar licences līgumu. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 3. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz situāciju, kurā izcelsmes dalībvalsts atļautu augu aizsardzības līdzekli ražo uzņēmums A, savukārt atsauces augu aizsardzības līdzekli tādā pašā procesā ražo uzņēmums B, ar uzņēmuma A piekrišanu, citā, nevis iepriekšminētā produkta ražošanas vietā, ja vien šāda piekrišana laika ziņā sakrīt ar licences līgumu.

| 3) | Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 2.–4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka paralēlas tirdzniecības atļaujas turētājam ir jāiesniedz jauns pilnīgs pieteikums, norādot šī panta 4. punktā minēto informāciju, lai pierādītu, ka attiecīgie produkti vēl joprojām ir “identiski” minētā panta 3. punkta izpratnē, neskarot kompetentās iestādes iespēju lūgt importētā produkta izcelsmes dalībvalstij vajadzīgo informāciju, lai izvērtētu šo produktu identiskumu. Lēmuma par paralēlas tirdzniecības atļaujas piešķiršanu pārsūdzības gadījumā piemērojamie tiesību akti pierādīšanas pienākuma jomā ir attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, ciktāl tajos ir ņemts vērā vienlīdzības princips un ciktāl ar tiem praksē nav padarīts praktiski neiespējami vai pārmērīgi grūti īstenot Savienības tiesiskajā kārtībā piešķirtās tiesības. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 1107/2009 52. panta 2.–4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka paralēlas tirdzniecības atļaujas turētājam ir jāiesniedz jauns pilnīgs pieteikums, norādot šī panta 4. punktā minēto informāciju, lai pierādītu, ka attiecīgie produkti vēl joprojām ir “identiski” minētā panta 3. punkta izpratnē, neskarot kompetentās iestādes iespēju lūgt importētā produkta izcelsmes dalībvalstij vajadzīgo informāciju, lai izvērtētu šo produktu identiskumu. Lēmuma par paralēlas tirdzniecības atļaujas piešķiršanu pārsūdzības gadījumā piemērojamie tiesību akti pierādīšanas pienākuma jomā ir attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, ciktāl tajos ir ņemts vērā vienlīdzības princips un ciktāl ar tiem praksē nav padarīts praktiski neiespējami vai pārmērīgi grūti īstenot Savienības tiesiskajā kārtībā piešķirtās tiesības.

---

(1)  OV C 373, 15.10.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/16

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel

(Lieta C-484/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - Izpildītāju ekskluzīvās tiesības - 2. panta b) punkts - Reproducēšanas tiesības - 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Padarīšana par pieejamu sabiedrībai - Atļauja - Prezumpcija - Valsts tiesību akti, ar kuriem valsts iestāde, kas ir atbildīga par valsts audiovizuālā mantojuma saglabāšanu un tā vērtības palielināšanu, tiek atbrīvota no pienākuma saņemt izpildītāja rakstveida piekrišanu arhīvu izmantošanai, kuri satur šī izpildītāja priekšnesumu ierakstus)

(2020/C 10/18)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītāji: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG, GF

Atbildētājs: Institut national de l’audiovisuel

Piedaloties: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 2. panta b) punkts un 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tādi valsts tiesību akti, kuros attiecībā uz audiovizuālu arhīvu izmantošanu, ko veic šajā nolūkā norīkota iestāde, ir paredzēta atspēkojama prezumpcija par izpildītāja atļauju viņa priekšnesuma fiksēšanai un izmantošanai, ja šis mākslinieks ir piedalījies audiovizuāla darba ierakstīšanā tā pārraidīšanas nolūkā.

---

(1)  OV C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/16

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 13. novembra spriedums – Outsource Professional Services Ltd/Flatworld Solutions Pvt. Ltd, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

(Lieta C-528/18 P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Regula (EK) Nr. 207/2009 - Absolūti spēkā neesamības pamati - 52. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā pastāvējusi ļaunticība)

(2020/C 10/19)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Outsource Professional Services Ltd (pārstāvis: A. Kempter, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Flatworld Solutions Pvt. Ltd (pārstāvji: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes un J. Schumacher, advokāti), Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Botis un D. Gája)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Outsource Professional Services Ltd pati sedz savus, kā arī atlīdzina Flatworld Solutions Pvt Ltd tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

2)

Outsource Professional Services Ltd pati sedz savus, kā arī atlīdzina Flatworld Solutions Pvt Ltd tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā.

| 3) | Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) pats sedz savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies apelācijas tiesvedībā.

---

(1)  OV C 445, 10.12.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/17

---

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. novembra spriedums (Sofiyski rayonen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.H.K./B.A.C., E.E.K.

(Lieta C-555/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 655/2014 - Eiropas kontu apķīlāšanas rīkojums - 5. panta a) punkts - Izsniegšanas procedūra - 4. panta 8. - 10. punkts - Jēdzieni “nolēmums”, “tiesas izlīgums” un “publisks akts” - Valsts iestāžu izdots maksājuma rīkojums, par kuru var celt iebildumus - 18. panta 1. punkts - Termiņi - 45. pants - Ārkārtas apstākļi - Jēdziens)

(2020/C 10/20)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Sofiyski rayonen sad

Pamatlietas puses

Prasītājs: K.H.K.

Atbildētāji: B.A.C., E.E.K.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 655/2014 (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido Eiropas kontu apķīlāšanas rīkojuma procedūru, lai atvieglotu pārrobežu parādu piedziņu civillietās un komerclietās, 4. panta 10. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds maksājuma rīkojums kā pamatlietā aplūkotais, kas nav izpildāms, neietilpst jēdzienā “publisks akts” šīs tiesību normas izpratnē. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 655/2014 (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido Eiropas kontu apķīlāšanas rīkojuma procedūru, lai atvieglotu pārrobežu parādu piedziņu civillietās un komerclietās, 4. panta 10. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds maksājuma rīkojums kā pamatlietā aplūkotais, kas nav izpildāms, neietilpst jēdzienā “publisks akts” šīs tiesību normas izpratnē.

| 2) | Regulas Nr. 655/2014 5. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda uzsākta maksājuma rīkojuma procedūra kā pamatlietā aplūkotā var tikt kvalificēta kā “tiesvedība pēc būtības” šīs tiesību normas izpratnē. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 655/2014 5. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda uzsākta maksājuma rīkojuma procedūra kā pamatlietā aplūkotā var tikt kvalificēta kā “tiesvedība pēc būtības” šīs tiesību normas izpratnē.

| 3) | Regulas Nr. 655/2014 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesas oficiālās brīvdienas neietilpst jēdzienā “ārkārtas apstākļi” šīs tiesību normas izpratnē. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 655/2014 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesas oficiālās brīvdienas neietilpst jēdzienā “ārkārtas apstākļi” šīs tiesību normas izpratnē.

---

(1)  OV, C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/18

---

Tiesas (septītā palāta) 2019. gada 14. novembra spriedums – Silec Cable, General Cable Corp./Eiropas Komisija

(Lieta C-599/18 P) (1)

(Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Eiropas apakšzemes un zemūdens spēka kabeļu tirgus - Tirgus sadale projektu kontekstā - Pārkāpuma pierādīšana - Nevainīguma prezumpcija - Pierādījumu sagrozīšana - Publiska norobežošanās - Citu aizliegtās vienošanās dalībnieku subjektīva uztvere - Pārkāpums, ko izdarījuši vairāki uzņēmumi, kas veido vienu saimniecisku vienību - Kāda no šiem uzņēmumiem izdarītā pārkāpuma smagums - Noteikšana - Aizliegtas vienošanās “marginālais” vai “vidējais” dalībnieks - Noteikšana - Vienlīdzīgas attieksmes princips)

(2020/C 10/21)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Silec Cable, General Cable Corp. (pārstāvji: I. Sinan, Barrister, C. Renner, Rechtsanwältin)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. van Vliet, S. Baches Opi un F. Castilla Contreras)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Silec Cable SAS un General Cable Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Silec Cable SAS un General Cable Corp. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 436, 3.12.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/18

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 25. jūnija rīkojums – Fred Olsen, SA/Naviera Armas, SA, Eiropas Komisija

(Lieta C-319/18 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Tiesas Reglamenta 181. pants - Ekskluzīvas tiesības izmantot Puerto de Las Nieves (Spānija) ostas infrastruktūru, kas piešķirtas kādai kuģniecības sabiedrībai - Lēmums, ar kuru iepriekšējās izskatīšanas procedūras noslēgumā ir konstatēta valsts atbalsta neesamība - Priekšrocība, kas piešķirta no valsts līdzekļiem - Kritērijs par privāto ieguldītāju tirgus ekonomikā)

(2020/C 10/22)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Fred Olsen, SA (pārstāvji: J. M. Rodríguez Cárcamo un A. M. Rodríguez Conde, abogados)

Pārējie lietas dalībnieki: Naviera Armas, SA (pārstāvji: J. L. Buendía Sierra un Á. Givaja Sanz, abogados) un Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar, S. Noë un G. Luengo)

Rezolutīvā daļa

| 1. | Apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu. |
| --- | --- |

1.

Apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu.

| 2. | Fred Olsen SA sedz savus un atlīdzina Naviera Armas SA tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

2.

Fred Olsen SA sedz savus un atlīdzina Naviera Armas SA tiesāšanās izdevumus apelācijas tiesvedībā.

| 3. | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3.

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/19

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina

(Lieta C-322/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Regula (EK) Nr. 1370/2007 - Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi, izmantojot dzelzceļu un autoceļus - 5. pants - Sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana - 5. panta 2. punkts - Tieša piešķiršana - Jēdziens “iekšējs pakalpojumu sniedzējs” - 8. panta 2. punkts - Pārejas noteikumi)

(2020/C 10/23)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītāja: Schiaffini Travel SpA

Atbildētāja: Comune di Latina

piedaloties: Cilia Italia Srl, ATI costituita da Rossi Bus SpA e da Nuova Tesei Bus Srl un Régie autonome des transports parisiens (RATP)

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (2007. gada 23. oktobris) par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70, 5. pants un 8. panta 2. punkts ir interpretējami tādējādi, ka šīs regulas 5. panta 2. punkts nav piemērojams procedūrai, kas ir uzsākta nolūkā piešķirt sabiedrisko vietējā transporta pakalpojumu koncesijas līgumu un kas norisinās pirms 2019. gada 3. decembra.

---

(1)  OV C 285, 13.8.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/20

---

Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza “Croce Verde”/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

(Lieta C-424/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Piegāžu, būvdarbu vai pakalpojumu publiskais iepirkums - Direktīva 2014/24/ES - 10. panta h) punkts - Īpaši izņēmumi attiecībā uz pakalpojumu līgumiem - Ar pacientu transportēšanu saistīti neatliekamās medicīniskās palīdzības pakalpojumi - Jēdziens)

(2020/C 10/24)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Pamatlietas puses

Prasītāji: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza “Croce Verde”

Atbildētāji: Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

piedaloties: Regione del Veneto, Croce Verde Adria, Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV, Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria, Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, 10. panta h) punkts, skatīts kopā ar šīs direktīvas 28. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru, no vienas puses, neatliekamās medicīniskās palīdzības pakalpojumi, kuros transportlīdzeklī ir obligāta vadītāja glābēja un vismaz viena glābēja ar konkrētajai darbībai vajadzīgajām atļaujām un kompetencēm, kas iegūtas, apgūstot kursu un sekmīgi nokārtojot eksāmenu glābšanas priekšmetos, klātbūtne, un, no otras puses, transportēšanas pakalpojumi, kas paredzēti palīdzības pamatlīmeņos un ko sniedz ar glābšanas transportlīdzekļiem, ietilpst šajā tiesību normā paredzētajā izņēmumā, ja nepastāv neatliekama situācija.

---

(1)  OV C 311, 3.9.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/20

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 20. jūnija rīkojums (Consiglio di Stato (Itālija)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA/Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM)

(Lieta C-475/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesas Reglamenta 99. pants - Regula (EK) Nr. 1370/2007 - Sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi - 5. pants - Tieša sabiedrisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana - Valsts tiesībās paredzēts aizliegums - 8. panta 2. punkts - Pārejas noteikumi)

(2020/C 10/25)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

Atbildētāja: Azienda di Trasporti Molisana – SpA (ATM)

piedaloties: Regione Molise

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (2007. gada 23. oktobris) par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70, 5. pants un 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šīs regulas 5. panta 4. punkts nav piemērojams tādam vietējās kompetentās iestādes lēmumam par tiešu vietējo sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, kurš pieņemts pirms 2019. gada 3. decembra.

---

(1)  OV C 399, 5.11.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/21

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 5. aprīlī André Geske iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 31. janvāra spriedumu lietā T-427/18 André Geske/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

(Lieta C-285/19 P)

(2020/C 10/26)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: André Geske (pārstāvis: S. Dahm, advokāts)

Cits lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Ar 2019. gada 6. novembra rīkojumu Tiesa (desmitā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/21

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-657/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-408/19 P)

(2020/C 10/27)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Hochmann Marketing GmbH (pārstāvis: J. Jennings, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

Eiropas Savienības Tiesa (septītā palāta) ar 2019. gada 31. oktobra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/22

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. maijā Hochmann Marketing GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 22. marta rīkojumu lietā T-673/18 Hochmann Marketing GmbH/Eiropas Komisija

(Lieta C-409/19 P)

(2020/C 10/28)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Hochmann Marketing GmbH (pārstāvis: J. Jennings, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Eiropas Savienības Tiesa (septītā palāta) ar 2019. gada 31. oktobra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/22

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-389/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

(Lieta C-659/19 P)

(2020/C 10/29)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Klaus Nonnemacher (pārstāvis: C. Rohnke, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Paul Ingram

Ar 2019. gada 19. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/23

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 2. septembrī Klaus Nonnemacher iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā T-390/18 Klaus Nonnemacher/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

(Lieta C-660/19 P)

(2020/C 10/30)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Klaus Nonnemacher (pārstāvis: C. Rohnke, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Paul Ingram

Ar 2019. gada 19. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/23

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 12. septembrī Retail Royalty Co. iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedumu lietā T-54/18 Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty

(Lieta C-678/19 P)

(2020/C 10/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Retail Royalty Co. (pārstāvji: M. Dick, Solicitor, un J. Bogatz, advokāte)

Pārējie lietas dalībnieki: Fashion Energy Srl, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Ar 2019. gada 20. novembra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Retail Royalty Co. pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. oktobrī iesniedza Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Spānija) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

(Lieta C-732/19)

(2020/C 10/32)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta

Pamatlietas puses

Prasītāji: LL, MK

Atbildētāja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) un, konkrētāk, tās 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību un Savienības judikatūras, ar kuru šī aizsardzība tiek īstenota, ievērošanu, Savienības tiesībām atbilst nepārprotama kritērija noteikšana Tribunal Supremo2019. gada 23. janvāra spriedumos Nr. 44 līdz Nr. 49, saskaņā ar kuru ar patērētājiem noslēgtajos hipotekārā aizdevuma līgumos atsevišķi neapspriests noteikums, kurā ir noteikts, ka visi hipotekārā aizdevuma darījuma noslēgšanas izdevumi ir attiecināmi uz aizņēmēju, ir negodīgs, sadalot dažādos šajā negodīgajā un par spēkā neesošu pasludinātajā noteikumā ietilpstošos izdevumu veidus starp bankas iestādi aizdevēju un patērētāju aizņēmēju, lai ierobežotu nepamatoti samaksāto summu, kas samaksātas, piemērojot valsts tiesību aktus, atmaksāšanu?
  Un vai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos un, konkrētāk, tās 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību un Savienības judikatūras, ar kuru šī aizsardzība tiek īstenota, ievērošanu, Savienības tiesībām atbilst Tribunal Supremo īstenotā spēkā neesoša negodīga noteikuma integrējošā [robu aizpildīšanas] interpretācija, ja tā atcelšana un ar to saistītās sekas neietekmē aizdevuma līguma ar hipotekāro nodrošinājumu pastāvēšanu? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) un, konkrētāk, tās 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību un Savienības judikatūras, ar kuru šī aizsardzība tiek īstenota, ievērošanu, Savienības tiesībām atbilst nepārprotama kritērija noteikšana Tribunal Supremo2019. gada 23. janvāra spriedumos Nr. 44 līdz Nr. 49, saskaņā ar kuru ar patērētājiem noslēgtajos hipotekārā aizdevuma līgumos atsevišķi neapspriests noteikums, kurā ir noteikts, ka visi hipotekārā aizdevuma darījuma noslēgšanas izdevumi ir attiecināmi uz aizņēmēju, ir negodīgs, sadalot dažādos šajā negodīgajā un par spēkā neesošu pasludinātajā noteikumā ietilpstošos izdevumu veidus starp bankas iestādi aizdevēju un patērētāju aizņēmēju, lai ierobežotu nepamatoti samaksāto summu, kas samaksātas, piemērojot valsts tiesību aktus, atmaksāšanu?

Un vai saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos un, konkrētāk, tās 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu, lai nodrošinātu patērētāju un lietotāju aizsardzību un Savienības judikatūras, ar kuru šī aizsardzība tiek īstenota, ievērošanu, Savienības tiesībām atbilst Tribunal Supremo īstenotā spēkā neesoša negodīga noteikuma integrējošā [robu aizpildīšanas] interpretācija, ja tā atcelšana un ar to saistītās sekas neietekmē aizdevuma līguma ar hipotekāro nodrošinājumu pastāvēšanu?

| 2) | Vai saistībā ar LEC [Ley de Enjuiciamiento Civil (Civilprocesa likums)] 394. pantu, kas tiesāšanās izdevumu atlīdzināšanas jomā nosaka kritēriju, ka tiesāšanās izdevumus sedz zaudētāja puse, ja var uzskatīt, ka tad, ja negodīgs noteikums par izdevumiem tiek atzīts par spēkā neesošu, bet šīs spēkā neesamības sekas ir ierobežotas ar iepriekšminēto izdevumu sadalījumu, tas ir uzskatāms par Eiropas Savienības tiesību efektivitātes principa un principa, ka negodīgi noteikumi nav saistoši, pārkāpumu gadījumā, kad ir uzskatāms, ka prasība ir apmierināta daļēji, un vai to varētu interpretēt tādējādi, ka tas rada apgrieztu atturošu iedarbību, tādējādi radot patērētāju un lietotāju likumisko interešu neaizsargātību? |
| --- | --- |

2)

Vai saistībā ar LEC [Ley de Enjuiciamiento Civil (Civilprocesa likums)] 394. pantu, kas tiesāšanās izdevumu atlīdzināšanas jomā nosaka kritēriju, ka tiesāšanās izdevumus sedz zaudētāja puse, ja var uzskatīt, ka tad, ja negodīgs noteikums par izdevumiem tiek atzīts par spēkā neesošu, bet šīs spēkā neesamības sekas ir ierobežotas ar iepriekšminēto izdevumu sadalījumu, tas ir uzskatāms par Eiropas Savienības tiesību efektivitātes principa un principa, ka negodīgi noteikumi nav saistoši, pārkāpumu gadījumā, kad ir uzskatāms, ka prasība ir apmierināta daļēji, un vai to varētu interpretēt tādējādi, ka tas rada apgrieztu atturošu iedarbību, tādējādi radot patērētāju un lietotāju likumisko interešu neaizsargātību?

---

(1)  OV 1993, L 95, 29. lpp.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/24

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

(Lieta C-767/19)

(2020/C 10/33)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: O. Beynet, Y. G. Marinova, pārstāvji)

Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

Prasījumi

| — | konstatēt, ka Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/73/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (2) paredzētos pienākumus, pareizi netransponējot:






  — | Direktīvu 2009/72/EK un 2009/73/EK 9. panta 1. punkta a) apakšpunktu, |
| --- | --- | --- |

—

konstatēt, ka Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/73/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (2) paredzētos pienākumus, pareizi netransponējot:

—

Direktīvu 2009/72/EK un 2009/73/EK 9. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

| — | Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktu un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktu, |
| --- | --- |

—

Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktu un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktu,

| — | Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 6. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 9. punktu, un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 6. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 9. punktu, |
| --- | --- |

—

Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 6. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 9. punktu, un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 6. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 9. punktu,

| — | Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 10. punktu un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 10. punktu, |
| --- | --- |

—

Direktīvas 2009/72/EK 37. panta 10. punktu un Direktīvas 2009/73/EK 41. panta 10. punktu,

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības priekšmets ir Beļģijas kļūdaina Direktīvu 2009/72 un 2009/73, kuras attiecīgi ir par elektroenerģijas iekšējo tirgu un par dabasgāzes iekšējo tirgu, transponēšana. Minētajās direktīvās tostarp ir paredzēti noteikumi par elektroenerģijas un gāzes pārvades sistēmu darbības, no vienas puses, efektīvu nodalīšanu no piegādes un ražošanas darbībām, no otras puses, lai novērstu diskriminācijas risku sistēmu pārvaldīšanas jomā. Lai sasniegtu minētajās direktīvās noteiktos mērķus, tajās ir arī paredzēta neatkarīga valstu regulatīvo iestāžu ieviešana.

Komisija uzskata, ka Beļģijas Karaliste esot nepietiekami transponējusi šīs direktīvas attiecībā uz diviem būtiskiem aspektiem, proti, attiecībā uz pilnīgas īpašumtiesību nodalīšanas un noteikumu par valstu regulatīvo iestāžu kompetenču un neatkarību ieviešanu.

---

(1)  OV 2009, L 211, 55. lpp.

(2)  OV 2009, L 211, 94. lpp.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) (Apvienotā Karaliste) – AC, TM, GM, MM/ABC Sl, XYZ Plc

(Lieta C-814/19)

(2020/C 10/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court)

Pamatlietas puses

Prasītāji: AC, TM, GM, MM

Atbildētājas: ABC Sl, XYZ Plc

Prejudiciālie jautājumi

| a) | Vai saskaņā ar Briseles I bis regulas Nr. 1215/2012 (1) 13. panta 3. punktu tiek prasīts, lai prasības, uz kuru cietusī puse atsaucas, celdama prasību pret apdrošinājuma ņēmēju/apdrošināto, pamats attiektos uz lietu, kas saistīta ar apdrošināšanu? |
| --- | --- |

a)

Vai saskaņā ar Briseles I bis regulas Nr. 1215/2012 (1) 13. panta 3. punktu tiek prasīts, lai prasības, uz kuru cietusī puse atsaucas, celdama prasību pret apdrošinājuma ņēmēju/apdrošināto, pamats attiektos uz lietu, kas saistīta ar apdrošināšanu?

| b) | Ja atbilde uz a) jautājumu ir apstiprinoša, vai ar to, ka prasība, ko cietusī puse vēlas celt pret apdrošinājuma ņēmēju/apdrošināto, izriet no tiem pašiem faktiem, kas ir pret apdrošinātāju celtās tiešās prasības pamatā, un šī prasība tiek celta tajā pašā tiesvedībā, kas ir vērsta pret apdrošinātāju, pietiek, lai secinātu, ka cietušās puses prasība ir lieta, kas saistīta ar apdrošināšanu? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz a) jautājumu ir apstiprinoša, vai ar to, ka prasība, ko cietusī puse vēlas celt pret apdrošinājuma ņēmēju/apdrošināto, izriet no tiem pašiem faktiem, kas ir pret apdrošinātāju celtās tiešās prasības pamatā, un šī prasība tiek celta tajā pašā tiesvedībā, kas ir vērsta pret apdrošinātāju, pietiek, lai secinātu, ka cietušās puses prasība ir lieta, kas saistīta ar apdrošināšanu?

| c) | Ja atbilde uz a) jautājumu ir noliedzoša, vai pietiek ar to, ka apdrošinātā piesaistīšana tiešai prasībai pret apdrošinātāju ir paredzēta tiesību aktos, kas reglamentē tiešu prasību celšanu pret apdrošinātāju? |
| --- | --- |

c)

Ja atbilde uz a) jautājumu ir noliedzoša, vai pietiek ar to, ka apdrošinātā piesaistīšana tiešai prasībai pret apdrošinātāju ir paredzēta tiesību aktos, kas reglamentē tiešu prasību celšanu pret apdrošinātāju?

| d) | Vai uz personu, kas ir dzimusi mākslīgās apaugļošanas procedūru veikšanas rezultātā, attiecas jēdziens “cietusī puse” 13. panta 2. punkta izpratnē situācijā, kad šāda persona vēlas celt prasību par nolaidību, kas it kā ir pieļauta šīs personas ieņemšanas nolūkos veiktajās mākslīgās apaugļošanas procedūrās? |
| --- | --- |

d)

Vai uz personu, kas ir dzimusi mākslīgās apaugļošanas procedūru veikšanas rezultātā, attiecas jēdziens “cietusī puse” 13. panta 2. punkta izpratnē situācijā, kad šāda persona vēlas celt prasību par nolaidību, kas it kā ir pieļauta šīs personas ieņemšanas nolūkos veiktajās mākslīgās apaugļošanas procedūrās?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.)

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/26

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. novembrī Eiropas Savienības Padome iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 4. septembra spriedumu lietā T-308/18 Hamas/Padome

(Lieta C-833/19 P)

(2020/C 10/35)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: B. Driessen un S. Van Overmeire)

Otra lietas dalībniece: Hamas

Prasījumi

Padomes prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-308/18; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-308/18;

| — | pieņemt galīgo nolēmumu par jautājumiem, kas ir apelācijas sūdzības priekšmets, un |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo nolēmumu par jautājumiem, kas ir apelācijas sūdzības priekšmets, un

| — | piespriest prasītājai lietā T-308/18 atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies pirmās instances tiesvedībā un saistībā ar šo apelācijas sūdzību. |
| --- | --- |

—

piespriest prasītājai lietā T-308/18 atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas Padomei radušies pirmās instances tiesvedībā un saistībā ar šo apelācijas sūdzību.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmkārt, Padome uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, izvērtējot astoto atcelšanas pamatu saistībā ar “pamatojuma izklāstu neapliecināšanu” un secinot, ka paskaidrojuma rakstiem, kas attiecas uz apstrīdētajiem tiesību aktiem, bija jābūt parakstītiem.

Otrkārt, Padome Vispārējai tiesai pārmet, ka tā ir kļūdījusies, nesecinādama, ka ASV iestāžu lēmumi ir pietiekams pamats Hamas iekļaušanai apstrīdētajiem tiesību aktiem pievienotajā sarakstā.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/27

---

Tiesas devītās palātas priekšsēdētāja 2019. gada 24. jūnija rīkojums (Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(Lieta C-476/18) (1)

(2020/C 10/36)

Tiesvedības valoda – ungāru

Tiesas devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/27

---

Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 21. jūnija rīkojums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – JA/Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów

(Lieta C-745/18) (1)

(2020/C 10/37)

Tiesvedības valoda – poļu

Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 164, 13.5.2019.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/28

---

Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 25. jūnija rīkojums (Tribunal de grande instance de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Crédit Logement SA/OE

(Lieta C-829/18) (1)

(2020/C 10/38)

Tiesvedības valoda – franču

Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 82, 4.3.2019.

---

Vispārējā tiesa

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/29

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – Campine un Campine Recycling/Komisija

(Lieta T-240/17) (1)

(Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Automašīnu svina-skābes akumulatoru pārstrādes tirgus - Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta pārkāpums - Naudas sodi - Pirkumu vērtība - Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības uz aizstāvību - Pārkāpuma pierādīšana - Turpināta vai atkārtota pārkāpuma jēdziens - Pārkāpuma ilgums - Līdzdalības pārkāpumā pārtraukums - Konkurences ierobežojums mērķa dēļ - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Neierobežota kompetence)

(2020/C 10/39)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Campine NV (Beerse, Beļģija) un Campine Recycling NV (Beerse) (pārstāvji: C. Verdonck, S. De Cock, Q. Silvestre un B. Gielen, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. van Schaik, S. Baches Opi un M. Farley)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts, galvenokārt, atcelt Komisijas Lēmumu C(2017) 900 final (2017. gada 8. februāris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (Lieta AT.40018 – Automašīnu akumulatoru pārstrāde), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, pakārtoti, atcelt tām ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu vai samazināt šā naudas soda apmēru.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 900 final (2017. gada 8. februāris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (Lieta AT.40018 – Automašīnu akumulatoru pārstrāde) 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu no 2010. gada 10. februāra līdz 2011. gada 10. janvārim un laikposmu no 2011. gada 4. aprīļa līdz 2012. gada 7. martam tādā apmērā, kādā tas attiecas uz Campine NV un Campine Recycling NV. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Komisijas Lēmuma C(2017) 900 final (2017. gada 8. februāris) par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu (Lieta AT.40018 – Automašīnu akumulatoru pārstrāde) 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz laikposmu no 2010. gada 10. februāra līdz 2011. gada 10. janvārim un laikposmu no 2011. gada 4. aprīļa līdz 2012. gada 7. martam tādā apmērā, kādā tas attiecas uz Campine NV un Campine Recycling NV.

| 2) | Atcelt Lēmuma C(2017) 900 final 2. pantu, ciktāl ar to Campine un Campine Recycling uzliktais naudas sods ir noteikts 8 158 000 euro apmērā. |
| --- | --- |

2)

Atcelt Lēmuma C(2017) 900 final 2. pantu, ciktāl ar to Campine un Campine Recycling uzliktais naudas sods ir noteikts 8 158 000 euro apmērā.

| 3) | Noteikt Lēmuma C(2017) 900 final 2. pantā Campine un Campine Recycling uzliktā naudas sodu 4 275 648 euro apmērā. |
| --- | --- |

3)

Noteikt Lēmuma C(2017) 900 final 2. pantā Campine un Campine Recycling uzliktā naudas sodu 4 275 648 euro apmērā.

| 4) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

4)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

| 5) | Campine un Campine Recycling sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

5)

Campine un Campine Recycling sedz divas trešdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem.

| 6) | Eiropas Komisijas sedz savus tiesāšanās izdevumus un vienu trešdaļu no Campine un Campine Recycling tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

6)

Eiropas Komisijas sedz savus tiesāšanās izdevumus un vienu trešdaļu no Campine un Campine Recycling tiesāšanās izdevumiem.

---

(1)  OV C 202, 26.6.2017.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/30

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. jūlija spriedums – Ogrodnik/EUIPO – Aviário Tropical (“Tropical”)

(Lieta T-276/17) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Tropical” - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “TROPICAL” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Preču līdzība - Sajaukšanas iespēja - Preču zīmju līdzāspastāvēšana)

(2020/C 10/40)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Polija) (pārstāvji: A. von Mühlendahl un H. Hartwig, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Ivanauskas)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugāle)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 14. februāra lēmumu lietā R 2125/2016-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Aviário Tropical un T. Ogrodnik.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 14. februāra lēmumu lietā R 2125/2016-1, ciktāl ar to Apelācijas padome ir apmierinājusi pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz “produktiem un izstrādājumiem putnu, reptiļu un amfībiju audzēšanai”, kas ietilpst 31. klasē, un “terārijiem paredzētiem veterinārajiem, terapeitiskajiem, dezinficējošajiem un higiēniskajiem produktiem un preparātiem”, kas ietilpst 5. klasē. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 14. februāra lēmumu lietā R 2125/2016-1, ciktāl ar to Apelācijas padome ir apmierinājusi pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu attiecībā uz “produktiem un izstrādājumiem putnu, reptiļu un amfībiju audzēšanai”, kas ietilpst 31. klasē, un “terārijiem paredzētiem veterinārajiem, terapeitiskajiem, dezinficējošajiem un higiēniskajiem produktiem un preparātiem”, kas ietilpst 5. klasē.

| 2) | Noraidīt Aviário Tropical, SA apelācijas sūdzību par EUIPO Anulēšanas nodaļas 2013. gada 15. jūlija lēmumu (Nr. 6029C), ciktāl ar šo apelācijas sūdzību ir lūgts atzīt par spēkā neesošu preču zīmi “TROPICAL” attiecībā uz “produktiem un izstrādājumiem putnu, reptiļu un amfībiju audzēšanai”, kas ietilpst 31. klasē, un “terārijiem paredzētiem veterinārajiem, terapeitiskajiem, dezinficējošajiem un higiēniskajiem produktiem un preparātiem”, kas ietilpst 5. klasē. |
| --- | --- |

2)

Noraidīt Aviário Tropical, SA apelācijas sūdzību par EUIPO Anulēšanas nodaļas 2013. gada 15. jūlija lēmumu (Nr. 6029C), ciktāl ar šo apelācijas sūdzību ir lūgts atzīt par spēkā neesošu preču zīmi “TROPICAL” attiecībā uz “produktiem un izstrādājumiem putnu, reptiļu un amfībiju audzēšanai”, kas ietilpst 31. klasē, un “terārijiem paredzētiem veterinārajiem, terapeitiskajiem, dezinficējošajiem un higiēniskajiem produktiem un preparātiem”, kas ietilpst 5. klasē.

| 3) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

3)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

| 4) | T. Ogrodnik atlīdzina pusi EUIPO tiesāšanās izdevumu, kā arī sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

4)

T. Ogrodnik atlīdzina pusi EUIPO tiesāšanās izdevumu, kā arī sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu.

| 5) | EUIPO atlīdzina pusi T. Ogrodnik tiesāšanās izdevumu, kā arī sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

5)

EUIPO atlīdzina pusi T. Ogrodnik tiesāšanās izdevumu, kā arī sedz pusi savu tiesāšanās izdevumu.

---

(1)  OV C 213, 3.7.2017.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/31

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 21. novembra spriedums – Bruno/Komisija

(Lieta T-241/18) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieki - Pensiju shēmas nosacījumi - Atlaišanas pabalsts - Iemaksas valsts vai privātā pensiju shēmā kopš stāšanās amatā - Tiesības uz pensiju, kas agrāk iegūtas saskaņā ar valsts shēmu - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 1. punkts un 12. panta 2. punkts - Iebilde par prettiesiskumu - Vienlīdzīga attieksme)

(2020/C 10/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Luigi Bruno (Woluwe-Saint-Pierre, Beļģija) (pārstāvis: N. de Montigny, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin un R. Striani)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Parlaments (pārstāvji: C. Gonzalez Argüelles, T. Lazian un J. Van Pottelberge), Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Individuālo tiesību pārvaldes un aprēķināšanas biroja (PMO) 2017. gada 4. jūlija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja lūgums izmaksāt viņam Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punktā paredzēto atlaišanas pabalstu, un, pakārtoti, atcelt vēlāko 2018. gada 18. janvāra lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība, ko prasītājs iesniedzis par šo lēmumu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Luigi Bruno atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Luigi Bruno atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

---

(1)  OV C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/31

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. novembra spriedums – WN/Parlaments

(Lieta T-431/18) (1)

(Civildienests - Akreditēti deputātu palīgi - Līguma izbeigšana pirms termiņa - Uzticības saiknes zudums - Tiesības uz aizstāvību - Samierināšanas procedūra - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Diskriminācija dzimuma dēļ - Grūtniecības un dzemdību atvaļinājums - Rūpības pienākums)

(2020/C 10/42)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: WN (pārstāji: L. Levi un A. Champetier, advokātes)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāji: Í. Ní Riagáin Düro un M. Windisch)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Parlamenta 2017. gada 28. septembra lēmumu izbeigt prasītājas akreditētas deputāta palīdzes līgumu un, otrkārt, atlīdzināt morālo kaitējumu, kas viņai esot nodarīts ar Parlamenta rīcību.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

2)

Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 319, 10.9.2018.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/32 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/32

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Neoperl/EUIPO (Četru aizpildītu caurumu attēls, kurš ietverts simetriski izvietotu cauruma attēlā)

(Lieta T-669/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēloti četri aizpildīti caurumi, kas ietverti simetriski izvietotu cauruma attēlā, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 10/43)

Tiesvedības valoda – vācu.

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Neoperl AG (Reinaha, Šveice) (pārstāvji: H. Börjes-Pestalozza un G. Schultz, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: D. Hanf un M. Fischer)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 10. septembra lēmumu lietā R 2059/2017-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, kurā attēloti četri aizpildīti caurumi, kas ietverti simetriski izvietotu cauruma attēlā, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Neoperl AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Neoperl AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 25, 21.1.2019.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/33

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 20. novembra spriedums – Rezon/EUIPO (“imot.bg”)

(Lieta T-101/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “imot.bg” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 3. punkts - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmais teikums)

(2020/C 10/44)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rezon OOD (Sofija, Bulgārija) (pārstāve: M. Yordanova-Harizanova, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: I. Stoycheva un J. Crespo Carrillo)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 9. novembra lēmumu lietā R 999/2018-2 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “imot.bg” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Rezon OOD atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Rezon OOD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 131, 8.4.2019.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/33

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 14. novembra spriedums – Société des produits Nestlé/EUIPO – Jumbo Africa (Cilvēka silueta uz emblēmas attēlojums)

(Lieta T-149/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kas attēlo cilvēka siluetu uz emblēmas, reģistrācijas pieteikums - Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā attēlots cilvēka siluets - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Grozīšanas pilnvaras)

(2020/C 10/45)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Šveice) (pārstāvji: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht un C. Elkemann, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: M. Capostagno un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Jumbo Africa, SL (Hospitalet de Llobregat, Spānija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 30. novembra lēmumu lietā R 876/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Jumbo Africa un Société des produits Nestlé.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 30. novembra lēmumu lietā R 876/2018-2. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 30. novembra lēmumu lietā R 876/2018-2.

| 2) | Noraidīt Jumbo Africa, SL apelācijas sūdzību, kas iesniegta EUIPO. |
| --- | --- |

2)

Noraidīt Jumbo Africa, SL apelācijas sūdzību, kas iesniegta EUIPO.

| 3) | EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Société des produits Nestlé SA tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

3)

EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Société des produits Nestlé SA tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

| 4) | Jumbo Africa atlīdzina nepieciešamos izdevumus, kas Société des produits Nestlé radušies procesā EUIPO Apelācijas padomē. |
| --- | --- |

4)

Jumbo Africa atlīdzina nepieciešamos izdevumus, kas Société des produits Nestlé radušies procesā EUIPO Apelācijas padomē.

| 5) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

5)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

---

(1)  OV C 155, 6.5.2019.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/34

---

Prasība, kas celta 2019. gada 11. oktobrī – Compass Overseas Holdings u.c./Komisija

(Lieta T-702/19)

(2020/C 10/46)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Compass Overseas Holdings Ltd (Chertsey, Apvienotā Karaliste), Compass Overseas Holdings No.2 Ltd (Chertsey), Hospitality Holdings Ltd (Chertsey) (pārstāvji: A. von Bonin, O. Brouwer un A. Pliego Selie, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko īstenojusi Apvienotā Karaliste attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko īstenojusi Apvienotā Karaliste attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā un apstrīdētajā lēmumā identificējot atsauces sistēmu neesot pienācīgi norādījusi pamatojumu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā un apstrīdētajā lēmumā identificējot atsauces sistēmu neesot pienācīgi norādījusi pamatojumu.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā un, apstrīdētajā lēmumā nepareizi raksturojot grupas finansēšanas atvieglojumu kā atkāpi no normālas atsauces sistēmas darbības, neesot pienācīgi norādījusi pamatojumu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā un, apstrīdētajā lēmumā nepareizi raksturojot grupas finansēšanas atvieglojumu kā atkāpi no normālas atsauces sistēmas darbības, neesot pienācīgi norādījusi pamatojumu.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo apstrīdētajā lēmumā esot konstatēts, ka grupas finansēšanas atvieglojums diskriminē tirgus dalībniekus. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo apstrīdētajā lēmumā esot konstatēts, ka grupas finansēšanas atvieglojums diskriminē tirgus dalībniekus.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo apstrīdētajā lēmumā ir secināts, ka grupas finansēšanas atvieglojums nav attaisnojams ar atsauces sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdas un/vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo apstrīdētajā lēmumā ir secināts, ka grupas finansēšanas atvieglojums nav attaisnojams ar atsauces sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/35 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/35

---

Prasība, kas celta 2019. gada 16. oktobrī – Micro Focus International u.c./Komisija

(Lieta T-706/19)

(2020/C 10/47)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Micro Focus International plc (Newbury, Apvienotā Karaliste), Micro Focus International Holdings Ltd (Dublina, Īrija) un Micro Focus Midco Ltd (Newbury) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt atbildētājas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi arī kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas nebija piemērojama ratione temporis, normas. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi arī kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas nebija piemērojama ratione temporis, normas.

| 9. | Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

9.

Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/36

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Bujar/Komisija

(Lieta T-708/19)

(2020/C 10/48)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Marcin Bujar (Woluwe-Saint-Pierre, Beļģija) (pārstāvis: R. Wardyn, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2018. gada 20. decembra lēmumu; un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2018. gada 20. decembra lēmumu; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu savu prasību, prasītājs izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts un VĪN 7. panta 1. punkts:






  — | nododamos pensijas tiesību gadus esot jāaprēķina, pamatojoties uz faktiski pārskaitīto summu, no tās atskaitot kapitāla vērtības maiņu laikā no dienas, kad iesniegts pieteikums par nodošanu, līdz faktiskajai nodošanas dienai; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts un VĪN 7. panta 1. punkts:

—

nododamos pensijas tiesību gadus esot jāaprēķina, pamatojoties uz faktiski pārskaitīto summu, no tās atskaitot kapitāla vērtības maiņu laikā no dienas, kad iesniegts pieteikums par nodošanu, līdz faktiskajai nodošanas dienai;

| — | PMO esot pieļāvis kļūdu, nododamās pensijas tiesības aprēķinot uz valsts administrācijas pagaidu lēmumā norādītās summas pamata, lai gan faktiski pārskaitītā summa izrietēja no kapitāla vērtības maiņas laikā no dienas, kad iesniegts pieteikums par tiesību nodošanu, līdz faktiskajai nodošanas dienai, un valsts iestādes veikta pensijas tiesību pārrēķina; kapitāla vērtības maiņa par laika posmu pirms pieteikuma par nodošanu. |
| --- | --- |

—

PMO esot pieļāvis kļūdu, nododamās pensijas tiesības aprēķinot uz valsts administrācijas pagaidu lēmumā norādītās summas pamata, lai gan faktiski pārskaitītā summa izrietēja no kapitāla vērtības maiņas laikā no dienas, kad iesniegts pieteikums par tiesību nodošanu, līdz faktiskajai nodošanas dienai, un valsts iestādes veikta pensijas tiesību pārrēķina; kapitāla vērtības maiņa par laika posmu pirms pieteikuma par nodošanu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Savienība esot nepamatoti iedzīvojusies:






  — | pārnesamo gadu aprēķins, pamatojoties uz pagaidu summu, kas tika pārrēķināta un atbilda ne tikai kapitāla vērtības maiņai laikā starp pieteikuma par nodošanu iesniegšanu un faktisko nodošanas datumu, esot izraisījis Savienības nepamatotu iedzīvošanos. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Savienība esot nepamatoti iedzīvojusies:

—

pārnesamo gadu aprēķins, pamatojoties uz pagaidu summu, kas tika pārrēķināta un atbilda ne tikai kapitāla vērtības maiņai laikā starp pieteikuma par nodošanu iesniegšanu un faktisko nodošanas datumu, esot izraisījis Savienības nepamatotu iedzīvošanos.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/37

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Sthree un Sthree Overseas Holdings/Komisija

(Lieta T-710/19)

(2020/C 10/49)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Sthree plc (Londona, Apvienotā Karaliste) un Sthree Overseas Holdings Ltd (Londona) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt atbildētājas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza astoņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/38

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – SSP Group un SSP Financing/Komisija

(Lieta T-711/19)

(2020/C 10/50)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: SSP Group plc (Londona, Apvienotā Karaliste) un SSP Financing Ltd (Londona) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza desmit prasības pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “pilnīgs” atbrīvojums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IB pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “pilnīgs” atbrīvojums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IB pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 9. | Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi arī tiesību kļūdu, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas nebija piemērojama ratione temporis, normas. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi arī tiesību kļūdu, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas nebija piemērojama ratione temporis, normas.

| 10. | Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/39

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Hikma Pharmaceuticals un Hikma Pharmaceuticals International/Komisija

(Lieta T-712/19)

(2020/C 10/51)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Hikma Pharmaceuticals plc (Londona, Apvienotā Karaliste) un Hikma Pharmaceuticals International Ltd (Londona) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 2526 final (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza desmit prasības pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “pilnīgs” atbrīvojums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IB pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “pilnīgs” atbrīvojums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IB pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 9. | Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

| 10. | Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/41

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. oktobrī – Cobham un Lockman Investments/Komisija

(Lieta T-713/19)

(2020/C 10/52)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Cobham plc (Wimborne, Apvienotā Karaliste) un Lockman Investments Ltd (Wimborne) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāju šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

| 9. | Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/42

---

Prasība, kas celta 2019. gada 18. oktobrī – Smiths Group un Siti 1/Komisija

(Lieta T-714/19)

(2020/C 10/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Smiths Group plc (Londona, Apvienotā Karaliste) un Siti 1 Ltd (Londona) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz abiem prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz abiem prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

| 9. | Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

9.

Ar desmito prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/43

---

Prasība, kas celta 2019. gada 22. oktobrī – Interpipe Niko Tube un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Komisija

(Lieta T-716/19)

(2020/C 10/54)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Interpipe Niko Tube OOO (Nikopol, Ukraina) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant PAO (Dnipro, Ukraina) (pārstāvis: B. Servais, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/1295 (2019. gada 1. augusts), ar kuru pēc daļējas starpposma pārskatīšanas, kas veikta atbilstīgi Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 3. punktam, groza Īstenošanas regulu (ES) 2018/1469, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, ņemot vērā daļējo starpposma pārskatīšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 3. punktu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/1295 (2019. gada 1. augusts), ar kuru pēc daļējas starpposma pārskatīšanas, kas veikta atbilstīgi Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 3. punktam, groza Īstenošanas regulu (ES) 2018/1469, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, ņemot vērā daļējo starpposma pārskatīšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 3. punktu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, iekļaudama dempinga starpības aprēķinā pārdošanas, vispārējos un administratīvos izdevumus (turpmāk tekstā – “PVA izdevumi”) saistībā ar prasītāju pārdošanas ieņēmumiem no to saistītā iekšzemes tirgotāja, ir pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 (turpmāk tekstā – “pamatregula”) (1) 2. panta 3. punkta pirmo daļu, 2. panta 4. punkta pirmo daļu, 2. panta 6. punkta pirmo teikumu un 9. panta 4. punktu un PTO Antidempinga nolīguma 2.2.2. panta pirmo teikumu un 9.3. pantu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, iekļaudama dempinga starpības aprēķinā pārdošanas, vispārējos un administratīvos izdevumus (turpmāk tekstā – “PVA izdevumi”) saistībā ar prasītāju pārdošanas ieņēmumiem no to saistītā iekšzemes tirgotāja, ir pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 (turpmāk tekstā – “pamatregula”) (1) 2. panta 3. punkta pirmo daļu, 2. panta 4. punkta pirmo daļu, 2. panta 6. punkta pirmo teikumu un 9. panta 4. punktu un PTO Antidempinga nolīguma 2.2.2. panta pirmo teikumu un 9.3. pantu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, atņemdama no prasītāju eksporta cenas summu, kas atbilst saistītā tirgotāja PVA izdevumiem, un nesaistīta importētāja abstrakto (nosacīto) peļņu – kā korekciju, kas pamatota ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu un 2. panta 10. punkta pirmo daļu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, atņemdama no prasītāju eksporta cenas summu, kas atbilst saistītā tirgotāja PVA izdevumiem, un nesaistīta importētāja abstrakto (nosacīto) peļņu – kā korekciju, kas pamatota ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu un 2. panta 10. punkta pirmo daļu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi pamatregulas 11. panta 9. punktu un ir nelikumīgi aprēķinājusi prasītāju dempinga starpību, izmantojot prasītāju normālās vērtības un eksporta cenas noteikšanas metodiku, kas atšķiras no metodikas, kura izmantota iepriekšējā izmeklēšanā, kuras rezultātā tika piemērots aplūkojamais akts. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi pamatregulas 11. panta 9. punktu un ir nelikumīgi aprēķinājusi prasītāju dempinga starpību, izmantojot prasītāju normālās vērtības un eksporta cenas noteikšanas metodiku, kas atšķiras no metodikas, kura izmantota iepriekšējā izmeklēšanā, kuras rezultātā tika piemērots aplūkojamais akts.

| 4. | Ar ceturto pamatu prasītājas apgalvo, ka Komisija nav ievērojusi to tiesības uz aizstāvību, jo otrā papildu informācija, ko tās saņēma tai pašā dienā, kad tika publicēta apstrīdētā regula, ietver jaunu informāciju par faktiskajiem apstākļiem, par kuru prasītājām netika dota iespēja izteikties. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu prasītājas apgalvo, ka Komisija nav ievērojusi to tiesības uz aizstāvību, jo otrā papildu informācija, ko tās saņēma tai pašā dienā, kad tika publicēta apstrīdētā regula, ietver jaunu informāciju par faktiskajiem apstākļiem, par kuru prasītājām netika dota iespēja izteikties.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/44

---

Prasība, kas celta 2019. gada 24. oktobrī – Associated British Foods u.c./Komisija

(Lieta T-717/19)

(2020/C 10/55)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Associated British Foods plc (Londona, Apvienotā Karaliste) un 5 citi prasītāji (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “saskaņotu procentu” izņēmums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IE pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka “saskaņotu procentu” izņēmums saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371IE pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot Savienības tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 9. | Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/45 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/45

---

Prasība, kas celta 2019. gada 23. oktobrī – The Weir Group u.c./Komisija

(Lieta T-718/19)

(2020/C 10/56)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: The Weir Group plc (Glāzgova, Apvienotā Karaliste), TWG Investments (No.3) Ltd (Glāzgova) un TWG Investments (No.4) Ltd (Glāzgova) (pārstāvji: J. Lesar, Solicitor, un K. Beal, QC)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Lēmumu (2019. gada 2. aprīlis) par valsts atbalstu SA.44896, ko Apvienotā Karaliste īstenojusi attiecībā uz kontrolētu ārvalstu uzņēmumu grupu finansēšanas atbrīvojumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem vai uz kādu no tiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties atsauces sistēmu nodokļu režīma analīzei. Komisijai esot bijis jāizskata atsauces sistēma kā AK sabiedrību ienākuma nodokļa sistēma, nevis kā tikai kontrolēto ārvalstu uzņēmumu (controlled foreign companies, turpmāk tekstā – “CFC”) sistēma.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā vai vērtējumā, izvēloties kļūdainu pieeju CFC sistēmas analīzei. Apstrīdētā lēmuma (124.) līdz (126.) apsvērumā Komisija esot kļūdaini uzskatījusi, ka AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) [UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act] likuma 9.A sadaļas 9. nodaļas normas ir atkāpe no tā 5. nodaļā noteiktā vispārējā nodokļu samaksas pienākuma.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (127.) līdz (151.) apsvērumā konstatējot, ka selektivitātes kritērijs bija izpildīts ar to, ka pret uzņēmumiem faktiski un juridiski salīdzināmās situācijās bija atšķirīga attieksme.

| 4. | Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka atbrīvojums 75 % apmērā saskaņā ar AK 2010. gada Likuma par nodokļiem (starptautiskie un citi noteikumi) 371ID pantu ir attaisnojams ar nodokļu sistēmas raksturu un vispārējo struktūru.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka nodokļa maksāšanas pienākuma noteikšana tiem CFC, kuri atbilst 9. nodaļā ietvertajiem izņēmumiem, kā kategorijai, pārkāptu prasītāju brīvību veikt uzņēmējdarbību pretēji LESD 49. pantam.

| 6. | Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto prasības pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda novērtējumā vai vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumu 75 % apmērā un fiksētās proporcijas jautājumu.

| 7. | Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums neatbilstot ES tiesību vispārējam nediskriminācijas jeb vienlīdzības principam.

| 8. | Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pēc analoģijas piemērojot vai nepamatoti izmantojot Padomes Direktīvas (ES) 2016/1164 (1), kas ratione temporis nebija piemērojama, normas.

| 9. | Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot LESD 107. panta 1. punktu, apstrīdētā lēmuma (176.) apsvērumā konstatējot, ka pastāv patiesā labuma guvēju kategorija (tostarp prasītāji) un ka tie (prasītāji) esot saņēmuši atbalstu, kurš esot jāatgūst atbilstoši apstrīdētā lēmuma 2. panta 1. punktam.

---

(1)  Padomes Direktīva (ES) 2016/1164 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko paredz noteikumus tādas nodokļu apiešanas prakses novēršanai, kas tieši iespaido iekšējā tirgus darbību (OV 2016, L 193, 1. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/47 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/47

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. novembrī – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (“Wi-Fi Powered by The Cloud”)

(Lieta T-738/19)

(2020/C 10/57)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Clouds Sky GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvji: C. Weil, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: The Cloud Networks Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Wi-Fi Powered by The Cloud” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 436 817

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 2. septembra lēmums lietā R 696/2019-5

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta pārkāpums.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/48

---

Prasība, kas celta 2019. gada 5. novembrī – Methanol Holdings (Trinidad)/Komisija

(Lieta T-744/19)

(2020/C 10/58)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Methanol Holdings (Trinidad) Ltd (Couva, Trinidāda un Tobago) (pārstāvji: B. Servais un V. Crochet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/1688 (2019. gada 8. oktobris), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts par Krievijas, Trinidādas un Tobāgo un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu importu, ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/1688 (2019. gada 8. oktobris), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts par Krievijas, Trinidādas un Tobāgo un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu importu, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienu pamatu, proti, ka Komisijas metodoloģija cenu samazinājuma un mērķa cenas samazinājuma starpības noteikšanai ir pretrunā Pamatregulas 1. panta 1. punktam, 3. panta 1. punktam, 3. panta 2. punktam, 3. panta 3. punktam, 3. panta 5.–8. punktam un 9. panta 4. punktam, Vispārējās tiesas un PTO judikatūrai, kā arī taisnīgas salīdzināšanas principam, jo cenu samazinājuma un mērķa cenas samazinājuma starpību aprēķināšanas nolūkos importa cenas neesot salīdzinātas ar Savienības ražošanas nozares ražoto līdzīgo produktu cenu vienā un tajā pašā atbilstošajā tirdzniecības līmenī.

Būtībā prasītāja apgalvo, pirmkārt, ka cenu samazinājuma un mērķa cenas samazinājuma starpības aprēķināšanas nolūkos veiktā Trinidādas un Tobago izcelsmes importētas urīnvielas un importēta amonija nitrāta cenas noteikšana, pamatojoties uz Pamatregulas 2. panta 9. punkta piemērošanu pēc analoģijas, ir pretrunā Pamatregulas 3. panta 1. punktam un ka, izmantojot šo aprēķināto cenu, lai noteiktu cenu samazinājuma un mērķa cenas samazinājuma starpību, Komisija nav veikusi cenu salīdzinājumu vienā un tajā pašā atbilstošajā tirdzniecības līmenī un ir pārkāpusi Pamatregulas 3. panta 2. punktu, 3. panta 5.–8. punktu un rezultātā – 9. panta 4. punktu, Tiesas un PTO judikatūru un taisnīgas salīdzināšanas principu.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/48

---

Prasība, kas celta 2019. gada 14. novembrī – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (“Sakkattack”)

(Lieta T-788/19)

(2020/C 10/59)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburga, Vācija) (pārstāvji: S. Labesius, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Maria Sakkari (Nikosija, Kipra)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Sakkattack” melnā, sarkanā, dzeltenā un baltā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 603 318

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 26. augusta lēmums lietā R 2562/2018-4

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 37. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/625 37. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | vienlīdzīgas attieksmes noteikuma un labas pārvaldības noteikuma pārkāpums; |
| --- | --- |

—

vienlīdzīgas attieksmes noteikuma un labas pārvaldības noteikuma pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta 1. apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta 1. apakšpunkta pārkāpums.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/49 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/49

---

Prasība, kas celta 2019. gada 13. novembrī – Novolipetsk Steel/Komisija

(Lieta T-790/19)

(2020/C 10/60)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Novolipetsk Steel PAO (Ļipetska, Krievija) (pārstāvji: P. Vander Schueren un E. Gergondet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2019/1382 (1) 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2019/1382 (1) 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un

| — | atbilstoši LESD 264. panta otrajai daļai apstrīdētās regulas sekas saglabāt spēkā līdz brīdim, kad atbildētāja pieņems pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstību Vispārējās tiesas spriedumam; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 264. panta otrajai daļai apstrīdētās regulas sekas saglabāt spēkā līdz brīdim, kad atbildētāja pieņems pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstību Vispārējās tiesas spriedumam;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājai neesot bijusi kompetence un tā esot pārkāpusi Regulas (ES) 2015/477 (“Kombinētās iedarbības regula”) (2) 1. panta 1. punktu un Regulas (ES) 2016/1036 (“Antidempinga pamatregula”) (3) 9. panta 5. punktu, nosakot atšķirīgus antidempinga pienākumu līmeņus atkarībā no tā, vai kvotas saistībā ar aizsardzības pasākumiem ir beigušās vai nav. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājai neesot bijusi kompetence un tā esot pārkāpusi Regulas (ES) 2015/477 (“Kombinētās iedarbības regula”) (2) 1. panta 1. punktu un Regulas (ES) 2016/1036 (“Antidempinga pamatregula”) (3) 9. panta 5. punktu, nosakot atšķirīgus antidempinga pienākumu līmeņus atkarībā no tā, vai kvotas saistībā ar aizsardzības pasākumiem ir beigušās vai nav.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un esot pārkāpusi Kombinētās iedarbības regulas 1. panta 1. punktu un Antidempinga pamatregulas 9. panta 5. punktu, grozot antidempinga pasākumus tikai pēc tam, kad kvotas saistībā ar aizsardzības pasākumiem bija beigušās. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un esot pārkāpusi Kombinētās iedarbības regulas 1. panta 1. punktu un Antidempinga pamatregulas 9. panta 5. punktu, grozot antidempinga pasākumus tikai pēc tam, kad kvotas saistībā ar aizsardzības pasākumiem bija beigušās.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/1382 (2019. gada 2. septembris), ar ko groza dažas regulas, ar kurām piemēro antidempinga vai antisubsidēšanas pasākumus attiecībā uz konkrētiem tērauda ražojumiem, uz kuriem attiecas aizsardzības pasākumi, OV, L 227, 3.9.2019, 1. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/477 (2015. gada 11. marts) par pasākumiem, kurus Savienība drīkst veikt attiecībā uz antidempinga vai antisubsidēšanas pasākumu un aizsardzības pasākumu kopējo ietekmi, OV L 83, 27.3.2015, 11. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (kodifikācija), OV, L 176, 30.6.2016, 21. lpp.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/50 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/50

---

Prasība, kas celta 2019. gada 11. novembrī – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (“AGEPHA”)

(Lieta T-792/19)

(2020/C 10/61)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovākija) (pārstāvis: D. Göbel, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Apogepha Arzneimittel GmbH (Drēzdene, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AGEPHA” reģistrācijas pieteikums – Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 7 007 909

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 26. augusta lēmums lietā R 386/2019-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu un noraidīt iebildumus;

| — | pakārtoti atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO un otrai procesa apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas otrajā padomē un šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un otrai procesa apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas otrajā padomē un šajā tiesvedībā.

Izvirzītie pamati:

| — | Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/51 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/51

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Tirreno Power/Komisija

(Lieta T-793/19)

(2020/C 10/62)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieces

Prasītāja: Tirreno Power SpA (Roma, Itālija) (pārstāvji: A. Clarizia, T. Ferrario, M. Vasari, P. Ziotti un M. Pagliarulo, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Komisija nolēma neizteikt iebildumus attiecībā uz “Grozījumu izdarīšanu kārtībā, kādā atlīdzina resursu pieejamību, lai nodrošinātu [elektroenerģijas] pietiekamību. Prasību vides jomā ieviešana”, Valsts atbalsts SA.53821 (2019/N); |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Komisija nolēma neizteikt iebildumus attiecībā uz “Grozījumu izdarīšanu kārtībā, kādā atlīdzina resursu pieejamību, lai nodrošinātu [elektroenerģijas] pietiekamību. Prasību vides jomā ieviešana”, Valsts atbalsts SA.53821 (2019/N);

| — | piespriest atbildētajai atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētajai atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt 2019. gada 14. jūnija Lēmumu C(2019) 4509, ar kuru Eiropas Komisija – saņēmusi no Itālijas valsts informāciju par grozījumu izdarīšanu elektroenerģijas ražošanas jaudas (“jaudas tirgus”) pieejamības atlīdzināšanas kārtībā, kura ir atļauta ar 2018. gada 7. februāra Lēmumu C(2018) 617 un vēl nav uzsākta – nolēma neizteikt iebildumus attiecībā uz jauno paziņoto pasākumu, uzskatot to par saderīgu ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpratnē, neveicot jau atļautajā pasākumā veikto grozījumu atbilstošu novērtējumu.

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tās no LESD 108. panta 2. punkta izrietošo procesuālo tiesību pārkāpums, jo saistībā ar formālo izmeklēšanas procedūru, kas konkrētajā gadījumā nebija uzsākta, tā nav tikusi aicināta iesniegt apsvērumus saistībā ar vēlmi paplašināt jaudas tirgus dalībnieku darbības jomu, jēdzienā “jaunā jauda” līdzās jaunajām ražošanas vienībām, kurām jau ir izsniegtas visas licences iekārtu uzstādīšanai un ekspluatācijai, ietverot arī jaunas ražošanas vienības, kuras ir tikai uzsākušas administratīvās procedūras attiecīgo atļauju saņemšanai.






  — | Šajā ziņā tā norāda, ka lēmums esot prettiesisks, jo tas acīmredzami pieņemts, neveicot izmeklēšanu un pārkāpjot samērīguma principu, ciktāl Komisija nav atbilstoši izvērtējusi sekas, kas izriet no šādiem 2018. gadā apstiprinātajā kārtībā par pastāvošo iekārtu darbību veiktajiem grozījumiem. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tās no LESD 108. panta 2. punkta izrietošo procesuālo tiesību pārkāpums, jo saistībā ar formālo izmeklēšanas procedūru, kas konkrētajā gadījumā nebija uzsākta, tā nav tikusi aicināta iesniegt apsvērumus saistībā ar vēlmi paplašināt jaudas tirgus dalībnieku darbības jomu, jēdzienā “jaunā jauda” līdzās jaunajām ražošanas vienībām, kurām jau ir izsniegtas visas licences iekārtu uzstādīšanai un ekspluatācijai, ietverot arī jaunas ražošanas vienības, kuras ir tikai uzsākušas administratīvās procedūras attiecīgo atļauju saņemšanai.

—

Šajā ziņā tā norāda, ka lēmums esot prettiesisks, jo tas acīmredzami pieņemts, neveicot izmeklēšanu un pārkāpjot samērīguma principu, ciktāl Komisija nav atbilstoši izvērtējusi sekas, kas izriet no šādiem 2018. gadā apstiprinātajā kārtībā par pastāvošo iekārtu darbību veiktajiem grozījumiem.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvota izmeklēšanas un lēmuma pamatojuma neesamība.






  — | Šajā ziņā tā norāda, ka Komisija neesot veikusi nekādu pārbaudi par vēlākiem regulējuma aspektiem, kuri maina iepriekš atļauto kārtību, lai gan tie ir aspekti, kas spēcīgi ietekmējot sistēmu un tiem var būt būtiska ietekme uz operatoru, kas darbojas jaudas tirgū, darbību. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvota izmeklēšanas un lēmuma pamatojuma neesamība.

—

Šajā ziņā tā norāda, ka Komisija neesot veikusi nekādu pārbaudi par vēlākiem regulējuma aspektiem, kuri maina iepriekš atļauto kārtību, lai gan tie ir aspekti, kas spēcīgi ietekmējot sistēmu un tiem var būt būtiska ietekme uz operatoru, kas darbojas jaudas tirgū, darbību.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/52 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/52

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. novembrī – Set/Komisija

(Lieta T-794/19)

(2020/C 10/63)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Set SpA (Milāna, Itālija) (pārstāvji: N. Aicardi, T. Ferrario un M. Vasari, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Komisija nolēma neizteikt iebildumus attiecībā uz “Grozījumu izdarīšanu kārtībā, kādā atlīdzina resursu pieejamību, lai nodrošinātu [elektroenerģijas] pietiekamību. Prasību vides jomā ieviešana”, Valsts atbalsts SA.53821 (2019/N); |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru Komisija nolēma neizteikt iebildumus attiecībā uz “Grozījumu izdarīšanu kārtībā, kādā atlīdzina resursu pieejamību, lai nodrošinātu [elektroenerģijas] pietiekamību. Prasību vides jomā ieviešana”, Valsts atbalsts SA.53821 (2019/N);

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu saistībā ar LESD 108. panta 2. punkta pārkāpumu saskaņā ar Regulas (ES) 2015/1589 (1) 4. un 6. punkta normām, kas attiecas uz formālās izmeklēšanas procedūras piemērošanas kārtību saistībā ar Komisijas veicamo paziņotā pasākuma saderības ar iekšējo tirgu vērtējumu.

| — | Šajā ziņā prasītāja norāda aspektus un sekas, kas izrietot no iekšējā jaudas tirgus atvēršanas jaunām ražošanas vienībām, kuras vēl nav saņēmušas atļaujas un kuras Komisija neesot atbilstoši izvērtējusi, norādot, ka esot tikuši grozīti vēlāki regulējuma aspekti, attiecībā uz kuriem Komisija tomēr neesot veikusi nekādu izvērtējumu vai esot veikusi kļūdainu izvērtējumu. |
| --- | --- |

—

Šajā ziņā prasītāja norāda aspektus un sekas, kas izrietot no iekšējā jaudas tirgus atvēršanas jaunām ražošanas vienībām, kuras vēl nav saņēmušas atļaujas un kuras Komisija neesot atbilstoši izvērtējusi, norādot, ka esot tikuši grozīti vēlāki regulējuma aspekti, attiecībā uz kuriem Komisija tomēr neesot veikusi nekādu izvērtējumu vai esot veikusi kļūdainu izvērtējumu.

---

(1)  Padomes Regula (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/53 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/53

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija

(Lieta T-795/19)

(2020/C 10/64)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: HB (pārstāvji: M. Vandenbussche un L. Levi, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 15. oktobra lēmumu, ar ko uzdots samazināt līguma CARDS/2008/166-429 summu no 1 199 125 euro uz 0 (nulle) euro un atgūt visu saistībā ar šo iepirkuma līgumu samaksāto naudu 1 197 055,86 euro apmērā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 15. oktobra lēmumu, ar ko uzdots samazināt līguma CARDS/2008/166-429 summu no 1 199 125 euro uz 0 (nulle) euro un atgūt visu saistībā ar šo iepirkuma līgumu samaksāto naudu 1 197 055,86 euro apmērā;

| — | uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli būtu atguvusi, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem; |
| --- | --- |

—

uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli būtu atguvusi, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem;

| — | uzdot samaksāt prasītājas pēdējā izdotajā rēķinā norādīto summu 437 649,39 euro apmērā, pieskaitot tai nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem, kā arī samazināt bankas garantijas summu un atlīdzināt mantisko kaitējumu, kas nodarīts līdz ar minētās garantijas summas samazināšanas aizkavējumu; |
| --- | --- |

—

uzdot samaksāt prasītājas pēdējā izdotajā rēķinā norādīto summu 437 649,39 euro apmērā, pieskaitot tai nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem, kā arī samazināt bankas garantijas summu un atlīdzināt mantisko kaitējumu, kas nodarīts līdz ar minētās garantijas summas samazināšanas aizkavējumu;

| — | uzdot samaksāt simbolisku summu viena euro apmērā kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt; |
| --- | --- |

—

uzdot samaksāt simbolisku summu viena euro apmērā kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, ka šim lēmumam trūkst tiesiskā pamata un ka nav ievērots tiesiskās paļāvības princips. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, kas ir izpildes rīkojums tāda prasījuma piedziņas vajadzībām, ko tā izvirzījusi pret viņu, jo nepastāv šķīrējklauzula, kas Savienības tiesām piešķirtu kompetenci izskatīt to strīdu lietā, kas attiecas uz līgumiem. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, ka šim lēmumam trūkst tiesiskā pamata un ka nav ievērots tiesiskās paļāvības princips. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, kas ir izpildes rīkojums tāda prasījuma piedziņas vajadzībām, ko tā izvirzījusi pret viņu, jo nepastāv šķīrējklauzula, kas Savienības tiesām piešķirtu kompetenci izskatīt to strīdu lietā, kas attiecas uz līgumiem.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītāja norāda, ka prasījumam, ko Komisija izvirzījusi pret viņu, ir iestājies noilgums, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies. Turklāt Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Īstenošanas regula”) 85.b panta 4. punkts par noilguma termiņa pārtraukšanas iemesliem nav iedarbīgs. Jebkurā gadījumā un pat ja noilguma termiņa pārtraukšana būtu notikusi likumīgi, termiņš, kurā tika pieņemts apstrīdētais lēmums un tam pievienotais paziņojums par parādu, acīmredzami nav saprātīgs, un tādējādi ir pārkāpts Pamattiesību hartas 41. pants un ECPAK 6. panta 1. punkts (ciktāl tajā ir runa par pamattiesībām, kas uzskatāmas arī par vispārējo tiesību principu). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītāja norāda, ka prasījumam, ko Komisija izvirzījusi pret viņu, ir iestājies noilgums, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies. Turklāt Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Īstenošanas regula”) 85.b panta 4. punkts par noilguma termiņa pārtraukšanas iemesliem nav iedarbīgs. Jebkurā gadījumā un pat ja noilguma termiņa pārtraukšana būtu notikusi likumīgi, termiņš, kurā tika pieņemts apstrīdētais lēmums un tam pievienotais paziņojums par parādu, acīmredzami nav saprātīgs, un tādējādi ir pārkāpts Pamattiesību hartas 41. pants un ECPAK 6. panta 1. punkts (ciktāl tajā ir runa par pamattiesībām, kas uzskatāmas arī par vispārējo tiesību principu).

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi ir saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi ir saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītāja šajā ziņā uzskata, ka pārmestie fakti acīmredzami nav pierādīti un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Apstrīdētais lēmums ir balstīts uz diviem OLAF ziņojumiem. Tomēr atbildētājas iebildumos minētais nav pierādīts. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītāja šajā ziņā uzskata, ka pārmestie fakti acīmredzami nav pierādīti un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Apstrīdētais lēmums ir balstīts uz diviem OLAF ziņojumiem. Tomēr atbildētājas iebildumos minētais nav pierādīts.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas instrukcijas pretendentiem un ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants. Prasītāja uzskata, ka pret prasītāju izvirzīto atbildētājas iebildumu vidū nav neviena, kas attiektos uz to, ka nupat minētā būtu ieguvusi konfidenciālu informāciju, noslēgusi nelikumīgu vienošanos ar konkurentu, ietekmējusi iepirkuma komisiju vai līgumslēdzēju iestādi piedāvājumu pārbaudē, precizēšanā, izvērtēšanā vai salīdzināšanā. Līdz ar to nav izpildīti nedz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantā minētie nosacījumi, nedz instrukciju pretendentiem 13. panta a) apakšpunktā minētie nosacījumi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas instrukcijas pretendentiem un ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants. Prasītāja uzskata, ka pret prasītāju izvirzīto atbildētājas iebildumu vidū nav neviena, kas attiektos uz to, ka nupat minētā būtu ieguvusi konfidenciālu informāciju, noslēgusi nelikumīgu vienošanos ar konkurentu, ietekmējusi iepirkuma komisiju vai līgumslēdzēju iestādi piedāvājumu pārbaudē, precizēšanā, izvērtēšanā vai salīdzināšanā. Līdz ar to nav izpildīti nedz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantā minētie nosacījumi, nedz instrukciju pretendentiem 13. panta a) apakšpunktā minētie nosacījumi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības uz aizstāvību, jo netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības uz aizstāvību, jo netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips. Prasītāja šajā ziņā uzsver, ka Komisija nav rīkojusies nedz ar rūpību, nedz objektīvi. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips. Prasītāja šajā ziņā uzsver, ka Komisija nav rīkojusies nedz ar rūpību, nedz objektīvi.

| 8. | Ar astoto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Proti, 2002. gada Finanšu regulas 103. pants dodot iestādei iespēju piedzīt visas naudas summas, kas samaksātas visā līguma izpildes laikā, pat ja līgumslēdzējs to būtu izpildījis pilnā apmērā. Tādējādi no 2002. gada Finanšu regulas 103. panta izriet, ka iestāde var izmantot jebkādus līgumslēdzēja sniegtus pakalpojumus bez nepieciešamības tam samaksāt. 103. pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Proti, 2002. gada Finanšu regulas 103. pants dodot iestādei iespēju piedzīt visas naudas summas, kas samaksātas visā līguma izpildes laikā, pat ja līgumslēdzējs to būtu izpildījis pilnā apmērā. Tādējādi no 2002. gada Finanšu regulas 103. panta izriet, ka iestāde var izmantot jebkādus līgumslēdzēja sniegtus pakalpojumus bez nepieciešamības tam samaksāt. 103. pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina.

| 9. | Ar devīto pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un samērīguma princips. Kā norāda prasītāja, iestādei vērtēšana ir jāveic saskaņā ar 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu. Tas nozīmē, ka Komisija nevar piemērot vairākas sankcijas, jo 103. pantā uzskaitītās sankcijas nav kumulatīvas. Turklāt šī vērtēšana ir jāveic, ievērojot samērīguma principu, un iestādei ir jānodrošina, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smaguma pakāpi. Šis samērīguma pienākums ir uzskatāms par labas ticības principa izpausmi, kas jāievēro līgumu izpildē. Taču šajā gadījumā tas tā nav noticis. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un samērīguma princips. Kā norāda prasītāja, iestādei vērtēšana ir jāveic saskaņā ar 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu. Tas nozīmē, ka Komisija nevar piemērot vairākas sankcijas, jo 103. pantā uzskaitītās sankcijas nav kumulatīvas. Turklāt šī vērtēšana ir jāveic, ievērojot samērīguma principu, un iestādei ir jānodrošina, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smaguma pakāpi. Šis samērīguma pienākums ir uzskatāms par labas ticības principa izpausmi, kas jāievēro līgumu izpildē. Taču šajā gadījumā tas tā nav noticis.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/54 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/54

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – HB/Komisija

(Lieta T-796/19)

(2020/C 10/65)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: HB (pārstāvji: M. Vandenbussche un L. Levi, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 15. oktobra lēmumu, ar ko uzdots samazināt līguma TACIS/2006/101-510 summu no 4 410 000 euro uz 0 (nulle) euro un atgūt visu saistībā ar šo iepirkuma līgumu samaksāto naudu 4 241 507 euro apmērā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 15. oktobra lēmumu, ar ko uzdots samazināt līguma TACIS/2006/101-510 summu no 4 410 000 euro uz 0 (nulle) euro un atgūt visu saistībā ar šo iepirkuma līgumu samaksāto naudu 4 241 507 euro apmērā;

| — | uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli būtu atguvusi, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem; |
| --- | --- |

—

uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli būtu atguvusi, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem;

| — | uzdot samaksāt simbolisku summu viena euro apmērā kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt; |
| --- | --- |

—

uzdot samaksāt simbolisku summu viena euro apmērā kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, ka šim lēmumam trūkst tiesiskā pamata un ka nav ievērots tiesiskās paļāvības princips. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, kas ir izpildes rīkojums tāda prasījuma piedziņas vajadzībām, ko tā izvirzījusi pret viņu, jo nepastāv šķīrējklauzula, kas Savienības tiesām piešķirtu kompetenci izskatīt to strīdu lietā, kas attiecas uz līgumiem. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, ka šim lēmumam trūkst tiesiskā pamata un ka nav ievērots tiesiskās paļāvības princips. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka Komisijai nebija kompetences pieņemt apstrīdēto lēmumu, kas ir izpildes rīkojums tāda prasījuma piedziņas vajadzībām, ko tā izvirzījusi pret viņu, jo nepastāv šķīrējklauzula, kas Savienības tiesām piešķirtu kompetenci izskatīt to strīdu lietā, kas attiecas uz līgumiem.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītāja norāda, ka prasījumam, ko Komisija izvirzījusi pret viņu, ir iestājies noilgums, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies. Turklāt Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Īstenošanas regula”) 85.b panta 4. punkts par noilguma termiņa pārtraukšanas iemesliem nav iedarbīgs. Jebkurā gadījumā un pat ja noilguma termiņa pārtraukšana būtu notikusi likumīgi, termiņš, kurā tika pieņemts apstrīdētais lēmums un tam pievienotais paziņojums par parādu, acīmredzami nav saprātīgs, un tādējādi ir pārkāpts Pamattiesību hartas 41. pants un ECPAK 6. panta 1. punkts (ciktāl tajā ir runa par pamattiesībām, kas uzskatāmas arī par vispārējo tiesību principu). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītāja norāda, ka prasījumam, ko Komisija izvirzījusi pret viņu, ir iestājies noilgums, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies. Turklāt Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Īstenošanas regula”) 85.b panta 4. punkts par noilguma termiņa pārtraukšanas iemesliem nav iedarbīgs. Jebkurā gadījumā un pat ja noilguma termiņa pārtraukšana būtu notikusi likumīgi, termiņš, kurā tika pieņemts apstrīdētais lēmums un tam pievienotais paziņojums par parādu, acīmredzami nav saprātīgs, un tādējādi ir pārkāpts Pamattiesību hartas 41. pants un ECPAK 6. panta 1. punkts (ciktāl tajā ir runa par pamattiesībām, kas uzskatāmas arī par vispārējo tiesību principu).

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi ir saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītāja apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi ir saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītāja šajā ziņā uzskata, ka pārmestie fakti acīmredzami nav pierādīti un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Apstrīdētais lēmums ir balstīts uz diviem OLAF ziņojumiem. Tomēr atbildētājas iebildumos minētais nav pierādīts. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītāja šajā ziņā uzskata, ka pārmestie fakti acīmredzami nav pierādīti un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Apstrīdētais lēmums ir balstīts uz diviem OLAF ziņojumiem. Tomēr atbildētājas iebildumos minētais nav pierādīts.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas instrukcijas pretendentiem un ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants. Prasītāja uzskata, ka pret prasītāju izvirzīto atbildētājas iebildumu vidū nav neviena, kas attiektos uz to, ka nupat minētā būtu ieguvusi konfidenciālu informāciju, noslēgusi nelikumīgu vienošanos ar konkurentu, ietekmējusi iepirkuma komisiju vai līgumslēdzēju iestādi piedāvājumu pārbaudē, precizēšanā, izvērtēšanā vai salīdzināšanā. Līdz ar to nav izpildīti nedz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantā minētie nosacījumi, nedz instrukciju pretendentiem 13. panta a) apakšpunktā minētie nosacījumi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas instrukcijas pretendentiem un ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants. Prasītāja uzskata, ka pret prasītāju izvirzīto atbildētājas iebildumu vidū nav neviena, kas attiektos uz to, ka nupat minētā būtu ieguvusi konfidenciālu informāciju, noslēgusi nelikumīgu vienošanos ar konkurentu, ietekmējusi iepirkuma komisiju vai līgumslēdzēju iestādi piedāvājumu pārbaudē, precizēšanā, izvērtēšanā vai salīdzināšanā. Līdz ar to nav izpildīti nedz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantā minētie nosacījumi, nedz instrukciju pretendentiem 13. panta a) apakšpunktā minētie nosacījumi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības uz aizstāvību, jo netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības uz aizstāvību, jo netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips. Prasītāja šajā ziņā uzsver, ka Komisija nav rīkojusies nedz ar rūpību, nedz objektīvi. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips. Prasītāja šajā ziņā uzsver, ka Komisija nav rīkojusies nedz ar rūpību, nedz objektīvi.

| 8. | Ar astoto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Proti, 2002. gada Finanšu regulas 103. pants dodot iestādei iespēju piedzīt visas naudas summas, kas samaksātas visā līguma izpildes laikā, pat ja līgumslēdzējs to būtu izpildījis pilnā apmērā. Tādējādi no 2002. gada Finanšu regulas 103. panta izriet, ka iestāde var izmantot jebkādus līgumslēdzēja sniegtus pakalpojumus bez nepieciešamības tam samaksāt. 103. pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Proti, 2002. gada Finanšu regulas 103. pants dodot iestādei iespēju piedzīt visas naudas summas, kas samaksātas visā līguma izpildes laikā, pat ja līgumslēdzējs to būtu izpildījis pilnā apmērā. Tādējādi no 2002. gada Finanšu regulas 103. panta izriet, ka iestāde var izmantot jebkādus līgumslēdzēja sniegtus pakalpojumus bez nepieciešamības tam samaksāt. 103. pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina.

| 9. | Ar devīto pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un samērīguma princips. Kā norāda prasītāja, iestādei vērtēšana ir jāveic saskaņā ar 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu. Turklāt tā ir jāveic, ievērojot samērīguma principu, un iestādei ir jānodrošina, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smaguma pakāpi. Šis samērīguma pienākums ir uzskatāms par labas ticības principa izpausmi, kas jāievēro līgumu izpildē. Taču šajā gadījumā tas tā nav noticis. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un samērīguma princips. Kā norāda prasītāja, iestādei vērtēšana ir jāveic saskaņā ar 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu. Turklāt tā ir jāveic, ievērojot samērīguma principu, un iestādei ir jānodrošina, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smaguma pakāpi. Šis samērīguma pienākums ir uzskatāms par labas ticības principa izpausmi, kas jāievēro līgumu izpildē. Taču šajā gadījumā tas tā nav noticis.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/56 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/56

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. novembrī – Anglo Austrian AAB Bank un Belegging-Maatschappij “Far-East”/ECB

(Lieta T-797/19)

(2020/C 10/66)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Anglo Austrian AAB Bank AG (Vīne, Austrija) un Belegging-Maatschappij “Far-East” BV (Velp, Nīderlande) (pārstāvji: M. Fischer, J. Willheim un M. Ketzer, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu atbildētājas 2019. gada 14. novembra lēmumu, ar ko tika anulēta Anglo Austrian AAB Bank AG (kā kredītiestādes) licence; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu atbildētājas 2019. gada 14. novembra lēmumu, ar ko tika anulēta Anglo Austrian AAB Bank AG (kā kredītiestādes) licence;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | nolemt, ka lieta, ņemot vērā konkrētos apstākļus, ir izskatāma prioritāri atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 67. panta 2. punktam. |
| --- | --- |

—

nolemt, ka lieta, ņemot vērā konkrētos apstākļus, ir izskatāma prioritāri atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 67. panta 2. punktam.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Atbildētāja, nepareizi piemērodama Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (1) 4. panta 3. punktā minētos dalībvalsts tiesību aktus, kas piemērojami licences anulēšanai, esot pārkāpusi šīs regulas 14. panta 5. punktu. |
| --- | --- |

1.

Atbildētāja, nepareizi piemērodama Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (1) 4. panta 3. punktā minētos dalībvalsts tiesību aktus, kas piemērojami licences anulēšanai, esot pārkāpusi šīs regulas 14. panta 5. punktu.

| 2. | Atbildētāja neesot ievērojusi samērīguma principu, jo tā no iespējamo uzraudzības pasākumu vidus nepieļaujamā kārtā izraudzījās to ultima ratio – licences anulēšanu. |
| --- | --- |

2.

Atbildētāja neesot ievērojusi samērīguma principu, jo tā no iespējamo uzraudzības pasākumu vidus nepieļaujamā kārtā izraudzījās to ultima ratio – licences anulēšanu.

| 3. | Atbildētāja neesot ievērojusi Anglo Austrian AAB Bank AG tiesības uz iedarbīgiem tiesību aizsardzības līdzekļiem, jo tā neatlika šā lēmuma izpildi. |
| --- | --- |

3.

Atbildētāja neesot ievērojusi Anglo Austrian AAB Bank AG tiesības uz iedarbīgiem tiesību aizsardzības līdzekļiem, jo tā neatlika šā lēmuma izpildi.

| 4. | Atbildētāja esot pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, Regulas (ES) Nr. 1024/2013 31. un 32. pantu, kā arī Bankwesengesetz [Vācijas Kredītiestāžu likuma] 70. panta 4. punktu un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. pantu, jo nav ievērojusi tur garantētās Anglo Austrian AAB Bank AG procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

4.

Atbildētāja esot pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu, Regulas (ES) Nr. 1024/2013 31. un 32. pantu, kā arī Bankwesengesetz [Vācijas Kredītiestāžu likuma] 70. panta 4. punktu un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. pantu, jo nav ievērojusi tur garantētās Anglo Austrian AAB Bank AG procesuālās tiesības.

| 5. | Atbildētāja neesot ievērojusi Belegging-Maatschappij “Far-East” BV īpašumtiesības, jo tā, anulēdama Anglo Austrian AAB Bank AG licenci, esot iznīcinājusi Belegging-Maatschappij “Far-East” BV turēto Anglo Austrian AAB Bank AG akciju saimniecisko vērtību. |
| --- | --- |

5.

Atbildētāja neesot ievērojusi Belegging-Maatschappij “Far-East” BV īpašumtiesības, jo tā, anulēdama Anglo Austrian AAB Bank AG licenci, esot iznīcinājusi Belegging-Maatschappij “Far-East” BV turēto Anglo Austrian AAB Bank AG akciju saimniecisko vērtību.

---

(1)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.).

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/57

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 11. novembra rīkojums – TestBioTech/Komisija

(Lieta T-173/17) (1)

(2020/C 10/67)

Tiesvedības valoda – angļu

Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 161, 22.5.2017.

---

| 13.1.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 10/57

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 5. novembra rīkojums – CF/Parlaments

(Lieta T-361/19) (1)

(2020/C 10/68)

Tiesvedības valoda – franču

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 263, 5.8.2019.

---