# Uradni list C 323/2019

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 323 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 6227. september 2019 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 323

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 6227. september 2019

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | IV   Informacije |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Svet |
| 2019/C 323/01 | Obvestilo osebam, za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074, kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596, in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063, kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586, o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli | 1 |
| 2019/C 323/02 | Obvestilo posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki in za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074 in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih proti Venezueli | 2 |
| | Evropska komisija |
| 2019/C 323/03 | Menjalni tečaji eura | 3 |
| 2019/C 323/04 | Obvestilo Komisije – Smernice glede razlage in uporabe Direktive Sveta 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (
  1
  ) | 4 |

Vsebina

Stran

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Svet

2019/C 323/01

Obvestilo osebam, za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074, kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596, in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063, kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586, o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli

1

2019/C 323/02

Obvestilo posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki in za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074 in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih proti Venezueli

2

Evropska komisija

2019/C 323/03

Menjalni tečaji eura

3

2019/C 323/04

Obvestilo Komisije – Smernice glede razlage in uporabe Direktive Sveta 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (
  1
  )

1

4

---

| | V   Objave |
| --- | --- |
| | UPRAVNI POSTOPKI |
| | Evropska komisija |
| 2019/C 323/05 | Razpis za prijavo interesa za strokovne odbore za medicinske pripomočke in in vitro diagnostične medicinske pripomočke – 804/PP/GRO/CODEL/20 | 93 |
| | POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE |
| | Evropska komisija |
| 2019/C 323/06 | Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9500 – Lindsay Goldberg Group/Bilcare Research Swiss Holding I and II) (
  1
  ) | 100 |
| 2019/C 323/07 | Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  ) | 101 |
| 2019/C 323/08 | Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9453 – Phillips 66/Fortress Investment Group/United Pacific) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  ) | 102 |

V   Objave

UPRAVNI POSTOPKI

Evropska komisija

2019/C 323/05

Razpis za prijavo interesa za strokovne odbore za medicinske pripomočke in in vitro diagnostične medicinske pripomočke – 804/PP/GRO/CODEL/20

in vitro

93

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

2019/C 323/06

Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9500 – Lindsay Goldberg Group/Bilcare Research Swiss Holding I and II) (
  1
  )

1

100

2019/C 323/07

Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  )

1

101

2019/C 323/08

Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9453 – Phillips 66/Fortress Investment Group/United Pacific) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  )

1

102

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP. |

---

(1)   Besedilo velja za EGP.

1

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Svet

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/1

---

Obvestilo osebam, za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074, kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596, in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063, kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586, o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli

(2019/C 323/01)

O naslednjih informacijah se obvestijo osebe iz Priloge I k Sklepu Sveta (SZVP) 2017/2074 (1), kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596 (2), ter iz Priloge IV k Uredbi Sveta (EU) 2017/2063 (3), kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586 (4) o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli.

Svet Evropske unije je sklenil, da je treba osebe iz navedenih prilog uvrstiti na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa (SZVP) 2017/2074 in Uredbe (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli. Razlogi za uvrstitev teh oseb na seznam so navedeni v ustreznih rubrikah zadevnih prilog.

Zadevne osebe obveščamo, da lahko pri pristojnih organih zadevne države članice oziroma zadevnih držav članic (glej spletna mesta, navedena v Prilogi III k Uredbi (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Venezueli) zaprosijo za dovoljenje za uporabo zamrznjenih sredstev za nujne potrebe ali natančno določena plačila (glej člen 9 Uredbe).

Zadevne osebe lahko zahtevo za ponovno preučitev odločitve o vključitvi na navedene sezname skupaj z dokazili pošljejo Svetu do 24. avgusta 2020 na naslov:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-naslov: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-naslov: sanctions@consilium.europa.eu

Vse prejete pripombe bo Svet upošteval pri rednem pregledu v skladu s členom 13 Sklepa (SZVP) 2017/2074 in členom 17(4) Uredbe (EU) 2017/2063.

Zadevne osebe opozarjamo tudi, da lahko odločitev Sveta izpodbijajo na Splošnem sodišču Evropske unije v skladu s pogoji iz drugega odstavka člena 275 ter četrtega in šestega odstavka člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

---

(1)  UL L 295, 14.11.2017, str. 60.

(2)  UL L 248, 27.9.2019, str. 74.

(3)  UL L 295, 14.11.2017, str. 21.

(4)  UL L 248, 27.9.2019, str. 1.

---

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/2

---

Obvestilo posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki in za katere veljajo omejevalni ukrepi iz Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2074 in Uredbe Sveta (EU) 2017/2063 o omejevalnih ukrepih proti Venezueli

(2019/C 323/02)

Posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki, v skladu s členom 16 Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta (1) obveščamo o naslednjem:

Pravni podlagi za ta postopek obdelave sta Sklep Sveta (SZVP) 2017/2074 (2), kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596 (3), in Uredba Sveta (EU) 2017/2063 (4), kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586 (5).

Za ta postopek obdelave je odgovoren oddelek RELEX.1.C v generalnem direktoratu za zunanje zadeve, širitev in civilno zaščito – RELEX – generalnega sekretariata Sveta (GSS), katerega naslov je:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-naslov: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-naslov: sanctions@consilium.europa.eu

Kontaktni podatki pooblaščene osebe za varstvo podatkov v GSS:

Pooblaščena oseba za varstvo podatkov

data.protection@consilium.europa.eu

Namen postopka obdelave je vzpostaviti in posodobiti seznam oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi v skladu s Sklepom (SZVP) 2017/2074, kot je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2019/1596, in Uredbo (EU) 2017/2063, kot se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/1586.

Posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, so fizične osebe, ki izpolnjujejo merila za uvrstitev na seznam, določena v Sklepu (SZVP) 2017/2074 in Uredbi (EU) 2017/2063.

Zbrani osebni podatki vključujejo potrebne podatke za pravilno identifikacijo zadevnih oseb in utemeljitev ter katere koli druge podatke v zvezi s tem.

Zbrani osebni podatki se po potrebi lahko sporočijo Evropski službi za zunanje delovanje in Komisiji.

Brez poseganja v omejitve iz člena 25 Uredbe (EU) 2018/1725 bomo na uveljavljanje pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, kot sta pravica dostopa ter pravica do popravka ali do ugovora, odgovorili v skladu z Uredbo (EU) 2018/1725.

Osebni podatki se bodo hranili pet let od trenutka, ko bo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zbrisan s seznama oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi, ali od trenutka, ko bo veljavnost ukrepa potekla, ali dokler bo trajal sodni postopek, če se je že začel.

Brez poseganja v katero koli pravno, upravno ali izvensodno sredstvo lahko posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, v skladu z Uredbo (EU) 2018/1725 vložijo pritožbo pri Evropskem nadzorniku za varstvo podatkov (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  UL L 295, 21.11.2018, str. 39.

(2)  UL L 295, 14.11.2017, str. 60.

(3)  UL L 248, 27.9.2019, str. 74.

(4)  UL L 295, 14.11.2017, str. 21.

(5)  UL L 248, 27.9.2019, str. 1.

---

Evropska komisija

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/3

---

Menjalni tečaji eura (1)

26. septembra 2019

(2019/C 323/03)

1 euro =

| | Valuta | Menjalni tečaj |
| --- | --- | --- |
| USD | ameriški dolar | 1,0938 |
| JPY | japonski jen | 117,73 |
| DKK | danska krona | 7,4643 |
| GBP | funt šterling | 0,88505 |
| SEK | švedska krona | 10,6598 |
| CHF | švicarski frank | 1,0864 |
| ISK | islandska krona | 135,60 |
| NOK | norveška krona | 9,9235 |
| BGN | lev | 1,9558 |
| CZK | češka krona | 25,851 |
| HUF | madžarski forint | 334,93 |
| PLN | poljski zlot | 4,3871 |
| RON | romunski leu | 4,7481 |
| TRY | turška lira | 6,1899 |
| AUD | avstralski dolar | 1,6162 |
| CAD | kanadski dolar | 1,4482 |
| HKD | hongkonški dolar | 8,5739 |
| NZD | novozelandski dolar | 1,7315 |
| SGD | singapurski dolar | 1,5104 |
| KRW | južnokorejski won | 1 313,91 |
| ZAR | južnoafriški rand | 16,3723 |
| CNY | kitajski juan | 7,7976 |
| HRK | hrvaška kuna | 7,4063 |
| IDR | indonezijska rupija | 15 496,96 |
| MYR | malezijski ringit | 4,5861 |
| PHP | filipinski peso | 57,064 |
| RUB | ruski rubelj | 70,2190 |
| THB | tajski bat | 33,509 |
| BRL | brazilski real | 4,5113 |
| MXN | mehiški peso | 21,3975 |
| INR | indijska rupija | 77,5600 |

Valuta

Menjalni tečaj

USD

ameriški dolar

1,0938

JPY

japonski jen

117,73

DKK

danska krona

7,4643

GBP

funt šterling

0,88505

SEK

švedska krona

10,6598

CHF

švicarski frank

1,0864

ISK

islandska krona

135,60

NOK

norveška krona

9,9235

BGN

lev

1,9558

CZK

češka krona

25,851

HUF

madžarski forint

334,93

PLN

poljski zlot

4,3871

RON

romunski leu

4,7481

TRY

turška lira

6,1899

AUD

avstralski dolar

1,6162

CAD

kanadski dolar

1,4482

HKD

hongkonški dolar

8,5739

NZD

novozelandski dolar

1,7315

SGD

singapurski dolar

1,5104

KRW

južnokorejski won

1 313,91

ZAR

južnoafriški rand

16,3723

CNY

kitajski juan

7,7976

HRK

hrvaška kuna

7,4063

IDR

indonezijska rupija

15 496,96

MYR

malezijski ringit

4,5861

PHP

filipinski peso

57,064

RUB

ruski rubelj

70,2190

THB

tajski bat

33,509

BRL

brazilski real

4,5113

MXN

mehiški peso

21,3975

INR

indijska rupija

77,5600

---

(1)  Vir: referenčni menjalni tečaj, ki ga objavlja ECB.

---

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/4

---

OBVESTILO KOMISIJE

Smernice glede razlage in uporabe Direktive Sveta 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah

(Besedilo velja za EGP)

(2019/C 323/04)

KAZALO

| UVOD | 5 |
| --- | --- |

| 1. | CILJI IN PODROČJE UPORABE DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH | 7 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih | 8 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih | 10 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.2.1 | Pojmi „prodajalec ali ponudnik“, „potrošnik“ in „pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom“ | 10 |
| --- | --- | --- |

1.2.1

| 1.2.2 | Pogodbeni pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili posamično (člen 3(1) in (2) direktive o nedovoljenih pogojih) | 13 |
| --- | --- | --- |

1.2.2

| 1.2.3 | Izključitev pogodbenih pogojev, ki temeljijo na obveznih zakonih ali predpisih (člen 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih) | 14 |
| --- | --- | --- |

1.2.3

| 1.2.4 | Medsebojni vpliv direktive in druge zakonodaje EU | 15 |
| --- | --- | --- |

1.2.4

| 1.2.5 | Uporaba direktive o nedovoljenih pogojih za trgovce s sedežem v tretjih državah | 17 |
| --- | --- | --- |

1.2.5

| 2. | RAZMERJE DO NACIONALNEGA PRAVA, VKLJUČNO Z MINIMALNO HARMONIZACIJO | 17 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč | 18 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje | 19 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 3. | SPLOŠNI PRESKUS NEDOVOLJENOSTI IN ZAHTEVE GLEDE PREGLEDNOSTI | 20 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno | 20 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) | 23 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe | 23 |
| --- | --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na ceno in plačilo | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2.2

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Zahteve glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Zahteve glede preglednosti, ki izhajajo iz drugih aktov EU | 28 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Okvir presoje na podlagi člena 3(1) in člena 4(1) | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Relevantnost zakonskih določb in pomembnost neravnotežja | 31 |
| --- | --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Sankcije ali posledice neizpolnjevanja pogodbenih obveznosti s strani potrošnika | 32 |
| --- | --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Morebitna nedovoljenost cene ali plačila | 33 |
| --- | --- | --- |

3.4.4

| 3.4.5 | Okoliščine v trenutku sklenitve pogodbe | 33 |
| --- | --- | --- |

3.4.5

| 3.4.6 | Relevantnost pomanjkanja preglednosti za nedovoljenost pogodbenih pogojev | 34 |
| --- | --- | --- |

3.4.6

| 3.4.7 | Vloga Priloge, navedene v členu 3(3) direktive o nedovoljenih pogojih | 35 |
| --- | --- | --- |

3.4.7

| 4. | NEZAVEZUJOČA NARAVA NEDOVOLJENIH POGODBENIH POGOJEV (ČLEN 6(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH) | 37 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji | 37 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč | 38 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank | 39 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | Načelo: razveljavitev nedovoljenih pogodbenih pogojev in prepoved njihovega spreminjanja | 39 |
| --- | --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Izjema: zapolnjevanje vrzeli v pogodbi, da se prepreči njena ničnost | 41 |
| --- | --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Uporaba dispozitivnih določb v drugih primerih | 43 |
| --- | --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Morebitna uporaba nedovoljenih pogodbenih pogojev kljub njihovi nedovoljenosti | 43 |
| --- | --- | --- |

4.3.4

| 4.4 | Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev | 43 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 5. | PRAVNA SREDSTVA IN PROCESNA JAMSTVA, ZAHTEVANA S ČLENOMA 6(1) IN 7(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH | 44 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno | 44 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | Povezava s členoma 6(1) in 7(1) | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Povezava z načeli civilnega postopka | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | Nadzor po uradni dolžnosti in popolna pasivnost potrošnika | 49 |
| --- | --- | --- |

5.2.3

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti | 49 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.3.1 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji | 49 |
| --- | --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Druge obveznosti, ki temeljijo na načelu enakovrednosti | 50 |
| --- | --- | --- |

5.3.2

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev | 50 |
| --- | --- | --- |

5.4

| 5.4.1 | Upoštevni preskus | 50 |
| --- | --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Pomembni dejavniki za učinkovitost pravnih sredstev | 52 |
| --- | --- | --- |

5.4.2

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5

| 5.5.1 | Temeljne obveznosti | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5.1

| 5.5.2 | Vidiki, ki jih je treba preučiti | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5.2

| 5.5.3 | Razpoložljivost nujnih pravnih in dejanskih elementov | 59 |
| --- | --- | --- |

5.5.3

| 5.5.4 | Ugotovitve, ki jih je treba izpeljati iz presoje nedovoljenosti | 61 |
| --- | --- | --- |

5.5.4

| 5.6 | Posledice nadzora po uradni dolžnosti, učinkovitosti in enakovrednosti za nacionalna postopkovna pravila | 61 |
| --- | --- | --- |

5.6

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek | 62 |
| --- | --- | --- |

5.7

| 6. | OPUSTITVENE TOŽBE V KOLEKTIVNEM INTERESU POTROŠNIKOV (ČLEN 7(2) IN (3) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH) | 63 |
| --- | --- | --- |

6.

| PRILOGA I – Seznam zadev Sodišča, omenjenih v tem obvestilu | 65 |
| --- | --- |

| PRILOGA II – Pregled obvestil na podlagi člena 8a direktive o nedovoljenih pogojih | 90 |
| --- | --- |

UVOD

Direktiva Sveta 93/13/EGS (1) je načelna direktiva. Potrošnike ščiti pred nedovoljenimi pogoji v vseh vrstah pogodb med podjetji in potrošniki. V tem smislu je to osrednji instrument za doseganje pravičnosti na notranjem trgu.

Direktiva o nedovoljenih pogojih je bila od sprejetja pred 26 leti predmet razlage v številnih odločbah Sodišča Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče), zlasti v predhodnih odločbah, s katerimi je Sodišče nadalje razvilo številna splošna načela iz direktive o nedovoljenih pogojih. Razlaga Sodišča ni omejena na merila za vsebinsko presojo pogodbenih pogojev ali na posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev, ampak vpliva tudi na nacionalna postopkovna pravila, če so ta relevantna za učinkovito varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji.

V preverjanje ustreznosti iz leta 2017 (2) na področju prava potrošnikov in trženja je bila vključena celovita ocena direktive o nedovoljenih pogojih. Ugotovljeno je bilo, da je načelni pristop direktive o nedovoljenih pogojih učinkovit in prispeva k visoki stopnji varstva potrošnikov. Pri ocenjevanju pa je bila ugotovljena določena nejasnost glede razlage te direktive in njene uporabe, na primer glede: (i) področja uporabe izjem glede pogojev, ki se nanašajo na ceno in glavni predmet; (ii) pravnih posledic nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev; in (iii) obveznosti nacionalnih sodišč, da se dejavno vključijo v uporabo direktive o nedovoljenih pogojih v posameznih zadevah. Poročilo o preverjanju ustreznosti zato vsebuje priporočilo, naj se ta vprašanja obravnavajo v okviru posebnih smernic Komisije.

V tem smislu se predlog Komisije z dne 11. aprila 2018 (3) o spremembi različnih direktiv o varstvu potrošnikov glede direktive o nedovoljenih pogojih omejuje na predlog, da se vstavi določba o sankcijah. Hkrati je bilo v sporočilu Komisije z naslovom Nov dogovor za potrošnike z dne 11. aprila 2018 (4) navedeno, da bo Komisija leta 2019 sprejela smernice o direktivi o nedovoljenih pogojih, da se pojasnijo vprašanja glede uporabe direktive.

Poglavitni namen tega obvestila s smernicami (v nadaljnjem besedilu: to obvestilo) je strukturirano predstaviti razlago Sodišča o ključnih konceptih in določbah direktive o nedovoljenih pogojih, in sicer glede na konkretne zadeve, ki so jih obravnavala sodišča držav članic. Tako želi Komisija povečati ozaveščenost vseh zainteresiranih strani o tej sodni praksi, tj. potrošnikov, podjetij, organov držav članic, vključno z nacionalnimi sodišči, in delavcev v pravni stroki v vsej EU, s tem pa spodbuditi njeno uporabo v praksi.

Čeprav se je z direktivo o nedovoljenih pogojih dosegla visoka stopnja varstva potrošnikov in harmonizacija ključnih konceptov varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji na notranjem trgu, pa v državah članicah obstajajo posebnosti, ki jih bodo udeleženci na trgu in delavci v pravni stroki prav tako morali upoštevati. Take posebnosti se lahko nanašajo na širše področje uporabe nacionalnih pravil, s katerimi je direktiva o nedovoljenih pogojih prenesena v nacionalno zakonodajo, ali pa na podrobnejša oziroma strožja pravila glede nedovoljenosti pogodbenih pogojev. Primeri vključujejo črni seznam pogodbenih pogojev, ki se vedno štejejo za nedovoljene, seznam pogodbenih pogojev, za katere se domneva, da so nedovoljeni, presojo pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev glede glavnega predmeta ali ustreznosti cene oziroma plačila, tudi kadar so taki pogoji pregledni. Obstajajo lahko tudi manj stroge zahteve, v skladu s katerimi se na podlagi splošne določbe o nedovoljenosti pogodbeno določilo opredeli kot nedovoljeno, na primer kadar akt, s katerim se direktiva prenaša v nacionalno zakonodajo, ne določa, da mora biti neravnotežje v pravicah in obveznostih strank znatno, ali da mora biti neravnotežje v pravicah in obveznostih strank v nasprotju z zahtevo dobre vere. Taka pravila so načeloma mogoča na podlagi določbe o minimalni harmonizaciji iz člena 8 direktive o nedovoljenih pogojih (5). Priloga II k temu obvestilu vsebuje pregled uradnih obvestil držav članic na podlagi člena 8a direktive o nedovoljenih pogojih (6), ki odražajo odstopanja od direktive o nedovoljenih pogojih.

To obvestilo temelji na minimalnem standardu, ki ga zagotavlja direktiva o nedovoljenih pogojih, in ne more zagotavljati celovitega pregleda uporabe navedene direktive v posameznih državah članicah EU, vključno z odločitvami nacionalnih sodišč in drugih pristojnih organov o presoji posameznih pogodbenih pogojev. Poleg različnih virov informacij, ki so na voljo v državah članicah, so informacije o nacionalnih določbah, s katerimi je direktiva o nedovoljenih pogojih prenesena v nacionalno zakonodajo, o sodni praksi in pravni literaturi na voljo v zbirki podatkov o potrošniškem pravu, dostopni na portalu e-pravosodje (7).

Kadar ni drugače določeno, velja, da so členi, navedeni v tem obvestilu, členi direktive o nedovoljenih pogojih. Kadar je uporabljen izraz „pogodbeni pogoj“ ali „pogoj“, se ta nanaša na „pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično“, v smislu člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih. Kadar citati besedila iz direktive o nedovoljenih pogojih ali odločb Sodišča vsebujejo vidne poudarke, je take poudarke dodala Komisija.

To obvestilo v oddelku 1 zajema cilje in področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih, oddelek 2 pa se nanaša zlasti na načelo minimalne harmonizacije in na razmerje z nacionalnim pravom na splošno. V oddelku 3 je obravnavana presoja preglednosti in (ne)dovoljenosti pogodbenih pogojev v skladu s členi 3, 4 in 5. V oddelku 4 so pojasnjene posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank v skladu s členom 6(1). V oddelku 5 so podrobno obravnavane postopkovne zahteve glede presoje pogodbenih pogojev, vključno z obveznostjo nacionalnih sodišč, ki se morajo dejavno vključiti v presojo pogodbenih pogojev. Nazadnje so v oddelku 6 obravnavane nekatere posebnosti postopkov v zvezi z opustitvenimi tožbami.

Načela, ki jih je razvilo Sodišče v zvezi s procesnimi jamstvi na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih, vključno z načelom nadzora po uradni dolžnosti, se smiselno uporabljajo tudi za druge zakonodajne akte EU s področja varstva potrošnikov (8). Podobno to obvestilo upošteva nekatere odločbe glede drugih direktiv s področja varstva potrošnikov, če so relevantne tudi za direktivo o nedovoljenih pogojih.

Čeprav so predhodne odločbe naslovljene na predložitveno sodišče in nacionalna sodišča na splošno, ki jih morajo neposredno uporabljati, se nanašajo na vse nacionalne organe, ki obravnavajo nedovoljene pogodbene pogoje, vključno z upravnimi organi, ki izvršujejo direktivo o nedovoljenih pogojih, in ministrstvi, odgovornimi za predlaganje zakonodaje. Države članice morajo preveriti, koliko so njihova pravila in praksa skladni z direktivo o nedovoljenih pogojih, kot jo razlaga Sodišče, ter, če je ustrezno, kako je mogoče skladnost izboljšati, da se doseže učinkovito varstvo potrošnikov pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji.

| To obvestilo je naslovljeno na države članice EU ter na Islandijo, Lihtenštajn in Norveško, ki so podpisnice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (9) (EGP). Sklicevanje na EU, Unijo ali enotni trg bi bilo torej treba razumeti kot sklicevanje na EGP ali na trg EGP.
  To obvestilo je namenjeno le zagotovitvi smernic – pravno veljavna so samo besedila same zakonodaje Unije. Vsaka uradna razlaga prava mora izhajati iz besedila Direktive 93/13/EGS in neposredno iz odločb (10) Sodišča, kot so bile do zdaj izdane in kot bodo izdane v prihodnje.
  V tem obvestilu so upoštevane odločbe Sodišča, objavljene do 31. maja 2019, in iz njega ni mogoče sklepati o nadaljnjem razvoju sodne prakse Sodišča.
  Stališča, izražena v tem obvestilu, ne morejo prejudicirati stališč, ki bi jih Evropska komisija lahko izrazila pred Sodiščem.
  Informacije v tem obvestilu so splošne in se ne nanašajo na nobene določene posameznike ali subjekte. Niti Evropska komisija niti nobena oseba, ki deluje v njenem imenu, ni odgovorna za kakršno koli uporabo v nadaljevanju navedenih informacij. |
| --- |

To obvestilo je naslovljeno na države članice EU ter na Islandijo, Lihtenštajn in Norveško, ki so podpisnice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (9) (EGP). Sklicevanje na EU, Unijo ali enotni trg bi bilo torej treba razumeti kot sklicevanje na EGP ali na trg EGP.

To obvestilo je namenjeno le zagotovitvi smernic – pravno veljavna so samo besedila same zakonodaje Unije. Vsaka uradna razlaga prava mora izhajati iz besedila Direktive 93/13/EGS in neposredno iz odločb (10) Sodišča, kot so bile do zdaj izdane in kot bodo izdane v prihodnje.

V tem obvestilu so upoštevane odločbe Sodišča, objavljene do 31. maja 2019, in iz njega ni mogoče sklepati o nadaljnjem razvoju sodne prakse Sodišča.

Stališča, izražena v tem obvestilu, ne morejo prejudicirati stališč, ki bi jih Evropska komisija lahko izrazila pred Sodiščem.

Informacije v tem obvestilu so splošne in se ne nanašajo na nobene določene posameznike ali subjekte. Niti Evropska komisija niti nobena oseba, ki deluje v njenem imenu, ni odgovorna za kakršno koli uporabo v nadaljevanju navedenih informacij.

1.   CILJI IN PODROČJE UPORABE DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH

| Člen 1









  1. | Namen te direktive je približati zakone in druge predpise držav članic o nedovoljenih pogojih v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom. |
| --- | --- |

Člen 1

1.

| 2. | Določbe te direktive ne veljajo za pogodbene pogoje, ki temeljijo na obveznih zakonih ali predpisih in določbah ali načelih mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so države članice ali Skupnost, zlasti na področju prometa. |
| --- | --- |

2.

Člen 2

V tej direktivi:

| (a) | „nedovoljeni pogoji“ pomenijo pogodbene pogoje, opredeljene v členu 3; |
| --- | --- |

(a)

„nedovoljeni pogoji“ pomenijo pogodbene pogoje, opredeljene v členu 3;

| (b) | „potrošnik“ pomeni vsako fizično osebo, ki v pogodbah, zajetih s to direktivo, deluje za namene, ki so izven njene poslovne ali poklicne dejavnosti; |
| --- | --- |

(b)

„potrošnik“ pomeni vsako fizično osebo, ki v pogodbah, zajetih s to direktivo, deluje za namene, ki so izven njene poslovne ali poklicne dejavnosti;

| (c) | „prodajalec ali ponudnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki v pogodbah, zajetih s to direktivo, deluje za namene, ki sodijo v okvir njene poslovne ali poklicne dejavnosti, bodisi na javnopravnem bodisi zasebnopravnem področju. |
| --- | --- |

(c)

„prodajalec ali ponudnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki v pogodbah, zajetih s to direktivo, deluje za namene, ki sodijo v okvir njene poslovne ali poklicne dejavnosti, bodisi na javnopravnem bodisi zasebnopravnem področju.

Člen 3(1) in (2)

| 1. | Pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično, velja za nedovoljenega, če v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Pogodbeni pogoj šteje za pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično, če je bil sestavljen vnaprej in potrošnik zato ni mogel vplivati na vsebino določbe, zlasti v okviru vnaprej oblikovane tipske pogodbe.
  Dejstvo, da sta se stranki o nekaterih vidikih pogoja ali o posebnem pogoju dogovorili posamično, ne izključuje uporabe tega člena za preostalo pogodbo, če celotna ocena pogodbe pokaže, da gre vendarle za vnaprej oblikovano tipsko pogodbo.
  Če prodajalec ali ponudnik trdi, da sta se stranki o tipskem pogoju dogovorili posamično, nosi dokazno breme. |
| --- | --- |

2.

Dejstvo, da sta se stranki o nekaterih vidikih pogoja ali o posebnem pogoju dogovorili posamično, ne izključuje uporabe tega člena za preostalo pogodbo, če celotna ocena pogodbe pokaže, da gre vendarle za vnaprej oblikovano tipsko pogodbo.

Če prodajalec ali ponudnik trdi, da sta se stranki o tipskem pogoju dogovorili posamično, nosi dokazno breme.

Uvodna izjava 6

ker je za lajšanje oblikovanja notranjega trga in zaščito državljana v vlogi potrošnika pri nakupu blaga in storitev s pogodbami, ki jih urejajo predpisi drugih držav članic, bistveno odstraniti nedovoljene pogoje iz teh pogodb;

Uvodna izjava 9

ker v skladu z načelom, ki je določeno v poglavju „Varstvo ekonomskih interesov potrošnikov“, kakor je navedeno v teh programih: „kupce blaga in storitev je treba zaščititi pred zlorabo moči prodajalca ali ponudnika, zlasti pred enostranskimi tipskimi pogodbami in nedovoljeno izključitvijo temeljnih pravic v pogodbah“;

Uvodna izjava 10

ker je učinkovitejše varstvo potrošnika mogoče doseči s sprejetjem enotnih predpisov glede nedovoljenih pogodbenih pogojev; ker se morajo taki predpisi uporabljati za vse pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki; ker je treba iz te direktive med drugim izključiti pogodbe o zaposlitvi, pogodbe o dednih pravicah, pogodbe o pravicah iz družinskega prava ter pogodbe o pridružitvi in oblikah organizacije podjetij ali sporazume o partnerstvu;

Uvodna izjava 11

ker mora biti potrošnik deležen enakega varstva pri ustnih in pisnih pogodbah, pri slednjih ne glede na to, ali so pogodbeni pogoji vsebovani v enem dokumentu ali več;

Uvodna izjava 13

[...] ker izraz „obvezni zakoni ali predpisi“ v členu 1(2) zajema tudi pravila, ki v skladu z zakonom veljajo med pogodbenima strankama, če ni bilo dogovorjeno drugače;

1.1   Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

Cilj direktive o nedovoljenih pogojih je približati nacionalne zakonodaje, da se izboljša varstvo potrošnikov pred nedovoljenimi pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili posamično, v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom.

Cilj direktive je torej dvojen:

| — | učinkovito varstvo potrošnikov kot običajno šibkejše stranke pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, ki jih prodajalci ali ponudniki uporabljajo in o katerih se stranki nista dogovorili posamično, ter |
| --- | --- |

—

učinkovito varstvo potrošnikov kot običajno šibkejše stranke pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, ki jih prodajalci ali ponudniki uporabljajo in o katerih se stranki nista dogovorili posamično, ter

| — | prispevek k vzpostavljanju notranjega trga z minimalno harmonizacijo nacionalnih predpisov, katerih cilj je tako varstvo. |
| --- | --- |

—

prispevek k vzpostavljanju notranjega trga z minimalno harmonizacijo nacionalnih predpisov, katerih cilj je tako varstvo.

Sodišče (11) je poudarilo vlogo direktive o nedovoljenih pogojih v zvezi s splošnimi cilji EU, ko je navedlo, da

| bi bilo treba poleg tega poudariti, da v skladu s sodno prakso Sodišča ta direktiva kot celota, v skladu s členom 3(1)(t) ES, pomeni „sredstvo, ki je nujno za dokončanje nalog, ki so zaupane Evropski skupnosti, in zlasti za zvišanje ravni in kakovosti življenja v Skupnosti [...] (12)“. |
| --- |

bi bilo treba poleg tega poudariti, da v skladu s sodno prakso Sodišča ta direktiva kot celota, v skladu s členom 3(1)(t) ES, pomeni „sredstvo, ki je nujno za dokončanje nalog, ki so zaupane Evropski skupnosti, in zlasti za zvišanje ravni in kakovosti življenja v Skupnosti [...] (12)“.

V zvezi s tem je Sodišče varstvo na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih večkrat opredelilo kot zadevo v „javnem interesu“ (13). Kot je določeno v členu 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) (14), ki je pravna podlaga za direktivo o nedovoljenih pogojih, ter v členu 169 PDEU in členu 38 Listine EU o temeljnih pravicah (15), direktiva o nedovoljenih pogojih zagotavlja visoko stopnjo varstva potrošnikov.

V skladu z uveljavljeno sodno prakso Sodišča (16) sistem varstva, uveden z Direktivo 93/13/EGS, temelji na

| „[...] zamisli, [...] da je potrošnik v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju glede pogajalske moči in ravni obveščenosti, zaradi česar privoli v pogoje, ki jih je prej sestavil prodajalec, ne da bi imel možnost vplivati na njihovo vsebino [...].“ |
| --- |

„[...] zamisli, [...] da je potrošnik v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju glede pogajalske moči in ravni obveščenosti, zaradi česar privoli v pogoje, ki jih je prej sestavil prodajalec, ne da bi imel možnost vplivati na njihovo vsebino [...].“

Cilj direktive o nedovoljenih pogojih je torej obravnavati primere neenakosti strank glede pogodbenih pogojev, ki so lahko posledica nesorazmernosti informacij in strokovnega znanja (17) ali pogajalske moči (18) glede pogodbenih pogojev.

nesorazmernosti informacij in strokovnega znanja

17

pogajalske moči

18

Cilj direktive o nedovoljenih pogojih je zlasti na podlagi nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev iz člena 6(1) vzpostaviti dejansko ravnotežje (19) med pogodbenimi strankami z odpravo neravnotežja, ki se ustvarja zaradi nedovoljenih pogodbenih pogojev (20), da se uravnoteži šibkejši položaj potrošnikov (21).

dejansko ravnotežje

19

20

21

Nadalje, cilj direktive o nedovoljenih pogojih je prodajalce ali ponudnike odvrniti od uporabe nedovoljenih pogojev v prihodnje (22). Komisija ponovno navaja, da je v svojem poročilu iz leta 2000 (23) o izvajanju direktive o nedovoljenih pogojih poudarila škodljive učinke uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev na pravni in gospodarski red EU kot celote ter poudarila, da direktiva o nedovoljenih pogojih ni pomembna samo za varstvo posameznih potrošnikov, ki jih nedovoljeni pogodbeni pogoji neposredno zadevajo.

22

23

1.2   Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

1.2.1   Pojmi „prodajalec ali ponudnik“, „potrošnik“ in „pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom“

Pojmi „prodajalec ali ponudnik“, „potrošnik“ in „pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom“

Kot je določeno v členu 1(1) direktive o nedovoljenih pogojih, se direktiva uporablja za „pogodb[e], sklenjen[e] med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom“.

Pogodba spada na področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih, če se ugotovi, da je ena pogodbena stranka prodajalec ali ponudnik, kot je opredeljeno v členu 2(c), druga pa potrošnik (24) v smislu člena 2(b). To ne pomeni, da države članice ne morejo razširiti področja uporabe nacionalnih predpisov, s katerimi se direktiva o nedovoljenih pogojih prenaša v nacionalno zakonodajo, tudi na druge pogodbe in določiti njene uporabe tudi na primer za pogodbe, sklenjene med dvema prodajalcema ali ponudnikoma ali med dvema potrošnikoma.

24

1.2.1.1   Opredelitev pojmov „prodajalec ali ponudnik“ in „potrošnik“

Opredelitev pojmov „prodajalec ali ponudnik“ in „potrošnik“

V skladu s členom 2(b) velja, da mora biti potrošnik fizična oseba, člen 2(c) pa določa, da je prodajalec ali ponudnik lahko pravna ali fizična oseba.

Za ugotovitev, ali je določena oseba prodajalec oziroma ponudnik ali potrošnik, je treba preučiti razmerje moči med strankama v zadevni pogodbi. Tipični dejavniki so nesorazmernost informacij, znanja in strokovnega znanja ali pogajalske moči. Pojma „prodajalec ali ponudnik“ in „potrošnik“ sta
  funkcionalna pojma
  , ki temeljita na vlogi strank v zadevni pogodbi. Hkrati je pojem „potrošnik“ objektiven in odraža tipično šibkejši položaj nasprotne stranke prodajalca ali ponudnika, kar pomeni, da odlično znanje in izkušnje konkretnega potrošnika taki osebi ne preprečujejo biti „potrošnik“ v smislu direktive o nedovoljenih pogojih (25).

funkcionalna pojma

25

Sodišče je ta funkcionalni pristop pojasnilo tako (26):

26

| „53 | Direktiva 93/13 torej z navedbo lastnosti pogodbenih strank, in sicer glede na to, ali delujejo v okviru svoje poklicne dejavnosti ali ne, opredeljuje pogodbe, za katere se uporablja [...] (27).“ |
| --- | --- |

„53

| „55 | Iz tega izhaja, da je pojem ‚prodajalec ali ponudnik‘ v smislu člena 2(c) Direktive 93/13 funkcionalen pojem, ki pomeni, da je treba presoditi, ali se zadevno pogodbeno razmerje uvršča v okvir dejavnosti, ki jih oseba opravlja poslovno ali poklicno [...] (28).“ |
| --- | --- |

„55

Za ugotovitev, ali je fizična oseba, ki opravlja poslovne ali poklicne dejavnosti, prodajalec oziroma ponudnik ali potrošnik, je pomembno opredeliti, ali se zadevna pogodba nanaša na eno od teh dejavnosti ali ne.

Kljub nekaterim razlikam termina „prodajalec ali ponudnik“ v različnih jezikovnih različicah (29) člena 2(c) direktive o nedovoljenih pogojih ga je treba razlagati enotno (30) in glede na cilje direktive (31). To pomeni, da ožja uporabljena terminologija v nekaterih jezikovnih različicah direktive o nedovoljenih pogojih in v aktih, s katerimi se ta prenaša v nacionalno zakonodajo, ne more omejiti vrst pogodb, ki jih pokriva direktiva o nedovoljenih pogojih, in s tem obsega njenega varstva (32). Pojem „prodajalec ali ponudnik“ iz člena 2(c) je dejansko treba razlagati na enak način kot pojem „trgovec“ v drugih direktivah o varstvu potrošnikov, sodna praksa v zvezi s pojmoma „trgovec“ in „potrošnik“ v drugih direktivah pa je načeloma relevantna tudi za direktivo o nedovoljenih pogojih (33).

29

30

31

32

33

Sodišče (34) je navedlo, da je treba opredelitev pojma „prodajalec ali ponudnik“ iz člena 2(c) razlagati široko:

34

široko

| „47 | V členu 2(c) Direktive 93/13 je pojem ‚prodajalec ali ponudnik‘ opredeljen kot vsaka fizična ali pravna oseba, ki v pogodbah, zajetih s to direktivo, deluje za namene, ki spadajo v okvir njene poslovne ali poklicne dejavnosti, bodisi na javnopravnem bodisi zasebnopravnem področju. |
| --- | --- |

„47

| 48 | Že iz besedila te določbe je razvidno, da je zakonodajalec Unije želel, da se pojem ‚prodajalec ali ponudnik‘ razlaga široko [...] (35).“ |
| --- | --- |

48

Vsaka fizična ali pravna oseba je torej prodajalec ali ponudnik, če se pogodba nanaša na njeno poklicno dejavnost, tudi kadar je dejavnost javne narave ali v javnem interesu (36) ali kadar jo izvajajo javnopravni subjekti (37). Organizacije ali organi, ki opravljajo naloge v javnem interesu ali izpolnjujejo dobrodelne ali etične cilje, se štejejo za prodajalce ali ponudnike glede pogodb o prodaji kakršnih koli proizvodov ali storitev potrošnikom. V tem smislu ni pomembno, da se dejavnost izvaja na nepridobitni podlagi. Sodišče je navedlo (38), da:

36

37

38

| „[i]z tega izhaja, da člen 2(c) Direktive 93/13 iz svojega področja uporabe ne izključuje niti subjektov, ki opravljajo naloge v splošnem interesu, niti javnopravnih subjektov [...] (39). Poleg tega, [...], se naloge javne narave in v javnem interesu pogosto opravljajo na nepridobitni podlagi, zato pridobitnost ali nepridobitnost subjekta ni upoštevna za opredelitev pojma ‚prodajalec ali ponudnik‘ v smislu te določbe.“ |
| --- |

„[i]z tega izhaja, da člen 2(c) Direktive 93/13 iz svojega področja uporabe ne izključuje niti subjektov, ki opravljajo naloge v splošnem interesu, niti javnopravnih subjektov [...] (39). Poleg tega, [...], se naloge javne narave in v javnem interesu pogosto opravljajo na nepridobitni podlagi, zato pridobitnost ali nepridobitnost subjekta ni upoštevna za opredelitev pojma ‚prodajalec ali ponudnik‘ v smislu te določbe.“

To pomeni, da so načeloma vključene na primer tudi pogodbe, ki se nanašajo na zdravstvene storitve, ne glede na pravno naravo ponudnika teh storitev.

Sodišče je navedlo tudi, da za opredelitev osebe kot „prodajalca ali ponudnika“ni treba, da se pogodba nanaša na glavno dejavnost osebe, saj se lahko nanaša tudi na dodatno ali pomožno dejavnost (40). Na primer posojilo, ki ga družba ponudi svojim zaposlenim (41), ali posojilo, ki ga študentu odobri izobraževalna ustanova (42), sta prav tako vključena.

ni treba

glavno dejavnost

40

41

42

| Skratka, ocena, ali se oseba šteje za „prodajalca ali ponudnika“ ali „potrošnika“, mora temeljiti na posameznem primeru in glede na zadevno pogodbo, pri čemer je treba upoštevati naravo in namen zadevne pogodbe ter dejstvo, da je cilj direktive o nedovoljenih pogojih varstvo potrošnikov kot običajno šibkejše stranke. |
| --- |

Skratka, ocena, ali se oseba šteje za „prodajalca ali ponudnika“ ali „potrošnika“, mora temeljiti na posameznem primeru in glede na zadevno pogodbo, pri čemer je treba upoštevati naravo in namen zadevne pogodbe ter dejstvo, da je cilj direktive o nedovoljenih pogojih varstvo potrošnikov kot običajno šibkejše stranke.

posameznem primeru in glede na zadevno pogodbo, pri čemer je treba upoštevati

dejstvo, da je cilj direktive o nedovoljenih pogojih varstvo potrošnikov kot običajno šibkejše stranke.

To tudi pomeni, da je lahko posamezna fizična oseba „prodajalec ali ponudnik“ glede nekaterih pogodb, na primer odvetnik v zvezi s pogodbo o zagotavljanju pravnih storitev (43), in „potrošnik“ glede drugih pogodb, na primer pri sklenitvi zasebnega posojila (44). V zvezi s tem je Sodišče (45) navedlo:

43

44

45

| „V takem primeru, tudi če bi se štelo, da ima odvetnik višjo raven strokovnega znanja [... (46)], to ne bi omogočalo domnevati, da v razmerju do prodajalca ali ponudnika ni šibkejša stranka. [...] se položaj podrejenosti potrošnika v razmerju do prodajalca ali ponudnika – ki se ga želi odpraviti s sistemom varstva, določenim z Direktivo 93/13 – nanaša tako na raven informacij potrošnika kot tudi na njegovo pogajalsko moč v prisotnosti pogojev, ki jih je prej sestavil prodajalec ali ponudnik in na vsebino katerih ta potrošnik nima vpliva.“ |
| --- |

„V takem primeru, tudi če bi se štelo, da ima odvetnik višjo raven strokovnega znanja [... (46)], to ne bi omogočalo domnevati, da v razmerju do prodajalca ali ponudnika ni šibkejša stranka. [...] se položaj podrejenosti potrošnika v razmerju do prodajalca ali ponudnika – ki se ga želi odpraviti s sistemom varstva, določenim z Direktivo 93/13 – nanaša tako na raven informacij potrošnika kot tudi na njegovo pogajalsko moč v prisotnosti pogojev, ki jih je prej sestavil prodajalec ali ponudnik in na vsebino katerih ta potrošnik nima vpliva.“

Nadalje, fizična oseba, ki sklene povezano pogodbo kot porok v pogodbi med dvema poslovnima subjektoma, se mora šteti za potrošnika, če njen namen ravnanja ni bil s področja njene poslovne ali poklicne dejavnosti in če nima nobene funkcionalne povezave s posojilojemalcem. Funkcionalna povezava na primer obstaja, če je oseba direktor navedene družbe ali če ima v njej nezanemarljiv delež (47).

47

1.2.1.2   Pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom

Pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom

Takoj ko se opredeli, da sta pogodbo sklenila prodajalec ali ponudnik na eni strani in potrošnik na drugi, se šteje, da se za pogodbo uporablja direktiva o nedovoljenih pogojih, kot je navedeno v drugi klavzuli, ki se začne na „ker“, v uvodni izjavi 10. V uvodni izjavi 10 je pojasnjeno, da se direktiva o nedovoljenih pogojih uporablja za vse pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki.

vse

Iz tega izhaja, da se direktiva o nedovoljenih pogojih uporablja za vse pogodbe, ki se nanašajo na nakup blaga in zagotavljanje storitev, Sodišče pa je pojasnilo, da je namen direktive o nedovoljenih pogojih dejansko, da se uporablja „v vseh gospodarskih sektorjih“ (48).

v vseh gospodarskih sektorjih

48

V uvodni izjavi 10 je nadalje pojasnjeno, da je treba iz direktive med drugim „izključiti“ pogodbe o zaposlitvi, pogodbe o dednih pravicah, pogodbe o pravicah iz družinskega prava ter pogodbe o pridružitvi in oblikah organizacije podjetij ali sporazume o partnerstvu (49). Kot omejitve področja uporabe direktive je treba navedene primere (50) razlagati ozko (51).

49

50

51

Direktiva o nedovoljenih pogojih ne zahteva, da mora potrošnik za blago ali storitve zagotoviti denarno protivrednost. Sodišče ni bilo mnenja, da je denarna protivrednost potrebna. Odločilo je (52) na primer, da se za zasebnike, ki dajo poroštvo za posojilo, ki ga vzame druga stranka, lahko uporablja direktiva o nedovoljenih pogojih, tudi če v pogodbi o poroštvu ni določena nobena denarna protivrednost za posamezno storitev. Zato je treba šteti, da se tudi za pogodbe med potrošniki in ponudniki storitev družbenih medijev uporablja direktiva o nedovoljenih pogojih, ne glede na to, ali morajo potrošniki kaj plačati oziroma ali je protivrednost za storitve sestavljena iz vsebin, ki jih ustvarja potrošnik, in profiliranja (53).

ne zahteva

denarno protivrednost

52

53

Kadar je med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom sklenjena povezana pogodba, na primer pogodba o poroštvu, se zanjo uporablja direktiva o nedovoljenih pogojih, tudi če je glavna pogodba, na primer o posojilu, sklenjena med dvema gospodarskima družbama in se torej zanjo navedena direktiva ne uporablja (54).

54

Sodišče je odločilo v omejenem številu posebnih zadev, v katerih so nacionalna sodišča dvomila o opredelitvi posamezne pogodbe, in pojasnilo, da se direktiva o nedovoljenih pogojih uporablja za naslednje vrste pogodb:

| — | najemne pogodbe, sklenjene med posameznikom, ki deluje v zasebne namene, na eni strani in nepremičninskim strokovnjakom na drugi strani (55), |
| --- | --- |

—

najemne pogodbe, sklenjene med posameznikom, ki deluje v zasebne namene, na eni strani in nepremičninskim strokovnjakom na drugi strani (55),

55

| — | pogodbe o zagotavljanju pravnih storitev (56), |
| --- | --- |

—

pogodbe o zagotavljanju pravnih storitev (56),

56

| — | pogodbo o hipotekarnem posojilu, ki jo odvetnik sklene v zasebne namene (57), |
| --- | --- |

—

pogodbo o hipotekarnem posojilu, ki jo odvetnik sklene v zasebne namene (57),

57

| — | pogodbo, ki jo sklene neodvisna izobraževalna ustanova in s katero enemu od svojih študentov omogoči odplačevanje dolga iz naslova vpisnine in prispevka za študijsko potovanje (58), |
| --- | --- |

—

pogodbo, ki jo sklene neodvisna izobraževalna ustanova in s katero enemu od svojih študentov omogoči odplačevanje dolga iz naslova vpisnine in prispevka za študijsko potovanje (58),

58

| — | pogodbo o jamstvu ali pogodbo o zavarovanju, ki jo skleneta fizična oseba in kreditna ustanova v zavarovanje pogodbene obveznosti gospodarske družbe do kreditne ustanove na podlagi kreditne pogodbe, pri kateri je porok deloval za namene zunaj svoje poslovne ali poklicne dejavnosti in ni funkcionalno povezan z navedeno gospodarsko družbo (59); |
| --- | --- |

—

pogodbo o jamstvu ali pogodbo o zavarovanju, ki jo skleneta fizična oseba in kreditna ustanova v zavarovanje pogodbene obveznosti gospodarske družbe do kreditne ustanove na podlagi kreditne pogodbe, pri kateri je porok deloval za namene zunaj svoje poslovne ali poklicne dejavnosti in ni funkcionalno povezan z navedeno gospodarsko družbo (59);

59

| — | hipotekarno posojilo, ki ga je delodajalec odobril zaposlenemu in njegovemu zakoncu v zasebne namene (60). |
| --- | --- |

—

hipotekarno posojilo, ki ga je delodajalec odobril zaposlenemu in njegovemu zakoncu v zasebne namene (60).

60

1.2.2   Pogodbeni pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili posamično (člen 3(1) in (2) direktive o nedovoljenih pogojih) (61)

Pogodbeni pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili posamično (člen 3(1) in (2) direktive o nedovoljenih pogojih)

61

V skladu s členom 2(a) v povezavi s členom 3(1) se direktiva o nedovoljenih pogojih uporablja le za pogodbene pogoje, o katerih se stranki nista dogovorili posamično. Člen 3(2) vsebuje nekatere domneve in določbe o dokaznem bremenu glede vprašanja, ali sta se stranki o posameznem pogodbenem pogoju dogovorili posamično. Poleg uvodnih izjav 9 in 11 so v členu 3(2) tudi primeri pogodbenih pogojev, ki so vključeni. Običajno, vendar ne izključno, so vključeni „tipski“ (62), standardizirani (63) ali vnaprej oblikovani (64) pogodbeni pogoji, ki so pogosto del tako imenovanih splošnih pogojev.

62

63

64

Ni odločilno, v kateri obliki so pogoji določeni, na primer ali so objavljeni na spletu ali natisnjeni, lastnoročno zapisani ali določeni celo ustno (65), ni odločilno, na kakšen način je bila pogodba sklenjena, na primer zasebno ali v obliki notarskega zapisa, ni pomembno, v katerem delu pogodbe so navedeni pogoji in ali so navedeni v istem ali drugih dokumentih. Pomembno je le, ali prispevajo k opredelitvi pravic in obveznosti strank ter da zadevni pogoji niso bili dogovorjeni posamično.

65

Opredelitev, ali je bil posamezni pogodbeni pogoj dogovorjen posamično, je vprašanje dejanskega stanja, ki ga morajo ugotoviti nacionalna sodišča. V skladu s prvim pododstavkom člena 3(2), če je bil pogodbeni pogoj sestavljen „vnaprej“, na primer v primeru „vnaprej oblikovane tipske pogodbe“, se vedno„šteje za pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično“. Tretji pododstavek člena 3(2) določa, da če prodajalec ali ponudnik trdi, da sta se stranki o „tipskem pogoju“ dogovorili posamično, nosi dokazno breme. V skladu z drugim pododstavkom člena 3(2) velja, da dejstvo, da sta se stranki o nekaterih vidikih pogoja ali o posebnem pogoju dogovorili posamično, ne pomeni, da sta se tudi o drugih pogodbenih pogojih dogovorili posamično. Podpis potrošnika na koncu pogodbe ali kot potrditev posameznih klavzul nikakor ne kaže, da so bili pogodbeni pogoji dogovorjeni posamično.

dogovorjen posamično

na primer

vedno

dokazno breme

drugih

Sodišče lahko da nadaljnje smernice o tem merilu in o konceptu „dogovarjanja“ (66).

66

Kadar se to obvestilo sklicuje na „nedovoljene pogodbene pogoje“ ali „pogodbene pogoje“, se to nanaša na „pogodbene pogoje, o katerih se stranki nista dogovorili posamično“, tudi kadar izraz „o katerih se stranki nista dogovorili posamično“ ni ponovno naveden. To ne posega v dejstvo, da se v nekaterih državah članicah varstvo na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih nanaša tudi na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično (67).

67

1.2.3   Izključitev pogodbenih pogojev, ki temeljijo na obveznih zakonih ali predpisih (člen 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

Izključitev pogodbenih pogojev, ki temeljijo na obveznih zakonih ali predpisih (člen 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

V skladu s členom 1(2) se določbe direktive o nedovoljenih pogojih ne uporabljajo za pogodbene pogoje, ki temeljijo na obveznih zakonih ali predpisih ali določbah ali načelih mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so države članice ali Unija. Sodišče (68) je poudarilo, da je treba člen 1(2) kot izjemo od nameravanega varstva potrošnikov pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji razlagati ozko:

68

je treba člen 1(2)

razlagati ozko

| „[...] mora nacionalno sodišče upoštevati, da je treba zlasti ob upoštevanju cilja navedene direktive, to je varstva potrošnikov pred nepoštenimi pogoji, vnesenimi v pogodbe, ki so jih sklenili s prodajalci ali ponudniki, izjemo, uvedeno s členom 1(2) te direktive, razlagati ozko [...] (69).“ |
| --- |

„[...] mora nacionalno sodišče upoštevati, da je treba zlasti ob upoštevanju cilja navedene direktive, to je varstva potrošnikov pred nepoštenimi pogoji, vnesenimi v pogodbe, ki so jih sklenili s prodajalci ali ponudniki, izjemo, uvedeno s členom 1(2) te direktive, razlagati ozko [...] (69).“

Za izključitev presoje na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih je potrebna ugotovitev, da pogodbeni pogoj odraža obvezne določbe zakona ali drugega predpisa.

Za namene člena 1(2) in v skladu z uvodno izjavo 13 se šteje, da je določba obvezna, če:

obvezna

| — | se nanaša na pogodbeni stranki ne glede na njuno izbiro, |
| --- | --- |

—

se nanaša na pogodbeni stranki ne glede na njuno izbiro,

| — | vendar tudi, kadar je dopolnilne narave in se zato uporablja samodejno, tj. če se pogodbeni stranki nista dogovorili drugače (70). |
| --- | --- |

—

vendar tudi, kadar je dopolnilne narave in se zato uporablja samodejno, tj. če se pogodbeni stranki nista dogovorili drugače (70).

70

V navedenih primerih je izključitev s področja uporabe direktive o nedovoljenih pogojih utemeljena na podlagi dejstva,

| „[...] da je načeloma upravičeno domnevati, da je nacionalni zakonodajalec vzpostavil ravnovesje med vsemi pravicami in obveznostmi strank nekaterih pogodb (71).“ |
| --- |

„[...] da je načeloma upravičeno domnevati, da je nacionalni zakonodajalec vzpostavil ravnovesje med vsemi pravicami in obveznostmi strank nekaterih pogodb (71).“

To se načeloma uporablja tudi, ko je obvezna določba sprejeta po sklenitvi pogodbe in uvaja ureditev, ki nadomešča nedovoljeni pogodbeni pogoj (72).

72

Hkrati je treba izjemo iz člena 1(2) strogo omejiti na vprašanje, ki se ureja s tako obvezno določbo (73). Nadalje, obvezne določbe nacionalnega prava, ki se uporabljajo za posebne skupine potrošnikov, niso obvezne določbe za namene člena 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih, če se na podlagi pogodbenega pogoja uporabljajo tudi za druge stranke (74).

73

74

Sodišče (75) je pojasnilo, da se izjema iz člena 1(2) ne uporablja, kadar imajo pogodbene stranke na podlagi nacionalnih predpisov različne možnosti, na primer glede določitve pristojnega sodišča.

75

Sodišče lahko da nadaljnje smernice glede člena 1(2) na podlagi treh predlogov za sprejetje predhodne odločbe, o katerih ob sprejetju tega obvestila še ni bilo odločeno (76).

76

Na podlagi člena 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih so s področja uporabe navedene direktive izključene tudi določbe in načela mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so države članice ali Unija, zlasti tistih s področja prometa (77).

77

1.2.4   Medsebojni vpliv direktive in druge zakonodaje EU

Medsebojni vpliv direktive in druge zakonodaje EU

Direktiva o nedovoljenih pogojih se uporablja za pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki v vseh gospodarskih sektorjih (78). Za posamezno pogodbo se lahko torej uporabljajo tudi druge določbe prava EU, vključno z drugimi pravili o varstvu potrošnikov, odvisno od vrste zadevne pogodbe. Druga zadevna pravila, ki se lahko vzporedno uporabljajo, so lahko horizontalna pravila o predpogodbenih informacijah in o pravici do odstopa od pogodbe iz Direktive 2011/83/EU (79) o pravicah potrošnikov, ali o nepoštenih poslovnih praksah iz Direktive 2005/29/ES (80). Podobno, pravila, ki se nanašajo na posebne vrste pogodb, se lahko uporabljajo poleg direktive o nedovoljenih pogojih, na primer Direktiva 2008/48/ES (81) o potrošniških kreditnih pogodbah, Direktiva 2008/122/ES (82) o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave, Direktiva 2014/17/EU (83) o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine, Direktiva (EU) 2015/2302 (84) o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, Direktiva (EU) 2018/1972 (85) o Evropskem zakoniku o elektronskih komunikacijah, Uredba (ES) št. 1008/2008 (86) o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti, Direktiva 2009/72/ES (87) o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES ter Direktiva 2009/73/ES (88) o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (89). Poleg tega se lahko v zadevah glede nedovoljenih pogodbenih pogojev uporabljajo pravila s področja pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah, na primer glede prava, ki se uporablja (90), in pristojnosti (91) ter postopkovnih pravil, kot so pravila o sporih majhne vrednosti (92) ali o evropskem plačilnem nalogu (93).

78

79

80

81

82

83

84

85

86

87

88

89

90

91

92

93

Nekateri akti s področja posameznih sektorjev izrecno pojasnjujejo, da ne posegajo v direktivo o nedovoljenih pogojih. Primeri so Direktiva 2009/72/ES (94), Direktiva 2009/73/ES (95), Direktiva 2014/17/EU (96) in Direktiva (EU) 2018/1972 (97).

94

95

96

97

Zaradi člena 1(2) direktive o nedovoljenih pogojih, ki je obravnavan v oddelku 1.2.3, so pogodbeni pogoji, ki odražajo obvezne določbe, vključno s tistimi iz zakonodaje s področja posameznih sektorjev, ali določbe mednarodnih konvencij, izključeni s področja uporabe direktive o nedovoljenih pogojih.

V primerih, ko je bila zakonodaja s področja posameznih sektorjev sprejeta po sprejetju direktive o nedovoljenih pogojih, pa lahko taka zakonodaja uporabo navedene direktive izključi le, če tako izrecno določa (98). Običajno ni tako (99), zato se direktiva o nedovoljenih pogojih na splošno uporablja poleg pravil s področja posameznih sektorjev.

98

99

Pri presoji, ali se poleg direktive o nedovoljenih pogojih uporabljajo tudi druge določbe EU, se na splošno daje prednost razlagi, ki čim bolj ohranja polni učinek direktive o nedovoljenih pogojih in potencialno nasprotujoče določbe. Postopkovna pravila na primer ne bi smela ogroziti učinkovitosti varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih.

Pri oceni preglednosti in nedovoljenosti pogodbenih pogojev na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih bo morda treba upoštevati druge določbe EU. Na primer dejstvo, da je prodajalec ali ponudnik uporabil nepoštene poslovne prakse v smislu Direktive 2005/29/ES (100), je lahko del presoje nedovoljenosti posameznih pogodbenih pogojev (101). Hkrati pa taka ugotovitev nima nobenega neposrednega vpliva na presojo veljavnosti pogodbe z vidika člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih (102).

100

101

102

Odnos med pravili s področja posameznih sektorjev in direktivo o nedovoljenih pogojih, zlasti glede preglednosti/zahtev glede predpogodbenih informacij (103) ali glede obvezne vsebine pogodb (104), je obravnavan v nadaljevanju v oddelku 3.3.2.

103

104

1.2.5   Uporaba direktive o nedovoljenih pogojih za trgovce s sedežem v tretjih državah

Uporaba direktive o nedovoljenih pogojih za trgovce s sedežem v tretjih državah

Vprašanje, ali se direktiva o nedovoljenih pogojih uporablja za pogodbe, ki jih skleneta potrošnik, ki prebiva v državi članici EU, in trgovec ali podjetnik (105) iz tretje države oziroma države, ki ni članica EGP, se načeloma opredeli na podlagi Uredbe (ES) št. 593/2008 (106) (Rim I).

105

106

Člen 6(1) in (2) uredbe Rim I določa:

| 1. | Brez poseganja v člena 5 in 7 se za pogodbo, ki jo fizična oseba sklene za namen, ki ga ni mogoče obravnavati kot poslovno ali poklicno dejavnost te osebe („potrošnik“), z drugo osebo, ki opravlja svojo poslovno ali poklicno dejavnost („podjetnik“), uporablja pravo države, v kateri ima potrošnik običajno prebivališče, pod pogojem, da podjetnik:






  (a) | izvaja svoje poslovne ali poklicne dejavnosti v državi, v kateri ima potrošnik običajno prebivališče, ali |
| --- | --- | --- |

1.

Brez poseganja v člena 5 in 7 se za pogodbo, ki jo fizična oseba sklene za namen, ki ga ni mogoče obravnavati kot poslovno ali poklicno dejavnost te osebe („potrošnik“), z drugo osebo, ki opravlja svojo poslovno ali poklicno dejavnost („podjetnik“), uporablja pravo države, v kateri ima potrošnik običajno prebivališče, pod pogojem, da podjetnik:

(a)

izvaja svoje poslovne ali poklicne dejavnosti v državi, v kateri ima potrošnik običajno prebivališče, ali

| (b) | na kakršen koli način usmerja take dejavnosti v to državo ali več držav, vključno s to državo, |
| --- | --- |

(b)

na kakršen koli način usmerja take dejavnosti v to državo ali več držav, vključno s to državo,

in da pogodba spada v okvir takih dejavnosti.

| 2. | Ne glede na odstavek 1 lahko pogodbeni stranki za pogodbo, ki izpolnjuje pogoje iz odstavka 1, izbereta pravo, ki naj se uporablja v skladu s členom 3. Vendar pa taka izbira potrošnika ne sme prikrajšati za zaščito, ki mu jo zagotavljajo določbe, od katerih ni dovoljeno odstopanje z dogovorom, po pravu, ki bi se uporabljalo v skladu z odstavkom 1, če pogodbeni stranki ne bi izbrali drugega prava. |
| --- | --- |

2.

Ne glede na odstavek 1 lahko pogodbeni stranki za pogodbo, ki izpolnjuje pogoje iz odstavka 1, izbereta pravo, ki naj se uporablja v skladu s členom 3. Vendar pa taka izbira potrošnika ne sme prikrajšati za zaščito, ki mu jo zagotavljajo določbe, od katerih ni dovoljeno odstopanje z dogovorom, po pravu, ki bi se uporabljalo v skladu z odstavkom 1, če pogodbeni stranki ne bi izbrali drugega prava.

Kadar koli torej podjetnik (tj. trgovec ali „prodajalec ali ponudnik“) iz tretje države opravlja dejavnost v državi članici ali usmerja svoje dejavnosti na potrošnike, ki imajo svoje običajno prebivališče v državi članici, lahko navedeni potrošniki izkoristijo varstvo na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih in pravila o varstvu potrošnikov svoje države članice. To se uporablja tudi, kadar stranki kot pravo, ki se uporablja, izbereta pravo tretje države. Vendar pa člen 5 uredbe Rim I vsebuje posebna pravila glede prevoznih pogodb.

Poleg tega člen 6(2) direktive o nedovoljenih pogojih določa:

| Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da potrošnik ni prikrajšan za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva, zaradi tega, ker je za pravo, ki se uporablja za pogodbo, izbral pravo države nečlanice, če je pogodba tesno povezana z ozemljem držav članic. |
| --- |

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da potrošnik ni prikrajšan za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva, zaradi tega, ker je za pravo, ki se uporablja za pogodbo, izbral pravo države nečlanice, če je pogodba tesno povezana z ozemljem držav članic.

Ta določba lahko potrošniku zagotavlja dodatno varstvo, saj se uporablja v vsakem primeru, ko je izbrano pravo tretje države, vendar obstaja tesna povezava z državo članico. Pogoji njegove uporabe so torej širši od tistih iz člena 6 uredbe Rim I.

Poleg tega je Sodišče odločilo (107), da na podlagi člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih velja, da je pogodbeni pogoj, na podlagi katerega se za pogodbo, sklenjeno s potrošnikom, uporablja pravo države članice, v kateri ima sedež prodajalec ali ponudnik, nedovoljen, če nedvoumno ne določa, da lahko potrošniki še vedno uporabijo obvezna pravila o varstvu potrošnikov države svojega običajnega prebivališča na podlagi člena 6(2) uredbe Rim I. Brez te opredelitve je lahko potrošnik zaveden, da se za pogodbo uporablja le izbrano pravo. Enaka logika se mora uporabiti, kadar se s pogodbenim pogojem izbere pravo tretje države v smislu člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih (108).

107

108

2.   RAZMERJE DO NACIONALNEGA PRAVA, VKLJUČNO Z MINIMALNO HARMONIZACIJO

RAZMERJE DO NACIONALNEGA PRAVA, VKLJUČNO Z MINIMALNO HARMONIZACIJO

| Člen 8 direktive o nedovoljenih pogojih

  Države članice lahko na področju, ki ga ureja ta direktiva, sprejmejo ali ohranijo najstrožje določbe, ki so združljive s Pogodbo, da bi zagotovile najvišjo stopnjo varstva potrošnikov.

  Člen 8a direktive o nedovoljenih pogojih (109)









  1. | Če država članica sprejme določbe v skladu s členom 8, o tem in o kakršnih koli naknadnih spremembah obvesti Komisijo, zlasti kadar te določbe:






  — | ugotavljanje nepoštenosti razširijo na individualno dogovorjene pogodbene pogoje, ali na ustreznost, cene ali plačila, ali |
| --- | --- | --- |

Člen 8 direktive o nedovoljenih pogojih

Člen 8 direktive o nedovoljenih pogojih

Države članice lahko na področju, ki ga ureja ta direktiva, sprejmejo ali ohranijo najstrožje določbe, ki so združljive s Pogodbo, da bi zagotovile najvišjo stopnjo varstva potrošnikov.

Člen 8a direktive o nedovoljenih pogojih (109)

Člen 8a direktive o nedovoljenih pogojih

109

1.

Če država članica sprejme določbe v skladu s členom 8, o tem in o kakršnih koli naknadnih spremembah obvesti Komisijo, zlasti kadar te določbe:

—

ugotavljanje nepoštenosti razširijo na individualno dogovorjene pogodbene pogoje, ali na ustreznost, cene ali plačila, ali

| — | vsebujejo sezname pogodbenih pogojev, ki štejejo za nepoštene. |
| --- | --- |

—

vsebujejo sezname pogodbenih pogojev, ki štejejo za nepoštene.

| 2. | Komisija zagotovi, da so informacije iz odstavka 1 potrošnikom in trgovcem lahko dostopne, med drugim prek določenega spletnega mesta. |
| --- | --- |

2.

Komisija zagotovi, da so informacije iz odstavka 1 potrošnikom in trgovcem lahko dostopne, med drugim prek določenega spletnega mesta.

| 3. | Komisija informacije iz odstavka 1 posreduje drugim državam članicam in Evropskemu parlamentu. Komisija se z zainteresiranimi stranmi posvetuje o teh informacijah. |
| --- | --- |

3.

Komisija informacije iz odstavka 1 posreduje drugim državam članicam in Evropskemu parlamentu. Komisija se z zainteresiranimi stranmi posvetuje o teh informacijah.

Uvodna izjava 17

Uvodna izjava 17

ker je lahko za namene te direktive priloženi seznam pogodbenih pogojev le okviren in zaradi minimalnega značaja te direktive smejo države članice v nacionalnih predpisih razširiti ali omejiti področje uporabe pogodbenih pogojev;

Direktiva o nedovoljenih pogojih in nacionalno pravo vplivata drug na drugega na različne načine. Obstajajo:

| — | določbe, s katerimi se direktiva o nedovoljenih pogojih prenese v nacionalno pravo, vključno s tistimi, ki razširijo njeno področje uporabe ali določijo strožje zahteve, in |
| --- | --- |

—

določbe, s katerimi se direktiva o nedovoljenih pogojih prenese v nacionalno pravo, vključno s tistimi, ki razširijo njeno področje uporabe ali določijo strožje zahteve, in

| — | določbe nacionalnega prava, materialne ali procesne, ki pokrivajo dodatne vidike, vendar jih sodišča morajo upoštevati pri odločanju o zadevah glede nedovoljenih pogodbenih pogojev. |
| --- | --- |

—

določbe nacionalnega prava, materialne ali procesne, ki pokrivajo dodatne vidike, vendar jih sodišča morajo upoštevati pri odločanju o zadevah glede nedovoljenih pogodbenih pogojev.

2.1   Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

Države članice lahko na podlagi člena 8 zagotovijo višjo stopnjo varstva potrošnikov, kot jo zagotavlja direktiva o nedovoljenih pogojih (110). V skladu s členom 8a direktive o nedovoljenih pogojih (111) morajo države članice sporočiti nacionalne predpise, ki vsebujejo strožje standarde ali razširjajo področje uporabe nacionalnih predpisov, s katerimi se prenaša direktiva o nedovoljenih pogojih (112).

110

111

112

Države članice lahko na primer določijo, da se nacionalni predpisi, s katerimi se direktiva o nedovoljenih pogojih prenaša v nacionalno pravo, uporabljajo tudi za pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično (113), ali za razmerja med podjetji ali posle med potrošniki (114).

113

114

Lahko tudi določijo strožje pogoje, zlasti z uporabo nižjega praga za opredelitev, da je pogodbeni pogoj nedovoljen. Lahko na primer sestavijo črni seznam pogodbenih pogojev, za katere se vedno šteje, da so nedovoljeni, in pri katerih ni potrebna presoja posameznega primera na podlagi splošnega preskusa nedovoljenosti iz člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih (115), in/ali različne vrste sivih seznamov. Nadaljnje informacije o Prilogi k direktivi o nedovoljenih pogojih so na voljo v oddelku 3.4.7.

115

Nacionalna zakonodaja lahko na primer določa tudi, da nepreglednost neposredno pomeni neveljavnost pogodbenih pogojev, brez uporabe preskusa nedovoljenosti na podlagi člena 3(1) (116).

116

Sodišče (117) je pojasnilo tudi, da na podlagi člena 8 državam članicam ni treba zahtevati (v skladu s členom 4(2) (118)), da je mogoče opredelitev glavnega predmeta ali ustreznosti cene in plačila presojati le, če zadevni pogoji niso navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

117

118

Sodišče (119) je potrdilo, da sodna praksa nacionalnih vrhovnih sodišč ne spada med strožje nacionalne ukrepe na podlagi člena 8. Kljub temu je z direktivo o nedovoljenih pogojih načeloma skladno, če nacionalna vrhovna sodišča podrobneje opredelijo nekatera merila za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev, ki jih morajo nižja sodišča dejansko upoštevati, če ne želijo, da se njihove odločbe razveljavijo, oziroma ki celo uradno zavezujejo nižja sodišča. Vendar pa morajo biti merila, ki jih uporabljajo nacionalna vrhovna sodišča, skladna s sodno prakso Sodišča in pristojnemu sodišču ne smejo preprečiti, da potrošnikom zagotovi učinkovito pravno sredstvo za varstvo njihovih pravic ali da pri Sodišču vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe (120).

119

120

2.2   Druge določbe nacionalne zakonodaje

Druge določbe nacionalne zakonodaje

Drugi nacionalni predpisi, ki se lahko uporabljajo za zadeve v zvezi z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, vključujejo splošne določbe pogodbenega prava, zlasti glede sklepanja in veljavnosti pogodb, pa tudi postopkovna pravila glede postopkov pred nacionalnimi sodišči. Direktiva o nedovoljenih pogojih takih vprašanj izrecno ne ureja, lahko pa taka vprašanja pomembno vplivajo na njeno uporabo.

Čeprav se direktiva o nedovoljenih pogojih na primer uporablja za presojo posameznih pogodbenih pogojev iz pogodbe med podjetji in potrošniki, pa sama po sebi ne ureja veljavnosti pogodbe kot celote. Mogoče pa je, da na podlagi nacionalnega pogodbenega prava nedovoljenost enega ali več pogodbenih pogojev povzroči neveljavnost celotne pogodbe, na primer kadar pogodbe ni mogoče izpolniti brez ureditve bistvenih obveznosti strank. Ta možnost je obravnavana v členu 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih in v oddelku 4.

Nadalje, v nacionalnem pravu obstajajo pravila, ki določajo neveljavnost celotne pogodbe, kadar ta na primer krši pravno prepoved, je oderuška ali drugače krši zahteve osnovne morale. Poleg tega se na podlagi nacionalnega prava potrošniki lahko izognejo pogodbam, če je njihova sklenitev temeljila na prevari ali agresivnem vedenju prodajalca ali ponudnika, kar lahko ustreza zavajajočim, agresivnim ali drugače nepoštenim poslovnim praksam v smislu Direktive 2005/29/ES (121).

121

Kadar v takih primerih hkrati obstajajo tudi nedovoljeni pogodbeni pogoji, direktiva o nedovoljenih pogojih po navadi ne posega v taka nacionalna pravila, če taka pravila ne posegajo v učinkovitost direktive o nedovoljenih pogojih, zlasti njenega člena 6(1) (122). Sodišče (123) je navedlo, da je treba pravila o neveljavnosti pogodb načeloma presojati po njihovi lastni logiki (124) in da so, kadar sovpadajo z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, taka pravila dopustna na podlagi člena 8 direktive o nedovoljenih pogojih, če zagotavljajo boljše rezultate za potrošnike od minimalnega varstva, ki ga zahteva direktiva o nedovoljenih pogojih (125).

122

123

124

125

Poudariti je treba, da ima pravo EU glede na svoje področje uporabe prednost pred nacionalnim pravom in da morajo nacionalni organi, vključno s sodišči, nacionalno pravo razlagati čim bolj skladno s pravom EU, da se zagotovi njegova učinkovitost. Kot je ugotovilo Sodišče (126):

ima pravo EU

prednost pred nacionalnim pravom in da morajo nacionalni organi, vključno s sodišči, nacionalno pravo razlagati čim bolj skladno s pravom EU

126

| „[...] V zvezi s tem je treba poleg tega opozoriti, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, ki poteka izključno med posamezniki, pri uporabi predpisov notranjega prava upoštevati vsa pravila nacionalnega prava in jih razlagati, kolikor je mogoče, v smislu besedila in namena direktive, ki se uporabi, da bi tako prišlo do rešitve, ki je v skladu s ciljem te direktive [... (127)].“ |
| --- |

„[...] V zvezi s tem je treba poleg tega opozoriti, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, ki poteka izključno med posamezniki, pri uporabi predpisov notranjega prava upoštevati vsa pravila nacionalnega prava in jih razlagati, kolikor je mogoče, v smislu besedila in namena direktive, ki se uporabi, da bi tako prišlo do rešitve, ki je v skladu s ciljem te direktive [... (127)].“

Kadar nacionalnega prava, vključno s postopkovnimi pravili, ni mogoče razlagati v skladu s pravom EU, ga morajo nacionalna sodišča prezreti in odločbo utemeljiti neposredno na pravu Unije (128). Sodišče (129) je potrdilo, da morajo nacionalna sodišča v celoti upoštevati direktivo o nedovoljenih pogojih, in če je potrebno, tudi na svojo pobudo prezreti kakršno koli neskladno določbo nacionalne zakonodaje, tudi če je bila sprejeta naknadno. Sodiščem torej ni treba zahtevati oziroma čakati, da se taka določba z zakonodajnimi ali drugimi ustavnimi sredstvi najprej odpravi. To vključuje zadeve, v katerih nacionalno pravo ne omogoča presoje nedovoljenih pogodbenih pogojev po uradni dolžnosti ali kadar jo celo preprečuje, če se tak nadzor zahteva na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih (130), ali kadar nacionalno pravo drugače posega v direktivo o nedovoljenih pogojih ali načeli enakovrednosti oziroma učinkovitosti (131).

128

129

130

enakovrednosti

učinkovitosti

131

Hkrati pa morajo države članice spremeniti pravila, ki niso skladna z direktivo o nedovoljenih pogojih, in sicer tudi v primerih negotovosti glede njihove razlage (132).

132

3.   SPLOŠNI PRESKUS NEDOVOLJENOSTI IN ZAHTEVE GLEDE PREGLEDNOSTI

SPLOŠNI PRESKUS NEDOVOLJENOSTI IN ZAHTEVE GLEDE PREGLEDNOSTI

3.1   Nedovoljenost in preglednost na splošno

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| Člen 3(1) in (3)









  1. | Pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično, velja za nedovoljenega, če v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank. [...] |
| --- | --- |

Člen 3(1) in (3)

Člen 3(1) in (3)

1.

Pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično, velja za nedovoljenega, če v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank. [...]

| 3. | Priloga vsebuje okvirni in nedokončani seznam pogojev, ki lahko štejejo za nedovoljene. |
| --- | --- |

3.

Priloga vsebuje okvirni in nedokončani seznam pogojev, ki lahko štejejo za nedovoljene.

Člen 4

Člen 4

| 1. | Brez poseganja v člen 7 je treba nedovoljenost pogodbenega pogoja oceniti ob upoštevanju narave blaga ali storitev, za katero je bila sklenjena pogodba, in s sklicevanjem na vse okoliščine, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe ter na vse druge pogoje te pogodbe ali druge pogodbe, od katere je pogoj odvisen. |
| --- | --- |

1.

Brez poseganja v člen 7 je treba nedovoljenost pogodbenega pogoja oceniti ob upoštevanju narave blaga ali storitev, za katero je bila sklenjena pogodba, in s sklicevanjem na vse okoliščine, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe ter na vse druge pogoje te pogodbe ali druge pogodbe, od katere je pogoj odvisen.

| 2. | Ocena nedovoljenosti pogojev ne sme biti povezana niti z opredelitvijo glavnega predmeta pogodbe niti z ustreznostjo med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago, če so pogoji v jasnem, razumljivem jeziku. |
| --- | --- |

2.

Ocena nedovoljenosti pogojev ne sme biti povezana niti z opredelitvijo glavnega predmeta pogodbe niti z ustreznostjo med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago, če so pogoji v jasnem, razumljivem jeziku.

Člen 5

Člen 5

Pri pogodbah, v katerih so vsi ali nekateri pogodbeni pogoji, ki so ponujeni potrošniku, pisni, morajo biti ti pogoji vedno sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku. V dvomu glede pomena pogoja prevlada razlaga, ki je za potrošnika najbolj ugodna. To pravilo o razlagi ne velja v okviru postopkov iz člena 7(2).

Uvodna izjava 16

Uvodna izjava 16

[...] ker je treba pri oceni dobre vere zlasti posvečati pozornost moči pogajalske pozicije strank, ali je bil potrošnik spodbujen v strinjanje s pogodbenim pogojem in ali je bilo blago ali storitve prodano ali dobavljeno na posebno naročilo potrošnika; ker zahtevo dobre vere lahko izpolni prodajalec ali dobavitelj, če posluje lojalno in pravično z drugo stranko, katere zakonite interese mora upoštevati;

Uvodna izjava 20

Uvodna izjava 20

ker morajo biti pogodbe sestavljene v jasnem, razumljivem jeziku, ker mora potrošnik imeti možnost preučiti vse pogoje in ker mora v dvomu prevladati razlaga, ki je za potrošnika najbolj ugodna;

Točka 1(i) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih, navedene v členu 3(3)

Točka 1(i) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih, navedene v členu 3(3)

| 1. | Pogoji, katerih cilj ali učinek je:

  [...]






  (i) | nepreklicno zavezovanje potrošnika k pogojem, za katere ni imel prave možnosti, da bi se z njimi seznanil pred sklenitvijo pogodbe; |
| --- | --- | --- |

1.

Pogoji, katerih cilj ali učinek je:

[...]

(i)

nepreklicno zavezovanje potrošnika k pogojem, za katere ni imel prave možnosti, da bi se z njimi seznanil pred sklenitvijo pogodbe;

| (j) | omogočanje prodajalcu ali ponudniku, da enostransko spremeni pogodbene pogoje brez tehtnega razloga, ki mora biti določen v pogodbi; |
| --- | --- |

(j)

omogočanje prodajalcu ali ponudniku, da enostransko spremeni pogodbene pogoje brez tehtnega razloga, ki mora biti določen v pogodbi;

Člen 3(1) vsebuje splošni preskus, na podlagi katerega je treba presoditi o nedovoljenosti pogodbenih pogojev, ki jih uporabljajo prodajalci ali ponudniki. Ta splošni preskus se mora odražati v pravilih držav članic in organi ga morajo uporabljati v vsakem primeru posebej, kadar presojajo posamezne pogoje.

splošni preskus

Poleg splošnega preskusa iz člena 3(1) se člen 3(3) nanaša na Prilogo, ki vsebuje okvirni in nedokončani seznam pogodbenih pogojev, ki bi se lahko šteli za nedovoljene (133).

lahko

133

Nadalje, direktiva o nedovoljenih pogojih vsebuje zahteve glede preglednosti, ki se uporabljajo za prodajalce ali ponudnike, ki uporabljajo pogodbene pogoje, o katerih se stranki nista dogovorili posamično. Te so izražene v pravilih, da morajo biti pogodbeni pogoji (sestavljeni) v jasnem, razumljivem jeziku (člen 4(2) in člen 5 direktive o nedovoljenih pogojih), ter v zahtevi, da morajo potrošniki imeti pravo možnost seznaniti se s pogodbenimi pogoji pred sklenitvijo pogodbe (točka 1(i) Priloge in uvodna izjava 20).

zahteve glede preglednosti

Na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih imajo zahteve glede preglednosti tri funkcije:

| — | v skladu z drugim stavkom člena 5 se morajo pogodbeni pogoji, ki niso sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku, razlagati v korist potrošnika (134). |
| --- | --- |

—

v skladu z drugim stavkom člena 5 se morajo pogodbeni pogoji, ki niso sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku, razlagati v korist potrošnika (134).

134

| — | Na podlagi člena 4(2) je glavni predmet oziroma ustreznost cene in plačila, navedenega v pogodbi, predmet presoje na podlagi člena 3(1) le, če taki pogoji niso navedeni v jasnem, razumljivem jeziku (135). |
| --- | --- |

—

Na podlagi člena 4(2) je glavni predmet oziroma ustreznost cene in plačila, navedenega v pogodbi, predmet presoje na podlagi člena 3(1) le, če taki pogoji niso navedeni v jasnem, razumljivem jeziku (135).

135

| — | Neizpolnjevanje zahtev glede preglednosti je lahko del presoje nedovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja (136) in lahko celo pomeni nedovoljenost (137). |
| --- | --- |

—

Neizpolnjevanje zahtev glede preglednosti je lahko del presoje nedovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja (136) in lahko celo pomeni nedovoljenost (137).

136

137

Sodišče je zagotovilo smernice glede zahtev o preglednosti, ki jih morajo izpolnjevati prodajalci ali ponudniki, in tudi o merilih splošnega preskusa nedovoljenosti. Preglednost je podrobneje obravnavana v oddelku 3.3, v oddelku 3.4 pa je več informacij o splošnem preskusu nedovoljenosti.

Hkrati je Sodišče večkrat vztrajalo (138), da čeprav je njegova vloga zagotavljanje smernic o razlagi preglednosti in nedovoljenosti, morajo nacionalni organi, zlasti nacionalna sodišča, presoditi preglednost in nedovoljenost posameznega pogodbenega pogoja glede na posebne okoliščine vsakega primera. Sodišče (139) je to izrazilo tako:

138

morajo nacionalni organi, zlasti nacionalna sodišča, presoditi preglednost in nedovoljenost posameznega pogodbenega pogoja glede na posebne okoliščine vsakega primera

139

| „42 | Čeprav je Sodišče pri izvajanju pristojnosti, ki mu je podeljena v členu 234 ES (140), v točki 22 zgoraj navedene sodbe Océano Grupo in Salvat Editores razložilo splošna merila, ki jih je uporabil zakonodajalec Skupnosti za opredelitev pojma nedovoljenega pogoja, pa ne sme odločati o uporabi teh splošnih meril glede posamičnega pogoja, ki mora biti obravnavan glede na posebne okoliščine zadevnega primera (zgoraj navedena sodba Freiburger Kommunalbauten, točka 22). |
| --- | --- |

„42

| 43 | Glede na navedeno mora predložitveno sodišče odločiti, ali je nek pogodbeni pogoj lahko opredeljen kot nedovoljen v smislu člena 3(1) Direktive.“ |
| --- | --- |

43

Nacionalno sodišče mora ugotoviti, ali glede na posebne okoliščine primera pogoj izpolnjuje zahteve dobre vere, uravnoteženosti in preglednosti.

Enako velja glede presoje, ali pogodbeni pogoj spada v okvir pojma „glavn[i] predmet [...] pogodbe“ oziroma ali se njegova presoja nanaša na „ustreznost [...] med ceno in plačilom“ v smislu člena 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih (141).

141

Glede na zgoraj navedeno Sodišče (142) na splošno ni zagotavljalo končne presoje nedovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja, ampak je to prepustilo predložitvenemu nacionalnemu sodišču. Kljub temu je Sodišče v nekaterih primerih zagotovilo precej jasne namige o nedovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja (143).

142

143

Nacionalna sodišča lahko razvijejo podrobnejša merila za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev, vendar morajo upoštevati metodologijo, ki jo je zastavilo Sodišče (144). Če nacionalna vrhovna sodišča s ciljem zagotavljanja enotne razlage prava sprejemajo zavezujoče odločbe glede načinov izvajanja direktive o nedovoljenih pogojih, take odločbe ne smejo preprečevati posameznim sodiščem, da zagotavljajo polni učinek navedene direktive in da potrošnikom zagotovijo učinkovito pravno sredstvo, prav tako pa tudi ne smejo preprečiti, da bi posamezna sodišča pri Sodišču vložila predlog za sprejetje predhodne odločbe (145).

144

145

To obvestilo ne more vključevati obsežne sodne prakse o presoji posameznih vrst pogodbenih pogojev v državah članicah.

3.2   Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo, spadajo na področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih (146). Posebnost takih pogodbenih pogojev je, da je na podlagi minimalnega standarda iz člena 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih (147) presoja njihove nedovoljenosti iz člena 3(1) izključena (148) ali omejena (149), če so sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku, oziroma povedano drugače, če taki pogoji izpolnjujejo zahteve glede preglednosti iz direktive o nedovoljenih pogojih.

146

147

148

149

Glede na to, da člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih določa izjemo glede uporabe preskusa nedovoljenosti iz člena 3(1), je treba navedeno določbo razlagati ozko (150). Člen 4(2) je tudi treba enako razlagati v vsej Evropski uniji, pri tem pa upoštevati namen direktive o nedovoljenih pogojih (151). Naloga nacionalnih sodišč je v posameznih primerih opredeliti, ali se posamezni pogodbeni pogoj (a) nanaša na opredelitev glavnega predmeta pogodbe oziroma ali bi presoja njegove nedovoljenosti pomenila presojo ustreznosti cene in plačila (152), ter (b) ali je tak pogodbeni pogoj sestavljen v jasnem, razumljivem jeziku (153).

150

151

152

153

3.2.1   Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe

Sodišče je navedlo, da je treba pogodbene pogoje, zajete s pojmom „glavnega predmeta pogodbe“ v smislu člena 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih, razumeti kot pogoje, ki določajo bistvene dajatve iz te pogodbe in ki ji kot taki dajejo bistvene značilnosti (154). Nasprotno pa pomožni pogoji ne morejo biti zajeti s pojmom „glavni predmet pogodbe“ (155). Pri ugotavljanju, ali je pogoj zajet s pojmom „glavnega predmeta pogodbe“, je treba upoštevati naravo, splošno sistematiko, določbe pogodbe in njene pravne in dejanske okoliščine (156).

pogoje, ki določajo bistvene dajatve iz te pogodbe in ki ji kot taki dajejo bistvene značilnosti

154

pomožni

155

156

Sodišče (157) je glede posojilnih pogodb v tuji valuti to izrazilo tako:

157

| „37 | V obravnavani zadevi različni podatki iz spisa, ki so na voljo Sodišču, kažejo na to, da pogoj – [...], ki je določen v kreditni pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom v tuji valuti, in v zvezi s katerim ni bil sklenjen posamični dogovor – na podlagi katerega bo treba kredit vrniti v isti valuti, spada na področje uporabe pojma ‚glavni predmet pogodbe‘ v smislu člena 4(2) Direktive 93/13. |
| --- | --- |

„37

| 38 | [...] se to, da je treba kredit vrniti v določeni valuti, načeloma ne nanaša na pomožni način plačila, temveč na samo naravo obveznosti dolžnika, in torej pomeni bistveni element posojilne pogodbe.“ |
| --- | --- |

38

V tem smislu je Sodišče (158) poudarilo razliko med pogodbenimi pogoji, ki določajo, da je posojilo treba vrniti v isti tuji valuti, v kateri je bilo dano, ter pogodbenimi pogoji, na podlagi katerih je treba posojilo, opredeljeno v tuji valuti, vrniti v nacionalni valuti in v skladu s prodajnim menjalnim tečajem, ki ga uporablja banka (159). Sodišče je menilo (160), da pogodbeni pogoj, vsebovan v pogodbi o posojilu, izraženem v tuji valuti, na podlagi katerega je treba posojilo vrniti v isti tuji valuti, v kateri je bilo sklenjeno, pomeni bistveno obveznost, ki navedeno pogodbo opredeljuje. Zato se nanaša na „glavni predmet pogodbe“ v smislu člena 4(2). V tem smislu torej ni pomembno, ali je znesek posojila potrošniku na voljo v lokalni valuti in ne v valuti, navedeni v pogodbi (161). Nasprotno je Sodišče menilo, da je pogoj, ki opredeljuje mehanizem pretvorbe valut, pomožni pogoj (162).

158

159

160

161

162

3.2.2   Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na ceno in plačilo

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na ceno in plačilo

Načeloma se za pogoje, ki se nanašajo na ceno in plačilo, tj. finančne obveznosti potrošnika, uporablja preskus nedovoljenosti iz člena 3(1). Vendar pa lahko v skladu s členom 4(2) (163) preskus nedovoljenosti vključuje presojo ustreznosti cene in plačila oziroma, kot je navedeno v uvodni izjavi 19, „razmerj[a] med kakovostjo in ceno dobavljenega blaga ali storitev“ le, kadar zadevni pogoji niso pregledni. Nasprotno se nedovoljenost drugih vidikov, ki se nanašajo na ceno ali plačilo, kot sta možnost enostranskega spreminjanja cene ali mehanizem takega spreminjanja, presoja tudi, kadar so zadevni pogoji povsem pregledni.

Načeloma

uporablja preskus nedovoljenosti iz člena 3(1)

163

ustreznosti

Sodišče (164) je na naslednji način opisalo omejitve pri presoji takih pogodbenih pogojev v primeru posojilne pogodbe:

164

| „Pogoji v zvezi s protidajatvijo, ki jo potrošnik dolguje dajalcu kredita ali ki vplivajo na dejansko ceno, ki jo mora potrošnik plačati dajalcu kredita, torej načeloma ne spadajo v to drugo skupino pogojev, razen kar zadeva vprašanje, ali je znesek protidajatve ali cene, kot je določena v pogodbi, ustrezna glede na storitev, ki jo v zameno opravi dajalec kredita.“ |
| --- |

„Pogoji v zvezi s protidajatvijo, ki jo potrošnik dolguje dajalcu kredita ali ki vplivajo na dejansko ceno, ki jo mora potrošnik plačati dajalcu kredita, torej načeloma ne spadajo v to drugo skupino pogojev, razen kar zadeva vprašanje, ali je znesek protidajatve ali cene, kot je določena v pogodbi, ustrezna glede na storitev, ki jo v zameno opravi dajalec kredita.“

Sodišče (165) je nadalje pojasnilo, da se za pogodbene pogoje o spremembi cene v celoti uporablja preskus nedovoljenosti iz člena 3(1):

165

spremembi cene

| „[...] Ta izključitev pa ne velja za pogoj, ki se nanaša na metodo spreminjanja stroškov storitev, ki se zagotavljajo potrošniku.“ |
| --- |

„[...] Ta izključitev pa ne velja za pogoj, ki se nanaša na metodo spreminjanja stroškov storitev, ki se zagotavljajo potrošniku.“

To je skladno z dejstvom, da so v Prilogi k direktivi o nedovoljenih pogojih navedena merila, ki jih morajo pogoji glede sprememb cene po navadi izpolnjevati, da se ne štejejo za nedovoljene (166).

166

Nadalje, Sodišče meni, da dejstvo, da bi morala biti v izračun skupnih stroškov potrošniškega posojila na podlagi Direktive 2008/48/ES vključena tudi pristojbina, ne pomeni, da se za pogodbeni pogoj, s katerim se določa taka pristojbina, uporablja člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih (167).

167

Nazadnje, Sodišče je pojasnilo, da se presoja nedovoljenosti glede ustreznosti cene ali plačila ne opravi le, če zadevni pogoji določajo dejansko plačilo za zagotovljen izdelek ali storitev (168). Na podlagi tega je Sodišče (169) ugotovilo:

168

169

| „[...] te izključitve ni mogoče uporabiti za pogoje, ki so, [...], za namen izračuna odplačil omejeni na določitev menjalnega tečaja tuje valute, v kateri je izražena pogodba o posojilu, pri čemer posojilodajalec v okviru navedenega izračuna ne zagotovi nikakršne storitve menjave, in ki torej ne zajemajo nikakršnega ‚plačila‘, katerega ustreznost kot protidajatev za opravljeno storitev posojilodajalca na podlagi člena 4(2) Direktive 93/13 ne bi mogla biti predmet ocene njene nepoštenosti.“ |
| --- |

„[...] te izključitve ni mogoče uporabiti za pogoje, ki so, [...], za namen izračuna odplačil omejeni na določitev menjalnega tečaja tuje valute, v kateri je izražena pogodba o posojilu, pri čemer posojilodajalec v okviru navedenega izračuna ne zagotovi nikakršne storitve menjave, in ki torej ne zajemajo nikakršnega ‚plačila‘, katerega ustreznost kot protidajatev za opravljeno storitev posojilodajalca na podlagi člena 4(2) Direktive 93/13 ne bi mogla biti predmet ocene njene nepoštenosti.“

3.3   Zahteve glede preglednosti

Zahteve glede preglednosti

3.3.1   Zahteve glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih

Zahteve glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih

Zahteve glede preglednosti iz direktive o nedovoljenih pogojih se nanašajo na vse vrste pogodbenih pogojev (o katerih se stranki nista dogovorili posamično (170)), ki spadajo na področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih (171).

se nanašajo na vse

170

171

Sodišče je za zahtevo iz člena 4(2) in člena 5, v skladu s katerima morajo biti pogodbeni pogoji navedeni v jasnem, razumljivem jeziku, uporabilo široko razlago. V zvezi s tem je Sodišče tudi upoštevalo, da na podlagi točke 1(e) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih dejstvo, da potrošniki niso imeli nobene dejanske možnosti seznaniti se s pogodbenim pogojem (172), kaže nedovoljenost takega pogoja.

zahtevo iz člena 4(2) in člena 5

široko

172

Čeprav Sodišče ni posebej obravnavalo številnih dejavnikov, navedenih v nadaljevanju, so po mnenju Komisije naslednji dejavniki relevantni za presojo, ali je posamezni pogodbeni pogoj jasen in razumljiv v smislu direktive o nedovoljenih pogojih:

| — | ali je imel potrošnik dejansko možnost seznaniti se s pogodbenim pogojem pred sklenitvijo pogodbe; to vključuje vprašanje, ali je imel potrošnik dostop do pogodbenih pogojev in ali jih je imel priložnost prebrati; kadar se pogodbeni pogoj sklicuje na prilogo ali drug dokument, mora imeti potrošnik dostop tudi do navedenih dokumentov; |
| --- | --- |

—

ali je imel potrošnik dejansko možnost seznaniti se s pogodbenim pogojem pred sklenitvijo pogodbe; to vključuje vprašanje, ali je imel potrošnik dostop do pogodbenih pogojev in ali jih je imel priložnost prebrati; kadar se pogodbeni pogoj sklicuje na prilogo ali drug dokument, mora imeti potrošnik dostop tudi do navedenih dokumentov;

| — | razumljivost posameznih pogojev, v smislu jasnosti njihove ubeseditve in posebnosti uporabljene terminologije, kadar je ustrezno, pa tudi v zvezi z drugimi pogodbenimi pogoji (173). V tem smislu je treba upoštevati položaj oziroma vidik potrošnikov, na katere so zadevni pogoji naslovljeni (174); to vključuje tudi vprašanje, ali so potrošniki, na katere so zadevni pogoji naslovljeni, zadosti seznanjeni z jezikom, v katerem so pogoji sestavljeni; |
| --- | --- |

—

razumljivost posameznih pogojev, v smislu jasnosti njihove ubeseditve in posebnosti uporabljene terminologije, kadar je ustrezno, pa tudi v zvezi z drugimi pogodbenimi pogoji (173). V tem smislu je treba upoštevati položaj oziroma vidik potrošnikov, na katere so zadevni pogoji naslovljeni (174); to vključuje tudi vprašanje, ali so potrošniki, na katere so zadevni pogoji naslovljeni, zadosti seznanjeni z jezikom, v katerem so pogoji sestavljeni;

173

174

| — | način, kako so pogodbeni pogoji predstavljeni. To lahko vključuje vidike, kot so:






  — | jasnost vizualne predstavitve, vključno z velikostjo pisave, |
| --- | --- | --- |

—

način, kako so pogodbeni pogoji predstavljeni. To lahko vključuje vidike, kot so:

—

jasnost vizualne predstavitve, vključno z velikostjo pisave,

| — | ali je pogodba logično strukturirana in ali so pomembne določbe poudarjene, ne pa skrite med drugimi določbami, |
| --- | --- |

—

ali je pogodba logično strukturirana in ali so pomembne določbe poudarjene, ne pa skrite med drugimi določbami,

| — | oziroma ali so pogoji vključeni v pogodbo oziroma kontekst, kjer jih je razumno mogoče pričakovati, vključno v zvezi z drugimi sorodnimi pogodbenimi pogoji itd. |
| --- | --- |

—

oziroma ali so pogoji vključeni v pogodbo oziroma kontekst, kjer jih je razumno mogoče pričakovati, vključno v zvezi z drugimi sorodnimi pogodbenimi pogoji itd.

Pogodbeni pogoji, katerih učinek je na primer mogoče razumeti le, če se berejo skupaj, ne bi smeli biti predstavljeni tako, da je njihov skupni učinek zamegljen, na primer z njihovo postavitvijo v različne dele pogodbe (175).

175

Sodišče je kot osnovo vzelo člen 4(2) in člen 5, včasih pa se je sklicevalo tudi na uvodno izjavo 20 in Prilogo k direktivi o nedovoljenih pogojih, zlasti točko 1(i) in (j) ter standarde glede preglednosti, vključno z zahtevami glede informacij, ki presegajo zgoraj navedene vidike. V tem smislu Sodišče uporablja tudi pojem zahteve glede materialne preglednosti (176). V skladu z navedbo Sodišča preglednost zahteva več kot le formalno in slovnično razumljivost pogodbenih pogojev in pomeni, da mora biti potrošnikom omogočeno oceniti ekonomske posledice pogodbenega pogoja ali pogodbe (177):

176

zahteva več kot le formalno in slovnično razumljivost pogodbenih pogojev

pomeni, da mora biti potrošnikom omogočeno oceniti ekonomske posledice

177

| „44 | Glede zahteve po transparentnosti pogodbenih pogojev, kot izhaja iz člena 4(2) Direktive 93/13, je Sodišče poudarilo, da te zahteve, ki je navedena tudi v členu 5 te direktive, ni mogoče zožiti zgolj na njeno formalno in slovnično razumljivost, temveč da, nasprotno, sistem varstva, uveden z navedeno direktivo, temelji na ugotovitvi, da je potrošnik v razmerju do trgovca ali ponudnika v podrejenem položaju, med drugim tudi kar zadeva raven obveščenosti, zato je treba to zahtevo po jasnem in razumljivem oblikovanju pogodbenih pogojev in torej po preglednosti, ki je določena v tej direktivi, razlagati široko [...] (178).“ |
| --- | --- |

„44

| „45 | Zato zahteva, da mora biti pogodbeni pogoj sestavljen v jasnem in razumljivem jeziku, pomeni, da sta v pogodbi tudi pregledno pojasnjena konkretno delovanje mehanizma, v katerega spada zadevni pogoj, ter če je to primerno, povezava med tem mehanizmom in mehanizmom, določenim z drugimi pogoji, tako da lahko ta potrošnik na podlagi natančnih in razumljivih meril presodi, kakšne so ekonomske posledice, ki iz tega izhajajo zanj [...] (179).“ |
| --- | --- |

„45

Ta široka razlaga preglednosti pomeni, da morajo prodajalci in ponudniki pred sklenitvijo pogodbe potrošnikom zagotoviti jasne informacije o pogodbenih pogojih in njihovih posledicah. Sodišče je večkrat poudarilo pomembnost takih informacij, da lahko potrošniki razumejo obseg svojih pravic in obveznosti na podlagi pogodbe, še preden postane zanje zavezujoča. Sodišče (180) je navedlo:

180

| „[...] iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je za potrošnika bistveno, da je pred sklenitvijo pogodbe seznanjen s pogodbenimi pogoji in posledicami navedene sklenitve. Potrošnik se namreč zlasti na podlagi teh informacij odloči, ali se želi zavezati s pogoji, ki jih je predhodno sestavil prodajalec oziroma ponudnik [...] (181).“ |
| --- |

„[...] iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je za potrošnika bistveno, da je pred sklenitvijo pogodbe seznanjen s pogodbenimi pogoji in posledicami navedene sklenitve. Potrošnik se namreč zlasti na podlagi teh informacij odloči, ali se želi zavezati s pogoji, ki jih je predhodno sestavil prodajalec oziroma ponudnik [...] (181).“

Sodišče je podrobneje navedlo zahteve, zlasti glede pogodbenih pogojev, ki so bistvenega pomena za obseg obveznosti, ki jih potrošniki prevzemajo, na primer glede pogodbenih pogojev v zvezi z vzpostavitvijo plačil, ki jih morajo potrošniki izvesti na podlagi posojilne pogodbe. Nekatere od navedenih sodb se nanašajo zlasti na pogodbe o hipotekarnem posojilu, ki so sklenjene v tuji valuti ali indeksirane v tuji valuti. Sodišče je standard, ki se pričakuje od prodajalcev in ponudnikov, povzelo tako (182):

182

| „[...] nacionalno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklenitve pogodbe, preučiti, ali je bil potrošnik v tej zadevi obveščen o vseh elementih, ki bi lahko vplivali na obseg njegove obveznosti in na podlagi katerih lahko presodi predvsem skupne stroške svojega kredita.
  Pri tej presoji ima na eni strani pomembno vlogo vprašanje, ali so določbe v jasnem in razumljivem jeziku, tako da običajno obveščen in razumno pozoren potrošnik lahko presodi tak strošek,
  in na drugi strani okoliščina, povezana z nenavedbo zadevnih informacij v pogodbi o kreditu, ki so glede na naravo blaga in storitev, ki so predmet pogodbe,
  bistvene [...] (183).“ |
| --- |

„[...] nacionalno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklenitve pogodbe, preučiti, ali je bil potrošnik v tej zadevi obveščen o vseh elementih, ki bi lahko vplivali na obseg njegove obveznosti in na podlagi katerih lahko presodi predvsem skupne stroške svojega kredita.

Pri tej presoji ima na eni strani pomembno vlogo vprašanje, ali so določbe v jasnem in razumljivem jeziku, tako da običajno obveščen in razumno pozoren potrošnik lahko presodi tak strošek,

in na drugi strani okoliščina, povezana z nenavedbo zadevnih informacij v pogodbi o kreditu, ki so glede na naravo blaga in storitev, ki so predmet pogodbe,

bistvene [...] (183).“

Sodišče je te standarde uporabilo na primer glede delovanja mehanizmov pretvorbe valut, ki se na podlagi potrošniških kreditnih pogodb (184) uporabljajo za hipotekarna posojila, indeksirana v tuji valuti (185), ter za obresti in pristojbine, ki jih je treba plačati, vključno z njihovim prilagajanjem. Nadalje, Sodišče je te standarde glede preglednosti uporabilo pri dejstvu, da v zvezi s posojili, sklenjenimi v tuji valuti, potrošniki prevzamejo tveganje znižanja vrednosti valute, v kateri prejemajo svoje dohodke (186). Tako znižanje vrednosti lahko dejansko vpliva na njihovo sposobnost odplačevanja posojila. V takih primerih Sodišče od prodajalca ali ponudnika zahteva navedbo morebitnih sprememb menjalnega tečaja in navedbo tveganj, povezanih s sklenitvijo posojila v tuji valuti, nacionalna sodišča pa morajo preveriti, ali je prodajalec oziroma ponudnik potrošniku sporočil vse pomembne informacije, ki mu omogočajo presojo finančnih obveznosti, ki jih sprejema (187). Relevantno je tudi, ali je prodajalec oziroma ponudnik take pomembne informacije ustrezno poudaril.

184

185

186

187

Sodišče je nadalje navedlo, da morajo nacionalna sodišča, kadar presojajo skladnost z zahtevami glede preglednosti, preveriti, ali so potrošniki prejeli zahtevane informacije (188), upoštevati pa morajo tudi promocijsko gradivo in informacije, ki jih je posojilodajalec predložil v okviru pogajanj za posojilno pogodbo (189).

preveriti

188

promocijsko gradivo in informacije, ki jih je posojilodajalec predložil v okviru pogajanj

189

Kadar mora prodajalec ali ponudnik zaradi narave pogodbenega pogoja pred sklenitvijo pogodbe zagotoviti nekatere informacije ali pojasnila, nosi tudi dokazno breme, da je potrošniku zagotovil potrebne informacije, saj lahko le tako zatrjuje, da so zadevni pogoji jasni in razumljivi (190).

190

Čeprav se sodbe glede preglednosti pogosto nanašajo na pogodbene pogoje, ki opredeljujejo glavni predmet pogodbe ali plačilo, ali pogodbene pogoje, ki so tesno povezani z navedenimi ključnimi vidiki pogodbe, pa zahteve glede preglednosti iz člena 5 niso omejene na vrsto pogojev iz člena 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih. Preglednost, vključno s predvidljivostjo, je pomemben vidik, tudi glede enostranskih sprememb pogodbe, zlasti sprememb cene, na primer v posojilnih pogodbah ali v dolgoročnih pogodbah o dobavi (191).

191

Čeprav morajo biti vsi pogodbeni pogoji v jasnem in razumljivem jeziku, je verjetno, da bo obseg obveznosti glede predpogodbenih informacij, ki jih imajo prodajalci ali ponudniki in ki izhajajo iz direktive o nedovoljenih pogojih, odvisen tudi od pomembnosti pogodbenega pogoja za posel in od njegovega ekonomskega vpliva.

Sodišče (192) je prejelo prošnjo za izdajo smernic glede meril preglednosti v zvezi z vključitvijo indeksa obrestne mere nacionalne banke, ki se uporablja, v pogodbo o hipotekarnem posojilu.

192

3.3.2   Zahteve glede preglednosti, ki izhajajo iz drugih aktov EU

Zahteve glede preglednosti, ki izhajajo iz drugih aktov EU

Več aktov EU podrobno določa predpogodbene informacije, ki jih morajo trgovci zagotoviti potrošnikom na splošno ali v zvezi s posameznimi vrstami pogodb. Primeri so direktiva o nepoštenih poslovnih praksah (193), direktiva o pravicah potrošnikov (194), direktiva o potrošniških kreditnih pogodbah (195), direktiva o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine (196), direktiva o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (197), Evropski zakonik o elektronskih komunikacijah (198), Uredba (ES) št. 1008/2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (199) ter direktivi 2009/72/ES (200) in 2009/73/ES (201) o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in zemeljskim plinom. Taki akti lahko urejajo tudi obvezno vsebino zadevnih pogodb (202) in vsebujejo pravila o dopustnosti sprememb pogodb in njihovi preglednosti (203).

193

194

195

196

197

198

199

200

201

202

203

Direktiva o nedovoljenih pogojih ne posega v take določbe ali v posledice njihovega neupoštevanja, kot so določene v takih posebnih instrumentih (204).

204

Če se uporabljajo posebne zahteve glede predpogodbenih in pogodbenih informacij, jih je treba upoštevati tudi v zvezi z zahtevami glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih, in sicer v vsakem primeru posebej ter glede na namen in področje uporabe takih instrumentov.

Tako je Sodišče na primer v zvezi z zakonodajo EU na področju potrošniških kreditov (205) poudarilo, da morajo posojilojemalci predložiti vse informacije, ki bi lahko vplivale na obseg njihove odgovornosti (206), in da je treba predstaviti skupne stroške kredita v obliki ene matematične formule (207). Nenavedba efektivne obrestne mere, kot se zahteva na podlagi pravil EU o potrošniških kreditih (208), je torej „odločilni dokaz“ o tem, ali je pogodbeni pogoj, ki se nanaša na skupne stroške kredita, sestavljen v jasnem in razumljivem jeziku. To velja tudi, kadar potrebne informacije za izračun efektivne obrestne mere niso predložene (209). Enako mora veljati, kadar je navedena efektivna obrestna mera napačna ali zavajajoča. Če informacije o skupnih stroških posojila, ki se zahtevajo na podlagi pravil EU o potrošniških kreditih, niso zagotovljene ali če je navedba zavajajoča, se šteje, da zadevni pogoji torej niso v jasnem in razumljivem jeziku.

205

206

207

208

209

V zvezi s pogodbami o hipotekarnem posojilu, sklenjenimi s potrošniki, se vse sodbe, ki jih je Sodišče do zdaj izdalo, nanašajo na pogodbe, sklenjene pred začetkom uporabe Direktive 2014/17/EU (210) o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine. Zato Sodišče še ni odločilo o razmerju med posebnimi zahtevami glede informacij na podlagi Direktive 2014/17/EU in zahtevami glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih. Direktiva 2014/17/EU postavlja visoke standarde glede preglednosti, saj zahteva, da se potrošnikom na podlagi evropskega standardnega informativnega lista (ESIS) in na podlagi izračuna efektivne obrestne mere zagotovijo jasne in razumljive splošne informacije o kreditnih pogodbah. Glede posojil v tujih valutah člen 23(6) Direktive 2014/17/EU določa, da morajo dajalci kredita in kreditni posredniki potrošniku v ESIS in v kreditni pogodbi razkriti ureditve, s katerimi lahko omeji svojo izpostavljenost tveganju menjalnega tečaja v obdobju kredita. Kadar v kreditni pogodbi ni določbe o omejitvi tveganja menjalnega tečaja, ki mu je izpostavljen potrošnik, na nihanje menjalnega tečaja za manj kot 20 %, ESIS vključuje informativni primer vpliva 20-odstotnega nihanja v menjalnem tečaju.

210

Sodišče je na dopolnjujoč način uporabilo (211) zahteve glede preglednosti, ki izhajajo iz Direktive 2003/55/ES (212) o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in direktive o nedovoljenih pogojih.

211

212

Dejstvo, ali je prodajalec oziroma ponudnik zagotovil skladnost z zahtevami s področja posameznega sektorja, je pomemben sestavni del presoje skladnosti z zahtevami glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih. Vendar pa glede na vzporedno uporabo direktive o nedovoljenih pogojih in sektorske zakonodaje skladnost s takimi instrumenti sama po sebi še ne pomeni skladnosti z vsemi zahtevami glede preglednosti na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih. Nadalje, dejstvo, da posamezni akt ne vsebuje posebnih zahtev glede informacij, ne izključuje obveznosti glede obveščanja na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih glede pogodbenih pogojev, ki jih prodajalci oziroma ponudniki dodajo na svojo pobudo.

3.4   Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

3.4.1   Okvir presoje na podlagi člena 3(1) in člena 4(1)

Okvir presoje na podlagi člena 3(1) in člena 4(1)

Pogodbeni pogoji se na podlagi člena 3(1) štejejo za nedovoljene, če:

| — | v nasprotju z zahtevo dobre vere |
| --- | --- |

—

v nasprotju z zahtevo dobre vere

| — | v škodo potrošnika povzročijo znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank. |
| --- | --- |

—

v škodo potrošnika povzročijo znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank.

Čeprav Sodišče do zdaj še ni bilo naprošeno pojasniti razmerje med navedenima dvema meriloma, pa iz besedila člena 3(1) in uvodne izjave 16 izhaja, da je pomanjkanje dobre vere povezano z znatnim neravnotežjem v pravicah in obveznostih, ki jih ustvarja pogodbeni pogoj. Uvodna izjava 16 se nanaša na pogajalsko moč strank ter pojasnjuje, da se zahteva glede dobre vere nanaša na vprašanje, ali prodajalec oziroma ponudnik posluje lojalno in pravično s potrošnikom in pri tem upošteva njegove zakonite interese. V zvezi s tem Sodišče (213) meni, da je še zlasti pomembno presoditi, ali bi lahko prodajalec oziroma ponudnik razumno pričakoval, da bi potrošnik tak pogoj sprejel v posamičnih pogajanjih:

213

| „Glede tega, v katerih okoliščinah je tako neravnotežje ‚v nasprotju z zahtevo dobre vere‘, je treba ugotoviti, da mora nacionalno sodišče ob upoštevanju šestnajste uvodne izjave Direktive 93/13 zato preveriti, ali bi lahko prodajalec ali ponudnik, če s potrošnikom lojalno in pravično posluje, razumno pričakoval, da bi potrošnik tak pogoj sprejel v okviru posamičnih pogajanj (214).“ |
| --- |

„Glede tega, v katerih okoliščinah je tako neravnotežje ‚v nasprotju z zahtevo dobre vere‘, je treba ugotoviti, da mora nacionalno sodišče ob upoštevanju šestnajste uvodne izjave Direktive 93/13 zato preveriti, ali bi lahko prodajalec ali ponudnik, če s potrošnikom lojalno in pravično posluje, razumno pričakoval, da bi potrošnik tak pogoj sprejel v okviru posamičnih pogajanj (214).“

S tem se potrjuje, da je za namene člena 3(1) koncept dobre vere objektiven koncept, povezan z vprašanjem, ali je v okviru vsebine zadevni pogodbeni pogoj skladen s poštenimi in pravičnimi tržnimi praksami, ki v zadostni meri upoštevajo zakonite interese potrošnika. Zato je to tesno povezano (215) z (ne)ravnotežjem pravic in obveznosti strank.

215

Presoja znatnega neravnotežja zahteva obravnavo tega, kako pogodbeni pogoj vpliva na pravice in obveznosti strank. Če obstajajo dispozitivna pravila, od katerih pogodbeni pogoj odstopa, bodo taka pravila primarno merilo za presojo znatnega neravnotežja v pravicah in obveznostih strank (216). Če ne obstajajo nobene relevantne zakonske določbe, se znatno neravnotežje presoja glede na druge reference, kot so na primer poštene in pravične tržne prakse ali primerjava pravic in obveznosti strank na podlagi posameznega pogoja, pri čemer se upoštevajo narava pogodbe in drugi povezani pogodbeni pogoji.

znatnega neravnotežja

dispozitivna pravila

primarno merilo

216

druge reference

Na podlagi člena 4(1) (217) se nedovoljenost pogodbenega pogoja presoja ob upoštevanju:

217

| — | narave blaga ali storitev, na katere se pogodba nanaša, |
| --- | --- |

—

narave blaga ali storitev, na katere se pogodba nanaša,

| — | vseh drugih pogojev pogodbe ali druge pogodbe, od katere je odvisen, in |
| --- | --- |

—

vseh drugih pogojev pogodbe ali druge pogodbe, od katere je odvisen, in

| — | vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe. |
| --- | --- |

—

vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe.

Države članice se lahko odločijo, da tega splošnega preskusa nedovoljenosti ne bodo upoštevale, vendar le v korist potrošnikov, tj. le, če je na podlagi prenosa v nacionalno zakonodajo lažje ugotoviti, da je pogodbeni pogoj nedovoljen (218).

218

Okvirni seznam pogodbenih pogojev iz Priloge (219) k direktivi o nedovoljenih pogojih je bistveni element, na katerem lahko temelji presoja, ali je posamezni pogoj nedovoljen na podlagi člena 3(1) (220). Nasprotno velja, da kadar je posamezni pogodbeni pogoj na nacionalnem črnem seznamu, v zadevnem primeru ni treba opraviti presoje na podlagi meril iz člena 3(1). Podobno velja, kadar država članica sprejme seznam pogodbenih pogojev, za katere se domneva, da niso dovoljeni.

219

220

3.4.2   Relevantnost zakonskih določb in pomembnost neravnotežja

Relevantnost zakonskih določb in pomembnost neravnotežja

Nacionalna sodišča morajo pri presoji, ali pogodbeni pogoj „v škodo potrošnika povzroč[a] znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank“, najprej opraviti primerjavo zadevnega pogodbenega pogoja z vsemi pravili nacionalnega prava, ki bi se uporabljala, če pogodbenega pogoja ne bi bilo (221), tj. z dispozitivnimi pravili. Taki regulativni modeli so zlasti v nacionalnem pogodbenem pravu, na primer v pravilih, ki določajo posledice, če stranka ne izpolni nekaterih pogodbenih obveznosti. To lahko vključuje tudi pogoje, na podlagi katerih je mogoče zahtevati sankcije, na primer zamudne obresti, ali določbe o zakonski obrestni meri (222).

primerjavo zadevnega pogodbenega pogoja z vsemi pravili nacionalnega prava, ki bi se uporabljala, če pogodbenega pogoja ne bi bilo

221

222

S tako primerjalno analizo bo nacionalno sodišče lahko ocenilo, ali in v kolikšni meri pogodbeni pogoj postavlja potrošnika v manj ugoden pravni položaj v primerjavi s pogodbenim pravom, ki bi se sicer uporabljalo. Zaradi pogodbenega pogoja so lahko potrošniki v manj ugodnem pravnem položaju, na primer, kadar pogodbeni pogoj omejuje pravice, ki bi jih potrošniki sicer imeli, ali kadar dodatno omejuje njihovo izvrševanje. Lahko tudi uvede dodatno obveznost za potrošnika, ki v zadevnih nacionalnih predpisih ni predvidena (223).

223

Neravnotežje pravic in obveznosti v škodo potrošnika je znatno, če se „dovolj resn[o] posega v pravni položaj, ki ga potrošniku kot pogodbeni stranki zagotavljajo veljavni nacionalni predpisi (224)“. To ne pomeni nujno, da mora imeti pogoj znaten ekonomski učinek glede na vrednost transakcije (225). Zato lahko na primer pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga plačilo davka, kadar bi ga moral na podlagi nacionalne zakonodaje plačati prodajalec ali ponudnik, povzroči znatno neravnotežje v pravicah in obveznostih strank, ne glede na znesek, ki ga bo potrošnik na koncu moral plačati na podlagi takega pogodbenega pogoja (226).

znatno

dovolj resn[o] posega v pravni položaj, ki ga potrošniku kot pogodbeni stranki zagotavljajo veljavni nacionalni predpisi

224

225

226

Učinek pogodbenega pogoja bo odvisen tudi od njegovih posledic na podlagi nacionalnega pravnega sistema, ki se uporablja za pogodbo, kar pomeni, da bo morda treba upoštevati tudi druge pravne določbe, vključno s postopkovnimi pravili (227). V tem smislu je lahko relevantno tudi, kako težko je potrošniku preprečiti nadaljnjo uporabo te vrste pogodbenega pogoja (228).

227

228

Sodišče je presojo znatnega neravnotežja v pravicah in obveznostih strank opisalo tako (229):

229

| „21 | Sodišče je v zvezi s tem razsodilo, da je treba pri ugotavljanju, ali pogoj v škodo potrošnika povzroča ‚znatno neravnotežje‘ med pogodbenimi pravicami in obveznostmi strank, med drugim upoštevati pravila nacionalnega prava, če se stranki v zvezi s tem ne dogovorita drugače. Nacionalno sodišče lahko s to primerjalno analizo presodi, ali in – odvisno od primera – v kateri meri pogodba potrošnika postavlja v pravni položaj, ki je manj ugoden od tistega, ki ga določa veljavno nacionalno pravo [...] (230). |
| --- | --- |

„21

| 22 | Torej se vprašanja, ali tako znatno neravnotežje obstaja, ne sme omejiti na količinsko ekonomsko presojo, ki temelji na primerjavi skupnega zneska transakcije, ki je bil predmet pogodbe, na eni strani in stroškov, ki so bili na podlagi tega pogoja naloženi potrošniku, na drugi. |
| --- | --- |

22

| 23 | Nasprotno, znatno neravnotežje je lahko posledica samega dejstva dovolj resnega posega v pravni položaj, ki ga potrošniku kot pogodbeni stranki zagotavljajo veljavni nacionalni predpisi, bodisi v obliki omejitve vsebine pravic, ki jih v skladu s temi predpisi črpa iz te pogodbe, bodisi v obliki oviranja izvrševanja teh pravic ali celo v obliki naložitve dodatnih obveznosti, ki jih nacionalna pravila ne določajo. |
| --- | --- |

23

| 24 | V zvezi s tem Sodišče ponavlja, da je treba v skladu s členom 4(1) Direktive nedovoljenost pogoja presojati ob upoštevanju narave blaga ali storitev, za katere je bila sklenjena zadevna pogodba, in vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe, ter vseh drugih pogojev te pogodbe [...] (231). Iz tega izhaja, da je treba v tem okviru presoditi tudi posledice, ki jih ima lahko navedeni pogoj v okviru prava, ki se uporablja za tako pogodbo, kar vključuje preučitev nacionalnega pravnega sistema [...] (232).“ |
| --- | --- |

24

Kadar pogodbena ureditev posega v zakonsko določbo nacionalnega pogodbenega prava ali pogodbenega prava EU, ki se ji stranki s pogodbo ne moreta izogniti, bo taka pogodbena določba na splošno neveljavna že neposredno zaradi take določbe. Pogodbeni pogoji, o katerih se stranki nista dogovorili posamično in ki odstopajo od takih določb, verjetno kršijo tudi člen 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih.

3.4.3   Sankcije ali posledice neizpolnjevanja pogodbenih obveznosti s strani potrošnika

Sankcije ali posledice neizpolnjevanja pogodbenih obveznosti s strani potrošnika

Sankcije oziroma posledice neizpolnjevanja pogodbenih obveznosti s strani potrošnika morajo biti upravičene glede na pomembnost potrošnikove obveznosti in resnost neizpolnjevanja, da se ne povzroči znatno neravnotežje v škodo potrošnika (233). Z drugimi besedami, biti morajo sorazmerne (234). Ta presoja mora vključevati vprašanje, ali pogodbeni pogoj pomeni odstopanje od zakonskih določb, ki bi se uporabljale, če zadevnega pogodbenega pogoja ne bi bilo, in postopkovna sredstva, ki so potrošniku na voljo, kadar je posledica pogoja poseben postopek (235).

upravičene glede na pomembnost potrošnikove obveznosti in resnost neizpolnjevanja

233

234

235

Sodišče (236) je predstavilo relevantna merila glede klavzul o tako imenovani predčasni ali zgodnji zapadlosti hipotekarnih kreditnih pogodb, ki upniku omogočajo uvedbo postopkov izvršbe na podlagi hipoteke na naslednji način:

236

| „[...] je treba člen 3(1) in (3) Direktive 93/13 ter točki 1(e) in (g) ter 2(a) Priloge k tej direktivi razlagati tako, da je za presojo nepoštenosti pogoja v zvezi s predčasno zapadlostjo hipotekarnega kredita, [...], bistveno zlasti:






  — | ali je možnost prodajalca ali ponudnika za enostranski odstop od pogodbe odvisna od tega, da potrošnik ni izpolnil obveznosti, ki je v okviru zadevne pogodbe bistvena; |
| --- | --- |

„[...] je treba člen 3(1) in (3) Direktive 93/13 ter točki 1(e) in (g) ter 2(a) Priloge k tej direktivi razlagati tako, da je za presojo nepoštenosti pogoja v zvezi s predčasno zapadlostjo hipotekarnega kredita, [...], bistveno zlasti:

—

ali je možnost prodajalca ali ponudnika za enostranski odstop od pogodbe odvisna od tega, da potrošnik ni izpolnil obveznosti, ki je v okviru zadevne pogodbe bistvena;

| — | ali je ta možnost določena za primere, v katerih je taka neizpolnitev dovolj resna glede na obdobje in višino kredita; |
| --- | --- |

—

ali je ta možnost določena za primere, v katerih je taka neizpolnitev dovolj resna glede na obdobje in višino kredita;

| — | ali navedena možnost odstopa od pravil, ki se uporabljajo, kadar med strankama ni dogovora, tako da potrošniku glede na postopkovna sredstva, ki so mu na voljo, oteži dostop do sodišča in uresničevanje njegove pravice do obrambe, ter |
| --- | --- |

—

ali navedena možnost odstopa od pravil, ki se uporabljajo, kadar med strankama ni dogovora, tako da potrošniku glede na postopkovna sredstva, ki so mu na voljo, oteži dostop do sodišča in uresničevanje njegove pravice do obrambe, ter

| — | ali nacionalno pravo določa ustrezne in učinkovite ukrepe, ki potrošniku, zoper katerega se tak pogoj uveljavlja, omogočajo, da odpravi posledice enostranskega odstopa od kreditne pogodbe. |
| --- | --- |

—

ali nacionalno pravo določa ustrezne in učinkovite ukrepe, ki potrošniku, zoper katerega se tak pogoj uveljavlja, omogočajo, da odpravi posledice enostranskega odstopa od kreditne pogodbe.

Predložitveno sodišče mora to presojo opraviti ob upoštevanju vseh okoliščin spora, o katerem odloča.“

Sodišče (237) je glede zamudnih obresti ta preskus pojasnilo tako:

237

| „[...], glede pogoja v zvezi z določitvijo zamudnih obresti je treba opozoriti, da mora predložitveno sodišče ob upoštevanju točke 1(e) Priloge k Direktivi v povezavi z določbami členov 3(1) in 4(1) Direktive, [...], med drugim preučiti po eni strani nacionalna pravila, ki se uporabljajo med strankama, če v zadevni pogodbi ali drugih pogodbah te vrste, ki so bile sklenjene s potrošniki, ni bilo dogovorjeno drugače, in po drugi strani stopnjo zamudnih obresti v primerjavi s stopnjo zakonskih obresti, da se preveri, ali je primerna za zagotovitev ciljev, ki se uresničujejo v zadevni državi članici, in ne presega tistega, kar je nujno za uresničitev teh ciljev.“ |
| --- |

„[...], glede pogoja v zvezi z določitvijo zamudnih obresti je treba opozoriti, da mora predložitveno sodišče ob upoštevanju točke 1(e) Priloge k Direktivi v povezavi z določbami členov 3(1) in 4(1) Direktive, [...], med drugim preučiti po eni strani nacionalna pravila, ki se uporabljajo med strankama, če v zadevni pogodbi ali drugih pogodbah te vrste, ki so bile sklenjene s potrošniki, ni bilo dogovorjeno drugače, in po drugi strani stopnjo zamudnih obresti v primerjavi s stopnjo zakonskih obresti, da se preveri, ali je primerna za zagotovitev ciljev, ki se uresničujejo v zadevni državi članici, in ne presega tistega, kar je nujno za uresničitev teh ciljev.“

Sodišče je, v zvezi s sorazmernostjo (238) in s tem nedovoljenostjo sankcij, določenih v pogodbenih pogojih, nadalje opredelilo (239), da je treba oceniti kumulativni učinek vseh kazenskih določb v zadevni pogodbi, ne glede na to, ali upnik dejansko vztraja pri njihovi izpolnitvi v celoti.

238

239

kumulativni učinek

Tudi če nesorazmernost izhaja zgolj iz kumulativnega učinka sankcij, je treba vse relevantne pogodbene pogoje šteti za nedovoljene (240), ne glede na to, ali so bili uporabljeni (241).

kumulativnega učinka

vse

240

241

3.4.4   Morebitna nedovoljenost cene ali plačila

Morebitna nedovoljenost cene ali plačila

Kot je navedeno zgoraj (242), se v skladu z minimalnimi standardi direktive o nedovoljenih pogojih ustreznost cene ali plačila presoja na podlagi člena 3(1) le, če pogodbeni pogoji, ki opredeljujejo ceno ali plačilo, ki se uporablja, niso navedeni v jasnem, razumljivem jeziku. Pri primerjavi protivrednosti, ki jo mora plačati potrošnik, in vrednosti posameznega blaga ali storitve (243) je treba za tako presojo na podlagi člena 3(1), če zadevno nacionalno pravo ne vsebuje dispozitivnih pravil, na primer upoštevati tržne prakse, ki prevladujejo v času sklenitve pogodbe. Na primer glede morebitne nedovoljenosti redne obrestne mere, določene v posojilni pogodbi, je Sodišče navedlo (244):

242

243

244

| „če predložitveno sodišče meni, da pogodbeni pogoj, ki se nanaša na način izračuna rednih obresti, [...], ni sestavljen jasno in razumljivo v smislu člena 4(2) te direktive, mora preučiti, ali ta pogoj ni pošten v smislu člena 3(1) navedene direktive. V okviru te preučitve bo navedeno sodišče moralo predvsem primerjati način izračuna obrestne mere rednih obresti, ki jo določa ta pogoj, in dejanski znesek obrestne mere, ki iz tega izhaja, z načini izračuna, ki se običajno uporabljajo, in zakonsko obrestno mero ter obrestno mero, ki se je ob sklenitvi pogodbe iz postopka v glavni stvari uporabljala na trgu za posojilo v znesku in za trajanje, ki sta enakovredna znesku in trajanju obravnavane posojilne pogodbe [...].“ |
| --- |

„če predložitveno sodišče meni, da pogodbeni pogoj, ki se nanaša na način izračuna rednih obresti, [...], ni sestavljen jasno in razumljivo v smislu člena 4(2) te direktive, mora preučiti, ali ta pogoj ni pošten v smislu člena 3(1) navedene direktive. V okviru te preučitve bo navedeno sodišče moralo predvsem primerjati način izračuna obrestne mere rednih obresti, ki jo določa ta pogoj, in dejanski znesek obrestne mere, ki iz tega izhaja, z načini izračuna, ki se običajno uporabljajo, in zakonsko obrestno mero ter obrestno mero, ki se je ob sklenitvi pogodbe iz postopka v glavni stvari uporabljala na trgu za posojilo v znesku in za trajanje, ki sta enakovredna znesku in trajanju obravnavane posojilne pogodbe [...].“

Ob upoštevanju zahteve glede dobre vere iz člena 3(1) Komisija meni, da je za tako presojo mogoče upoštevati le poštene in pravične tržne prakse.

3.4.5   Okoliščine v trenutku sklenitve pogodbe

Okoliščine v trenutku sklenitve pogodbe

V skladu s členom 4(1) je treba nedovoljenost pogodbenega pogoja, tj. znatno neravnotežje glede na zahteve dobre vere, presojati ob upoštevanju narave pogodbe, drugih pogodbenih pogojev in drugih s tem povezanih pogodb, pa tudi „vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe“. Slednji vidik ne vključuje okoliščin, ki so nastale med izpolnjevanjem pogodbe. Vendar pa morajo okoliščine ob sklenitvi pogodbe vključevati vse okoliščine, ki so bile znane ali ki bi lahko razumno bile znane prodajalcu ali ponudniku in ki bi lahko vplivale na prihodnje izvajanje pogodbe (245).

245

En primer takih okoliščin je tveganje nihanja menjalnega tečaja, ki je neločljivo povezano s sklenitvijo posojila v tuji valuti in ki lahko nastane le med izpolnjevanjem pogodbe. V takem primeru morajo nacionalna sodišča presoditi, glede na znanje in izkušnje posojilodajalca, ali je izpostavljenost potrošnika tečajnemu tveganju v skladu z zahtevami dobre vere, tj. ali pomeni pošteno in pravično prakso, ter ali povzroča znatno neravnotežje v smislu člena 3(1) (246).

246

Kadar se pogodbeni pogoji spremenijo ali nadomestijo, je pri presoji novih pogodbenih pogojev smiselno upoštevati okoliščine, ki so prevladovale v času spremembe ali nadomestitve (247).

247

Znatno neravnotežje je treba presojati glede na vsebino pogodbenega pogoja in ne glede na to, kako se v praksi uporablja (248). Kadar na primer pogodbeni pogoj prodajalcu ali ponudniku omogoča, da takoj zahteva celotno vračilo posojila, če potrošnik ne plača določenega števila mesečnih obrokov, je treba nedovoljenost presojati na podlagi števila neplačanih mesečnih obrokov, ki se zahteva v pogodbi. Ne more se presojati na podlagi števila mesečnih obrokov, ki jih potrošnik dejansko ni plačal, preden je prodajalec ali ponudnik uveljavil zadevni pogoj (249).

ne glede na to, kako se v praksi uporablja

248

249

3.4.6   Relevantnost pomanjkanja preglednosti za nedovoljenost pogodbenih pogojev

Relevantnost pomanjkanja preglednosti za nedovoljenost pogodbenih pogojev

Pomanjkanje preglednosti samodejno še ne pomeni nedovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja na podlagi člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih (250). To pomeni, da je treba po ugotovitvi, da pogodbeni pogoj, ki spada v okvir člena 4(2) (251), ni v jasnem in razumljivem jeziku, njegovo nedovoljenost navadno presoditi še na podlagi meril iz člena 3(1) (252). Povedano drugače, pomanjkanje preglednosti ni nepogrešljiv sestavni del presoje nedovoljenosti na podlagi člena 3(1) (253), zato so lahko pogodbeni pogoji, ki so popolnoma pregledni, nedovoljeni v smislu člena 3(1) zaradi svoje neuravnotežene vsebine (254).

250

251

252

253

254

Vendar pa, kadar pogodbeni pogoji niso jasni in razumljivi, tj. kadar prodajalci ali ponudniki ne izpolnijo zahtev glede preglednosti, lahko ta okoliščina prispeva k ugotovitvi, da je pogodbeni pogoj nedovoljen v smislu člena 3(1), ali lahko celo kaže nedovoljenost. Točka 1(i) Priloge na splošno in točka 1(j) Priloge posebej glede enostranskih sprememb pogodbenih pogojev potrjujeta, da je lahko pomanjkanje preglednosti odločilnega pomena za opredelitev pogodbenega pogoja kot nedovoljenega.

Več sodb se sklicuje na pomanjkanje preglednosti kot na (pomemben) sestavni del presoje nedovoljenosti vsaj nekaterih vrst pogodbenih pogojev (255) ali pa v isti sapi navajajo pomanjkanje preglednosti in nedovoljenost pogodbenih pogojev (256).

255

256

Sodišče je poudarilo pomembnost preglednosti za dovoljenost pogodbenih pogojev, na primer glede klavzul, ki prodajalcu ali ponudniku omogočajo spremembo cen, ki jih morajo plačati potrošniki v dolgoročnih pogodbah (257), pogojev, ki opredeljujejo potrošnikove bistvene obveznosti v posojilnih pogodbah (258), ali glede klavzul o izbiri prava, ki se uporablja (259).

257

258

259

Sodišče je izrecno navedlo, da lahko glede klavzule o izbiri prava, ki se uporablja in ki ne opredeljuje dejstva, da lahko potrošniki na podlagi uredbe Rim I vedno izberejo zanje ugodnejše pravilo države članice svojega prebivališča (260), taka opustitev informacij ali zavajajoča narava pogoja kaže na njegovo nedovoljenost. Sodišče je (261), po sklicevanju na merilo znatnega neravnotežja v pravicah in obveznostih strank, navedlo:

260

261

| „[...] natančneje, nepoštenost takega pogoja lahko izhaja iz ubeseditve, ki ne izpolnjuje zahteve po jasnosti in razumljivosti iz člena 5 Direktive 93/13. [...]“ |
| --- |

„[...] natančneje, nepoštenost takega pogoja lahko izhaja iz ubeseditve, ki ne izpolnjuje zahteve po jasnosti in razumljivosti iz člena 5 Direktive 93/13. [...]“

Iz tega je mogoče sklepati, da je lahko morebitna nedovoljenost pogodbenega pogoja tesno povezana z njegovim pomanjkanjem preglednosti oziroma da lahko pomanjkanje preglednosti pogodbenega pogoja celo nakazuje na njegovo nedovoljenost, odvisno od vsebine zadevnega pogodbenega pogoja in glede na učinek pomanjkanja preglednosti. Tako je lahko na primer, kadar potrošniki ne morejo razumeti posledic pogoja ali kadar je ta zavajajoč.

morebitna nedovoljenost pogodbenega pogoja tesno povezana z njegovim pomanjkanjem preglednosti oziroma da lahko pomanjkanje preglednosti pogodbenega pogoja celo nakazuje na njegovo nedovoljenost

Dejansko je tako, da kadar so potrošniki v slabšem položaju zaradi pogodbenih pogojev, ki so nejasni, skriti ali zavajajoči, ali kadar pojasnila, potrebna za razumevanje njihovih posledic, niso zagotovljena, ni verjetno, da prodajalec ali ponudnik s potrošnikom posluje pošteno in pravično ter da upošteva potrošnikove zakonite interese.

3.4.7   Vloga Priloge, navedene v členu 3(3) direktive o nedovoljenih pogojih

Vloga Priloge, navedene v členu 3(3) direktive o nedovoljenih pogojih

Kot je navedeno v členu 3(3) direktive o nedovoljenih pogojih, seznam v Prilogi k direktivi o nedovoljenih pogojih vsebuje „le“ okvirni in nedokončani seznam pogojev, ki bi se lahko šteli za nedovoljene. Sodišče je to večkrat poudarilo (262). Iz neizčrpne narave Priloge in načela minimalne harmonizacije iz člena 8 direktive o nedovoljenih pogojih izhaja, da lahko nacionalno pravo razširi seznam ali uporabi formulacijo, ki zahteva strožje standarde (263).

lahko

262

263

Ker je seznam le okviren, se v njem navedeni pogoji ne bi smeli samodejno šteti za nedovoljene. To pomeni, da je treba nedovoljenost še vedno presojati glede na splošna merila iz člena 3(1) in člena 4 direktive o nedovoljenih pogojih (264). Sodišče je navedlo, da se pogoji, našteti v Prilogi, ne štejejo nujno za nedovoljene, nasprotno pa se pogoji, ki jih na seznamu ni, lahko štejejo za nedovoljene (265). Kljub temu je Priloga pomemben sestavni del presoje nedovoljenosti pogodbenih pogojev. Kot je ugotovilo Sodišče:

264

265

je Priloga pomemben sestavni del presoje nedovoljenosti pogodbenih pogojev

| „Čeprav vsebina zadevne priloge ni taka, da bi se z njo samodejno in samostojno ugotovila nepoštenost spornega pogoja, pa je bistveni element, na katerem lahko pristojno sodišče utemelji presojo nepoštenosti tega pogoja (266).“ |
| --- |

„Čeprav vsebina zadevne priloge ni taka, da bi se z njo samodejno in samostojno ugotovila nepoštenost spornega pogoja, pa je bistveni element, na katerem lahko pristojno sodišče utemelji presojo nepoštenosti tega pogoja (266).“

Če je država članica (267) sprejela „črni seznam“ pogojev, ki se vedno štejejo za nedovoljene (268), pogodbenih pogojev iz takega seznama ni treba presojati na podlagi nacionalne določbe, s katero se prenaša člen 3(1).

267

268

Nasprotno pa morajo nacionalni organi pogoj presojati glede na člen 3(1) ter pri tem Prilogo uporabiti kot primer, kaj se po navadi šteje za znatno neravnotežje v pravicah in obveznostih strank, ki je v nasprotju z zahtevami dobre vere.

Sodišče se je v svoji sodni praksi sklicevalo na naslednje točke Priloge:

| — | na točko 1(e) (269): v zadevah C-76/10, Pohotovost’; C-415/11, Aziz (270); združenih zadevah C-94/17 in C-96/16, Banco Santander, Escobedo Cortés, glede zamudnih obresti; |
| --- | --- |

—

na točko 1(e) (269): v zadevah C-76/10, Pohotovost’; C-415/11, Aziz (270); združenih zadevah C-94/17 in C-96/16, Banco Santander, Escobedo Cortés, glede zamudnih obresti;

269

270

| — | na točko 1(e): v zadevi C-377/14, Radlinger in Radlingerová, glede kumulativnega učinka pogodbenih sankcij; |
| --- | --- |

—

na točko 1(e): v zadevi C-377/14, Radlinger in Radlingerová, glede kumulativnega učinka pogodbenih sankcij;

| — | na točke (i), (j) in (l) v povezavi s točkama 2(b) in (d): v zadevah C-92/11, RWE Vertrieb, C-472/10, Invitel (271), C-348/14, Bucura (272), glede klavzul o spremembi cen; |
| --- | --- |

—

na točke (i), (j) in (l) v povezavi s točkama 2(b) in (d): v zadevah C-92/11, RWE Vertrieb, C-472/10, Invitel (271), C-348/14, Bucura (272), glede klavzul o spremembi cen;

271

272

| — | na točki 1(j) in (l) v povezavi s točkama 2(b) in (d):






  — | v zadevi C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai (273), glede mehanizma menjalnega tečaja pri hipotekarnih posojilih v tuji valuti; |
| --- | --- | --- |

—

na točki 1(j) in (l) v povezavi s točkama 2(b) in (d):

—

v zadevi C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai (273), glede mehanizma menjalnega tečaja pri hipotekarnih posojilih v tuji valuti;

273

| — | v zadevi C-143/13, Matei in Matei (274), glede enostranskih sprememb obrestne mere; |
| --- | --- |

—

v zadevi C-143/13, Matei in Matei (274), glede enostranskih sprememb obrestne mere;

274

| — | na točko 1(q) (275):






  — | v zadevi C-240/98, Océano Grupo Editorial; zadevi C-137/08, VB Penzügyi Lízing; zadevi C-243/08, Pannon GSM; navedeno je, da klavzule o sodni pristojnosti, na podlagi katerih se mora potrošnik podvreči izključni pristojnosti sodišča, ki je morda daleč od njegovega stalnega prebivališča, in zaradi katerih se postopka težko udeleži, načeloma spadajo v okvir točke 1(q) (276); zadeva C-266/18, Aqua Med, se nanaša na zakonske določbe o sodni pristojnosti; |
| --- | --- | --- |

—

na točko 1(q) (275):

275

—

v zadevi C-240/98, Océano Grupo Editorial; zadevi C-137/08, VB Penzügyi Lízing; zadevi C-243/08, Pannon GSM; navedeno je, da klavzule o sodni pristojnosti, na podlagi katerih se mora potrošnik podvreči izključni pristojnosti sodišča, ki je morda daleč od njegovega stalnega prebivališča, in zaradi katerih se postopka težko udeleži, načeloma spadajo v okvir točke 1(q) (276); zadeva C-266/18, Aqua Med, se nanaša na zakonske določbe o sodni pristojnosti;

276

| — | v zadevi C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones; v zadevi C-342/13, Sebestyén, glede arbitražnih klavzul; |
| --- | --- |

—

v zadevi C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones; v zadevi C-342/13, Sebestyén, glede arbitražnih klavzul;

| — | v zadevi C-415/11, Aziz, točka 75, glede klavzul o zasegu v pogodbah o hipotekarnem posojilu in njihovi presoji glede pravnih sredstev, ki so na voljo. |
| --- | --- |

—

v zadevi C-415/11, Aziz, točka 75, glede klavzul o zasegu v pogodbah o hipotekarnem posojilu in njihovi presoji glede pravnih sredstev, ki so na voljo.

Ena od prednosti Priloge je, da omogoča iskanje skupne podlage, kadar države članice usklajujejo svoje izvršilne ukrepe glede nedovoljenih pogodbenih pogojev. Na podlagi Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih in različnih prilog k nacionalnim predpisom, s katerimi se direktiva prenaša, lahko prodajalci in ponudniki tudi lažje sklepajo, katere vrste pogodbenih pogojev so težavne, izvršilnim organom pa so v pomoč pri izvrševanju direktive o nedovoljenih pogojih na formalen in neformalen način.

4.   NEZAVEZUJOČA NARAVA NEDOVOLJENIH POGODBENIH POGOJEV (ČLEN 6(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH)

NEZAVEZUJOČA NARAVA NEDOVOLJENIH POGODBENIH POGOJEV (ČLEN 6(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH)

| Člen 6









  1. | Države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, kakor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev. |
| --- | --- |

Člen 6

Člen 6

1.

Države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, kakor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev.

| 2. | Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da potrošnik ni prikrajšan za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva, zaradi tega, ker je za pravo, ki se uporablja za pogodbo, izbral pravo države nečlanice, če je pogodba tesno povezana z ozemljem držav članic. |
| --- | --- |

2.

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da potrošnik ni prikrajšan za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva, zaradi tega, ker je za pravo, ki se uporablja za pogodbo, izbral pravo države nečlanice, če je pogodba tesno povezana z ozemljem držav članic.

Uvodna izjava 21

Uvodna izjava 21

ker morajo države članice zagotoviti, da se nedovoljeni pogoji ne uporabljajo v pogodbah, ki jih s potrošniki sklene prodajalec ali ponudnik, in če se taki pogoji vendarle uporabijo, da niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev;

4.1   Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

Sodišče (277) redno poudarja osrednjo vlogo člena 6(1) v sistemu varstva potrošnikov na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih, ki

277

| „[...] temelji na predpostavki, da je potrošnik v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju glede pogajalske moči in ravni obveščenosti [...] (278).“ |
| --- |

„[...] temelji na predpostavki, da je potrošnik v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju glede pogajalske moči in ravni obveščenosti [...] (278).“

Nezavezujoča narava nedovoljenih pogodbenih pogojev v skladu s členom 6(1) je
  obvezna določba
  , s katero želi direktiva o nedovoljenih pogojih popraviti to neenakost in ustvariti dejansko ravnotežje (279) med strankama na podlagi pogodbe. Kot je ugotovilo Sodišče (280):

obvezna določba

dejansko ravnotežje

279

280

| „[...] člen 6(1) Direktive, po katerem nedovoljeni pogoji ne zavezujejo potrošnikov, zavezujoča določba, katere namen je zamenjati formalno ravnotežje med pravicami in obveznostmi sopogodbenikov, ki ga določa pogodba, z dejanskim ravnotežjem, tako da se med njimi vzpostavi enakost [...].“ |
| --- |

„[...] člen 6(1) Direktive, po katerem nedovoljeni pogoji ne zavezujejo potrošnikov, zavezujoča določba, katere namen je zamenjati formalno ravnotežje med pravicami in obveznostmi sopogodbenikov, ki ga določa pogodba, z dejanskim ravnotežjem, tako da se med njimi vzpostavi enakost [...].“

Glede na to, da je varstvo potrošnikov pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih v
  javnem interesu
  , je Sodišče (281) večkrat navedlo, da je člen 6(1) enakovreden določbam javnega reda v pravu držav članic:

javnem interesu

281

enakovreden določbam javnega reda v pravu držav članic

| „Sodišče je poleg tega presodilo, da je glede na značilnosti in pomen javnega interesa, na katerem temelji varstvo, ki je z Direktivo zagotovljeno potrošnikom, treba njen člen 6 šteti za določbo, enakovredno nacionalnim pravilom, ki imajo v nacionalnem pravnem redu status določb javnega reda [...]. Ugotoviti je treba, da ta opredelitev velja za vse določbe Direktive, ki so nujne za uresničitev cilja, ki mu sledi navedeni člen 6.“ |
| --- |

„Sodišče je poleg tega presodilo, da je glede na značilnosti in pomen javnega interesa, na katerem temelji varstvo, ki je z Direktivo zagotovljeno potrošnikom, treba njen člen 6 šteti za določbo, enakovredno nacionalnim pravilom, ki imajo v nacionalnem pravnem redu status določb javnega reda [...]. Ugotoviti je treba, da ta opredelitev velja za vse določbe Direktive, ki so nujne za uresničitev cilja, ki mu sledi navedeni člen 6.“

Obvezna oziroma prisilna narava člena 6(1) pomeni, da je določba zavezujoča za vse stranke in organe ter da se ti njeni uporabi načeloma ne morejo izogniti. Člen 6(2) direktive o nedovoljenih pogojih to potrjuje z navedbo, da potrošniki ne izgubijo svojih pravic iz direktive o nedovoljenih pogojih, tudi če se za pogodbo na podlagi dogovora o izbiri prava, ki se uporablja, uporablja pravo države, ki ni država članica (282).

282

Prisilna narava člena 6(1) tudi pomeni, da se potrošniki načeloma temu varstvu ne morejo odpovedati, niti s pogodbo (283) niti z enostransko izjavo, posredno ali neposredno. To zagotovo velja pred rešitvijo kakršnih koli sporov glede posameznih zahtevkov v zvezi z nedovoljenostjo pogodbenih pogojev (284).

potrošniki

temu varstvu ne morejo odpovedati

283

284

Vsebinske posledice člena 6(1) so predstavljene v pododdelkih 4.2, 4.3 in 4.4. Procesna jamstva, ki izhajajo iz člena 6(1), so obravnavana v oddelku 5. Vsebinske posledice nedovoljenosti pogodbenega pogoja se uporabljajo neodvisno od sodnih postopkov in ne glede na to, ali se na nedovoljenost pogodbenega pogoja sklicuje potrošnik ali sodišče po uradni dolžnosti.

4.2   Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

Koncept nezavezujoče narave nedovoljenega pogodbenega pogoja za potrošnika je na nacionalni ravni mogoče prevesti v različne pravne koncepte, vendar pa se mora ohraniti varstvo iz direktive o nedovoljenih pogojih. Kljub temu se zdi, da se lahko nameravano varstvo najučinkoviteje doseže z neveljavnostjo nedovoljenih pogodbenih pogojev. Sodišče (285) je poudarilo, da

neveljavnostjo

285

| „[...] je treba člen 6(1) Direktive 93/13 razlagati tako, da je treba za pogodbeni pogoj, ki je razglašen za nepošten, načeloma šteti, da ni nikoli obstajal, tako da ne sme imeti učinkov za potrošnika. Zato mora biti posledica sodne ugotovitve nepoštenosti takega pogoja načeloma to, da se ponovno vzpostavi pravni in dejanski položaj potrošnika, v katerem bi ta bil, če ne bi bilo tega pogoja.“ |
| --- |

„[...] je treba člen 6(1) Direktive 93/13 razlagati tako, da je treba za pogodbeni pogoj, ki je razglašen za nepošten, načeloma šteti, da ni nikoli obstajal, tako da ne sme imeti učinkov za potrošnika. Zato mora biti posledica sodne ugotovitve nepoštenosti takega pogoja načeloma to, da se ponovno vzpostavi pravni in dejanski položaj potrošnika, v katerem bi ta bil, če ne bi bilo tega pogoja.“

Nezavezujoča narava nedovoljenih pogodbenih pogojev izhaja neposredno iz direktive o nedovoljenih pogojih in zanjo ni potrebna nobena predhodna razglasitev nedovoljenosti ali neveljavnosti pogodbenega pogoja s strani sodišča ali drugega pooblaščenega organa. Vendar pa take razglasitve zagotavljajo pravno varnost glede (ne)dovoljenosti posameznega pogodbenega pogoja, zlasti v primerih, ko so mnenja glede nedovoljenosti različna.

Nezavezujoča narava torej ne more biti odvisna od tega, ali oziroma kdaj se je potrošnik skliceval na nedovoljenost posameznega pogodbenega pogoja ali izpodbijal njegovo veljavnost – kot je potrdilo Sodišče (286), ko je navedlo, da:

286

| „[...] je treba člen 6(1) Direktive razlagati tako, da nedovoljen pogodbeni pogoj potrošnika ne zavezuje in da v zvezi s tem ni nujno, da mu je predhodno uspešno ugovarjal.“ |
| --- |

„[...] je treba člen 6(1) Direktive razlagati tako, da nedovoljen pogodbeni pogoj potrošnika ne zavezuje in da v zvezi s tem ni nujno, da mu je predhodno uspešno ugovarjal.“

To tudi pomeni, da potrošnikom na podlagi zastaralnih rokov, ki se morda uporabljajo, načeloma ni mogoče preprečiti, da bi od prodajalca ali ponudnika zahtevali odstranitev posameznega nedovoljenega pogoja iz pogodbe, da bi od nacionalnega sodišča zahtevali, naj razglasi neveljavnost pogodbenega pogoja, ali da bi ugovarjali zahtevkom prodajalcev ali ponudnikov na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev (287). Enako velja glede pristojnosti nacionalnih sodišč za presojo nedovoljenosti pogodbenega pogoja na svojo lastno pobudo. Sodišče (288) je navedlo, da:

287

288

| „[...] varstvo, ki ga potrošnikom zagotavlja direktiva, izključuje nacionalno določbo, ki v postopku, ki ga začne prodajalec ali ponudnik zoper potrošnika na podlagi med njima sklenjene pogodbe, nacionalnemu sodišču prepoveduje, da bi po izteku zastaralnega roka na svojo pobudo ali na podlagi predloga potrošnika ugotovilo, da je pogodbeni pogoj nedovoljen.“ |
| --- |

„[...] varstvo, ki ga potrošnikom zagotavlja direktiva, izključuje nacionalno določbo, ki v postopku, ki ga začne prodajalec ali ponudnik zoper potrošnika na podlagi med njima sklenjene pogodbe, nacionalnemu sodišču prepoveduje, da bi po izteku zastaralnega roka na svojo pobudo ali na podlagi predloga potrošnika ugotovilo, da je pogodbeni pogoj nedovoljen.“

Kadar nacionalno sodišče v posameznem sporu ali kolektivni tožbi ugotovi, da je posamezni pogoj nedovoljen, se taka ugotovitev ali razglasitev uporablja ex tunc. To pomeni, da se mora uporabljati od sklenitve pogodbe ali od trenutka, ko je bil zadevni pogoj vstavljen v pogodbo, in ne ex nunc od trenutka sodbe (289).

ex tunc

ne ex nunc

289

4.3   Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

V tem oddelku je obravnavano načelo, da je treba nedovoljene pogodbene pogoje razveljaviti in da se ne smejo spreminjati (pododdelek 4.3.1), obravnavane pa so tudi posebne okoliščine, na podlagi katerih je mogoče zapolniti vrzeli v pogodbah, ki jih povzroči odprava nedovoljenega pogoja (pododdelek 4.3.2).

4.3.1   Načelo: razveljavitev nedovoljenih pogodbenih pogojev in prepoved njihovega spreminjanja

Načelo: razveljavitev nedovoljenih pogodbenih pogojev in prepoved njihovega spreminjanja

V skladu s členom 6(1) nedovoljeni pogodbeni pogoji za potrošnika niso zavezujoči, preostanek pogodbe pa stranki še naprej zavezuje, „če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev“. Sodišče (290) je večkrat poudarilo, da:

290

| „[...] mora nacionalno sodišče, ki odloča o nepoštenem pogodbenem pogoju, v skladu s členom 6(1) Direktive 93/13 zgolj zavrniti uporabo tega pogoja, da ta nima zavezujočih učinkov za potrošnika, ne more pa spremeniti njegove vsebine. Pogodba mora namreč načeloma obstajati še naprej brez kakršne koli druge spremembe, razen tiste, ki izhaja iz odprave navedenega pogoja, če je nadaljnji obstoj pogodbe v skladu s pravili nacionalnega prava pravno mogoč [...] (291).“ |
| --- |

„[...] mora nacionalno sodišče, ki odloča o nepoštenem pogodbenem pogoju, v skladu s členom 6(1) Direktive 93/13 zgolj zavrniti uporabo tega pogoja, da ta nima zavezujočih učinkov za potrošnika, ne more pa spremeniti njegove vsebine. Pogodba mora namreč načeloma obstajati še naprej brez kakršne koli druge spremembe, razen tiste, ki izhaja iz odprave navedenega pogoja, če je nadaljnji obstoj pogodbe v skladu s pravili nacionalnega prava pravno mogoč [...] (291).“

Glede nedovoljenih klavzul o pogodbeni kazni to na primer pomeni, da nacionalna sodišča ne smejo zmanjšati zneska, ki ga je treba plačati na podlagi pogodbenega pogoja, na sprejemljivo raven, ampak morajo le zavreči pogoj v celoti (292).

292

Sprememba nedovoljenih pogodbenih pogojev bi dejansko pomenila, da bi zadevni pogoji ostali delno zavezujoči in da bi prodajalci ali ponudniki nekako imeli koristi od uporabe takih pogojev. To bi razvrednotilo učinkovitost člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih in odpravilo odvračilni učinek navedenega člena, ki se želi doseči z opredelitvijo, da nedovoljeni pogodbeni pogoji niso zavezujoči (293). Odprava takega odvračilnega učinka bi bila tudi neskladna s ciljem preprečevanja nadaljnje uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev, ki izhaja iz člena 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih (294).

293

294

Iz istega razloga je tudi delno črtanje nedovoljenega pogodbenega pogoja nedopustno, saj bi bilo na splošno enakovredno spremembi pogodbenega pogoja s spremembo vsebine (295).

delno črtanje

295

Drugače se lahko ravna le v primerih, ko se zdi, da gre za en pogodbeni pogoj, v resnici pa je ta sestavljen iz različnih pogodbenih pogojev v smislu člena 3(1). Tak primer je zlasti, kadar pogodbeni pogoj vsebuje dve ali več določb, ki jih je mogoče ločiti tako, da je eno mogoče črtati, preostale pa so še vedno jasne in razumljive ter jih je mogoče presojati po lastnih merilih.

Do zdaj je Sodišče le redko obravnavalo merila za opredelitev, kdaj gre za samostojni pogodbeni pogoj. Sodišče na primer ločuje med pogodbenimi pogoji, ki določajo temeljne obveznosti, na podlagi katerih mora potrošnik odplačati posojilo v določeni valuti, ter pogoji, ki določajo mehanizem pretvorb valut (296), ki so torej po definiciji ločeni pogodbeni pogoji. Enako velja za pogoje, ki določajo ceno, ki jo mora plačati potrošnik, in pogoje, ki določajo mehanizem spremembe cen v dolgoročnih pogodbenih razmerjih (297).

296

297

Sodišče (298) je tudi ločilo med pogojem, s katerim je določena obrestna mera rednih obresti, ki se plača za hipotekarno posojilo, in pogojem, s katerim so določene zamudne obresti, tudi če se slednje plačajo poleg redne obrestne mere. Sodišče je navedlo, da imajo redne obresti in zamudne obresti zelo različno funkcijo, ter pojasnilo, da:

298

| „[...] se ti preudarki uporabljajo ne glede na to, kako so oblikovani pogodbeni pogoji o določitvi obrestne mere zamudnih obresti in rednih obresti. Zlasti ne veljajo samo takrat, kadar je obrestna mera zamudnih obresti opredeljena neodvisno od obrestne mere rednih obresti v ločenem pogoju, ampak tudi takrat, kadar je obrestna mera zamudnih obresti določena v obliki povečanja obrestne mere rednih obresti za določeno število odstotnih točk. Če v tem zadnjem primeru nepošten pogoj zajema to povečanje, Direktiva 93/13 zahteva samo razglasitev ničnosti navedenega povečanja.“ |
| --- |

„[...] se ti preudarki uporabljajo ne glede na to, kako so oblikovani pogodbeni pogoji o določitvi obrestne mere zamudnih obresti in rednih obresti. Zlasti ne veljajo samo takrat, kadar je obrestna mera zamudnih obresti opredeljena neodvisno od obrestne mere rednih obresti v ločenem pogoju, ampak tudi takrat, kadar je obrestna mera zamudnih obresti določena v obliki povečanja obrestne mere rednih obresti za določeno število odstotnih točk. Če v tem zadnjem primeru nepošten pogoj zajema to povečanje, Direktiva 93/13 zahteva samo razglasitev ničnosti navedenega povečanja.“

V zvezi z delnim črtanjem Sodišče do zdaj še ni opredelilo, ali je doktrina „blue pencil“, ki jo na primer uporablja nemško vrhovno sodišče, združljiva z direktivo o nedovoljenih pogojih (299). Na podlagi te doktrine se razlikuje med nedopustno spremembo (300) pogodbenega pogoja in dopustnim črtanjem nedovoljene določbe, ki jo vsebuje pogodbeni pogoj, če je mogoče preostalo vsebino pogoja uporabiti brez nadaljnjih posegov. Vendar pa je Sodišče odločilo, da v zvezi s pogojem iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, ki banki omogoča, da zahteva vračilo celotnega posojila, če potrošnik ne plača enega mesečnega obroka, obveznosti predčasnega vračila ni mogoče ločiti od pogoja (le) enega neplačanega mesečnega obroka brez spreminjanja vsebine navedenih pogojev. V navedenem primeru klavzula torej ni bila neodvisna.

299

300

ni mogoče ločiti

brez spreminjanja vsebine

Na kratko:

| — | za neodvisnost pogodbenih pogojev je pomembna vsebina oziroma funkcija posamezne določbe in ne način, na katerega je predstavljena v posamezni pogodbi, ter da |
| --- | --- |

—

za neodvisnost pogodbenih pogojev je pomembna vsebina oziroma funkcija posamezne določbe in ne način, na katerega je predstavljena v posamezni pogodbi, ter da

| — | delno črtanje ni mogoče, kadar sta dva dela pogodbenega pogoja povezana tako, da bi odprava enega vplivala na vsebino preostalega pogodbenega pogoja. |
| --- | --- |

—

delno črtanje ni mogoče, kadar sta dva dela pogodbenega pogoja povezana tako, da bi odprava enega vplivala na vsebino preostalega pogodbenega pogoja.

V zvezi s tem torej ni izključeno, da lahko en odstavek/točka v pogodbi vsebuje več kot en pogodbeni pogoj v smislu člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih. V nasprotnem primeru je mogoče, da dva odstavka/točki ali celo določbi v različnih dokumentih pomenita en sam pogodbeni pogoj glede na njuno vsebino.

Načelo, da nacionalna sodišča ne smejo spreminjati nedovoljenih pogodbenih pogojev, se uporablja ne glede na to, ali se na nedovoljenost sklicuje potrošnik ali sodišče po uradni dolžnosti.

Vendar pa to načelo ne vpliva na pravico strank, da lahko v okviru svoje pogodbene svobode spremenijo ali nadomestijo nedovoljen pogodbeni pogoj z novim. Če je novi pogoj pogodbeni pogoj v smislu člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih, ga je treba presojati po njegovih merilih, v skladu s členi 3, 4 in 5 direktive o nedovoljenih pogojih. Hkrati sprememba ali nadomestitev nedovoljenega pogodbenega pogoja načeloma ne more odpraviti potrošnikovih pravic, ki izhajajo iz nezavezujoče narave spremenjenega/nadomeščenega pogoja, kot so na primer odškodninski zahtevki (301). Sodišče lahko nadalje opredeli ta vprašanja v zvezi s tako imenovanimi pogodbami o novaciji (302).

301

302

Načelo, na podlagi katerega se nedovoljeni pogodbeni pogoji preprosto črtajo iz pogodbe, preostanek pogodbe pa še naprej zavezuje stranki, ne povzroča težav v primerih, ko je pogodbo mogoče izpolniti brez nedovoljenih pogodbenih pogojev. Tako je na primer v primeru pogodbenih kazni, kot so zamudne obresti (303), klavzule, ki omejujejo odgovornost trgovca za neustrezno izpolnitev, ali klavzule o pravu, ki se uporablja, sodni pristojnosti oziroma arbitraži. Primeri, v katerih so zadeve bolj zapletene, so obravnavani v oddelku 4.3.2.

303

4.3.2   Izjema: zapolnjevanje vrzeli v pogodbi, da se prepreči njena ničnost

Izjema: zapolnjevanje vrzeli v pogodbi, da se prepreči njena ničnost

V skladu s členom 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih se preostanek pogodbe še naprej uporablja le, „če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev“.

Vprašanje, ali je nadaljnji obstoj pogodbe mogoč brez nedovoljenega pogoja, zahteva „pravno presojo na podlagi nacionalnega prava, ki se uporablja (304)“. To zahteva presojo v vsakem posameznem primeru, ali je mogoče pogodbo, pravno oziroma tehnično, izpolniti brez nedovoljenega pogodbenega pogoja. Presoja torej ne more temeljiti le na gospodarskih vidikih. Presoja, ali je nadaljnji obstoj pogodbe mogoč, mora biti objektivna, tj. ne more temeljiti na interesih le ene stranke (305). Iz tega sledi, da ne bi smelo biti pomembno, ali bi prodajalec ali ponudnik sklenil pogodbo brez nedovoljenega pogoja ali ne, oziroma ali je pogodba zaradi črtanja pogoja z gospodarskega vidika manj privlačna.

pravno presojo na podlagi nacionalnega prava, ki se uporablja

304

objektivna

305

Pogodbe ni mogoče izpolniti, tj. „nadaljnji obstoj pogodbe ni mogoč“, če se odstrani pogoj, ki opredeljuje njen glavni predmet, ali pogoj, ki je bistvenega pomena za izračun plačila potrošnika (306). To se na primer nanaša na opredelitev valute, v kateri je treba izvesti plačila (307), ali na pogoj, ki opredeljuje menjalni tečaj za izračun obrokov povračila posojila, opredeljenega v tuji valuti (308).

306

307

308

Hkrati je treba upoštevati, da je cilj člena 6(1) ponovno vzpostaviti ravnotežje med strankama z odstranitvijo nedovoljenih pogojev iz pogodbe, pri tem pa načeloma ohraniti veljavnost pogodbe kot celote; cilj ni neveljavnost vseh pogodb, ki vsebujejo nedovoljene pogoje (309). Država članica lahko določi, da se lahko pogodba, ki vsebuje nedovoljene pogoje, v celoti razglasi za neveljavno, kadar to zagotavlja boljše varstvo potrošnika (310).

309

310

Ničnost pogodbe ima lahko negativne posledice za potrošnika, na primer obveznost takojšnjega vračila celotnega posojila, namesto v dogovorjenih obrokih, to pa bi lahko bilo v nasprotju z varstvom, ki je cilj direktive o nedovoljenih pogojih. Sodišče (311) je zato priznalo, da lahko nacionalna sodišča izjemoma in pod določenimi pogoji nadomestijo nedovoljeni pogodbeni pogoj z dispozitivno določbo nacionalnega prava, da se prepreči ničnost pogodbe. Sodišče je v zvezi s primerom, v katerem je uporaba dispozitivne določbe preprečila ničnost posojilne pogodbe, indeksirane v tuji valuti, ki je bila posledica nedovoljenosti mehanizma za pretvorbo valut, navedlo:

311

| „80 | Vendar iz tega ne izhaja, da bi v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, člen 6(1) Direktive 93/13 nasprotoval temu, da nacionalno sodišče v skladu z načeli pogodbenega prava črta nepošten pogoj in ga nadomesti z dispozitivno določbo nacionalnega prava. |
| --- | --- |

„80

| 81 | Nasprotno, nadomestitev nepoštenega pogoja s tako določbo, za katero se predpostavlja, kot je razvidno iz trinajste uvodne izjave Direktive 93/13, da ne vsebuje nepoštenih pogojev, s čimer se doseže, da pogodba lahko obstaja, kljub temu da se črta določba III/2, in še naprej zavezuje stranke, je glede na namen Direktive 93/13 popolnoma upravičena.“ |
| --- | --- |

81

Sodišče je nadalje pojasnilo, da „izredno škodljive posledice“ ničnosti pogodbe za potrošnika lahko ogrozijo nameravani odvračilni učinek odprave nedovoljenega pogodbenega pogoja (312).

izredno škodljive posledice

312

V skladu z dosedanjo sodno prakso (313) morajo nacionalna sodišča torej, preden nadomestijo nedovoljen pogodbeni pogoj z „dispozitivnimi pravili nacionalnega prava“, presoditi, ali

313

| — | bi, objektivno gledano, odprava nedovoljenega pogodbenega pogoja v nasprotnem primeru povzročila ničnost pogodbe kot celote |
| --- | --- |

—

bi, objektivno gledano, odprava nedovoljenega pogodbenega pogoja v nasprotnem primeru povzročila ničnost pogodbe kot celote

objektivno gledano

| — | in ali ima to izredno negativne posledice za potrošnika (314), glede na vse relevantne določbe nacionalnega prava, vključno s postopkovnimi pravili (315). |
| --- | --- |

—

in ali ima to izredno negativne posledice za potrošnika (314), glede na vse relevantne določbe nacionalnega prava, vključno s postopkovnimi pravili (315).

in

izredno negativne posledice

314

315

Direktiva o nedovoljenih pogojih izraza „dispozitivna določba nacionalnega prava“ ne opredeljuje niti ne uporablja. V drugem kontekstu se sklicuje na „pravila, ki v skladu z zakonom veljajo med pogodbenima strankama, če ni bilo dogovorjeno drugače“. Ta nepopolna opredelitev se nanaša na tisto, kar je na splošno razumljeno kot funkcija dispozitivnih določb, in Sodišče se pri uporabi tega izraza v zvezi s členom 6(1) dejansko sklicuje na uvodno izjavo 13 direktive o nedovoljenih pogojih (316).

dispozitivna določba nacionalnega prava

„pravila, ki v skladu z zakonom veljajo med pogodbenima strankama, če ni bilo dogovorjeno drugače“

316

Sodišče lahko razlago koncepta „dispozitivnih določb nacionalnega prava“ nadalje pojasni. Pojasni lahko na primer, ali se nanaša izključno na določbe, ki posebej urejajo pravice in obveznosti pogodbenih strank, ali pa vključuje tudi splošne določbe pogodbenega prava (317). Kadar splošne določbe omogočajo ustvarjalno prilagoditev pogodbe, se postavi vprašanje, ali je to dejansko enakovredno nedopustni spremembi zadevnega pogodbenega pogoja (318).

317

318

Sodišče (319) je navedlo, da se lahko v posebnih okoliščinah zakonske določbe, ki so model ali referenca za pogodbene pogoje, vendar tehnično gledano niso dispozitivne določbe, uporabijo za nadomestitev nedovoljenega pogodbenega pogoja, da se prepreči ničnost pogodbe.

319

v posebnih okoliščinah

Sodišče lahko tudi še vedno pojasni, ali so lahko v zelo posebnih okoliščinah dopustne tudi druge oblike zapolnjevanja vrzeli, ki nastanejo zaradi nedovoljenosti pogodbenega pogoja (320).

320

Pri presoji izredno škodljivih posledic za potrošnike morajo nacionalna sodišča upoštevati interese potrošnika v trenutku, ko se vprašanje zastavi pred nacionalnim sodiščem (321). Sodišče je v primerih, ko je nadaljnji obstoj pogodbe po odpravi nedovoljenega pogodbenega pogoja pravno nemogoč in ko bi bil nadaljnji obstoj pogodbe v nasprotju z interesi potrošnika, navedlo, da nacionalna sodišča ne smejo ohraniti veljavnosti pogodbe (322). V takih primerih nacionalno pravo torej ne sme potrošnikom preprečiti sklicevanja na ničnost pogodbe na podlagi člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih (323).

izredno škodljivih posledic za potrošnike

interese potrošnika

321

in ko bi bil nadaljnji obstoj pogodbe v nasprotju z interesi potrošnika

322

323

Do zdaj Sodišče še ni izrecno odločilo (324), ali mora nacionalno sodišče ugotoviti interes potrošnika glede ničnosti pogodbe le na podlagi objektivnih meril ali na podlagi izbire potrošnika, kot jo je izrazil v postopku. Ne glede na to pa obstajajo dobri argumenti v podporo izbiri potrošnika, ob upoštevanju, da lahko potrošnik v sodnem postopku celo vztraja, da se nedovoljen pogoj uporabi (325).

324

325

4.3.3   Uporaba dispozitivnih določb v drugih primerih

Uporaba dispozitivnih določb v drugih primerih

Sodišče do zdaj še ni odločilo posebej o vprašanju, ali se lahko uporabijo dispozitivne določbe nacionalnega prava, kadar črtanje pogodbenega pogoja ne povzroči ničnosti pogodbe, na primer v primeru črtanja klavzul o sankcijah, kadar to ne pomeni, da nacionalno sodišče spreminja nedovoljeni pogoj. Sodišče (326) je odločilo, da je pristop nacionalnega vrhovnega sodišča, ki po odpravi nedovoljenega pogoja o zamudnih obrestih iz pogodbe ni uporabilo nobenih zakonskih zamudnih obresti, skladen z direktivo o nedovoljenih pogojih. Vendar pa Sodišče ni navedlo, da se tak rezultat zahteva na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih. Ne glede na navedeno je iz sodne prakse, obravnavane v oddelku 4.3.2, mogoče sklepati, da je dispozitivne določbe mogoče uporabiti le, kadar bi bila pogodba sicer neveljavna.

326

4.3.4   Morebitna uporaba nedovoljenih pogodbenih pogojev kljub njihovi nedovoljenosti (327)

Morebitna uporaba nedovoljenih pogodbenih pogojev kljub njihovi nedovoljenosti

327

Sodišče (328) je menilo, da se lahko potrošnik v primerih, kadar je nadaljnji obstoj pogodbe mogoč brez nedovoljenega pogoja (329), ter po tem, ko sodnik potrošnika obvesti o nedovoljenosti in nezavezujoči naravi nedovoljenega pogodbenega pogoja, odloči, da tega varstva ne bo izkoristil, in se pogodbeni pogoj dejansko uporabi.

328

329

4.4   Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

Še ena posledica nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev je, da če so potrošniki na podlagi takih pogojev izvedli plačila, morajo biti upravičeni do vračila takih plačil (330):

330

| „62 | Iz tega izhaja, da obveznost nacionalnega sodišča, da ne uporabi nepoštenega pogodbenega pogoja, ki nalaga plačilo zneskov, ki so se izkazali za neupravičene, načeloma zajema restitucijski učinek glede teh zneskov. |
| --- | --- |

„62

| 63 | Neobstoj takega restitucijskega učinka bi namreč lahko ogrozil odvračilni učinek, ki ga člen 6(1) Direktive 93/13 v povezavi s členom 7(1) te direktive pripisuje ugotovitvi nepoštenosti pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki.“ |
| --- | --- |

63

Tak restitucijski učinek lahko omejujejo le določbe, ki se nanašajo na pravno varnost, zlasti res judicata in razumni prekluzivni roki (331). Hkrati pa države članice, vključno z nacionalnimi zakonodajalci in sodišči, ne smejo časovno omejevati učinka ugotovitve, da je posamezni pogodbeni pogoj nedovoljen (332), ter s tem na primer izključiti restitucijske zahtevke za čas pred tako ugotovitvijo (333):

restitucijski učinek

res judicata

331

332

333

| „Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, ki časovno omejuje restitucijske učinke, povezane s sodno ugotovitvijo nepoštenosti, v smislu člena 3(1) te direktive, pogoja iz pogodbe, ki jo je s potrošnikom sklenil prodajalec oziroma ponudnik, zgolj na zneske, ki so bili neupravičeno preplačani na podlagi takega pogoja po razglasitvi odločbe, s katero je bila sodno ugotovljena ta nepoštenost.“ |
| --- |

„Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, ki časovno omejuje restitucijske učinke, povezane s sodno ugotovitvijo nepoštenosti, v smislu člena 3(1) te direktive, pogoja iz pogodbe, ki jo je s potrošnikom sklenil prodajalec oziroma ponudnik, zgolj na zneske, ki so bili neupravičeno preplačani na podlagi takega pogoja po razglasitvi odločbe, s katero je bila sodno ugotovljena ta nepoštenost.“

V zvezi s tem je Sodišče spomnilo, da lahko, ob upoštevanju temeljnih zahtev glede splošne in enotne uporabe prava EU, samo Sodišče odloči o časovnih omejitvah svoje razlage pravila iz prava EU (334). Na splošno morajo nacionalna sodišča uporabiti razlago Sodišča glede pravila iz prava EU tudi v pravnih razmerjih, ki izhajajo in so nastala pred izdajo sodbe Sodišča, saj se z njegovo razlago opredeli, kako je treba oziroma bi bilo treba zadevno pravilo razumeti in uporabiti od začetka njegove veljavnosti (335). Sodišče lahko torej časovno omeji učinek svojih odločb „le izjemoma“, pri uporabi splošnega načela pravne varnosti, če sta izpolnjena dva kumulativna pogoja: (i) zadevni udeleženci na trgu so ravnali v dobri veri in (ii) obstaja nevarnost resnih težav zaradi retroaktivne uporabe sodne prakse Sodišča (336).

334

335

336

5.   PRAVNA SREDSTVA IN PROCESNA JAMSTVA, ZAHTEVANA S ČLENOMA 6(1) IN 7(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH

PRAVNA SREDSTVA IN PROCESNA JAMSTVA, ZAHTEVANA S ČLENOMA 6(1) IN 7(1) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH

5.1   Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| Člen 6









  1. | Države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, kakor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev.
  [...] |
| --- | --- |

Člen 6

Člen 6

1.

Države članice določijo, da nedovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki jo s potrošnikom sklene prodajalec ali ponudnik, kakor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da pogodba še naprej zavezuje obe stranki na podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev.

[...]

Člen 7

Člen 7

| 1. | Države članice zagotovijo, da v interesu potrošnikov in konkurentov obstajajo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki.
  [...] |
| --- | --- |

1.

Države članice zagotovijo, da v interesu potrošnikov in konkurentov obstajajo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki.

[...]

Člen 47 Listine o temeljnih pravicah

Člen 47 Listine o temeljnih pravicah

Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča

Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča

Vsakdo, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, ima pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem v skladu s pogoji, določenimi v tem členu.

[...]

Člena 6(1) in 7(1) sta določbi direktive o nedovoljenih pogojih, ki določata, kako je treba potrošnike zaščititi pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, in se medsebojno dopolnjujeta (337).

337

Posledice nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank so predstavljene v oddelku 4 zgoraj. V tem oddelku so obravnavane posledice člena 6(1) v povezavi s členom 7(1) ter načeloma enakovrednosti in učinkovitosti za postopkovna pravila ter pristojnosti in obveznosti nacionalnih sodišč.

enakovrednosti

učinkovitosti

Člen 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih odraža, zlasti v zvezi z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, splošno pravico do učinkovitega pravnega sredstva zoper kršitev pravic in svoboščin, zagotovljenih s pravom EU, ki so določene v členu 47 Listine EU o temeljnih pravicah (338).

338

Čeprav člena 6(1) in 7(1) ne vsebujeta posebnih postopkovnih pravil, je mogoče njune cilje doseči samo, če nacionalna postopkovna pravila prispevajo k njihovi izpolnitvi ter za potrošnike ne ustvarjajo neupravičenih ovir pri uveljavljanju varstva, ki jim je podeljeno z direktivo o nedovoljenih pogojih.

Ker postopkovna pravila niso harmonizirana v instrumentu prava EU, je Sodišče poudarilo procesno avtonomijo držav članic (339), pa tudi njihovo odgovornost za zagotavljanje, da se pravice, ki izhajajo iz prava EU, učinkovito varujejo (340). Sodišče je ugotovilo, da morajo biti postopkovna pravila držav članic, če vplivajo na uporabo pravic, določenih v pravu EU, skladna z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti (341). Na navedeni načeli se je sklicevalo kot na izraz splošne obveznosti držav članic, da zagotovijo sodno varstvo pravic posameznika na podlagi prava EU (342).

procesno avtonomijo

339

340

enakovrednosti

učinkovitosti

341

342

Enakovrednost
  pomeni, da postopkovna pravila za varstvo pravic, ki izhajajo iz prava EU, ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za varstvo podobnih pravic po nacionalnem pravu (343) ali za podobna nacionalna pravna sredstva (344).

Enakovrednost

343

344

Učinkovitost
  pomeni, da nacionalna postopkovna pravila državljanom, vključno s potrošniki, ne smejo v praksi (345) onemogočati ali pretirano oteževati izvajanja pravic na podlagi prava EU (346).

Učinkovitost

345

346

Sodišče je pomen enakovrednosti in učinkovitosti opisalo tako (347):

enakovrednosti

učinkovitosti

347

| „Če neko področje ni urejeno na ravni Skupnosti, se v nacionalnem pravnem redu vsake države članice določijo pristojna sodišča in podrobna postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varstvo pravic, ki jih posameznikom daje neposredno pravo Skupnosti. Vendar taka pravila ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna nacionalna pravna sredstva, in ne smejo praktično onemogočiti ali čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Skupnosti [...].“ |
| --- |

„Če neko področje ni urejeno na ravni Skupnosti, se v nacionalnem pravnem redu vsake države članice določijo pristojna sodišča in podrobna postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varstvo pravic, ki jih posameznikom daje neposredno pravo Skupnosti. Vendar taka pravila ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna nacionalna pravna sredstva, in ne smejo praktično onemogočiti ali čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Skupnosti [...].“

Sodišče je ti načeli nadalje razvilo v zvezi s potrošniškim pravom in zlasti direktivo o nedovoljenih pogojih, pri čemer je iz njiju izpeljalo več posebnih postopkovnih zahtev, da bi potrošnikom zagotovilo učinkovito varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji tudi v dejanskih sodnih postopkih.

Glede na okoliščine zadeve in vprašanja predložitvenih sodišč je Sodišče navedene zahteve oprlo na:

| — | učinkovitost (348) nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev na podlagi člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih, |
| --- | --- |

—

učinkovitost (348) nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev na podlagi člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih,

učinkovitost

348

| — | zahtevo po ustreznih in učinkovitih sredstvih za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev na podlagi člena 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih (349), |
| --- | --- |

—

zahtevo po ustreznih in učinkovitih sredstvih za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev na podlagi člena 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih (349),

349

| — | temeljno pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine (350), |
| --- | --- |

—

temeljno pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine (350),

350

| — | in, odvisno od nacionalnega prava, ki se uporablja, na načelo enakovrednosti (351). |
| --- | --- |

—

in, odvisno od nacionalnega prava, ki se uporablja, na načelo enakovrednosti (351).

enakovrednosti

351

Sodišče se na člen 7(1) – včasih v povezavi s členom 47 Listine – in učinkovitost skoraj medsebojno zamenljivo sklicuje kot na pravni vir za jamstva, povezana z učinkovitostjo postopkovnega varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji (352).

učinkovitost

352

Postopkovne zahteve se nanašajo na pravna sredstva in postopkovne pravice, ki jih imajo na voljo potrošniki, na eni strani ter na dolžnosti nacionalnih sodišč na drugi strani. Vključujejo predvsem načeli,

| — | da morajo imeti potrošniki učinkovita pravna sredstva za sklicevanje na nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev in |
| --- | --- |

—

da morajo imeti potrošniki učinkovita pravna sredstva za sklicevanje na nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev in

| — | da morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo (po uradni dolžnosti). |
| --- | --- |

—

da morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo (po uradni dolžnosti).

Sodišče je ta procesna jamstva še naprej razvilo glede na posebne vrste postopkov in postopkovnih položajev, kot so redni civilni postopki (353), pritožbeni postopki (354), zamudne sodbe (355), tožbe za razveljavitev arbitražne odločbe (356), izvršitev arbitražne odločbe (357), opustitvene tožbe (358), različne vrste postopkov izdaje plačilnega naloga (359), postopki izvršbe na podlagi hipoteke (360), prostovoljne dražbe (361) in postopki v primeru insolventnosti (362). Sodišče je bilo tudi zaprošeno, naj preuči razmerje med Uredbo (ES) št. 1896/2006 (363) o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog in procesnimi jamstvi na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih (364).

353

354

355

356

357

358

359

360

361

362

363

364

Čeprav se je večina predhodnih odločb nanašala na zadeve, v katerih so bili potrošniki v položaju toženca ali dolžnika (365), je Sodišče ti načeli uporabilo tudi v postopkih, v katerih je potrošnik zahteval razglasitev neveljavnosti pogodbenega pogoja.

365

Čeprav je treba pri presojanju združljivosti posameznih določb z direktivo o nedovoljenih pogojih upoštevati okoliščine in posebnosti posamezne vrste postopka,
  se standardi in preskusi, ki jih je razvilo Sodišče, uporabljajo za vse vrste postopkov
  .

se standardi in preskusi, ki jih je razvilo Sodišče, uporabljajo za vse vrste postopkov

Sodišče je večkrat poudarilo (366), da v postopkih, ki upnikom omogočajo hitrejše uveljavljanje zahtevkov na podlagi izvršilnih naslovov, ki niso sodbe v ugotovitvenem postopku in ne vključujejo vsebinskih preverjanj s strani nacionalnih sodišč ali pa so ta preverjanja omejena, potrošnikom ne sme biti odvzeta pravica do ustreznega varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji. To pomeni, da posamezna vrsta postopka, ki ga izbere prodajalec ali ponudnik ali ki se sicer uporablja, ne sme zmanjšati temeljnih procesnih jamstev, ki se z direktivo o nedovoljenih pogojih zahtevajo v korist potrošnikov. Kot je ugotovilo Sodišče (367):

366

posamezna vrsta postopka, ki ga izbere prodajalec ali ponudnik ali ki se sicer uporablja, ne sme zmanjšati temeljnih procesnih jamstev, ki se z direktivo o nedovoljenih pogojih zahtevajo v korist potrošnikov

367

| „[...] posebnosti postopkov, ki med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom potekajo v nacionalnem okviru, ne smejo pomeniti sredstva, ki bi lahko vplivalo na pravno varstvo, ki ga morajo potrošniki imeti v skladu z določbami Direktive 93/13.“ |
| --- |

„[...] posebnosti postopkov, ki med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom potekajo v nacionalnem okviru, ne smejo pomeniti sredstva, ki bi lahko vplivalo na pravno varstvo, ki ga morajo potrošniki imeti v skladu z določbami Direktive 93/13.“

Hkrati je v povezavi z načelom učinkovitosti (368)
  nujno, da se nacionalna postopkovna pravila obravnavajo v njihovem kontekstu in v celoti. Sodišče (369) je to izrazilo tako:

učinkovitosti

368

nujno

nacionalna postopkovna pravila obravnavajo v njihovem kontekstu in v celoti

369

| „43 | V zvezi z načelom učinkovitosti je Sodišče že večkrat opozorilo, da je treba vsak primer, v katerem se postavi vprašanje, ali neka nacionalna postopkovna določba onemogoča ali čezmerno otežuje uporabo prava Unije, preizkusiti ob upoštevanju položaja te določbe v celotnem postopku, poteku tega postopka in njegovih posebnosti pred različnimi nacionalnimi organi [...] |
| --- | --- |

„43

| 44 | V zvezi s tem je treba po potrebi upoštevati načela nacionalnega pravnega sistema, kot so načelo varstva pravice do obrambe, načelo pravne varnosti in načelo učinkovitega poteka postopka [...].“ |
| --- | --- |

44

To pomeni, da je treba upoštevati varstvo, ki je z nacionalnimi pravili zagotovljeno pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji na različnih stopnjah postopka, na primer v fazi pred izdajo plačilnega naloga in na stopnji izvršbe ali ugovora (370), ali v povezavi s pravnimi sredstvi zoper izvršbo na podlagi hipoteke, temelječo na notarski listini (371).

370

371

Nacionalna sodišča morajo ta procesna jamstva uporabiti tudi, če jim nacionalne določbe to sicer preprečujejo, in ne smejo upoštevati sodne prakse nacionalnih vrhovnih sodišč, če ta ni združljiva z direktivo o nedovoljenih pogojih, kot jo razlaga Sodišče (372).

372

Za zadeve, povezane z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, veljajo vsa procesna jamstva, ki izhajajo iz prava EU, tudi če v tem obvestilu niso izrecno omenjena. To vključuje postopkovne pravice, omenjene v členu 47 Listine, vključno s pravico do nepristranskega zaslišanja (373) in enakostjo orožij (374). Načelo učinkovitega sodnega varstva potrošnikov samo po sebi potrošnikom ne zagotavlja pravice do dvostopenjskega sodnega varstva (375) za presojo pogodbenih pogojev. Vendar pa lahko taka pravica temelji na členu 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih v povezavi z načelom enakosti orožij, ki je zagotovljeno na podlagi člena 47 Listine, če imajo v istem postopku prodajalci ali ponudniki pravico do pritožbe zoper odločitev v zvezi z nedovoljenostjo pogodbenih pogojev (376).

373

374

375

376

5.2   Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji (377)

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

377

5.2.1   Povezava s členoma 6(1) in 7(1)

Povezava s členoma 6(1) in 7(1)

Da bi se uravnotežil strukturno podrejeni položaj potrošnikov, ki se morda ne zavedajo svojih pravic in zato ne opozorijo na nedovoljenost pogodbenih pogojev, imajo nacionalna sodišča kot nevtralna instanca aktivno vlogo v postopkih, ki zadevajo nedovoljene pogodbene pogoje. Sodišče od sodbe z dne 4. junija 2009 (378) dosledno razsoja, da
  morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo (po uradni dolžnosti), tj. tudi če na nedovoljenost pogodbenih pogojev ne opozori potrošnik:

378

morajo

| „1. | Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nedovoljen pogodbeni pogoj potrošnika ne zavezuje in da v zvezi s tem ni nujno, da mu je predhodno uspešno ugovarjal. |
| --- | --- |

„1.

| 2. | Nacionalno sodišče mora po uradni dolžnosti proučiti nedovoljenost pogodbenega pogoja, če razpolaga s potrebnimi dejanskimi in pravnimi elementi. Če tak pogoj šteje za nedovoljen, ga ne uporabi, razen če potrošnik temu nasprotuje. To obveznost ima nacionalno sodišče tudi, ko preizkuša svojo krajevno pristojnost.“ |
| --- | --- |

2.

Sodišče je to zahtevo večkrat potrdilo (379):

379

| „Sodišče je [...] že večkrat ugotovilo, da mora nacionalno sodišče po uradni dolžnosti preizkusiti nepoštenost pogodbenega pogoja, ki spada na področje uporabe Direktive 93/13, in tako izravnati neravnotežje med potrošnikom in prodajalcem ali ponudnikom, in to takoj, ko ima vse za to potrebne pravne in dejanske elemente [...] (380).“ |
| --- |

„Sodišče je [...] že večkrat ugotovilo, da mora nacionalno sodišče po uradni dolžnosti preizkusiti nepoštenost pogodbenega pogoja, ki spada na področje uporabe Direktive 93/13, in tako izravnati neravnotežje med potrošnikom in prodajalcem ali ponudnikom, in to takoj, ko ima vse za to potrebne pravne in dejanske elemente [...] (380).“

Nadzor po uradni dolžnosti je namenjen doseganju rezultata, določenega s členom 6(1), v posameznih zadevah in prispeva k cilju člena 7, saj lahko odvrača od uporabe nedovoljenih pogodbenih pogojev na splošno (381). Obveznost nadzora po uradni dolžnosti velja še toliko bolj, kadar potrošnik v bistvu izpodbija veljavnost ali poštenost pogodbe, vendar se ne sklicuje posebej na pravne določbe o nedovoljenih pogodbenih pogojih (382).

381

382

5.2.2   Povezava z načeli civilnega postopka

Povezava z načeli civilnega postopka

V državah članicah je vodilno načelo v civilnih postopkih (383) načelo dispozitivnosti (ali avtonomije strank). To po navadi pomeni, da stranke po svoji presoji opredelijo predmet zadeve in obseg postopka, tako da sodišče ne more ugoditi zahtevku, ki ni bil podan (ultra petita), ali prisoditi več, kot se je zahtevalo (extra petita). Prav tako je splošno sprejeto, da stranke nosijo glavno odgovornost za predstavitev dejstev, na katera se sklicujejo v utemeljitev svojih zahtevkov, in za predložitev potrebnih dokazov. Na splošno vsaka stranka nosi dokazno breme v zvezi z dejstvi, na katerih temelji njeno stališče, razen če obstajajo posebne določbe, s katerimi je dokazno breme za določena vprašanja preloženo ali zmanjšano.

383

ultra petita

extra petita

Splošno priznano je, da morajo dejstva sicer navesti stranke, sodišče pa mora opraviti potrebne pravne kvalifikacije (384), kar je izraženo z načeloma da mihi factum dabo tibi jus in iura novit curia. Prav tako je razumljivo, da morajo sodišča upoštevati nekatera obvezna pravila, pogosto imenovana pravila javnega reda, na lastno pobudo, tj. ne da bi jih morale k temu pozvati stranke.

384

da mihi factum dabo tibi jus

iura novit curia

Znotraj tega splošnega okvira so med državami članicami razlike glede tega, v kolikšni meri lahko sodišča prevzamejo ali morajo prevzeti aktivnejšo vlogo v postopku (385), vključno z bolj inkvizitorno ali preiskovalno vlogo, na primer s postavljanjem vprašanj, dajanjem namigov ali povratnih informacij, pa tudi glede izvajanja dokazov.

385

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev je v bistvu postopkovna posledica dejstva, da sta nedovoljenost pogodbenih pogojev in njihova nezavezujoča narava obvezni pravili javnega reda, ki se uporabljata ex jure in sta pravna vidika ter zato nista odvisna od stranke, ki se nanju sklicuje. Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev zato ni v nasprotju s temeljnimi načeli civilnega postopka, kot je načelo dispozitivnosti. Kljub temu lahko posamezne nacionalne določbe nadzor po uradni dolžnosti otežujejo ali onemogočajo. Za več podrobnosti o takih primerih glej oddelke 5.4, 5.5 in 5.6.

ex jure

5.2.3   Nadzor po uradni dolžnosti in popolna pasivnost potrošnika

Nadzor po uradni dolžnosti in popolna pasivnost potrošnika

Od potrošnikov se po navadi pričakuje, da bodo za uživanje varstva na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih uporabili razpoložljiva pravna sredstva in ne bodo ostali popolnoma pasivni. Sodišče je priznalo, da ni mogoče od nacionalnega sodišča zahtevati, da se s spoštovanjem načela učinkovitosti v celoti nadomesti popolna pasivnost potrošnika (386) v primerih, ko lahko ta vloži učinkovita pravna sredstva pod razumnimi pogoji (387). Tako samo dejstvo, da mora potrošnik začeti sodni postopek in uporabiti pravna sredstva, da bi dobil varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, ni samodejno v nasprotju z načelom učinkovitosti (388). Hkrati morajo nacionalna sodišča v skladu s sodno prakso Sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo, tudi če potrošniki ostanejo popolnoma pasivni, če se tako posredovanje zahteva z načelom enakovrednosti, kot je obravnavano v oddelku 5.3, s členom 7(1) ali z načelom učinkovitosti, kot je obravnavano v oddelku 5.4.

učinkovitosti

386

387

ni samodejno

388

enakovrednosti

5.3   Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

5.3.1   Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

V skladu z načelom enakovrednosti (389) morajo nacionalna sodišča na lastno pobudo upoštevati zavezujoča pravila prava EU v vseh zadevah, v katerih jim je z nacionalnim pravom naložena obveznost ali priznana vsaj pristojnost ali diskrecijska pravica, da na lastno pobudo opozorijo na pravna vprašanja na podlagi zavezujočih nacionalnih pravil. Kot je bilo navedeno zgoraj, je treba nezavezujočo naravo nedovoljenih pogodbenih pogojev, določeno v členu 6(1) in vseh določbah direktive o nedovoljenih pogojih, bistvenih za dosego tega cilja, obravnavati kot enakovredno preudarkom javnega reda, priznanim po pravu držav članic. Tak status imajo vse določbe direktive o nedovoljenih pogojih, ki so pomembne za presojo nedovoljenosti pogodbenega pogoja in izpeljavo sklepov iz te ugotovitve.

enakovrednosti

389

enakovredno

Sodišče (390) je to pojasnilo tako:

390

| „44 | [...] glede na značilnosti in pomen javnega interesa, na katerem temelji varstvo, ki je z Direktivo zagotovljeno potrošnikom, [je] treba njen člen 6 šteti za določbo, enakovredno nacionalnim pravilom, ki imajo v nacionalnem pravnem redu status določb javnega reda [...]. Ugotoviti je treba, da ta opredelitev velja za vse določbe Direktive, ki so nujne za uresničitev cilja, ki mu sledi navedeni člen 6. |
| --- | --- |

„44

| 45 | Torej, če je nacionalno sodišče na podlagi notranjih postopkovnih predpisov pristojno, da po uradni dolžnosti preizkusi veljavnost pravnega akta glede na nacionalne predpise javnega reda[,] [...] mora to pristojnost izvajati tudi, da bi po uradni dolžnosti glede na merila iz Direktive presodilo morebitno nedovoljenost pogodbenega pogoja, ki spada na področje njene uporabe. |
| --- | --- |

45

| 46 | Opozoriti je treba, da ima tako dolžnost tudi nacionalno sodišče, ki je v okviru nacionalnega pravnega sistema pristojno, da po uradni dolžnosti preizkusi neskladnost takega pogoja z nacionalnimi pravili javnega reda [...].“ |
| --- | --- |

46

Zato morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost posameznih pogodbenih pogojev na lastno pobudo, če jim je z nacionalnim pravom naloženo ali omogočeno, da po uradni dolžnosti preverijo skladnost katerega koli preudarka javnega reda, omenjenega v zadevnih nacionalnih določbah, kar vključuje na primer zakonske prepovedi, javno moralo (391) ali javni red na splošno (392). V zvezi s tem je Sodišče (393) na primer navedlo, da

katerega koli preudarka javnega reda

391

392

393

| „[S]odišče, ki odloča o izvršbi na podlagi arbitražne odločbe, [lahko] tudi po uradni dolžnosti prekine izvršitev te arbitražne odločbe, kadar je z njo zadevni stranki naložena izpolnitev, ki stvarno ni mogoča, je prepovedana na podlagi zakona ali v nasprotju z javno moralo, [tako je] to sodišče dolžno, kadar ima potrebne informacije o dejanskem in pravnem stanju, tudi po uradni dolžnosti v okviru izvršilnega postopka preizkusiti, ali kazen (394), določena v kreditni pogodbi, sklenjeni med kreditodajalcem in potrošnikom, ni dovoljena (395).“ |
| --- |

„[S]odišče, ki odloča o izvršbi na podlagi arbitražne odločbe, [lahko] tudi po uradni dolžnosti prekine izvršitev te arbitražne odločbe, kadar je z njo zadevni stranki naložena izpolnitev, ki stvarno ni mogoča, je prepovedana na podlagi zakona ali v nasprotju z javno moralo, [tako je] to sodišče dolžno, kadar ima potrebne informacije o dejanskem in pravnem stanju, tudi po uradni dolžnosti v okviru izvršilnega postopka preizkusiti, ali kazen (394), določena v kreditni pogodbi, sklenjeni med kreditodajalcem in potrošnikom, ni dovoljena (395).“

Obveznost nadzora po uradni dolžnosti, ki temelji na načelu enakovrednosti, velja za vse vrste in faze postopka, vključno z zamudnimi sodbami (396), pritožbenimi postopki (397) ali izvršilnimi postopki (398), kadar so nacionalna sodišča na podlagi nacionalnega prava pristojna za preučitev skladnosti s pravili javnega reda.

enakovrednosti

396

397

398

| Zato morajo nacionalna sodišča zadevne nacionalne določbe o nadzoru po uradni dolžnosti smiselno uporabiti za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev na lastno pobudo (399).
  Ta obveznost v nasprotju z načelom učinkovitosti ni odvisna od kakršne koli nadaljnje presoje, ali brez takega nadzora po uradni dolžnosti ne obstaja učinkovito varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji. |
| --- |

Zato morajo nacionalna sodišča zadevne nacionalne določbe o nadzoru po uradni dolžnosti smiselno uporabiti za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev na lastno pobudo (399).

morajo nacionalna sodišča zadevne nacionalne določbe o nadzoru po uradni dolžnosti smiselno uporabiti za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev na lastno pobudo

399

Ta obveznost v nasprotju z načelom učinkovitosti ni odvisna od kakršne koli nadaljnje presoje, ali brez takega nadzora po uradni dolžnosti ne obstaja učinkovito varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji.

učinkovitosti

5.3.2   Druge obveznosti, ki temeljijo na načelu enakovrednosti

Druge obveznosti, ki temeljijo na načelu

Načelo enakovrednosti se uporablja tudi za druga postopkovna pravila. Sodišče (400) je na primer razsodilo, da bi bilo s pravili o posredovanju združenj potrošnikov v zvezi z ugovorom zoper plačilni nalog zaradi nedovoljenosti pogodbenih pogojev, manj ugodnih od pravil, ki veljajo za spore v zvezi z izključno nacionalnim pravom, kršeno načelo enakovrednosti.

enakovrednosti

400

enakovrednosti

Enako mora veljati za kakršne koli roke, pravice do izjave, pogoje za začasne ukrepe, pravice do ugovora ali pritožbe ter dejansko vse druge postopkovne ureditve.

5.4   Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost

5.4.1   Upoštevni preskus

Upoštevni preskus

Nacionalno pravo mora v skladu s členom 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ali načelom učinkovitosti (401) zagotavljati pravna sredstva, ki potrošnikom omogočajo, da se sklicujejo na nedovoljenost pogodbenih pogojev, ta pravna sredstva pa morajo biti učinkovita. To pomeni, da morajo imeti potrošniki možnost vložiti taka pravna sredstva pod razumnimi pogoji, kar pomeni, da ne sme biti zahtev ali omejitev, ki bi jim praktično onemogočale ali pretirano oteževale pridobitev potrebnega varstva. Poleg tega je lahko potrošnikom preprečena uporaba pravnih sredstev ne samo zaradi postopkovnih ovir, ampak tudi zaradi njihove omejene seznanjenosti ali obveščenosti.

učinkovitosti

401

pod razumnimi pogoji

praktično onemogočale ali pretirano oteževale

omejene seznanjenosti ali obveščenosti

Zato Sodišče (402) pri ugotavljanju, ali obstajajo učinkovita pravna sredstva, uporablja splošni preskus, s katerim ugotavlja obstoj nezanemarljivega tveganja, da potrošniki ne bodo deležni učinkovitega varstva,

402

splošni preskus

nezanemarljivega tveganja, da potrošniki ne bodo deležni učinkovitega varstva

| — | ker je zaradi posameznih postopkovnih zahtev ali omejitev pretirano otežena (ali celo praktično onemogočena) vložitev kakršnih koli razpoložljivih pravnih sredstev |
| --- | --- |

—

ker je zaradi posameznih postopkovnih zahtev ali omejitev pretirano otežena (ali celo praktično onemogočena) vložitev kakršnih koli razpoložljivih pravnih sredstev

| — | ali
  ker potrošniki niso dovolj seznanjeni s svojimi pravicami ali niso ustrezno obveščeni, da bi lahko učinkovito uporabili pravna sredstva. |
| --- | --- |

—

ali
  ker potrošniki niso dovolj seznanjeni s svojimi pravicami ali niso ustrezno obveščeni, da bi lahko učinkovito uporabili pravna sredstva.

ali

Ta preskus se izraža v več sodbah, na primer v zvezi s postopki izdaje plačilnega naloga (403):

403

| „V zvezi s tem pa je treba navesti, da obstaja nezanemarljivo tveganje, da zadevni potrošniki ne bodo vložili zahtevanega ugovora bodisi zaradi posebej kratkega roka, določenega za to, bodisi zato, ker jih lahko stroški sodnega postopka v primerjavi z zneskom izpodbijanega dolga odvračajo od obrambe, bodisi zato, ker ne poznajo ali se ne zavedajo svojih pravic, bodisi zaradi omejene vsebine predloga za izdajo plačilnega naloga, ki ga vložijo prodajalci ali ponudniki, torej zaradi nezadostnosti informacij, ki jih imajo na voljo [...].“ |
| --- |

„V zvezi s tem pa je treba navesti, da obstaja nezanemarljivo tveganje, da zadevni potrošniki ne bodo vložili zahtevanega ugovora bodisi zaradi posebej kratkega roka, določenega za to, bodisi zato, ker jih lahko stroški sodnega postopka v primerjavi z zneskom izpodbijanega dolga odvračajo od obrambe, bodisi zato, ker ne poznajo ali se ne zavedajo svojih pravic, bodisi zaradi omejene vsebine predloga za izdajo plačilnega naloga, ki ga vložijo prodajalci ali ponudniki, torej zaradi nezadostnosti informacij, ki jih imajo na voljo [...].“

Kot je pojasnjeno v oddelku 5.1, je v povezavi z učinkovitostjo treba upoštevati ustrezna postopkovna pravila v celoti, ob upoštevanju različnih faz postopka (404). Ustrezni dejavniki za presojo učinkovitosti so obravnavani v oddelku 5.4.2 v nadaljevanju.

učinkovitostjo

404

Če obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošniki ne bodo ugovarjali plačilnemu nalogu, je Sodišče ugotovilo, da morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo v določeni fazi postopka in najpozneje, preden je zoper potrošnika opravljena izvršba (405). Kot je ugotovilo Sodišče (406):

morajo nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo v določeni fazi postopka in najpozneje, preden je zoper potrošnika opravljena izvršba

405

406

| „Tako je učinkovito varstvo pravic, ki jih potrošniku daje ta direktiva, namreč mogoče zagotoviti le, če nacionalni postopkovni sistem v postopku za izdajo plačilnega naloga ali postopku izvršbe plačilnega naloga dovoljuje nadzor morebitne nepoštenosti pogojev v zadevni pogodbi po uradni dolžnosti [...].“ |
| --- |

„Tako je učinkovito varstvo pravic, ki jih potrošniku daje ta direktiva, namreč mogoče zagotoviti le, če nacionalni postopkovni sistem v postopku za izdajo plačilnega naloga ali postopku izvršbe plačilnega naloga dovoljuje nadzor morebitne nepoštenosti pogojev v zadevni pogodbi po uradni dolžnosti [...].“

To pomeni, da:

| — | mora sodišče, kadar obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošnik ne bo uporabil pravnih sredstev zoper plačilni nalog, na lastno pobudo pred izdajo plačilnega naloga presoditi nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev (407). |
| --- | --- |

—

mora sodišče, kadar obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošnik ne bo uporabil pravnih sredstev zoper plačilni nalog, na lastno pobudo pred izdajo plačilnega naloga presoditi nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev (407).

pred

407

Nasprotno pa:

| — | je treba nadzor po uradni dolžnosti, če ni bil opravljen pred izdajo naloga, opraviti na zadnji stopnji v fazi izvršitve (408). |
| --- | --- |

—

je treba nadzor po uradni dolžnosti, če ni bil opravljen pred izdajo naloga, opraviti na zadnji stopnji v fazi izvršitve (408).

408

Podobno

| — | morajo nacionalna sodišča, če s preverjanji v zgodnejši fazi postopka niso bili zajeti vsi zadevni pogodbeni pogoji, presoditi še druge zadevne pogodbene pogoje, med drugim na lastno pobudo, tudi če so se predhodna preverjanja končala z odločbo, ki ima v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili učinek res judicata (409). |
| --- | --- |

—

morajo nacionalna sodišča, če s preverjanji v zgodnejši fazi postopka niso bili zajeti vsi zadevni pogodbeni pogoji, presoditi še druge zadevne pogodbene pogoje, med drugim na lastno pobudo, tudi če so se predhodna preverjanja končala z odločbo, ki ima v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili učinek res judicata (409).

res judicata

409

Sodišče (410) je tudi pojasnilo, da dejstvo, da je o nedovoljenosti pogodbenih pogojev pred izdajo plačilnega naloga presojal uradnik sodišča, čigar status je nižji od sodnika, ne zagotavlja potrebnega varstva. Če torej obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošnik ne bo vložil ugovora, mora sodnik še vedno presoditi o nedovoljenosti pogodbenih pogojev, po potrebi na lastno pobudo in najpozneje v fazi izvršitve.

410

uradnik sodišča, čigar status je nižji od sodnika

sodnik

Kar zadeva zlasti izvršbe na podlagi hipoteke, je Sodišče (411) načeloma štelo za sprejemljivo, da se postopek izvršbe začne na podlagi notarske listine brez predhodnega sodnega nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji. Vendar je to združljivo z direktivo o nedovoljenih pogojih samo, če lahko potrošniki sprožijo sodni spor zoper tako izvršitev pod razumnimi pogoji, kar vključuje razpoložljivost začasnih ukrepov, in če je nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev zagotovljen v nadaljnjem ugotovitvenem postopku.

411

predhodnega sodnega

in

Zato izvršba na podlagi hipoteke, temelječa na notarski listini, ni združljiva z direktivo o nedovoljenih pogojih, če potrošniki nimajo na voljo učinkovitih pravnih sredstev ali če obstaja nezanemarljivo tveganje, da jih potrošniki ne bodo uporabili. Učinkovitih pravnih sredstev na primer ni, če potrošniki ne morejo ugovarjati izvršbi zaradi nedovoljenosti pogodbenih pogojev v postopku izvršbe, medtem ko v ugotovitvenem postopku, v katerem se lahko presoja nedovoljenost pogodbenih pogojev, ne morejo doseči prekinitve postopka izvršbe (412).

412

Logiko teh načel je treba smiselno uporabiti v vseh vrstah postopka (413).

413

5.4.2   Pomembni dejavniki za učinkovitost pravnih sredstev

Pomembni dejavniki za učinkovitost pravnih sredstev

Pri presojanju učinkovitosti pravnih sredstev je treba upoštevati posebnosti zadevnega postopka. Poleg tega je treba pri posledicah, ki jih imajo lahko posamezne ovire na zmožnost potrošnikov, da vložijo pravna sredstva, ali vplivu, ki ga imata lahko v zvezi s tem nezadostna seznanjenost in obveščenost, upoštevati vidik ranljivejših potrošnikov. Taki potrošniki so lahko še posebej nenaklonjeni uporabi razpoložljivih pravnih sredstev, tudi če so pogodbeni pogoji, ki se uporabijo proti njim, očitno nedovoljeni (414).

učinkovitosti

414

Naslednji dejavniki so alternativni. To pomeni, da lahko neučinkovitost pravnega sredstva povzroči bodisi ena sama zahteva, na primer visoke ali diskriminatorne sodne takse (415), ali kombinacija različnih zahtev, na primer kratek rok v povezavi s potrebo po najemu odvetnika (416) ali potrebo po predložitvi podrobnih stališč (417). Čeprav večina vidikov, navedenih v nadaljevanju, zadeva procesno pravo, v okviru tega ni pomembno, ali je zadevni dejavnik v zadevni državi članici opredeljen kot vprašanje procesnega ali materialnega prava (418). Seznam v nadaljevanju ni izčrpen, temveč prikazuje najpogostejše primere iz sodne prakse Sodišča.

dejavniki

alternativni

415

416

417

418

Pravila o pristojnosti

Pravila o pristojnosti

Sodišče je navedlo, da pravica do učinkovitega pravnega sredstva velja za pravila o pristojnosti in tudi za postopkovna pravila (419). Čeprav Uredba (EU) št. 1215/2012 (420) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah vsebuje pravila za varstvo potrošnikov v zvezi s čezmejnimi postopki (421), podobno varstvo morda ne obstaja na podlagi nacionalnih pravil o pristojnosti v nacionalnih zadevah. Pravila o pristojnosti, s katerimi je potrošnikom neposredno ali posredno (422) naloženo, da morajo začeti postopke ali se braniti na sodiščih, ki so precej oddaljena od njihovega stalnega prebivališča, lahko potrošnike odvračajo od uporabe pravnih sredstev, zlasti če se v zadevnem postopku zahteva osebna navzočnost (423). V tem primeru morajo nacionalna sodišča preveriti, ali oddaljenost od sodišča potrošniku povzroča previsoke stroške, s čimer ga odvrača od udeležbe v postopku, začetem proti njemu (424).

419

420

421

422

423

424

Vendar dejstvo, da določene zadeve ne obravnava okrajno sodišče, ampak jo mora obravnavati sodišče višje stopnje, ki je bolj oddaljeno in lahko zahteva višje takse, ne pomeni samodejno kršitve člena 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih (425). Poleg tega potrošniške organizacije, ki sprožijo kolektivne postopke, niso v enakem položaju kot posamezni potrošniki, kar zadeva pravila o pristojnosti (426).

425

426

Roki

Roki

V skladu z ustaljeno sodno prakso je določitev „razumnih“ rokov za začetek postopkov v interesu pravne varnosti združljiva s pravom EU (427). Razumni roki sami po sebi dejansko ne onemogočajo ali čezmerno otežujejo uveljavljanja pravic, ki jih priznava pravo EU (428).

427

428

Kratki roki so lahko problematični že zaradi malo časa, ki ga imajo potrošniki na voljo, da razmislijo o svojih možnostih, kar lahko pogosto vključuje pravno presojo, vključno s potrebo po iskanju pravnega nasveta. Sodišče je dolžino teh rokov do zdaj obravnavalo v vsakem primeru posebej in večinoma v povezavi z drugimi okoliščinami, tako da ni absolutnega merila za to, kateri roki so razumni in kateri niso.

ni absolutnega merila za to, kateri roki so razumni in kateri niso

Sodišče je tako menilo, da je dvomesečni rok za izpodbijanje arbitražne odločbe po uradnem obvestilu o njej razumen (429). Nasprotno (430) je menilo, da je 20-dnevni rok za ugovarjanje plačilnemu nalogu „posebej kratek“, vendar je upoštevalo tudi obveznost zastopanja po odvetniku in s tem povezane stroške, ki lahko potrošnike odvračajo od obrambe.

429

430

V zvezi z izvensodnim uveljavljanjem zastavne pravice (431) je Sodišče upoštevalo, da je mogoče prodajo na dražbi izpodbijati v roku 30 dni od obvestitve o uveljavljanju zastavne pravice in da imajo potrošniki za ukrepanje na voljo tri mesece po javni dražbi. Poleg tega so bili na voljo začasni ukrepi za odložitev ali prenehanje izvršbe med vsebinsko presojo. Sodišče je na podlagi tega ugotovilo, da z zadevno zakonodajo potrošnikom ni pretirano oteženo uveljavljanje varstva na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih.

431

Kar zadeva prehodno ureditev za novo pravico do ugovora zoper izvršbo na podlagi hipoteke zaradi nedovoljenosti pogodbenih pogojev (432), je Sodišče (433) odločilo, da je štiritedensko obdobje za vložitev ugovora v zvezi s postopkom v teku načeloma razumno in sorazmerno (434). Kljub temu je menilo, da je s tem, ko so bili prizadeti potrošniki o tej pravici obveščeni samo v uradnem listu države članice, zadevno sodišče pa jih ni obvestilo osebno (435), nastalo nezanemarljivo tveganje, da se bo rok iztekel, ne da bi lahko potrošniki uveljavljali svoje pravice, kar je bilo v nasprotju z načelom učinkovitosti in torej z direktivo o nedovoljenih pogojih (436).

432

433

434

435

436

Sodišče se je sklicevalo na dvotedenski rok za ugovor plačilnemu nalogu, temelječemu na zadolžnici, kot na „kratko obdobje“ (437). To obdobje je štelo za še posebno problematično, če mora toženec v teh dveh tednih pripraviti svojo obrambo z vložitvijo vseh pritožb ter navedbo dejstev in dokazov.

437

Sodišče (438) je tudi menilo, da bi lahko 15-dnevno obdobje v povezavi z zahtevo po obrazložitvi ugovora zoper plačilni nalog potrošnika odvračalo od uporabe tega pravnega sredstva.

438

Vročitev

Vročitev

Dejstvo, da se ukrep ali odločba, ki jo je mogoče izpodbijati, potrošniku vroči pred začetkom teka roka, zagotavlja vsaj minimalno jamstvo, da je potrošnik obveščen o obstoju zadevnega ukrepa ali odločbe (439). Zahtevani standard vročanja je lahko pomemben tudi pri presoji tveganja, da potrošniki ne bodo uporabili razpoložljivih pravnih sredstev, poleg informacij, ki se potrošnikom zagotovijo ob vročitvi dokumenta.

439

Sodne takse in obveznost najema odvetnika

Sodne takse in obveznost najema odvetnika

Sodne takse ter stroški pravnega svetovanja in zastopanja so sami po sebi prav tako lahko dejavnik, ki potrošnike odvrača od uporabe pravnih sredstev. Pomemben ni le absolutni znesek, ampak tudi na primer razmerje med vrednostjo zahtevka ali njihova diskriminatorna narava. Odvetniške stroške je treba upoštevati, če se uradno zahteva, da potrošnike zastopa odvetnik, ali če je vsaj v praksi treba najeti odvetnika.

Upoštevati je treba tudi mehanizme, namenjene izravnavi finančnih težav potrošnika, kot je pravna pomoč (440), ki lahko vsaj delno zmanjšajo vpliv stroškov.

440

Sodišče (441) je menilo, da so obveznost zastopanja po odvetniku v zadevah, ki presegajo vrednost 900 EUR, in s tem povezani stroški lahko dejavnik, ki potrošnike odvrača od obrambe.

441

Sodišče (442) je ugotovilo, da lahko pravilo, po katerem mora toženec ob vložitvi ugovora zoper plačilni nalog plačati tri četrtine sodnih taks, potrošnika samo po sebi odvrača od vložitve ugovora.

442

Potreba po utemeljitvi uporabe pravnega sredstva

Potreba po utemeljitvi uporabe pravnega sredstva

Obveznost, da se ob vložitvi pravnega sredstva predložijo zajetna stališča v zvezi s pravnimi in dejanskimi elementi zadeve, vključno z dokazi, bi lahko potrošnike odvračala od vložitve pravnega sredstva, zlasti če je to povezano s kratkim rokom (443). Enako velja, če morajo potrošniki v 15 dneh navesti razloge za uporabo pravnega sredstva za ugovarjanje plačilnemu nalogu (444).

443

444

Tudi če ni formalne zahteve po najemu odvetnika, je zaradi potrebe po utemeljitvi pravnega sredstva morda treba vključiti odvetnika, kar je glede na potreben čas in s tem povezane stroške, kot so obravnavani zgoraj, lahko dodaten dejavnik, ki potrošnike odvrača od uporabe pravnega sredstva.

Razpoložljivost začasnih ukrepov

Razpoložljivost začasnih ukrepov

Sodišče (445) je večkrat poudarilo pomen razpoložljivosti začasnih ukrepov, zlasti za ustavitev ali odložitev izvršbe zoper potrošnika, ko sodišče presoja nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev. Brez začasnih ukrepov obstaja tveganje, da bo varstvo pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji prišlo prepozno in zato ne bo učinkovito. Začasna odredba je še zlasti pomembna v povezavi z izvršbo, ki zadeva potrošnikov dom (446) in vključuje prisilne izselitve, vendar pa je pomembna tudi za druge izvršilne ukrepe. Sodišče (447) je pravno stališče povzelo tako:

445

446

447

| „44 | Sodišče je [...] odločilo tudi, da ureditev države članice ni skladna z Direktivo 93/13, če poleg tega, da v okviru postopka izvršbe na podlagi hipoteke ne predvideva ugovornih razlogov v zvezi z nepoštenostjo pogodbenega pogoja, ki je podlaga za izvršilni naslov, sodišču, ki odloča o vsebini in je pristojno za presojo nepoštenosti takega pogoja, ne omogoča, da sprejme začasne ukrepe za prekinitev navedenega izvršilnega postopka [...] (448). |
| --- | --- |

„44

| 45 | Nazadnje je Sodišče razsodilo, da z Direktivo 93/13 ni skladna nacionalna zakonodaja, ki izvršilnemu sodišču v okviru izvršbe na podlagi hipoteke ne dovoljuje, da po uradni dolžnosti ali na predlog potrošnika presodi o nepoštenosti pogoja, vsebovanega v pogodbi, iz katere izvira zahtevana terjatev in je podlaga za izvršilni naslov, niti da sprejme začasne ukrepe, med drugim zlasti ukrep ustavitve izvršbe, kadar je sprejetje teh ukrepov nujno za zagotovitev popolne učinkovitosti končne odločbe sodišča, ki v ustreznem postopku odloča o vsebini in je pristojno preveriti nepoštenost tega pogoja [...] (449).“ |
| --- | --- |

45

Začasni ukrepi so lahko nujni ne samo za odložitev izvršbe zoper potrošnike, ampak tudi v primerih, ko potrošniki sprožijo sodni spor, v katerem zahtevajo razglasitev neveljavnosti nekaterih pogodbenih pogojev (450).

450

S členom 7(1) se lahko tudi zahteva, da morajo imeti nacionalna sodišča možnost izdaje začasne odredbe na lastno pobudo, če

možnost izdaje začasne odredbe na lastno pobudo

| — | je izdaja take odredbe nujna za zagotovitev polnega učinka poznejše sodbe v zvezi z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

—

je izdaja take odredbe nujna za zagotovitev polnega učinka poznejše sodbe v zvezi z nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| — | in če obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošniki ne bodo zahtevali začasnih ukrepov (451). |
| --- | --- |

—

in če obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošniki ne bodo zahtevali začasnih ukrepov (451).

451

Nazadnje, učinkovitost pravnih sredstev je lahko okrnjena ne le zaradi popolnega neobstoja začasnih ukrepov, ampak tudi zaradi dejstva, da potrošniki težko pridobijo začasno odredbo, na primer zaradi kratkih rokov, stališč, ki jih je treba predložiti, oziroma varščin ali dokazov, ki jih je treba zagotoviti.

učinkovitost pravnih sredstev je lahko okrnjena ne le zaradi popolnega neobstoja začasnih ukrepov, ampak tudi zaradi dejstva, da potrošniki težko pridobijo začasno odredbo,

Pomanjkljiva seznanjenost in obveščenost

Pomanjkljiva seznanjenost in obveščenost

Potrošniki pogosto ne poznajo ali se ne zavedajo svojih pravic oziroma težko presodijo pravni položaj zaradi omejenih informacij, zagotovljenih na primer v plačilnem nalogu, ki mu lahko ugovarjajo (452). Pomanjkljiva seznanjenost ali obveščenost lahko povzroči tveganje, da potrošniki ne bodo uporabili razpoložljivih pravnih sredstev (453). Sodišče je potrdilo (454), da so informacije, zagotovljene potrošnikom v odločbi, ki se lahko izpodbija, ali v povezavi z njo, bistvene. To vključuje informacije o tem, da je akt mogoče izpodbijati, pa tudi o tem, na kateri podlagi ga je mogoče izpodbijati in v kakšni obliki, ter o upoštevnem roku. Poleg tega potrošniki zaradi omejenih informacij o vsebini zahtevka morda težko presojajo možnosti za uspeh ob izpodbijanju nekaterih aktov, na primer plačilnih nalogov. Prav tako ni izključeno, da lahko informacije, zagotovljene potrošnikom, glede na svojo vsebino potrošnike odvračajo od uporabe razpoložljivih pravnih sredstev.

452

453

454

Sodišče (455) je do zdaj zagotovilo le malo napotkov o tem, kako ugotoviti nezanemarljivo tveganje, da potrošniki ne bodo vložili pravnih sredstev zaradi pomanjkljive seznanjenosti ali obveščenosti. Vsekakor je treba pri preučitvi tega tveganja upoštevati značilni položaj potrošnikov, vključno z ranljivimi potrošniki, v zadevni vrsti postopka.

455

Res judicata in zastaralni roki na splošno

Res judicata

Tako kot roki so tudi zastaralni roki in pravila o pravnomočnosti odločb sodišč ali drugih organov (res judicata) povezani z načelom pravne varnosti. Čeprav so zastaralni roki in res judicata pravne ovire za sprožitev postopkov, lahko res judicata povzroči tudi, da sodišče ne more (ponovno) obravnavati nekaterih materialnih vprašanj, med drugim na stopnji pritožbe ali izvršbe, bodisi na predlog stranke bodisi na lastno pobudo.

res judicata

res judicata

res judicata

Čeprav so lahko res judicata in zastaralni roki v nekaterih okoliščinah v nasprotju z „materialno pravičnostjo“, je Sodišče priznalo pomen pravne varnosti v pravnem redu Unije in držav članic. Na tej podlagi je potrdilo (456), da učinkovitost potrošniškega prava načeloma ne zahteva razveljavitve nacionalnih pravil o res judicata in razumnih rokih, vključno z zastaralnimi roki:

res judicata

456

učinkovitost

res judicata

| „68 | [...] Sodišče [je] sicer že priznalo, da varstvo potrošnikov ni absolutno. Zlasti je odločilo, da pravo Unije nacionalnega sodišča ne obvezuje, da ne uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, po katerih odločba postane pravnomočna, čeprav bi se s tem lahko odpravila kršitev katere koli določbe iz Direktive 93/13 [...] (457). |
| --- | --- |

„68

| 69 | Sodišče je tudi presodilo, da je določitev razumnih rokov – v interesu pravne varnosti – za pravna sredstva, katerih posledica nespoštovanja je prekluzija, združljiva s pravom Unije [...] (458). |
| --- | --- |

69

| 70 | Vendar je treba razlikovati med uporabo procesnega pravila, kot je razumni prekluzivni rok, in časovno omejitvijo razlage pravila prava Unije. [...]“ |
| --- | --- |

70

—   
  Res judicata

Res judicata

Glede na te ugotovitve Sodišča načelo res judicata na splošno prevlada v zadevah, ki so se končale s pravnomočno sodno odločbo, ki je ni več mogoče izpodbijati. To velja tudi, če je bila z navedeno odločbo kršena direktiva o nedovoljenih pogojih in/ali če se je spremenila sodna praksa v zvezi s presojo posamezne vrste pogodbenega pogoja.

res judicata

Vendar je še vedno treba preučiti, ali se s posameznim zadevnim pravilom o res judicata nesorazmerno ali pretirano omejujejo pravna sredstva ali onemogoča nadzor po uradni dolžnosti glede nedovoljenosti pogodbenih pogojev.

res judicata

Kot je pojasnjeno v oddelku 5.4.1, nacionalno pravilo o res judicata
  ni združljivo z načelom učinkovitosti, če onemogoča nadzor po uradni dolžnosti nad pogodbenimi pogoji pred izvršitvijo zahtevka zoper potrošnika, ko ni učinkovitih pravnih sredstev ali ko obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošniki razpoložljivih pravnih sredstev ne bodo uporabili (459). Podobno je Sodišče (460) razsodilo, da če je sodišče preučilo samo nekatere zadevne pogodbene pogoje, res judicata ne more preprečiti presoje dodatnih pogodbenih pogojev v poznejši fazi, bodisi na zahtevo potrošnika bodisi na lastno pobudo sodišča:

res judicata

ni združljivo z načelom učinkovitosti

459

460

res judicata

| „Če je nacionalno sodišče tako ob prejšnji preučitvi sporne pogodbe, ki je pripeljala do sprejetja odločbe, ki je pravnomočna, zgolj po uradni dolžnosti ob upoštevanju Direktive 93/13 preučilo le enega ali nekatere od pogojev te pogodbe, ta direktiva nacionalnemu sodišču, [...] pri katerem je potrošnik večkrat vložil ugovor, nalaga, da na zahtevo strank ali po uradni dolžnosti preuči morebitno nepoštenost drugih pogojev navedene pogodbe, če ima na voljo za to potrebne pravne in dejanske elemente. Ob opustitvi tega nadzora bi se varstvo potrošnika izkazalo za necelovito in nezadostno ter ne bi pomenilo niti ustreznega niti učinkovitega sredstva za dosego prenehanja uporabe te vrste pogojev, kar je v nasprotju s tem, kar določa člen 7(1) Direktive 93/13 [...] (461).“ |
| --- |

„Če je nacionalno sodišče tako ob prejšnji preučitvi sporne pogodbe, ki je pripeljala do sprejetja odločbe, ki je pravnomočna, zgolj po uradni dolžnosti ob upoštevanju Direktive 93/13 preučilo le enega ali nekatere od pogojev te pogodbe, ta direktiva nacionalnemu sodišču, [...] pri katerem je potrošnik večkrat vložil ugovor, nalaga, da na zahtevo strank ali po uradni dolžnosti preuči morebitno nepoštenost drugih pogojev navedene pogodbe, če ima na voljo za to potrebne pravne in dejanske elemente. Ob opustitvi tega nadzora bi se varstvo potrošnika izkazalo za necelovito in nezadostno ter ne bi pomenilo niti ustreznega niti učinkovitega sredstva za dosego prenehanja uporabe te vrste pogojev, kar je v nasprotju s tem, kar določa člen 7(1) Direktive 93/13 [...] (461).“

Poleg tega, kot je obravnavano v oddelku 5.3.1, morajo sodišča morda presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo na podlagi načela enakovrednosti (462), če so na podlagi nacionalnih postopkovnih pravil pristojna za preučitev vprašanj javnega reda kljub pravilu o res judicata, ki se sicer uporablja.

enakovrednosti

462

res judicata

—   
  Zastaralni roki

Zastaralni roki

Kot je navedeno zgoraj, Sodišče (463) načeloma šteje, da so razumni zastaralni roki sprejemljivi v interesu pravne varnosti, na primer v zvezi z zahtevki za povračilo preplačanih zneskov zaradi nedovoljenih pogodbenih pogojev. Sodišče do zdaj še ni odločilo, kaj naj bi se v zvezi s tem štelo za razumni zastaralni rok, in še ni razsodilo o tem, kdaj naj bi ta rok začel teči. Vendar pa je bilo pozvano k zagotovitvi smernic v zvezi s slednjim vidikom (464).

463

464

Razlikovati je treba med zastaralnimi roki, določenimi v zakonodaji, ter časovno omejitvijo učinkov sodbe sodišča o nedovoljenosti pogodbenega pogoja in s tem povezanih posledic (465), kot je pravica potrošnikov do povračila (466), saj taka časovna omejitev ni dopustna (467).

465

466

467

Kakor koli že, kot je navedeno v oddelku 4.2, za nezavezujočo naravo nedovoljenih pogodbenih pogojev kot tako ne morejo veljati zastaralni roki. To pomeni, da lahko potrošniki to varstvo uveljavljajo vedno, ko se srečajo z zahtevki prodajalcev ali ponudnikov, temelječimi na nedovoljenih pogodbenih pogojih, bodisi tako, da se na nedovoljenost sklicujejo sami, bodisi na podlagi nadzora po uradni dolžnosti, ne da bi bili časovno omejeni (468). Enako mora veljati za zahteve za razglasitev pogodbenih pogojev za nedovoljene v individualnih postopkih ali opustitvenih tožbah v smislu člena 7(2) direktive o nedovoljenih pogojih.

468

5.5   Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

5.5.1   Temeljne obveznosti

Temeljne obveznosti

Nadzor po uradni dolžnosti zahteva proaktivno posredovanje nacionalnih sodišč, neodvisno od stališč strank (469), tako v zvezi s:

469

| — | preučitvijo, ali je zadevni pogodbeni pogoj nedovoljen in zato nezavezujoč, kot tudi |
| --- | --- |

—

preučitvijo, ali je zadevni pogodbeni pogoj nedovoljen in zato nezavezujoč, kot tudi

| — | sklepi, ki jih je treba izpeljati iz ugotovitve, da je zadevni pogoj nedovoljen, za zagotovitev, da navedeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč. |
| --- | --- |

—

sklepi, ki jih je treba izpeljati iz ugotovitve, da je zadevni pogoj nedovoljen, za zagotovitev, da navedeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč.

Nacionalna sodišča lahko uporabijo nedovoljene pogoje samo, če potrošnik, ki je bil seznanjen s svojimi pravicami, izjemoma nasprotuje neuporabi nedovoljenih pogodbenih pogojev (470). Sodišče je navedlo, da:

470

| „[mora] [n]acionalno sodišče [...] po uradni dolžnosti proučiti nedovoljenost pogodbenega pogoja, če razpolaga s potrebnimi dejanskimi in pravnimi elementi. Če tak pogoj šteje za nedovoljen, ga ne uporabi, razen če potrošnik temu nasprotuje. [...] (471).
  Zagotovitev polnega učinka varstva, določenega s to direktivo, namreč terja, da lahko nacionalno sodišče, ki po uradni dolžnosti ugotovi nepoštenost pogoja, izpelje vse sklepe, ki izhajajo iz te ugotovitve, ne da bi moral potrošnik, ki je bil obveščen o svojih pravicah, predlagati, da se navedeni pogoj razglasi za ničen [... (472)] (473).“ |
| --- |

„[mora] [n]acionalno sodišče [...] po uradni dolžnosti proučiti nedovoljenost pogodbenega pogoja, če razpolaga s potrebnimi dejanskimi in pravnimi elementi. Če tak pogoj šteje za nedovoljen, ga ne uporabi, razen če potrošnik temu nasprotuje. [...] (471).

Zagotovitev polnega učinka varstva, določenega s to direktivo, namreč terja, da lahko nacionalno sodišče, ki po uradni dolžnosti ugotovi nepoštenost pogoja, izpelje vse sklepe, ki izhajajo iz te ugotovitve, ne da bi moral potrošnik, ki je bil obveščen o svojih pravicah, predlagati, da se navedeni pogoj razglasi za ničen [... (472)] (473).“

Obveznost nadzora po uradni dolžnosti lahko tudi pomeni, da morajo sodniki odrediti začasne ukrepe na lastno pobudo, če je to potrebno za učinkovitost pravnega sredstva in če obstaja nezanemarljivo tveganje, da potrošniki ne bodo zaprosili za začasno odredbo (474).

474

Poleg tega morajo sodniki stranke seznaniti z izidom presoje pogodbenega pogoja po uradni dolžnosti in sklepi, ki jih je treba izpeljati, da so lahko zaslišane o tem vprašanju (475).

475

5.5.2   Vidiki, ki jih je treba preučiti

Vidiki, ki jih je treba preučiti

Dolžnost nacionalnih sodišč, da presojajo nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo, pomeni, da morajo preizkusiti vse pogoje za ugotovitev, da je pogoj nedovoljen (476), vključno z – če so posamezni koraki nujni v okviru zadevnega nacionalnega prenosa – vprašanji:

476

| — | ali pogodbeni pogoj spada na področje uporabe direktive (477), kar pomeni, da






  — | obstaja pogodba med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom (478), |
| --- | --- | --- |

—

ali pogodbeni pogoj spada na področje uporabe direktive (477), kar pomeni, da

477

—

obstaja pogodba med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom (478),

478

| — | se o zadevnem pogoju stranki nista dogovorili posamično (479), |
| --- | --- |

—

se o zadevnem pogoju stranki nista dogovorili posamično (479),

479

| — | zadevni pogoj ne odraža obveznih določb v smislu člena 1(2); |
| --- | --- |

—

zadevni pogoj ne odraža obveznih določb v smislu člena 1(2);

| — | ali je pogodbeni pogoj zajet s členom 4(2) ali ne, in če je, ali izpolnjuje zahteve glede preglednosti; |
| --- | --- |

—

ali je pogodbeni pogoj zajet s členom 4(2) ali ne, in če je, ali izpolnjuje zahteve glede preglednosti;

| — | ali je pogodbeni pogoj nedovoljen, tj. ali v nasprotju z zahtevo dobre vere ustvarja precejšnje neravnovesje med pravicami in obveznostmi strank v škodo potrošnika, vključno z morebitnim pomanjkanjem preglednosti zadevnih pogojev, oziroma, kjer je primerno, ali ustreza enemu od pogojev s črnega ali sivega seznama. |
| --- | --- |

—

ali je pogodbeni pogoj nedovoljen, tj. ali v nasprotju z zahtevo dobre vere ustvarja precejšnje neravnovesje med pravicami in obveznostmi strank v škodo potrošnika, vključno z morebitnim pomanjkanjem preglednosti zadevnih pogojev, oziroma, kjer je primerno, ali ustreza enemu od pogojev s črnega ali sivega seznama.

5.5.3   Razpoložljivost nujnih pravnih in dejanskih elementov

Razpoložljivost nujnih pravnih in dejanskih elementov

Glavni element za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev je pogodba z vsemi določili. Kot je pojasnjeno zgoraj, je treba pred presojo nedovoljenosti pogoja obravnavati še druge elemente, npr. ali je ena od strank potrošnik, ali sta se stranki o pogoju dogovorili posamično oziroma ali je prodajalec ali ponudnik potrošniku zagotovil potrebne informacije pred sklenitvijo pogodbe.

Težava lahko nastane, če nacionalno sodišče v konkretni zadevi nima vseh potrebnih dejanskih in pravnih elementov, da bi odločilo o nedovoljenosti pogodbenega pogoja. Sodišče to priznava s tem, ko v številnih sodbah uporablja formulacije, kot je „da [nacionalno sodišče] razpolaga z vsemi za to potrebnimi pravnimi in dejanskimi elementi“ (480).

480

Hkrati je Sodišče pojasnilo, da nadzor po uradni dolžnosti vključuje proaktiven pristop za pridobitev dostopa do elementov, nujnih za presojo pogodbenih pogojev (481), na primer ko je uporabilo izraz „preveriti“ v zvezi s preučitvijo pogojev iz člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih (482):

481

482

| „[...] mora to sodišče po uradni dolžnosti preveriti, ali pogoj iz pogodbe, ki je bila sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, spada na področje uporabe Direktive, in če spada, po uradni dolžnosti presoditi morebitno nedovoljenost takega pogoja [...] (483).“ |
| --- |

„[...] mora to sodišče po uradni dolžnosti preveriti, ali pogoj iz pogodbe, ki je bila sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, spada na področje uporabe Direktive, in če spada, po uradni dolžnosti presoditi morebitno nedovoljenost takega pogoja [...] (483).“

Sodišče (484) je tudi poudarilo, da morajo nacionalna sodišča pridobiti potrebna pojasnila o tem, ali je ena od strank potrošnik, če obstajajo vsaj nekateri znaki, da bi bilo lahko tako:

484

| „Načelo učinkovitosti [...] zahteva, da nacionalno sodišče, ki odloča v sporu o pogodbi, ki lahko spada na področje uporabe te direktive, če ima za to potrebne pravne in dejanske okoliščine, oziroma lahko z njimi razpolaga na podlagi enostavne zahteve za pojasnitev, preveri, ali je kupca mogoče opredeliti za potrošnika, tudi če se slednji na to ni izrecno skliceval.“ |
| --- |

„Načelo učinkovitosti [...] zahteva, da nacionalno sodišče, ki odloča v sporu o pogodbi, ki lahko spada na področje uporabe te direktive, če ima za to potrebne pravne in dejanske okoliščine, oziroma lahko z njimi razpolaga na podlagi enostavne zahteve za pojasnitev, preveri, ali je kupca mogoče opredeliti za potrošnika, tudi če se slednji na to ni izrecno skliceval.“

Če torej obstajajo znaki, da bi lahko bila zadevna pogodba potrošniška pogodba, mora nacionalno sodišče to preveriti, tudi če stranki na to nista opozorili. Tak proaktivni pristop se dejansko zdi nujen zaradi obvezne narave člena 6(1).

Podobno morajo nacionalna sodišča, če obstajajo znaki, da bi lahko zahtevek temeljil na pogodbenih pogojih, o katerih se stranki nista dogovorili posamično, vendar niso takoj na voljo vsi elementi za dokončanje te preučitve, o tem vprašati stranki, da pridobijo potrebna pojasnila in dokaze (485). Če so morali prodajalci ali ponudniki potrošnikom zagotoviti določene informacije, morajo sodišča preveriti, ali so potrošniki prejeli zahtevane informacije (486).

485

486

Če posamezna postopkovna pravila, na primer v postopku izdaje plačilnega naloga ali postopku izvršbe, sodiščem ne dovoljujejo vsebinske presoje kljub razpoložljivosti navedenih elementov (487) ali jim ne zagotavljajo dostopa do teh elementov (488), vključno s pogodbo, na kateri temelji zahtevek, se s takimi postopkovnimi omejitvami ne more odpraviti obveznost zagotovitve nadzora po uradni dolžnosti.

487

488

Taka razlaga temelji na naslednjih preudarkih:

| — | Že iz formulacije, ki jo uporablja Sodišče, in okvira različnih sodb je razvidno, da Sodišče priznava dejstvo, da v praksi nacionalno sodišče ne more izvesti potrebne presoje brez dostopa do navedenih elementov (489). |
| --- | --- |

—

Že iz formulacije, ki jo uporablja Sodišče, in okvira različnih sodb je razvidno, da Sodišče priznava dejstvo, da v praksi nacionalno sodišče ne more izvesti potrebne presoje brez dostopa do navedenih elementov (489).

dejstvo

v praksi

489

| — | Sodišče je v večini zadev upoštevalo, da je predložitveno sodišče imelo dostop do potrebnih elementov. Poleg tega je v več navedenih sodbah uporabilo formulacijo „... čeprav
   (490)
  ima na voljo vse potrebne pravne in dejanske elemente v ta namen ...“, kar kaže na sklepanje a fortiori in ne na pravni pogoj. |
| --- | --- |

—

Sodišče je v večini zadev upoštevalo, da je predložitveno sodišče imelo dostop do potrebnih elementov. Poleg tega je v več navedenih sodbah uporabilo formulacijo „... čeprav
   (490)
  ima na voljo vse potrebne pravne in dejanske elemente v ta namen ...“, kar kaže na sklepanje a fortiori in ne na pravni pogoj.

„... čeprav

490

ima na voljo vse potrebne pravne in dejanske elemente v ta namen ...“

a fortiori

| — | Če bi se lahko z nacionalnimi postopkovnimi pravili preprečil nadzor po uradni dolžnosti že s tem, ko bi se sodiščem zavrnil dostop do potrebnih elementov, bi to posegalo v pravico do učinkovitega pravnega sredstva. |
| --- | --- |

—

Če bi se lahko z nacionalnimi postopkovnimi pravili preprečil nadzor po uradni dolžnosti že s tem, ko bi se sodiščem zavrnil dostop do potrebnih elementov, bi to posegalo v pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

| — | Če se nadzor po uradni dolžnosti zahteva na podlagi načela enakovrednosti, bi bil lahko tak nadzor v praksi onemogočen, če je z nacionalnimi postopkovnimi pravili sodiščem zavrnjen dostop do potrebnih elementov. |
| --- | --- |

—

Če se nadzor po uradni dolžnosti zahteva na podlagi načela enakovrednosti, bi bil lahko tak nadzor v praksi onemogočen, če je z nacionalnimi postopkovnimi pravili sodiščem zavrnjen dostop do potrebnih elementov.

enakovrednosti

Sodišče (491) je to razlago potrdilo, ko je na podlagi ugotovitve obstoja nezanemarljivega tveganja, da potrošniki ne bodo vložili ugovora zoper plačilni nalog (492), menilo, da izdaja plačilnega naloga brez predhodne preučitve nedovoljenosti pogodbenih pogojev po uradni dolžnosti ni združljiva s členom 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih. Sodišče je to ugotovilo kljub zavedanju, da na podlagi zadevnih postopkovnih pravil nacionalna sodišča po navadi nimajo dostopa do pravnih in dejanskih elementov za to preučitev (493), ter ne da bi dostop do takih elementov navedlo kot pogoj za svojo ugotovitev (494), ko je navedlo, da:

491

492

493

494

| „[...] je treba člen 7(1) Direktive 93/13 razlagati tako, da nasprotuje postopku, ki dopušča izdajo plačilnega naloga, kadar sodišče, ki odloča o predlogu za izdajo plačilnega naloga, ni pristojno za preizkus morebitne nepoštenosti pogojev iz zadevne pogodbe, če na podlagi podrobnih pravil za izvajanje pravice do vložitve ugovora zoper ta plačilni nalog ni mogoče zagotoviti spoštovanja pravic, ki jih ima potrošnik na podlagi te direktive.“ |
| --- |

„[...] je treba člen 7(1) Direktive 93/13 razlagati tako, da nasprotuje postopku, ki dopušča izdajo plačilnega naloga, kadar sodišče, ki odloča o predlogu za izdajo plačilnega naloga, ni pristojno za preizkus morebitne nepoštenosti pogojev iz zadevne pogodbe, če na podlagi podrobnih pravil za izvajanje pravice do vložitve ugovora zoper ta plačilni nalog ni mogoče zagotoviti spoštovanja pravic, ki jih ima potrošnik na podlagi te direktive.“

Zato morajo biti nacionalna sodišča v primerih, ko se z direktivo o nedovoljenih pogojih zahteva nadzor po uradni dolžnosti, zavezana, da pridobijo potrebne elemente za presojo po uradni dolžnosti, z razlago nacionalnih pravil v skladu s pravom EU ali, če to ni mogoče, z razveljavitvijo neskladnih nacionalnih pravil.

5.5.4   Ugotovitve, ki jih je treba izpeljati iz presoje nedovoljenosti

Ugotovitve, ki jih je treba izpeljati iz presoje nedovoljenosti

Ob koncu presoje morajo nacionalna sodišča izpeljati sklepe, ki izhajajo iz nedovoljenosti zadevnih pogodbenih pogojev in njihove nezavezujoče narave, v skladu z načeli iz oddelka 4. To lahko odvisno od zahtevka, vrste postopka in narave pogodbenega pogoja pripelje na primer do zavrnitve ali omejitve zahtevka zoper potrošnika, ki v celoti ali deloma temelji na nedovoljenih pogodbenih pogojih, do prenehanja ali omejitve izvršbe ali do razglasitve neveljavnosti.

Kot je navedeno zgoraj, mora nacionalno sodišče, preden odloči, da ne bo uporabilo pogodbenega pogoja, ki ga je presodilo na lastno pobudo in ki ga šteje za nedovoljenega, o tem vprašanju zaslišati obe stranki (495).

495

Poleg tega se lahko potrošniki, potem ko so bili obveščeni o nedovoljenosti in nezavezujoči naravi zadevnega pogodbenega pogoja, odločijo, da ne bodo uveljavljali tega varstva v sodnem postopku, v katerem bo moralo pristojno sodišče uporabiti nedovoljeni pogodbeni pogoj (496). Glede na obvezno naravo člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih bi morala biti taka izjava veljavna samo, če je sodišče prepričano, da je potrošnik v celoti razumel pravni položaj in da njegova izjava ne temelji na napačnih predstavah ali pritisku drugih strank.

496

5.6   Posledice nadzora po uradni dolžnosti, učinkovitosti in enakovrednosti za nacionalna postopkovna pravila

Posledice nadzora po uradni dolžnosti, učinkovitosti

enakovrednosti

Če se s pravom EU zahteva nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev, morajo nacionalna sodišča zagotoviti tak nadzor tako, da nacionalno pravo razlagajo in uporabljajo čim bolj v skladu s pravom EU (497). Če to ni mogoče in nacionalna postopkovna pravila niso v skladu z načelom učinkovitosti in/ali ne zagotavljajo učinkovitega pravnega sredstva, morajo nacionalna sodišča taka nacionalna pravila razveljaviti, da se izvedejo preverjanja po uradni dolžnosti, ki se zahtevajo s pravom EU (498).

497

učinkovitosti

498

Poleg tega lahko načeli nadzora po uradni dolžnosti in učinkovitosti zahtevata, da države članice izvedejo določene prilagoditve ali popravke svoje zakonodaje, če nacionalna postopkovna in materialnopravna pravila niso v skladu s tema načeloma, kot je opisano v pododdelkih zgoraj. Države članice so torej pozvane k preučitvi vseh nacionalnih določb, ki bi bile lahko neskladne z jamstvi, zahtevanimi z direktivo o nedovoljenih pogojih, kot jo razlaga Sodišče.

učinkovitosti

Če se nadzor po uradni dolžnosti zahteva z načelom enakovrednosti (499), morajo nacionalna sodišča zadevne nacionalne določbe smiselno uporabiti za presojo nedovoljenosti pogodbenih pogojev na lastno pobudo. Če z navedenimi določbami niso izrecno zajeti ukrepi na podlagi prava EU, obstaja tveganje, da nacionalna sodišča tega nadzora ne bodo opravila izključno na podlagi navedenih nacionalnih določb. Zato lahko tudi skladnost z načelom enakovrednosti zahteva prilagoditve zakonodaje.

enakovrednosti

499

enakovrednosti

Nazadnje, Sodišče (500) je pojasnilo, da lahko odločitev nacionalnega sodišča, ki odloča na zadnji stopnji in ne izpolni obveznosti presoje nedovoljenosti pogodbenega pogoja na lastno pobudo, pomeni dovolj resno kršitev prava EU, ki bi lahko povzročila nastanek odgovornosti države članice za škodo, povzročeno potrošnikom.

500

5.7   Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

Sodna praksa Sodišča o postopkovnih jamstvih, ki izhajajo iz direktive o nedovoljenih pogojih, se nanaša izključno na „sodišča“ v smislu člena 267 PDEU. Sodišče je odločilo, da arbitražna sodišča ne morejo vlagati predlogov za sprejetje predhodne odločbe (501).

501

Kar zadeva direktivo o nedovoljenih pogojih, je Sodišče (502) razsodilo, da se njegova sodna praksa o uradni dolžnosti nacionalnih sodišč ne uporablja za notarje, ko javno listino opremijo s potrdilom o izvršljivosti. Vendar pa se pri presoji postopka kot celote lahko upošteva vloga notarjev na podlagi zadevnega nacionalnega prava, ko sestavljajo take listine (503). Hkrati jamstva v predsodni fazi ne morejo nadomestiti dostopa sodišča do celotne sodne presoje (504).

502

503

504

Vendar je Sodišče pojasnilo, da mora v povezavi z arbitražnimi postopki, ki jih trgovci začnejo proti potrošnikom, če so ti dopustni na podlagi nacionalnega prava, ki se uporablja, obstajati učinkovit sodni nadzor nad arbitražnimi odločbami v pritožbenem in izvršilnem postopku (505). Na podlagi načel enakovrednosti in učinkovitosti (506) to lahko pomeni, da morajo sodišča na lastno pobudo presojati nedovoljenost zadevnih pogodbenih pogojev, vključno s pogodbenimi pogoji, ki prodajalcu ali ponudniku omogočajo uporabo arbitraže, po potrebi v fazi izvršbe. Za nacionalna pravila o takih postopkih, ki ogrožajo uporabo načela učinkovitega sodnega varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji, je treba šteti, da so v nasprotju z direktivo o nedovoljenih pogojih (507). Pogodbeni pogoji, na podlagi katerih lahko trgovci uvedejo arbitražne postopke zoper potrošnike, so verjetno nedovoljeni, če izključujejo ali ovirajo pravico potrošnika, da sproži sodni spor ali uporabi pravno sredstvo (508), med drugim, če preprečujejo učinkovit sodni nadzor nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji.

505

enakovrednosti

učinkovitosti

506

507

508

Kar zadeva postopke reševanja sporov, ki jih začnejo potrošniki, Direktiva 2013/11/EU o alternativnem reševanju (ARS) potrošniških sporov (509) vsebuje pomembna jamstva med drugim glede dogovorov med potrošnikom in trgovcem o vložitvi pritožb pri organu ARS ter glede poštenosti in zakonitosti postopkov pred priznanimi organi ARS. V okviru področja uporabe Direktive 2013/11/EU dogovor med potrošnikom in trgovcem o vložitvi pritožbe pri organu ARS za potrošnika ni zavezujoč pred nastankom spora, če je potrošnik s tem prikrajšan za pravico, da za rešitev spora vloži tožbo pri sodišču. To velja še toliko bolj, če je tak dogovor vsebovan v pogodbenem pogoju, o katerem se stranki nista dogovorili posamično.

509

6.   OPUSTITVENE TOŽBE V KOLEKTIVNEM INTERESU POTROŠNIKOV (ČLEN 7(2) IN (3) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH)

OPUSTITVENE TOŽBE V KOLEKTIVNEM INTERESU POTROŠNIKOV (ČLEN 7(2) IN (3) DIREKTIVE O NEDOVOLJENIH POGOJIH)

| Člen 7









  1. | Države članice zagotovijo, da v interesu potrošnikov in konkurentov obstajajo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki. |
| --- | --- |

Člen 7

Člen 7

1.

Države članice zagotovijo, da v interesu potrošnikov in konkurentov obstajajo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki.

| 2. | Sredstva, navedena v odstavku 1, vključujejo predpise, na podlagi katerih lahko osebe ali organizacije, ki imajo po nacionalnem pravu pravni interes pri zaščiti potrošnikov, ukrepajo v skladu z zadevnim nacionalnim pravom na sodiščih ali pri pristojnih upravnih organih, da odločijo, ali so pogodbeni pogoji, sestavljeni za splošno rabo, nedovoljeni, tako da lahko uporabijo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe takih pogojev. |
| --- | --- |

2.

Sredstva, navedena v odstavku 1, vključujejo predpise, na podlagi katerih lahko osebe ali organizacije, ki imajo po nacionalnem pravu pravni interes pri zaščiti potrošnikov, ukrepajo v skladu z zadevnim nacionalnim pravom na sodiščih ali pri pristojnih upravnih organih, da odločijo, ali so pogodbeni pogoji, sestavljeni za splošno rabo, nedovoljeni, tako da lahko uporabijo ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe takih pogojev.

| 3. | Pravna sredstva, navedena v odstavku 2, so lahko ob upoštevanju nacionalnega prava, usmerjena posamično ali skupaj zoper več prodajalcev ali ponudnikov iz istega gospodarskega sektorja ali zoper njihova združenja, ki uporabljajo ali priporočajo uporabo enakih splošnih pogodbenih pogojev ali podobnih pogojev. |
| --- | --- |

3.

Pravna sredstva, navedena v odstavku 2, so lahko ob upoštevanju nacionalnega prava, usmerjena posamično ali skupaj zoper več prodajalcev ali ponudnikov iz istega gospodarskega sektorja ali zoper njihova združenja, ki uporabljajo ali priporočajo uporabo enakih splošnih pogodbenih pogojev ali podobnih pogojev.

Člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih dopolnjuje Direktivo 2009/22/ES o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (510) s posebnim poudarkom na opustitvenih tožbah v kolektivnem interesu potrošnikov, da se posameznim prodajalcem, ponudnikom ali njihovim skupinam prepreči nadaljnja uporaba nedovoljenih pogodbenih pogojev. V skladu s členom 7(1) morajo biti tudi postopki opustitvenih tožb ustrezni in učinkoviti (511). Glede na svarilni in odvračilni namen takih tožb ter njihovo neodvisnost od katerega koli konkretnega spora, lahko pooblaščene osebe ali organizacije, kot so potrošniška združenja, vložijo opustitveno tožbo, tudi če zadevni pogoji v konkretnih pogodbah niso bili uporabljeni (512). Nasprotno je Sodišče odločilo, da člen 7(1) in (2) ter člen 47 Listine državam članicam ne nalagata, da morajo potrošniškim organizacijam dovoliti intervencijo v podporo posameznim potrošnikom v postopkih, ki zadevajo izvršitev potencialno nedovoljenih pogodbenih pogojev (513), razen če to zahteva načelo enakovrednosti (514).

510

511

512

513

enakovrednosti

514

Načeli enakovrednosti in učinkovitosti, nadzor po uradni dolžnosti in člen 47 Listine se enako uporabljajo za opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov, pri čemer je treba upoštevati njihovo posebno naravo.

enakovrednosti

učinkovitosti

Natančneje, s členom 6(1) v povezavi s členom 7(1) in (2) se zahteva, da pogodbeni pogoji, razglašeni za nedovoljene v postopku opustitvene tožbe, niso zavezujoči niti za potrošnike, ki so stranke v sodnem postopku, niti za tiste, ki so z istim prodajalcem ali ponudnikom sklenili pogodbo, za katero veljajo isti pogoji (515). Pogoj, ki se šteje za nedovoljenega v takem postopku, se obravnava kot nedovoljen tudi v vseh prihodnjih pogodbah med navedenim trgovcem in potrošniki (516). Nacionalna sodišča, ki odločajo o posameznih zadevah, morajo tak učinek opustitvenih tožb upoštevati v okviru svojih uradnih dolžnosti ter zadevnega pogoja ne smejo šteti za dovoljenega in veljavnega.

pogoji, razglašeni za nedovoljene v postopku opustitvene tožbe, niso zavezujoči niti za potrošnike, ki so stranke v sodnem postopku, niti za tiste, ki so z istim prodajalcem ali ponudnikom sklenili pogodbo, za katero veljajo isti pogoji

515

516

Nacionalna sodišča

zadevnega pogoja ne smejo šteti za dovoljenega in veljavnega

Sodišče je načeloma priznalo tudi možnost povečanja varstva pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji na podlagi člena 8 z vzpostavitvijo nacionalne evidence pogodbenih pogojev, ki so bili za nedovoljene razglašeni v pravnomočnih sodnih odločbah, na podlagi katere lahko izvršilni organ oglobi tudi druge prodajalce ali ponudnike, ki uporabljajo enakovredne pogoje. Vendar pa morajo taki prodajalci ali ponudniki na podlagi člena 47 Listine imeti učinkovito pravno sredstvo zoper odločbo, s katero so pogoji razglašeni za enakovredne, in zoper odločbo, s katero je določen znesek globe (517).

druge prodajalce ali ponudnike

517

Kljub jasnim prednostim kolektivnih tožb na podlagi člena 7(2) take tožbe ne smejo posegati v pravico potrošnikov, ki vložijo vzporedne individualne tožbe za razglasitev nedovoljenosti pogodbenega pogoja, da se ločijo od kolektivne tožbe v zvezi s podobnimi pogoji, uporabljenimi v istovrstnih pogodbah. Kot je pojasnilo Sodišče (518), se individualne in kolektivne tožbe na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih dopolnjujejo ter imajo različne namene in pravne učinke. Kolektivna opustitvena tožba je namenjena abstraktni, splošni presoji, ali je pogodbeni pogoj nedovoljen, medtem ko individualna tožba vključuje konkretno preučitev pogodbenega pogoja glede na posamezne okoliščine zadeve (519). Posledično imajo lahko kolektivne tožbe samo omejen postopkovni učinek na individualne tožbe, ki ga upravičujeta zlasti učinkovito izvajanje sodne oblasti in potreba po preprečitvi nezdružljivih sodnih odločb. Tako člen 7 nasprotuje nacionalnemu pravilu, s katerim bi se od sodišča zahtevalo, naj postopek individualne tožbe, ki jo je pri njem vložil potrošnik, samodejno odloži do izdaje pravnomočne sodbe o vzporedni kolektivni tožbi, ki jo je vložilo združenje (520).

518

519

520

V okviru tega bi morali biti v okviru individualne tožbe na voljo začasni ukrepi, tako na zahtevo potrošnika kot na lastno pobudo sodišča, dokler je to primerno do izdaje pravnomočne sodbe v postopku kolektivne tožbe, o kateri se odloča (521). To je pomembno zlasti, če je začasna odredba nujna za zagotovitev polnega učinka sodbe v postopku individualne tožbe.

521

Kar zadeva pravila o pristojnosti, je Sodišče priznalo, da nacionalno pravilo, po katerem je treba opustitvene tožbe, ki jih vložijo združenja za varstvo potrošnikov, vložiti pri sodiščih v kraju, kjer ima sedež ali naslov toženec, tj. prodajalec ali ponudnik, ne krši načela učinkovitosti (522). Sodišče je menilo, da potrošniška združenja niso v enakem podrejenem položaju kot posamezni potrošniki, ki vložijo opustitveno tožbo zoper prodajalce ali ponudnike, in se sklicevalo na člen 4(1) Direktive 2009/22/ES (523).

522

523

Sodišče je dalje presodilo, da v skladu s pravili Unije o pristojnosti opustitvena tožba, ki jo vloži združenje za varstvo potrošnikov, da bi se trgovcu preprečila uporaba nedovoljenih pogojev v pogodbah s posamezniki, spada med zadeve v zvezi z delikti ali kvazidelikti v smislu Bruseljske konvencije (524). Navedena razlaga velja tudi za uredbo Bruselj I (525). To pomeni, da je lahko pristojno sodišče, na območju katerega se je zgodil škodni dogodek, kar je treba v zvezi z varstvom potrošnikov razumeti široko, tako da zajema ne samo primere, v katerih je posameznik osebno utrpel škodo, ampak zlasti tudi poseganje v pravni red, ki je posledica uporabe nedovoljenih pogojev (526). Pravo, ki se uporablja za tako tožbo, je treba določiti v skladu s členom 6(1) uredbe Rim II (527), medtem ko je treba pravo, ki se uporablja za presojo posameznega pogodbenega pogoja, vedno določiti na podlagi uredbe Rim I (528), ne glede na to, ali se ta presoja opravi v okviru individualne ali kolektivne tožbe (529).

524

525

526

527

528

529

---

(1)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (v nadaljnjem besedilu: direktiva o nedovoljenih pogojih) (UL L 95, 21.4.1993, str. 29), spremenjena z Direktivo 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 304, 22.11.2011, str. 64).

1

(2)  Končno poročilo z dne 23. maja 2017 (SWD(2017) 208 final).

2

(3)  Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993, Direktive 98/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta zaradi boljšega izvrševanja in posodobitve pravil EU o varstvu potrošnikov (COM(2018) 185 final). Ob sprejetju tega obvestila sta se Svet in Evropski parlament načeloma strinjala z vstavitvijo novega člena 8b o sankcijah v direktivo o nedovoljenih pogojih.

3

(4)  COM(2018) 183 final.

4

(5)  Oddelek 2.1.

5

(6)  Te informacije so na voljo tudi na spletišču GD za pravosodje in potrošnike: https://archiefotc01.archiefweb.eu/archives/archiefweb/20171125145225/http://ec.europa.eu/consumers/consumer_rights/rights-contracts/directive/notifications/index_en.htm#HR.

6

(7)  https://e-justice.europa.eu/directivePartsTableOfContents.do?idTaxonomy=628&plang=sl&init=true.

7

(8)  Vsaj glede potrošniškega pogodbenega prava. Glej zadevo C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točke 60–74, zlasti točka 62 s sklici na druge odločbe: glede Direktive Sveta 85/577/EGS z dne 20. decembra 1985 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov (UL L 372, 31.12.1985, str. 31), zadevo C-227/08, Martín Martín, točka 29; glede Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, 7.7.1999, str. 12) zadevo C-32/12, Duarte Hueros, točka 39. V zvezi z Direktivo 1999/44/ES nadalje glej zadevo C-497/13, Faber, točke 42–48. V zvezi z Direktivo Sveta 87/102/EGS z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (UL L 42, 12.2.1987, str. 48), ki jo je nadomestila Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 133, 22.5.2008, str. 66), glej zadevo C-429/05, Rampion in Godard, točka 69 in izrek, ter zadevo C-76/10, Pohotovosť, točka 76.

8

(9)  UL L 1, 3.1.1994, str. 3.

9

(10)  Običajno sodbe in včasih sklepi.

10

(11)  Na primer zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 51.

11

(12)  Sklic na zadevo C-168/05, Mostaza Claro, točka 37.

12

(13)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM, točka 31; zadeva C-168/05, Mostaza Claro, točka 3; zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 78.

13

(14)  V času sprejetja člen 100a Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti.

14

(15)  V nadaljnjem besedilu: Listina.

15

(16)  Spodnji citat je iz zadeve C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točka 54. Ob koncu navedene točke se Sodišče sklicuje na zadevo C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 31, in zadevo C-110/14, Costea, točka 18 in navedena sodna praksa. Podobne navedbe je mogoče najti v številnih drugih odločbah, na primer v zadevi C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 22.

16

(17)  Ta vidik je obravnavan zlasti v zadevi C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točka 59.

17

(18)  Ta vidik je poudarjen v zadevi C-110/14, Costea, točka 27.

18

(19)  Na primer zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 41; zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 23; združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točki 53 in 55.

19

(20)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točka 69.

20

(21)  Na primer zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 22 in navedena sodna praksa.

21

(22)  Sklepni predlogi generalnega pravobranilca Pitruzelle v zadevi C-260/18, Dziubak, točka 53.

22

(23)  Poročilo Komisije o izvajanju Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (COM(2000) 248 final z dne 27. aprila 2000), str. 13.

23

(24)  Mogoče je tudi, da je med pogodbenimi strankami več kot en prodajalec ali ponudnik in/ali več kot en potrošnik.

24

(25)  Zadeva C-590/17, Pouvin in Dijoux, točke 25–28, s sklicevanjem na zadevo C-110/14, Costea, točka 21, glede pojma „potrošnik“; zadeva C-74/15, Tarcău, točka 27; zadeva C-534/15, Dumitraș, točka 36, in zadeva C-535/16, Bachman, točka 36.

25

(26)  Na primer v zadevi C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točki 53 in 55, ki sta tu citirani.

26

(27)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 30, in zadeva C-110/14, Costea, točka 17 in navedena sodna praksa.

27

(28)  Sklic po analogiji na sklep z dne 27. aprila 2017 v zadevi C-535/16, Bachman, točka 36 in navedena sodna praksa.

28

(29)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 25.

29

(30)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 26.

30

(31)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 31.

31

(32)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točke 27–30; zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točke 40–42.

32

(33)  Glej na primer sklic v točki 51 zadeve C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, na zadevo C-59/12, Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs, ki se nanaša na Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

33

(34)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točki 47 in 48.

34

(35)  Sklicevanje na zadevo C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 28 in navedena sodna praksa.

35

(36)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točke 49–51.

36

(37)  Zadeva C-59/12, Zentrale zur Bekämpfung des unlauteren Wettbewerbs, točka 32.

37

(38)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točka 51.

38

(39)  Sklicevanje po analogiji na zadevo C-59/12, Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs, točka 32.

39

(40)  Zadeva C-590/17, Pouvin in Dijoux, točka 37, zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točki 57 in 58.

40

(41)  Zadeva C-590/17, Pouvin in Dijoux.

41

(42)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen.

42

(43)  Zadeva C-537/13, Šiba.

43

(44)  Zadeva C-110/14, Costea.

44

(45)  Zadeva C-110/14, Costea, točka 27.

45

(46)  Sklic na zadevo C-537/13, Šiba, točka 23.

46

(47)  Zadevi C-74/15, Tarcău, in C-534/15, Dumitraș, točke 34–40.

47

(48)  Zadeva C-290/16, Air Berlin, točka 44.

48

(49)  Sodišče lahko v zadevi C-272/18, Verein für Konsumenteninformation (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), dodatno pojasni to kategorijo pogodb, saj se zadeva nanaša na skrbniške sporazume med komplementarjem in drugimi komanditisti v komanditni družbi na podlagi nemškega prava.

49

(50)  Kot je v točki 56 zadeve C-590/17, Pouvin in Dijoux, navedel generalni pravobranilec, uvodna izjava 10 „ponuja nazorne primere vrst pravnih poslov, za katere člen 1(1) v povezavi s členom 2(b) in (c) Direktive ne velja“.

50

(51)  Glede pogodb o zaposlitvi glej zadevo C-590/17, Pouvin in Dijoux, točka 32.

51

(52)  Zadevi C-74/15, Tarcău, in C-534/15, Dumitraș.

52

(53)  To se potrjuje s skupnim stališčem nacionalnih organov iz mreže organov za izvrševanje, ustanovljene na podlagi Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov („Uredba o sodelovanju na področju varstva potrošnikov“) (UL L 364, 9.12.2004, str. 1), v zvezi z varstvom potrošnikov na družbenih omrežjih, ki je na voljo na: http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-631_sl.htm (november 2016). Glej tudi pojem plačila iz uvodne izjave 16 Direktive (EU) 2018/1972 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o Evropskem zakoniku o elektronskih komunikacijah (UL L 321, 17.12.2018, str. 36).

53

(54)  Zadevi C-74/15, Tarcău, točka 26, in C-534/15, Dumitraș, točka 31.

54

(55)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točke 32–34.

55

(56)  Zadeva C-537/13, Šiba, točki 23 in 24.

56

(57)  Zadeva C-110/14, Costea.

57

(58)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen.

58

(59)  Zadevi C-74/15, Tarcău, in C-534/15, Dumitraș.

59

(60)  Zadeva C-590/17, Pouvin in Dijoux. Sodišče je odločilo, da pojem „potrošnik“ iz člena 2(b) direktive o nedovoljenih pogojih vključuje zaposlenega v podjetju in njegovega zakonca, ki sklene posojilno pogodbo z navedenim podjetjem, ki je načeloma na voljo le osebju navedenega podjetja, z namenom financiranja nakupa nepremičnine v zasebne namene. Pojem „prodajalec ali ponudnik“ iz člena 2(c) direktive o nedovoljenih pogojih vključuje tako podjetje, če tako posojilno pogodbo sklene v okviru svoje poklicne dejavnosti, tudi če odobritev posojila ni njegova glavna dejavnost.

60

(61)  V nekaterih državah članicah (glej Prilogo II) se tudi za pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, uporabljajo pravila o nedovoljenih pogodbenih pogojih.

61

(62)  Člen 3(2).

62

(63)  Uvodna izjava 9.

63

(64)  Člen 3(2); zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 63.

64

(65)  Uvodna izjava 11.

65

(66)  Zadeva C-452/18, Ibercaja Banco (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

66

(67)  Glej zadevna uradna obvestila držav članic na podlagi člena 8a, kot so predstavljena v Prilogi II.

67

(68)  Citat je iz zadeve C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, točka 54. Enako navedbo je na primer mogoče najti v zadevah C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 31, in C-34/13, Kušionová, točka 77.

68

(69)  Sklic na zadevo C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 31 in navedena sodna praksa.

69

(70)  Zadeve C-266/18, Aqua Med, točka 33, C-446/17, Woonhaven Antwerpen BV CVBA proti Berkani in Hajji, točka 25, in C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 29; C-280/13, Barclays Bank, točki 31 in 42, C-34/13, Kušionová, točka 77, C-92/11, RWE Vertrieb, točka 26.

70

(71)  Zadeva C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, točka 53, zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 28. Glej tudi uvodno izjavo 13 direktive o nedovoljenih pogojih.

71

(72)  Zadeva C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, točke 62–64. Taka določba pa potrošnikov ne sme prikrajšati za pravice, ki lahko izhajajo iz neveljavnosti pogodbe zaradi nedovoljenosti pogodbenega pogoja. Glej oddelek 4.3.2.1 in zadevo C-118/17, Dunai, točke 51–55.

72

(73)  V zadevi C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, je Sodišče ugotovilo, da tipični pogodbeni pogoj, ki se nanaša na valutno tveganje v zvezi s pogodbo o hipotekarnem kreditu, dogovorjeno v tuji valuti, ni izključen s področja uporabe direktive o nedovoljenih pogojih, tudi če nacionalno pravo vsebuje obvezne določbe o mehanizmu pretvorbe valut.

73

tveganje

(74)  Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 1 izreka: „Člen 1(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da se ta direktiva uporablja za pogoje – vključene med splošne pogoje pogodb, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – v katerih je povzeto pravilo nacionalnega prava, ki se uporablja za drugo kategorijo pogodb, in za katere zadevna nacionalna ureditev ne velja.“

74

(75)  Zadeva C-266/18, Aqua Med, točke 35–38.

75

(76)  Zadeve C-125/18, Gómez del Moral Guasch, C-779/18, Mikrokasa in Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie, in C-81/19, Banca Transilvania, o katerih 31. maja 2019 še ni bilo odločeno.

76

(77)  Konvencija o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija), sklenjena v Montrealu 28. maja 1999.

77

Konvencija o mednarodnem železniškem prometu (COTIF) z dne 9. maja 1980, kakor je bila spremenjena z Vilenskim protokolom z dne 3. junija 1999.

Atenska konvencija iz leta 1974 o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju, kakor je bila spremenjena s protokolom iz leta 2002 (Atenska konvencija).

(78)  Zadeva C-290/16, Air Berlin, točka 44.

78

(79)  Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 304, 22.11.2011, str. 64).

79

(80)  UL L 149, 11.6.2005, str. 22.

80

(81)  Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, 22.5.2008, str. 66).

81

(82)  Direktiva 2008/122/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. januarja 2009 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave (UL L 33, 3.2.2009, str. 10).

82

(83)  Direktiva 2014/17/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 60, 28.2.2014, str. 34).

83

(84)  Direktiva (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (UL L 326, 11.12.2015, str. 1).

84

(85)  UL L 321, 17.12.2018, str. 36. V uvodni izjavi 260 je navedeno, da bi končni uporabniki med drugim morali biti obveščeni o ponujeni kakovosti storitev, pogojih za posebne ponudbe in prekinitev pogodb, veljavnih tarifnih shemah in tarifah za storitve, za katere veljajo posebni pogoji oblikovanja cen.

85

(86)  Uredba (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (UL L 293 31.10.2008, str. 3).

86

(87)  Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 55).

87

(88)  Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94).

88

(89)  Razmerje med direktivo o nedovoljenih pogojih in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL L 176, 15.7.2003, str. 57) je bilo obravnavano v zadevi C-92/11, RWE Vertrieb, v kateri je Sodišče oba instrumenta uporabilo na dopolnjujoč način.

89

(90)  Uredba (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (UL L 177, 4.7.2008, str. 6).

90

(91)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012, str. 1).

91

(92)  Uredba (ES) št. 861/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti (UL L 199, 31.7.2007, str. 1).

92

(93)  Uredba (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (UL L 399, 30.12.2006, str. 1). Vprašanje razmerja med to uredbo in direktivo o nepoštenih poslovnih praksah je bilo obravnavano v združenih zadevah C-453/18 in 494/18, Bondora (o katerih 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

93

(94)  Uvodni del točke 1 Priloge k Direktivi 2009/72/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 55) se glasi: „Ne da bi to posegalo v pravila Skupnosti o varstvu potrošnikov, zlasti v [...] in Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, je namen ukrepov iz člena 3 zagotoviti odjemalcem: [...].“

94

(95)  Uvodni del točke 1 Priloge k Direktivi 2009/73/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94) se glasi: „Brez poseganja v pravila Skupnosti o varstvu potrošnikov, zlasti v [...] in Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, je namen ukrepov iz člena 3 zagotoviti odjemalcem: [...].“

95

(96)  Uvodna izjava 50 Direktive 2014/17/EU (UL L 60, 28.2.2014, str. 34) vsebuje naslednje besedilo: „[...] Določbe iz te direktive, ki zadevajo pomožne produkte in storitve (npr. v zvezi s stroški odprtja in vodenja bančnega računa), ne bi smele posegati v [...] Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah [...].“

96

(97)  Uvodna izjava 258 Direktive (EU) 2018/1972 (UL L 321, 17.12.2018, str. 36) vsebuje naslednje besedilo: „Poleg te direktive se za transakcije potrošnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami uporabljajo zahteve veljavnega prava Unije o varstvu potrošnikov v zvezi s pogodbami, zlasti Direktiva Sveta 93/13/EGS [...].“ Podobno besedilo vsebuje uvodna izjava 30 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51).

97

(98)  Zadeva C-290/16, Air Berlin, točki 45 in 46.

98

(99)  V zadevi C-290/16, Air Berlin, točka 2 izreka in točke 45–52, je Sodišče menilo, da pravila glede prostega določanja cen iz člena 22(1) Uredbe (ES) št. 1008/2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (UL L 293, 31.10.2008, str. 3) ne izključujejo uporabe direktive o nedovoljenih pogojih v zvezi s pogodbenimi pogoji glede določanja cen.

99

(100)  UL L 149, 11.6.2005, str. 22.

100

(101)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, točka 2 izreka, predzadnji stavek: „Ugotovitev, da gre za nepošteno poslovno prakso, je zgolj eden od elementov, na katere lahko pristojno sodišče opre svojo presojo tega, ali se pogodbeni pogoji v zvezi s stroški potrošniškega kredita v skladu s členom 4(1) Direktive 93/13 štejejo za nepoštene.“

101

(102)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, zadnji stavek točke 2 izreka.

102

(103)  Na primer člena 5 in 6 Direktive 2008/48/ES o potrošniških kreditnih pogodbah (UL L 133, 22.5.2008, str. 66) ali člen 5 Direktive (EU) 2015/2302 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (UL L 326, 11.12.2015, str. 1).

103

(104)  Glej na primer člen 10 Direktive 2008/48/ES o potrošniških kreditnih pogodbah (UL L 133, 22.5.2008, str. 66) – določbe o oglaševanju – in člen 7 Direktive (EU) 2015/2302 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (UL L 326, 11.12.2015, str. 1).

104

(105)  „Trgovec“ je izraz, ki se uporablja v številnih direktivah EU s področja varstva potrošnikov (v direktivi o nedovoljenih pogojih je uporabljen izraz „prodajalec ali ponudnik“), v uredbi Rim I pa je uporabljen izraz „podjetnik“.

105

(106)  UL L 177, 4.7.2008, str. 6.

106

(107)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, zlasti točka 2 izreka.

107

(108)  Glej skupno stališče nacionalnih organov v mreži za sodelovanje na področju varstva potrošnikov glede varstva potrošnikov na družbenih omrežjih (november 2016), http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-631_sl.htm.

108

(109)  Člen 8a je bil dodan s členom 32 Direktive 2011/83/EU o pravicah potrošnikov (UL L 304, 22.11.2011, str. 64).

109

(110)  To je na primer potrjeno v točki 55 zadeve C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl: „[...] V zvezi s tem je treba navesti, da se v skladu s členom 8 Direktive 93/13 raven varstva potrošnikov razlikuje tudi od ene do druge države, tako da se lahko presoja pogoja glede na pravo, ki se uporabi, razlikuje, tudi če bi bile sicer vse okoliščine enake.“ Sodišče je to potrdilo tudi v zadevi C-453/10, Pereničová in Perenič.

110

(111)  Vstavljeno s členom 32 Direktive 2011/83/EU (UL L 304, 22.11.2011, str. 64).

111

(112)  Sporočene nacionalne predpise vsebuje Priloga II, na voljo pa so tudi na naslovu:

112

https://ec.europa.eu/info/notifications-under-article-8a-directive-93-13-eec_en.

(113)  Izrecno navedeno v členu 8a(1), prva alinea.

113

(114)  Zadnja dva primera v členu 8a nista izrecno navedena.

114

(115)  V točki 61 zadeve C-143/13, Matei in Matei, je Sodišče potrdilo, da je črni seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, eden strožjih ukrepov, ki jih države članice lahko sprejmejo ali ohranijo na področju, ki ga pokriva direktiva o nedovoljenih pogojih, da se zagotovi najvišja stopnja varstva potrošnikov, skladna s pravom EU.

115

(116)  Glej tudi oddelek 4, v katerem je opisano razmerje med preglednostjo in nedovoljenostjo.

116

(117)  Zadeva C-484/08, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, točke 41–44.

117

(118)  Delovanje člena 4(2) je nadalje pojasnjeno v oddelku 3.1.

118

(119)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točka 69.

119

(120)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točke 62–71; zadeva C-118/17, Dunai, točke 60–64.

120

(121)  UL L 149, 11.6.2005, str. 22.

121

(122)  Člen 6(1) je podrobneje obravnavan v oddelku 4, glede njegovih postopkovnih posledic pa v oddelku 5.

122

(123)  Na primer v zadevi C-453/10, Pereničová in Perenič.

123

(124)  Glej zadevo C-453/10, Pereničová in Perenič, točki 46 in 47, natančneje:

124

| „46 | Ugotovitev, da je neka poslovna praksa nepoštena, torej nima neposrednega vpliva na vprašanje, ali je pogodba veljavna glede na člen 6(1) Direktive 93/13. |
| --- | --- |

„46

Ugotovitev, da je neka poslovna praksa nepoštena, torej nima neposrednega vpliva na vprašanje, ali je pogodba veljavna glede na člen 6(1) Direktive 93/13.

| 47 | [...] Ugotovitev, da gre za nepošteno poslovno prakso, je zgolj eden od elementov, na katere lahko pristojno sodišče opre svojo presojo tega, ali se pogodbeni pogoji v zvezi s stroški potrošniškega kredita v skladu s členom 4(1) Direktive 93/13 štejejo za nepoštene. Vendar taka ugotovitev nima neposrednega vpliva na presojo – glede na člen 6(1) Direktive 93/13 – veljavnosti sklenjene kreditne pogodbe.“ |
| --- | --- |

47

[...] Ugotovitev, da gre za nepošteno poslovno prakso, je zgolj eden od elementov, na katere lahko pristojno sodišče opre svojo presojo tega, ali se pogodbeni pogoji v zvezi s stroški potrošniškega kredita v skladu s členom 4(1) Direktive 93/13 štejejo za nepoštene. Vendar taka ugotovitev nima neposrednega vpliva na presojo – glede na člen 6(1) Direktive 93/13 – veljavnosti sklenjene kreditne pogodbe.“

(125)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, točka 35: „Tako Direktiva 93/13 ne nasprotuje temu, da država članica predvidi, ob spoštovanju prava Unije, nacionalno ureditev, v skladu s katero se lahko pogodba, sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki vsebuje enega ali več nepoštenih pogojev, razglasi za nično, če se izkaže, da je s tem zagotovljeno boljše varstvo potrošnika.“

125

(126)  Na primer združene zadeve C-482/13, C-484/13, C-485/13 in C-487/13, Unicaja Banco in Caixabank, točka 38.

126

(127)  Sklic na zadevo C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 64.

127

(128)  Zadeva 106/77, Amministrazione delle finanze dello Stato proti Simmenthal, točke 21–26. Načela iz navedene zadeve so bila na primer potrjena v zadevi C-689/13, PFE, točki 40 in 41:

128

| „40 | Nacionalno sodišče, ki v okviru svojih pristojnosti uporablja določbe prava Unije, ima dolžnost zagotoviti polni učinek teh določb, pri čemer lahko po potrebi odloči, da ne bo uporabilo neskladnih določb nacionalne zakonodaje, tudi naknadnih, ne da bi mu bilo treba zahtevati ali čakati predhodno odpravo te določbe po zakonodajni poti ali kakšnem drugem ustavnem postopku [...]“ (sklic na zadevo 106/77, Simmenthal, točki 21 in 24, ter na zadevo C-112/13, A, točka 36). |
| --- | --- |

„40

Nacionalno sodišče, ki v okviru svojih pristojnosti uporablja določbe prava Unije, ima dolžnost zagotoviti polni učinek teh določb, pri čemer lahko po potrebi odloči, da ne bo uporabilo neskladnih določb nacionalne zakonodaje, tudi naknadnih, ne da bi mu bilo treba zahtevati ali čakati predhodno odpravo te določbe po zakonodajni poti ali kakšnem drugem ustavnem postopku [...]“ (sklic na zadevo 106/77, Simmenthal, točki 21 in 24, ter na zadevo C-112/13, A, točka 36).

| „41 | Vsaka določba nacionalnega pravnega reda in vsaka zakonodajna, upravna ali sodna praksa, na podlagi katere bi bila zmanjšana učinkovitost prava Unije s tem, da bi se sodišču, pristojnemu za uporabo tega prava, odrekla možnost, da ob tej uporabi stori vse potrebno, da se ne uporabijo določbe nacionalne zakonodaje, ki bi lahko ovirale polni učinek predpisov Unije, namreč ne bi bila skladna z zahtevami, ki so neločljivo povezane z naravo prava Unije [...]“ (sklic na zadevo 106/77, Simmenthal, točka 22, in zadevo C-112/13, A, točka 37). |
| --- | --- |

„41

Vsaka določba nacionalnega pravnega reda in vsaka zakonodajna, upravna ali sodna praksa, na podlagi katere bi bila zmanjšana učinkovitost prava Unije s tem, da bi se sodišču, pristojnemu za uporabo tega prava, odrekla možnost, da ob tej uporabi stori vse potrebno, da se ne uporabijo določbe nacionalne zakonodaje, ki bi lahko ovirale polni učinek predpisov Unije, namreč ne bi bila skladna z zahtevami, ki so neločljivo povezane z naravo prava Unije [...]“ (sklic na zadevo 106/77, Simmenthal, točka 22, in zadevo C-112/13, A, točka 37).

(129)  Zadeva C-118/17, Dunai, točka 61.

129

(130)  Na to kaže zadeva C-168/15, Tomášová, v kateri je Sodišče odločilo, da so v nekaterih okoliščinah države članice odškodninsko odgovorne potrošnikom za škodo, ki jim je bila povzročena, ker sodišče, ki je odločalo na zadnji stopnji, ni presojalo zadevnih pogodbenih pogojev na lastno pobudo, čeprav bi to na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih moralo storiti, kljub temu, da glede tega v nacionalnem pravu ni bilo izrecnega pravila. Zadeve C-618/10, Banco Español de Crédito, C-49/14, Finanmadrid EFC, C-176/17, Profi Credit Polska, in C-632/17, PKO Bank Polski, so primeri, v katerih je Sodišče ugotovilo, da bi morala nacionalna sodišča presojati nedovoljenost pogodbenih pogojev na lastno pobudo, tudi če nacionalno pravo take presoje ne določa. Vprašanje nadzora nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev po uradni dolžnosti je podrobneje obravnavano v oddelku 5.

130

(131)  Razmerje med direktivo o nedovoljenih pogojih in nacionalnimi postopkovnimi pravili je posebej obravnavano v oddelku 5 v nadaljevanju.

131

(132)  V zadevi C-144/99, Komisija proti Nizozemski, točka 21, je Sodišče poudarilo zahtevo po pravni varnosti v zvezi s prenosom direktive o nedovoljenih pogojih.

132

(133)  V zadevi C-143/13, Matei in Matei, točka 60, Sodišče Prilogo imenuje „sivi seznam“. Vendar pa lahko države članice pojem „sivi seznam“ pri prenosu v nacionalno zakonodajo razlagajo različno, saj lahko pomeni le okvirni seznam, kot je navedeno v Prilogi k direktivi o nedovoljenih pogojih, ali pa pravno domnevo, da so na seznamu navedeni pogoji nedovoljeni.

133

(134)  Tretji stavek člena 5 odstopa od tega načela glede kolektivnih postopkov, katerih cilj je preprečiti stalno uporabo pogodbenega pogoja (glej tudi zadevo C-70/03, Komisija proti Španiji, točka 16).

134

(135)  Vendar pa lahko nacionalni organi v primeru, ko se države članice niso odločile prenesti te zahteve v nacionalno zakonodajo, presojajo morebitno nedovoljenost glavnega predmeta ali cene oziroma plačila tudi, če so zadevni pogodbeni pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku. Glej zadevo C-484/08, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, točke 40–44.

135

(136)  Zadeva C-472/10, Invitel, točka 1 izreka ter točki 30 in 31; zadeva C-226/12, Constructora Principado, točka 27.

136

(137)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 2 izreka in točke 65–71.

137

(138)  Od zadeve C-237/02, Freiburger Kommunalbauten, naprej.

138

(139)  Navedba je iz zadeve C-243/08, Pannon GSM, točki 42 in 43. Podobno besedilo je na primer v zadevi C-421/14, Banco Primus, točka 57; zadevi C-415/11, Aziz, točka 66 in navedena sodna praksa; zadevi C-226/12, Constructora Principado, točka 20, zadevi C-472/10, Invitel, točka 22, ter zadevi C-237/02, Freiburger Kommunalbauten, točke 23–25 in izrek.

139

(140)  Skladno s členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

140

(141)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točki 32 in 33.

141

(142)  Po zadevi C-240/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores, točka 2 izreka.

142

(143)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 71 in točka 2 izreka; združene zadeve C-240/98 do C-244/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores, točke 21–24.

143

(144)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés.

144

(145)  Zadeva C-118/17, Dunai, točke 57–64, ter združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés.

145

(146)  Glej na primer zadeve C-348/14, Bucura, točka 50, C-484/08, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, točka 32, in C-76/10, Pohotovost’, točka 72.

146

(147)  Če država članica te omejitve iz člena 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih ni prenesla v svojo nacionalno zakonodajo (glej Prilogo II k temu obvestilu), se lahko nedovoljenost takega pogoja, vključno z ustreznostjo cene, presoja ne glede na pomanjkanje preglednosti. V zadevi C-484/08, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, je Sodišče potrdilo, da je tak prenos v nacionalno zakonodajo zajet s členom 8. V točki 1 izreka je Sodišče navedlo: „Člena 4(2) in 8 Direktive Sveta 93/13/EGS [...] je treba razlagati tako, da
  ne
  nasprotujeta nacionalnim predpisom, [...], ki dopuščajo sodni nadzor nad nedovoljenostjo pogodbenih pogojev, ki opredeljujejo glavni predmet pogodbe oziroma ustreznost med ceno oziroma plačilom na eni strani in izmenjanimi storitvami oziroma blagom na drugi strani, tudi če so ti pogoji sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku.“

147

ne

(148)  Glede glavnega predmeta pogodbe.

148

(149)  Izključena je presoja ustreznosti cene oziroma plačila.

149

(150)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 34; zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 42, in zadeva C-96/14, Van Hove, točka 31. Sodišču je bil v zadevi C-84/19, Profi Credit Polska (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), predložen predlog za nadaljnjo razlago tega vprašanja.

150

(151)  Zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 50.

151

(152)  Zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 53.

152

(153)  Zadeva C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, točka 68, zadeva C-118/17, Dunai, točka 49.

153

(154)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 35; zadeva C-484/08, Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, točka 34; zadeva C-96/14, Van Hove, točka 33.

154

(155)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 36; zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 50, in zadeva C-96/14, Van Hove, točka 33.

155

(156)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 50 in 51.

156

(157)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točki 37 in 38.

157

(158)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točke 39–41.

158

(159)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai.

159

(160)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 41, zadeva C-119/17, Lupean in Lupean, točka 17.

160

(161)  Zadeva C-119/17, Lupean in Lupean, točke 18–21.

161

(162)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai.

162

(163)  Nacionalno pravo lahko daje sodiščem možnost presoje ustreznosti cene, tudi kadar so taki pogoji jasni in razumljivi (glej Prilogo II k temu obvestilu).

163

(164)  Na primer zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 56.

164

(165)  Zadeva C-472/10, Invitel, točka 23.

165

(166)  V zadevi C-472/10, Invitel, točka 24, je Sodišče tudi navedlo: „V zvezi s pogodbenim pogojem, ki določa spremembo skupne cene storitve, ki se zagotovi potrošniku, je treba poudariti, da mora glede na točki 1(j) in (l) ter 2(b) in (d) Priloge k Direktivi navesti zlasti razlog ali metodo spreminjanja navedene cene, potrošnik pa ima pravico pogodbo odpovedati.“

166

(167)  Zadeva C-143/13, Matei in Matei, zlasti točka 47. Nadalje, dejstvo, da pristojbina ne ustreza dejanski storitvi, pomeni, da se njena presoja ne bi nanašala na ustreznost take pristojbine, točka 70.

167

(168)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 57 in 58.

168

(169)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 58, potrjeno na primer v zadevi C-143/13, Matei in Matei, točka 70.

169

(170)  Razen če se prenos v nacionalno zakonodajo nanaša tudi na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično (glej Prilogo II k temu obvestilu).

170

(171)  Zadeva C-119/17, Lupean in Lupean, točka 23, zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 43 in navedena sodna praksa.

171

(172)  V uvodni izjavi 20 je navedeno tudi, da „mora potrošnik imeti možnost preučiti vse pogoje“.

172

(173)  Zadeva C-96/14, Van Hove, točka 50.

173

(174)  Zadeva C-96/14, Van Hove, točka 48.

174

(175)  Sklepni predlogi generalnega pravobranilca Hogana z dne 15. maja 2019 v zadevi C-621/17, Kiss in CIB Bank, točka 41.

175

(176)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točki 48 in 49.

176

(177)  Na primer zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točki 44 in 45, ki sta citirani tukaj. Podobne navedbe je mogoče najti na primer v zadevah C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 71 in 72, C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 68, in C-96/14, Van Hove, točka 40, z nadaljnjimi navedbami.

177

(178)  Sklicevanje na zadevi C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 71 in 72, ter C-348/14, Bucura, točka 52.

178

(179)  Sklicevanje na zadevo C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 75, in zadevo C-96/14, Van Hove, točka 50.

179

(180)  Na primer v zadevi C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 48, ki je tu citirana.

180

(181)  Sklicevanja na zadeve C-92/11, RWE Vertrieb, točka 44, ter C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točka 50.

181

(182)  Na primer v zadevi C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 47, ki je tu citirana. Enako ubeseditev vsebuje zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 74.

182

(183)  Sklicevanje na zadevo C-348/14, Bucura, točka 66.

183

(184)  Zadeva C-348/14, Bucura, točke 45–66.

184

(185)  Na primer zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 73 in 74.

185

(186)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točke 49–51.

186

(187)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 50.

187

(188)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 43, zadeva C-119/17, Lupean in Lupean, točka 23.

188

(189)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 46; zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 75; zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 74.

189

(190)  Sodišče o tem vprašanju v zvezi z direktivo o nedovoljenih pogojih še ni odločilo, mu je pa bila v zadevi C-829/18, Crédit Logement (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), predložena prošnja za razlago. Eden od elementov je, da potrošniki odsotnost takih informacij težko dokažejo. Nadalje, direktive EU, na podlagi katerih se zahtevajo določene predpogodbene informacije, potrjujejo, da ima to obveznost trgovec, na primer člena 5 in 6 Direktive 2011/83/EU o pravicah potrošnikov (UL L 304, 22.11.2011, str. 64), člena 5 in 6 Direktive 2008/48/ES o potrošniških kreditnih pogodbah (UL L 133, 22.5.2008, str. 66), člen 14 Direktive 2014/17/EU o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine (UL L 60, 28.2.2014, str. 34) ali člen 5 Direktive (EU) 2015/2302 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (UL L 326, 11.12.2015, str. 1). V nekaterih je načelo, da je v takem primeru dokazno breme na trgovcu, izrecno navedeno, na primer v členu 6(9) Direktive 2011/83/EU in členu 8 Direktive (EU) 2015/2302.

190

(191)  Zadeva C-472/10, Invitel; zadeva C-92/11, RWE Vertrieb; zadeva C-143/13, Matei in Matei.

191

(192)  Zadeva C-125/18, Gómez del Moral Guasch (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

192

(193)  Direktiva 2005/29/ES (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

193

(194)  Direktiva 2011/83/EU (UL L 304, 22.11.2011, str. 64).

194

(195)  Direktiva 2008/48/ES (UL L 133, 22.5.2008, str. 66).

195

(196)  Direktiva 2014/17/EU (UL L 60, 28.2.2014, str. 34).

196

(197)  Direktiva (EU) 2015/2302 (UL L 326, 11.12.2015, str. 1).

197

(198)  Direktiva (EU) 2018/1972 (UL L 321, 17.12.2018, str. 36).

198

(199)  UL L 293, 31.10.2008, str. 3. Na podlagi te uredbe letalske prevoznine/tarife zračnega prevoza, ki so na voljo splošni javnosti, vsebujejo pogoje, ki se uporabljajo. Končna cena letalske prevoznine in tarife je vedno navedena in označuje ceno, ki se plača, z vsemi davki, prispevki, dodatnimi dajatvami in pristojbinami, ki so neizogibni in predvidljivi v času objave. Poleg tega je treba navesti vsaj letalsko prevoznino/tarifo zračnega prevoza, davke, letališke pristojbine in ostale prispevke, dodatne dajatve ali pristojbine, zlasti tiste, povezane z varnostjo ali gorivom.

199

(200)  UL L 211, 14.8.2009, str. 55.

200

(201)  UL L 211, 14.8.2009, str. 94.

201

(202)  Na primer člen 7 Direktive (EU) 2015/2302 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih (UL L 326, 11.12.2015, str. 1); člen 10 Direktive 2008/48/ES o potrošniških kreditnih pogodbah (UL L 133, 22.5.2008, str. 66); člen 21 in Priloga II k Direktivi 2002/22/ES (UL L 108, 24.4.2002, str. 51); člena 14 in 15 Uredbe (EU) št. 531/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (UL L 172, 30.6.2012, str. 10); člen 4 Uredbe (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o določitvi ukrepov v zvezi z dostopom do odprtega interneta in spremembi Direktive 2002/22/ES o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami ter Uredbe (EU) št. 531/2012 o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (UL L 310, 26.11.2015, str. 1); člena 102 in 103 Direktive (EU) 2018/1972 (UL L 321, 17.12.2018, str. 36) ter v njiju navedene priloge; točka 1(a) Priloge I k Direktivi 2009/72/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 55) in točka 1(a) Priloge I k Direktivi 2009/73/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94).

202

(203)  Na primer člena 10 in 11 Direktive (EU) 2015/2302 (UL L 326, 11.12.2015, str. 1), člen 11 Direktive 2008/48/ES (UL L 133, 22.5.2008, str. 66), točka 1(b) Priloge I k Direktivi 2009/72/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 55) in točka 1(b) Priloge I k Direktivi 2009/73/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94) vsebujejo pravila o dopustnosti sprememb pogodb in njihovi preglednosti.

203

(204)  Glej na primer zadevo C-76/10, Pohotovosť, ki poleg presoje nedovoljenih pogodbenih pogojev obravnava tudi nezagotavljanje informacij o letnem odstotku obresti na podlagi pogodbe o potrošniškem kreditu ter sankcije, ki se v takem primeru uporabijo. Glej zlasti točke 74–76. Glej tudi zadevo C-143/13, Matei in Matei.

204

(205)  Zdaj Direktiva 2008/48/ES (UL L 133, 22.5.2008, str. 66), predhodno Direktiva 87/102/EGS (UL L 42, 12.2.1987, str. 48).

205

(206)  Zadevi C-448/17, EOS KSI Slovensko, točka 63, in C-348/14, Bucura, točka 57.

206

(207)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, zlasti točka 3 izreka, pa tudi točke 63–68, na podlagi zadeve C-76/10, Pohotovost’, zlasti točk 68–77.

207

(208)  Zdaj zahtevano na podlagi Direktive 2008/48/ES (UL L 133, 22.5.2008, str. 66). V zadevi C-448/17, EOS KSI Slovensko, in zadevi C-76/10, Pohotovost’, se je Direktiva 87/102/EGS (UL L 42, 12.2.1987, str. 48) še vedno uporabljala za zadevne potrošniške kreditne pogodbe.

208

(209)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, točka 66 in točka 3 izreka. Sodišče je navedlo, da je zgolj zagotavljanje matematične formule za izračun efektivne obrestne mere, brez potrebnih informacij za njen izračun, enako, kot če efektivna obrestna mera ne bi bila navedena.

209

(210)  Na podlagi člena 43 Direktive 2014/17/EU (UL L 60, 28.2.2014, str. 34) se ta direktiva ne uporablja za kreditne pogodbe, ki so obstajale pred 21. marcem 2016.

210

(211)  Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb. Glej zlasti točko 2 izreka: „Člena 3 in 5 Direktive 93/13 v povezavi s členom 3(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES je treba razlagati tako, da je za ugotovitev, ali je standardizirani pogodbeni pogoj, s katerim si oskrbovalno podjetje pridrži pravico, da spremeni cene oskrbe z zemeljskim plinom, v skladu z zahtevami po dobri veri, uravnoteženosti in preglednosti, postavljenimi s temi določbami, bistveno zlasti:

211

| — | ali sta v pogodbi pregledno navedena razlog in metoda spreminjanja navedenih cen, tako da lahko potrošnik na podlagi jasnih in razumljivih meril predvidi morebitne spremembe teh cen. Neseznanitve s temi informacijami pred sklenitvijo pogodbe načeloma ni mogoče nadoknaditi s tem, da so potrošniki med izvrševanjem pogodbe v ustreznem roku vnaprej obveščeni o spremembi cen in pravici, da pogodbo odpovejo, če te spremembe ne želijo sprejeti, in |
| --- | --- |

—

ali sta v pogodbi pregledno navedena razlog in metoda spreminjanja navedenih cen, tako da lahko potrošnik na podlagi jasnih in razumljivih meril predvidi morebitne spremembe teh cen. Neseznanitve s temi informacijami pred sklenitvijo pogodbe načeloma ni mogoče nadoknaditi s tem, da so potrošniki med izvrševanjem pogodbe v ustreznem roku vnaprej obveščeni o spremembi cen in pravici, da pogodbo odpovejo, če te spremembe ne želijo sprejeti, in

| — | ali je pravico do odpovedi, ki je dana potrošniku, v konkretnih okoliščinah dejansko mogoče izvršiti. [...]“ |
| --- | --- |

—

ali je pravico do odpovedi, ki je dana potrošniku, v konkretnih okoliščinah dejansko mogoče izvršiti. [...]“

(212)  V združenih zadevah C-359/11 in C-400/11, Schulz in Egbringhoff, je Sodišče odločilo o zahtevah glede preglednosti pri prilagajanju pogodb o dobavi električne energije in plina, za katere velja splošna obveznost oskrbe. Sodišče je odločilo, da nacionalna zakonodaja, ki opredeljuje vsebino te vrste potrošniških pogodb in omogoča prilagajanje cene take oskrbe, vendar potrošnikom ne zagotavlja ustreznega obvestila pred uveljavitvijo take prilagoditve o razlogih in temeljnih pogojih prilagoditve ter o njenem obsegu, ni v skladu z določbami o preglednosti Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES (UL L 176, 15.7.2003, str. 37) in Direktive 2003/55/ES (UL L 176, 15.7.2003, str. 57), nadomeščeni z Direktivo 2009/72/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 55) oziroma Direktivo 2009/73/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94). Ker se je vsebina zadevnih pogodb presojala na podlagi obveznih določb nemške zakonodaje, se direktiva o nedovoljenih pogojih ni uporabljala.

212

(213)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 60. Glej tudi zadevo C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 57.

213

(214)  Sklicevanje na zadevo C-415/11, Aziz, točka 69.

214

(215)  Generalni pravobranilec Hogan v svojih sklepnih predlogih z dne 21. marca 2019 v zadevi C-34/18, Lovasné Tóth, točke 56–62, celo predlaga, da odsotnost dobre vere sploh ni ločen pogoj za nedovoljenost pogodbenega pogoja, čeprav nekatere navedbe Sodišča (na primer v zadevi C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 56: „[...] mora predložitveno sodišče [...], presoditi, [...], najprej, možnost nespoštovanja zahteve dobre vere in, nato, obstoj morebitnega znatnega neravnotežja v smislu člena 3(1) Direktive 93/13.“) ne podpirajo nujno tega stališča.

215

(216)  Glej oddelek 3.4.2.

216

(217)  Sodišče je v več odločbah spomnilo nacionalna sodišča na to določbo, na primer v zadevah C-226/12, Constructora Principado, druga alinea izreka in točka 30; C-415/11, Aziz, točka 71; C-243/08, Pannon GSM, točka 39; C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 42; C-421/14, Banco Primus, točka 61; C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 53. V zadevi C-421/14, Banco Primus, se prvi stavek točke 61 glasi: „Poleg tega je treba v skladu s členom 4(1) te direktive nepoštenost pogodbenega pogoja oceniti ob upoštevanju narave blaga ali storitev, za katero je bila sklenjena pogodba, in s sklicevanjem na vse okoliščine, ki so takrat obstajale.“

217

(218)  Na primer kadar prenos člena 3(1) v nacionalno zakonodajo ne zahteva odsotnosti dobre vere ali tega, da mora biti neravnotežje znatno. Glej tudi oddelek 2.1 o minimalni harmonizaciji.

218

(219)  Glej tudi oddelek 3.4.7 o vlogi Priloge.

219

(220)  Zadeve C-472/10, Invitel, točki 25 in 26; C-243/08, Pannon GSM, točki 37 in 38; C-76/10, Pohotovost’, točki 56 in 58; C-478/99, Komisija proti Švedski, točka 22. Oddelek 3.4.7.

220

(221)  Zadeve C-415/11, Aziz, točka 68; C-226/12, Constructora Principado, točka 21; C-421/14, Banco Primus, točka 59; C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 59.

221

(222)  Zadnji vidik je naveden na primer v zadevi C-415/11, Aziz, točka 74.

222

(223)  Zadeve C-421/14, Banco Primus, točka 59; C-415/11, Aziz, točka 68; C-226/12, Constructora Principado, točka 23.

223

(224)  Zadeva C-226/12, Constructora Principado, točka 23 in prva alinea izreka.

224

(225)  Zadeva C-226/12, Constructora Principado, točka 22 in prva alinea izreka.

225

(226)  Zadeva C-226/12, Constructora Principado, točka 26.

226

(227)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 61, drugi stavek: „[...], da je treba s tega vidika presoditi tudi posledice, ki jih ima lahko navedeni pogoj v okviru prava, ki se uporablja za pogodbo, kar pomeni preučitev nacionalnega pravnega sistema.“ Glej tudi zadevo C-415/11, Aziz, točka 71 in navedena sodna praksa; zadevo C-237/02, Freiburger Kommunalbauten, točka 21, in sklep v zadevi C-76/10, Pohotovosť, točka 59.

227

(228)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, prva alinea točke 3 izreka in točka 59; zadeva C-415/11, Aziz, točki 68 in 73.

228

(229)  Zadeva C-226/12, Constructora Principado, točke 21–24.

229

(230)  Sklicevanje na zadevo C-415/11, Aziz, točka 68.

230

(231)  Sklicevanje na zadevo C-472/11, Banif Plus Bank, točka 40.

231

(232)  Sklicevanje na zadevo C-415/11, Aziz, točka 71.

232

(233)  Zadeva C-415/11, Aziz, točka 73; zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 66.

233

(234)  To se odraža tudi v točki 1(e) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih: „zahteva, da mora potrošnik, ki ne izpolni svoje obveznosti, plačati nesorazmerno visoko nadomestilo;“.

234

(235)  Zadeva C-415/11, Aziz, točki 73 in 74; združeni zadevi C-537/12 in C-116/13, Banco Popular Español in Banco de Valencia, točki 70 in 71. Glede skladnosti postopkovnih pravil z direktivo o nedovoljenih pogojih glej oddelek 6.

235

(236)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 66, združeni zadevi C-537/12 in C-116/13, Banco Popular Español in Banco de Valencia, točka 71, na podlagi zadeve C-415/11, Aziz, točki 73 in 75.

236

(237)  Zadeva C-415/11, Aziz, točka 74.

237

(238)  Točka 1(e) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih.

238

(239)  Zadeva C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točka 101.

239

(240)  Zadeva C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točka 101.

240

(241)  Glej tudi oddelek 4.3.3 in zadevo C-421/14, Banco Primus, točka 4 izreka in točka 73. Predlog za sprejetje predhodne odločbe (zadeva C-750/18, A in B, o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), v katerem se od Sodišča zahtevajo smernice glede vprašanja, ali se lahko kumulativni učinek omeji na sankcije, ki se nanašajo na isto neskladnost s pogodbenimi obveznostmi, je bil umaknjen.

241

(242)  Oddelka 3.1 in 3.2.2. Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés.

242

(243)  Vključno s primerom, v katerem bi nihanja valut lahko povzročila neravnotežje pravic in obveznosti strank z večjo obremenitvijo potrošnika, zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točke 52–58.

243

(244)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 67, druga alinea.

244

(245)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 54.

245

(246)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točki 55 in 56.

246

(247)  Sodišče je bilo v zadevi C-452/18, Ibercaja Banco (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), naprošeno, naj zagotovi nadaljnjo razlago glede novacije posojilne pogodbe.

247

(248)  Zadeva C-602/13, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, točka 50.

248

(249)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 4 izreka in točka 73.

249

(250)  Vendar pa v skladu z načelom minimalne harmonizacije velja, da lahko nacionalno pravo določa, da ima pomanjkanje preglednosti take neposredne posledice. Glej oddelek 2 o razmerju med direktivo o nedovoljenih pogojih in nacionalnim pravom ter člen 307(1) nemškega civilnega zakonika (BGB).

250

(251)  Glej oddelek 3.2.1.

251

(252)  To je posredno ali neposredno potrjeno v več odločbah, na primer v zadevi C-421/14, Banco Primus, točke 62–67, zlasti v točki 64 in v drugi alinei točke 67, zadevi C-119/17, Lupean in Lupean, točke 22–31, in zadevi C-118/17, Dunai, točka 49.

252

(253)  Pomanjkanje preglednosti med pogoji v členu 3(1) ni navedeno. To ne velja le glede pogodbenih pogojev, ki opredeljujejo glavni predmet ali katerih presoja bi zahtevala presojo ustreznosti cene ali plačila.

253

(254)  Potrjeno v zadevi C-342/13, Sebestyén, točka 34: „Vendar tudi če bi sprejeli, da splošne informacije, ki jih je potrošnik prejel pred sklenitvijo pogodbe, izpolnjujejo zahteve po jasnosti in preglednosti, ki izhajajo iz člena 5 navedene direktive, ta okoliščina sama po sebi ne more izključiti nepoštenosti pogoja [...].“

254

(255)  Na primer zadeva C-472/10, Invitel, točka 28 in konec točke 1 izreka: „Predložitveno sodišče, [...], je pristojno, da ob upoštevanju člena 3(1) in (3) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah presodi nepoštenost pogoja iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, s katerim ponudnik enostransko spremeni stroške, povezane s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, ne da bi jasno opisal metodo določitve navedenih stroškov ali navedel tehten razlog za to spremembo. Pri tej presoji mora navedeno sodišče preveriti predvsem, ali so ob upoštevanju vseh pogojev iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, med katere spada sporni pogoj, in nacionalne zakonodaje, ki določa pravice in obveznosti, ki lahko obstajajo poleg določenih v zadevnih splošnih pogojih, razlogi oziroma metoda spreminjanja stroškov, povezanih s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, navedeni jasno in razumljivo, in če je to potrebno, ali imajo potrošniki pravico pogodbo odpovedati.“

255

Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 2 izreka: „Člena 3 in 5 Direktive 93/13 v povezavi s členom 3(3) Direktive [...] 2003/55/ES [...] je treba razlagati tako, da je za ugotovitev, ali je standardizirani pogodbeni pogoj, s katerim si oskrbovalno podjetje pridrži pravico, da spremeni cene oskrbe z zemeljskim plinom, v skladu z zahtevami po dobri veri, uravnoteženosti in preglednosti, postavljenimi s temi določbami, bistveno zlasti:

| — | ali sta v pogodbi pregledno navedena razlog in metoda spreminjanja navedenih cen, tako da lahko potrošnik na podlagi jasnih in razumljivih meril predvidi morebitne spremembe teh cen. [...] in |
| --- | --- |

—

ali sta v pogodbi pregledno navedena razlog in metoda spreminjanja navedenih cen, tako da lahko potrošnik na podlagi jasnih in razumljivih meril predvidi morebitne spremembe teh cen. [...] in

| — | ali je pravico do odpovedi, ki je dana potrošniku, v konkretnih okoliščinah dejansko mogoče izvršiti. |
| --- | --- |

—

ali je pravico do odpovedi, ki je dana potrošniku, v konkretnih okoliščinah dejansko mogoče izvršiti.

Za navedeno presojo glede na vse okoliščine posameznega primera, vključno z vsemi splošnimi pogoji potrošniških pogodb, katerih del je sporni pogoj, je pristojno predložitveno sodišče.“

(256)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 65: „Nacionalno sodišče je tisto, ki ugotovi, ali pogoj ob upoštevanju okoliščin obravnavanega primera ustreza zahtevam dobre vere, uravnoteženosti in transparentnosti.“ Glej tudi združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 50, in zadevo C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 40.

256

Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 47: „Vendar mora biti standardizirani pogoj, ki dopušča tako enostransko prilagoditev, v skladu z zahtevami po dobri veri, uravnoteženosti in preglednosti, postavljenimi z navedenima direktivama.“

(257)  Zadeva C-472/10, Invitel, točke 21–31; zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točke 40–55.

257

(258)  Zadeve C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, C-348/14, Bucura, C-186/16, Andriciuc in drugi, in C-119/17, Lupean in Lupean, točke 22–31.

258

(259)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl.

259

(260)  Člen 6 uredbe Rim I.

260

(261)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 68, izvleček iz katere je tu citiran. Predhodna točka 67 se glasi: „V teh okoliščinah, [...], je vnaprej sestavljeni pogodbeni pogoj o izbiri prava, ki se uporabi, ki določa, da se uporabi pravo države članice sedeža prodajalca ali ponudnika, nepošten samo, če ima njegovo besedilo ali njegov okvir določene značilnosti, ki povzročijo znatno neravnovesje med pravicami in obveznostmi strank.“

261

(262)  Zadeve C-472/10, Invitel, točka 25; C-243/08, Pannon GSM, točki 37 in 38; C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 42; in sklep v zadevi C-76/10, Pohotovost’, točki 56 in 58.

262

(263)  Zadeva C-478/99, Komisija proti Švedski, točka 11.

263

(264)  Zadeva C-478/99, Komisija proti Švedski, točka 11.

264

(265)  Zadeva C-237/02, Freiburger Kommunalbauten, točka 2; zadeva C-478/99, Komisija proti Švedski, točka 20. V zadevi C-143/13, Matei in Matei, točka 60, je Sodišče Prilogo imenovalo „sivi seznam“. Vendar pa je mogoče, da v nekaterih nacionalnih zakonodajah obstajajo „sivi seznami“ v smislu, da obstaja (izpodbojna) pravna domneva, da so določene vrste pogodbenih pogojev nedovoljene.

265

(266)  Zadeva C-472/10, Invitel, prvi del točke 26.

266

(267)  Glej Prilogo II k temu obvestilu.

267

(268)  Zadeva C-143/13, Matei in Matei, točka 61.

268

(269)  Pogoji, na podlagi katerih mora „potrošnik, ki ne izpolni svoje obveznosti, plačati nesorazmerno visoko nadomestilo“.

269

(270)  Točka 74.

270

(271)  Točke 21–31.

271

(272)  Točka 60.

272

(273)  Zlasti točka 73.

273

(274)  Zlasti točki 59 in 74; točka 74 se glasi: „Predvsem iz členov 3 in 5 Direktive 93/13 ter iz odstavkov 1(j) in (l) ter 2(b) in (d) Priloge k tej direktivi je razvidno, da je za spoštovanje zahtev preglednosti bistveno, ali so v posojilni pogodbi pregledno navedeni namen in posebne značilnosti mehanizma spremembe obrestne mere ter razmerje med tem pogojem in drugimi pogoji v zvezi s plačilom dajalca kredita, tako da lahko obveščeni potrošnik na podlagi natančnih in razumljivih pogojev oceni ekonomske posledice, ki iz tega zanj izhajajo.“

274

(275)

275

„Pogoji, katerih cilj ali učinek je ‚izključitev ali omejitev potrošnikove pravice do sprožitve pravnega postopka ali drugega pravnega sredstva, zlasti z zahtevo, da potrošnik naslovi spore izključno na arbitražo, za katero ne veljajo pravne določbe, omejitvijo dokazov, ki so mu na voljo ali s prenosom dokaznega bremena, ki ga po veljavnem pravu nosi prodajalec ali ponudnik‘“.

(276)  Zadeva C-240/98, Océano Grupo Editorial, izrek in točke 22–24; zadeva C-137/08, VB Penzügyi Lízing, točke 54–56; zadeva C-243/08, Pannon GSM, točka 41.

276

(277)  Na primer v zadevi C-421/14, Banco Primus, točka 40, citirana tukaj.

277

(278)  Sklicevanje na zadevo C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 22 in navedena sodna praksa.

278

(279)  Zadeve C-421/14, Banco Primus, točka 41, C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 23, združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točki 53 in 55.

279

(280)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 38, s sklicevanjem na zadevo C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 40, in zadeva C-472/11, Banif Plus Bank, točka 20.

280

(281)  Na primer združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 54; zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 44, citirana tukaj. Sodišče se v navedeni točki sklicuje na predhodno odločbo v zadevi C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 52, in v zadevi C-76/10, Pohotovost’, točka 50.

281

(282)  Glej oddelek 1.2.5 glede trgovcev, ki imajo sedež v tretjih državah.

282

(283)  Pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, ali pogodbenih pogojev v smislu člena 3(1) direktive o nedovoljenih pogojih.

283

(284)  Vendar pa je Sodišče pojasnilo, da se lahko potrošniki v sodnih postopkih odločijo, da tega varstva ne bodo uveljavili, in sicer po tem, ko so bili obveščeni o nedovoljenosti pogodbenega pogoja (glej oddelke 4.3.3, 5.5.1 in 5.5.5). V zadevi C-452/18, Ibercaja Banco (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), je Sodišče presojalo pogodbene pogoje iz pogodbe o novaciji, na podlagi katerih se je potrošnik odpovedal pravici do odškodninskega zahtevka na podlagi pogodbenih pogojev, ki so bili morda nedovoljeni v zvezi z dogovorom o posledicah nedovoljenega pogodbenega pogoja; Sodišče bo o tem načelu morda navedlo nadaljnje smernice.

284

(285)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 61.

285

(286)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM, točka 28, ki je tu citirana.

286

(287)  Dejstvo, da tudi za potrošnike na splošno veljajo zastaralni roki glede uporabe pravnih sredstev v postopkih, ki potekajo, ali da zanje veljajo razumni zastaralni roki glede vložitve zahtevkov za vrnitev plačil, izvedenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev, je drugo vprašanje – glej združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točki 69 in 70.

287

(288)  Zadeva C-473/00, Cofidis, točka 38. Obveznost nacionalnih sodišč, da presojajo o nedovoljenosti pogodbenih pogojev na svojo pobudo (po uradni dolžnosti), je obravnavana v oddelku 5.

288

(289)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, izrek in točke 73–75.

289

(290)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točka 73. Sodišče je v zadevi C-618/10, Banco Español de Crédito, opredelilo temeljna načela glede posledic nezavezujoče narave nedovoljenih pogodbenih pogojev. Potrjena so bila v številnih zadevah, na primer v zadevi C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito; zadevi C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai; združenih zadevah C-482/13, C-484/13, C-485/13 in C-487/13, Unicaja Banco in Caixabank; zadevi C-421/14, Banco Primus, točka 71; in združenih zadevah C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točke 57–61.

290

(291)  Sklicevanje na zadevo C-421/14, Banco Primus, točka 71 in navedena sodna praksa.

291

(292)  Na primer zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 59: „To kaže, da člena 6(1) Direktive ni mogoče razlagati tako, da lahko na podlagi tega člena nacionalno sodišče, če ugotovi nedovoljenost klavzule o pogodbeni kazni v pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, zniža pogodbeno kazen, naloženo potrošniku, namesto da v celoti zavrne uporabo zadevne klavzule, ki se nanaša na tega potrošnika.“

292

(293)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točki 60 in 62.

293

(294)  Na primer zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 58: „Sodišče je poleg tega navedlo, da to razlago potrjujeta med drugim cilj in splošna zgradba Direktive. V zvezi s tem je opozorilo, da glede na naravo in pomen javnega interesa, na katerem temelji varstvo potrošnikov, Direktiva, kot izhaja iz njenega člena 7(1), državam članicam nalaga, da zagotovijo ustrezna in učinkovita sredstva ‚za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki jih s potrošniki sklenejo prodajalci ali ponudniki‘. Če pa bi nacionalno sodišče smelo spremeniti vsebino nedovoljenih pogojev v takih pogodbah, bi lahko taka pristojnost ogrozila uresničitev dolgoročnega cilja iz člena 7 Direktive, ker bi oslabila odvračalni učinek že z neuporabo takih nedovoljenih pogojev za potrošnika (zgoraj navedena sodba Banco Español de Crédito, točke od 66 do 69).“

294

(295)  Sodišče je to potrdilo v združenih zadevah C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 55: „V obravnavani zadevi bi se z odpravo razloga za zapadlost obveznosti, zaradi katerega sta pogoja iz postopkov v glavni stvari nepoštena, nazadnje spremenila vsebina teh pogojev, ki bi vplivala na njuno bistvo. Delna ohranitev navedenih pogojev zato ni mogoča brez neposrednega poseganja v odvračilni učinek, na katerega je opozorjeno v prejšnji točki te sodbe.“

295

(296)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai ter zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, v povezavi s členom 4(2).

296

(297)  Zadeva C-472/11, Invitel, in zadeva C-92/11, RWE Vertrieb.

297

(298)  Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, zlasti točki 76 in 77.

298

(299)  V združenih zadevah C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, Sodišče ni neposredno komentiralo tega vprašanja, čeprav se je v zadevi C-70/17 špansko vrhovno sodišče posebej sklicevalo na to doktrino.

299

(300)  V nemški doktrini in sodni praksi imenovana tudi „geltungserhaltende Reduktion“.

300

(301)  Oddelek 5.4.

301

(302)  Zadeva C-452/18, Ibercaja Banco (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

302

(303)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito; zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito; združeni zadevi C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés itd.

303

(304)  V zadevi C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 65, in v zadevi C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 57, je Sodišče navedlo, da „[p]ogodba mora načeloma še naprej obstajati brez kakršnekoli drugačne spremembe, kot je ta, ki izhaja iz izbrisa nepoštenih pogojev, če je v skladu s pravili nacionalnega prava pravno mogoča kontinuiteta pogodbe“.

304

pravno

(305)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, točka 32, zadeva C-118/17, Dunai, točka 51.

305

(306)  Zadeva C-118/17, Dunai, točka 52.

306

(307)  Zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točki 35 in 37.

307

(308)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai.

308

(309)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, točka 31, zadeva C-118/17, Dunai, točka 51, zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 82, in zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 40.

309

(310)  Zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič, točka 35.

310

(311)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 80 in 81.

311

(312)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 83.

312

(313)  Sodišče je načela, vzpostavljena v zadevi C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točka 85, potrdilo v združenih zadevah C-482/13, C-484/13, C-485/13 in C-487/13, Unicaja Banco in Caixabank, točka 33, in v združenih zadevah C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točka 74, ter v združenih zadevah C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točke 56–63.

313

(314)  Sodišče je poudarilo, da morajo biti posledice „posebej škodljive“ za potrošnika, tako da bi bil ta s tem kaznovan, v zadevi C-118/17, Dunai, točka 54, združenih zadevah C-96/16 in C-94/17, Banco Santander, Escobedo Cortés, točka 74, zadevi C-51/17, OTP Bank in OTP Faktoring, točka 61, ali da morajo biti „v nasprotju z interesi“ potrošnika, zadeva C-118/17, Dunai, točka 55.

314

(315)  Združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točki 61 in 62.

315

(316)  Zadeva C-26/13, Kásler in Káslerné Rábai, točki 80 in 81; zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 26; zadeva C-280/13, Barclays Bank, točki 31 in 42; zadeva C-7/16, Banco Popular Español in PL Salvador, točka 21; zadeva C-446/17, Woonhaven Antwerpen BV CVBA proti Berkani in Hajji, točka 25.

316

(317)  Zadeva C-260/18, Dziubak (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno). Ta zadeva se med drugim nanaša na posledice morebitne ničnosti pogodbenega pogoja, v katerem je določen mehanizem pretvorbe valut pri posojilu, sklenjenem v tuji valuti.

317

(318)  Generalni pravobranilec Pitruzzella v svojih sklepnih predlogih z dne 14. maja 2019 v zadevi C-260/18, Dziubak, navaja, da je treba pojem dispozitivne določbe razlagati ozko, in sicer v smislu, da se nanaša le na določbe, ki lahko same po sebi nadomestijo nedovoljen pogodbeni pogoj, brez zahteve po kreativnosti sodnika, saj bi taka kreativnost po njegovem mnenju pomenila spremembo nedovoljenih pogodbenih pogojev (točke 77–79).

318

(319)  Združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 59.

319

(320)  Zadeva C-125/18, Gómez del Moral Guasch (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno), ki vključuje morebitno ničnost sklicevanja na indeks obrestne mere, ki se uporablja, v pogodbah o hipotekarnem posojilu. Če bi bil ta pogodbeni pogoj nedovoljen, o obrestni meri, ki se uporabi, ne bi bilo sklenjenega dogovora.

320

(321)  Sklepni predlogi generalnega pravobranilca Pitruzelle z dne 14. maja 2019 v zadevi C-260/18, Dziubak, točka 60. To je treba ločiti od presoje nedovoljenosti pogodbenega pogoja na podlagi člena 3(1), ki upošteva okoliščine v trenutku sklenitve pogodbe.

321

(322)  Zadeva C-118/17, Dunai, točka 55.

322

(323)  zadeva C-118/17, Dunai, točke 51–55.

323

(324)  V zadevi C-118/17, Dunai, točke 53–55, je bilo videti, da je interes potrošnika glede ničnosti pogodbe skladen s potrošnikovo zahtevo. Generalni pravobranilec Pitruzzella v svojih sklepnih predlogih z dne 14. maja 2019 v zadevi C-260/18, Dziubak, točka 67, navaja, da je odločilnega pomena izbira potrošnika. V združenih zadevah C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točki 61 in 62, se Sodišče sklicuje na presojo, ki jo mora opraviti nacionalni sodnik glede na nacionalno pravo, ki se uporablja, ne izključuje pa, da lahko nacionalni sodnik o tem za mnenje vpraša tudi potrošnika.

324

(325)  Glej oddelek 4.3.3 v nadaljevanju.

325

(326)  Združeni zadevi C-94/17 in C-96/16, Banco Santander, Escobedo Cortés.

326

(327)  Glej tudi oddelka 5.5.1 in 5.5.5 v nadaljevanju.

327

(328)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM. Za nadaljnjo potrditev glej na primer zadevo C-472/11, Banif Plus Bank, točki 27 in 35, ter združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 63.

328

(329)  Združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 63.

329

(330)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točki 62 in 63, ki sta tu citirani; zadeva C-483/16, Sziber, točka 53.

330

(331)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točke 67–69.

331

(332)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točki 70 in 71. Sodišče jasno razlikuje med tako časovno omejitvijo in razumnimi prekluzivnimi roki za začetek postopkov, ki so določeni v nacionalnem pravu.

332

(333)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo. Citat je iz izreka sodbe.

333

(334)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 70, s sklicevanjem na zadevo 309/85, Barra proti Državi Belgiji, točka 13.

334

(335)  Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 58, s sklicevanjem na predhodno sodno prakso.

335

(336)  Zadeva C-92/11, RWE Vertrieb, točka 59, s sklicevanjem na predhodno sodno prakso.

336

(337)  Na primer združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točke 53–56.

337

(338)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 59. Sodišče je tudi pojasnilo, da je načelo učinkovitega sodnega varstva splošno načelo prava EU, ki temelji na ustavnih tradicijah, skupnih državam članicam, ter je določeno v členih 6 in 13 EKČP in potrjeno s členom 47 Listine, združene zadeve C-317/08, C-318/08, C-319/08 in C-320/08, Alassini, točka 61.

338

(339)  Na primer zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 40; združene zadeve C-240/98 do C-244/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores; zadeva C-168/05, Mostaza Claro; zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones. Novejše so zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito; zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, in zadeva C-453/10, Pereničová in Perenič.

339

(340)  Združene zadeve C-317/08, C-318/08, C-319/08 in C-320/08, Alassini, točka 61.

340

(341)  Združeni zadevi C-430/93 in 431/93, Van Schijndel proti Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten; zadeva C-432/05, Unibet (London) Ltd. in Unibert (International) Ltd.; zadeva C-126/97, Eco Swiss; zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 40.

341

(342)  Združene zadeve C-317/08, C-318/08, C-319/08 in C-320/08, Alassini, točka 49.

342

(343)  Zadeva C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točka 48; zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 40; zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 31 in navedena sodna praksa.

343

(344)  Zadeva C-567/13, Nóra Baczó, točke 42–47.

344

(345)  V sodni praksi Sodišča se pojavljata oba pojma.

345

(346)  Zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 40; zadeva C-196/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 31 in navedena sodna praksa.

346

(347)  Združeni zadevi C-430/93 in 431/93, Van Schijndel proti Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten, točka 17.

347

(348)  Sodišče uporablja učinkovitost varstva na podlagi direktive o nedovoljenih pogojih kot standard za presojo postopkovnih omejitev in pozitivno zahtevo, na kateri temelji predvsem nadzor po uradni dolžnosti, na primer zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 44; zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 4. Glej tudi zadevo C-497/13, Faber, točke 42–47, ki se nanaša na Direktivo 1999/44/ES o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, 7.7.1999, str. 12).

348

učinkovitost

(349)  Na primer zadeva C-176/17, Profi Credit Polska.

349

(350)  Na primer zadeva C-176/17, Profi Credit Polska.

350

(351)  Na primer zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, zadeva C-76/10, Pohotovost’, in zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito.

351

(352)  Sodišče se na primer v zadevi C-176/17, Profi Credit Polska, sklicuje na člen 7(1), medtem ko se v zadevi C-618/10, Banco Español de Crédito, sklicuje na učinkovitost.

352

(353)  Zadeva C-32/12, Duarte Hueros, in zadeva C-497/13, Faber, pri čemer obe zadevata Direktivo 1999/44/ES o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, 7.7.1999, str. 12).

353

(354)  Zadevi C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, in C-397/11, Erika Jőrös.

354

(355)  Če se toženec ni udeležil obravnave na Sodišču; zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točke 24–37.

355

(356)  Zadeva C-168/05, Mostaza Claro.

356

(357)  Zadeve C-168/05, Mostaza Claro, C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, C-76/10, Pohotovosť, in C-168/15, Tomášová.

357

(358)  Zadeva C-472/10, Invitel.

358

(359)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM, zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC; zadeva C-176/17, Profi Credit Polska; zadeva C-632/17, PKO Bank Polski.

359

(360)  Na primer zadeva C-415/11, Aziz; zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García; zadeva C-32/14, Erste Bank Hungary; zadeva C-421/14, Banco Primus itd.

360

(361)  Zadeva C-34/13, Kušionová.

361

(362)  Zadeva C-377/14, Radlinger in Radlingerová.

362

(363)  UL L 399, 30.12.2006, str. 1.

363

(364)  Združeni zadevi C-453/18 in C-494/18, Bondora (o katerih 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

364

(365)  Vključno s primeri, v katerih so morali vložiti pravna sredstva zoper izvršbo, ki jo je zahteval prodajalec ali ponudnik.

365

(366)  Na primer zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 55; zadeva C-415/11, Aziz; zadeva C-76/10, Pohotovost’, in zadeva C-77/14, Radlinger in Radlingerová, točka 50.

366

(367)  Zadeva C-77/14, Radlinger in Radlingerová, točka 50. Sodišče se sklicuje na predhodno sodbo v zadevi C-34/13, Kušionová, točki 52 in 53, ter v njej citirano sodno prakso.

367

(368)  Ali členom 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih.

368

(369)  Citirana odlomka sta iz sodbe v zadevi C-49/14, Finanmadrid EFC, točki 43 in 44. Enako ali podobno besedilo je mogoče najti na primer v zadevah C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 49, C-415/11, Aziz, točka 5, C-8/14, BBVA, točka 26, in C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točke 50 ter 54 in 55.

369

(370)  Zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC; zadeva C-176/17, Profi Credit Polska; zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, in zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko.

370

(371)  Zadevi C-415/11, Aziz, in C-32/14, ERSTE Bank Hungary.

371

(372)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 74, s sklicevanjem na predhodno sodno prakso. Glej tudi zadevo C-118/17, Dunai, točka 64.

372

(373)  Zadeva C-119/15, Biuro podróży Partner.

373

(374)  Zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točke 44–51.

374

(375)  Zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 36.

375

(376)  Zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točke 44–51.

376

(377)  Podrobnejše posledice načela po uradni dolžnosti so predstavljene v pododdelkih v nadaljevanju.

377

(378)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM, izrek. Sodišče je v starejši sodni praksi, začeti v združenih zadevah C-240/98 do C-244/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores, in potrjeni v več poznejših sodbah, zahtevalo, da morajo biti nacionalna sodišča pristojna za preučitev nedovoljenih pogodbenih pogojev na lastno pobudo. Ta razvoj v sodni praksi Sodišča je pojasnjen v zadevi C-168/15, Tomášová, točke 28–31.

378

pristojna

(379)  Na primer zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 43, citirana tukaj.

379

(380)  Sklicevanje na zadeve C-415/11, Aziz, točka 46 in navedena sodna praksa, ter C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točka 58.

380

(381)  Zadeva C-168/05, Mostaza Claro, točki 27 in 28; zadeva C-473/00, Cofidis, točka 32; zadeva C-240/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores, točka 28.

381

(382)  Zadeva C-397/11, Erika Jőrös, točke 30, 35 in 36.

382

(383)  Pregled vodilnih načel v državah članicah, vključno s posledicami za potrošniške zadeve, je na voljo v poglavju 3 Ocenjevalne študije nacionalnega procesnega prava in praks glede njihovega vpliva na prosti pretok sodnih odločb ter o enakovrednosti in učinkovitosti postopkovnega varstva potrošnikov po potrošniškem pravu EU, JUST/2014/RCON/PR/CIVI/0082 – Del 2 Postopkovno varstvo potrošnikov.

383

(384)  Glej tudi zadevo C-497/13, Faber, točka 38.

384

(385)  Aktivnejša vloga sodnikov je lahko odvisna tudi od dejavnikov, kot je vprašanje, ali se ena od strank šteje za šibkejšo stranko, na primer potrošnik, oziroma ali ima stranka zastopnika, zlasti odvetnika.

385

(386)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 47. Glej tudi zadevo C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 56; zadevo C-415/11, Aziz, točka 47; zadevo C-472/11, Banif Plus Bank, točka 24.

386

(387)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točke 41–46. V obravnavani zadevi potrošnica ni niti sodelovala v arbitražnem postopku, ki ga je zoper njo začel trgovec, niti ni v dveh mesecih vložila ničnostne tožbe zoper arbitražno odločbo. Kljub temu je Sodišče v tej zadevi menilo, da bi morala nacionalna sodišča presojati skladnost arbitražne odločbe z direktivo o nedovoljenih pogojih na podlagi načela enakovrednosti.

387

(388)  Zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točka 63.

388

(389)  Obveznosti po uradni dolžnosti, ki temeljijo na načelu enakovrednosti, so pojasnjene na primer v združenih zadevah C-430/93 in C-431/93, Van Schijndel proti Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten in van Veen, točki 13 in 14, s sklicevanjem na predhodno sodno prakso:

389

| „13 | Če morajo v skladu z nacionalnim pravom sodišča na podlagi zavezujočih nacionalnih pravil po uradni dolžnosti sprožiti pravna vprašanja, ki jih niso sprožile stranke, velja taka obveznost tudi v primeru zavezujočih pravil Skupnosti (glej zlasti sodbo v zadevi C-33/76, Rewe proti Landwirtschaftskammer für das Saarland, točka 5). |
| --- | --- |

„13

Če morajo v skladu z nacionalnim pravom sodišča na podlagi zavezujočih nacionalnih pravil po uradni dolžnosti sprožiti pravna vprašanja, ki jih niso sprožile stranke, velja taka obveznost tudi v primeru zavezujočih pravil Skupnosti (glej zlasti sodbo v zadevi C-33/76, Rewe proti Landwirtschaftskammer für das Saarland, točka 5).

| 14 | Enako stališče velja, če imajo nacionalna sodišča v skladu z domačo zakonodajo pravico, da po uradni dolžnosti uporabijo zavezujoča pravna pravila. V skladu z načelom sodelovanja iz člena 5 Pogodbe morajo namreč nacionalna sodišča zagotoviti pravno varstvo, ki za posameznike izhaja iz neposredne uporabe prava Skupnosti (glej zlasti sodbo v zadevi C-213/89, Factortame in drugi, točka 19).“ |
| --- | --- |

14

Enako stališče velja, če imajo nacionalna sodišča v skladu z domačo zakonodajo pravico, da po uradni dolžnosti uporabijo zavezujoča pravna pravila. V skladu z načelom sodelovanja iz člena 5 Pogodbe morajo namreč nacionalna sodišča zagotoviti pravno varstvo, ki za posameznike izhaja iz neposredne uporabe prava Skupnosti (glej zlasti sodbo v zadevi C-213/89, Factortame in drugi, točka 19).“

(390)  Na primer zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točke 44–46, ki so tu citirane. Sodišče se je v tej sodbi sklicevalo tudi na zadevi C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točki 52 in 54, ter C-76/10, Pohotovost’, točka 5.

390

(391)  Zadeva C-76/10, Pohotovost’.

391

(392)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen.

392

(393)  Zadeva C-76/10, Pohotovost’.

393

(394)  Glej zlasti točko 53 sklepa.

394

(395)  Glej zlasti točko 51 sklepa.

395

(396)  Zadeva C-147/16, Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, točke 24–37.

396

(397)  Zadeva C-397/11, Erika Jőrös, točke 30, 35, 36 in 38; zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 45.

397

(398)  Na primer zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, zadeva C-76/10, Pohotovost’, in zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC.

398

(399)  Kar zadeva vprašanje morebitnih prilagoditev zakonodaje, glej oddelek 5.6.

399

(400)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, točka 1 izreka.

400

(401)  Zadevi C-632/17, PKO Bank Polski, točka 43, in C-567/13, Nóra Baczó, točki 52 in 59, ponazarjata, da je treba pravico do učinkovitega pravnega sredstva na podlagi člena 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih in člena 47 Listine presojati na podlagi enakih meril kot načelo učinkovitosti.

401

učinkovitosti

(402)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, zlasti točke 52–54; zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točke 61–72.

402

(403)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 69. Glej tudi zadevo C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 52; zadevo C-122/14, Aktiv Kapital Portfolio, točka 37, in zadevo C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 54.

403

(404)  Na primer zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točki 43 in 44, s sklicevanjem med drugim na zadevo C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 49, zadevo C-413/12, Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León, točka 34, in zadevo C-470/12, Pohotovosť, točka 51.

404

(405)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točke 44, 61–64 in 71; zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točki 45 in 46; zadeva C-122/14, Aktiv Kapital Portfolio, točka 30; zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, točke 45, 46 in 49, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 49. Vse te zadeve so se nanašale na postopke izdaje plačilnega naloga in temeljijo na zadevi C-618/10, Banco Español de Crédito.

405

(406)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 44.

406

(407)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 57, zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 44, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 49.

407

(408)  Zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC. Generalni pravobranilec Szpunar se je v svojih sklepnih predlogih skliceval na nadzor po uradni dolžnosti v fazi izvršitve kot na „zadnjo stopnjo“.

408

(409)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 2 izreka in točka 52. Čeprav se ta zadeva nanaša na izvršbo na podlagi hipoteke, je treba enako logiko uporabiti tudi za druge vrste postopkov. Presoja pravil o res judicata na podlagi načel učinkovitosti, med drugim glede nadzora po uradni dolžnosti, je izrecno obravnavana v točki 5.4.2, kjer je med drugim citirana točka 52 sodbe v zadevi Banco Primus.

409

res judicata

(410)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, zlasti točke 49–54.

410

(411)  Zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točka 65 in izrek.

411

(412)  Zadeva C-415/11, Aziz, točka 1 izreka in točke 43–64.

412

(413)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 55; zadeva C-415/11, Aziz; zadeva C-76/10, Pohotovost’, in zadeva C-77/14, Radlinger in Radlingerová, točka 50.

413

(414)  Na primer zadeva C-76/10, Pohotovost’, in zadeva C-168/15, Tomášová.

414

(415)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točki 67 in 68.

415

(416)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 52.

416

(417)  Na primer, če mora potrošnik takoj podati ugovore zoper izpodbijani akt, na primer sodno odredbo, ter navesti dejstva in dokaze, zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točki 65 in 66.

417

(418)  To je lahko sporno na primer glede zastaralnih rokov.

418

(419)  Zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 45.

419

(420)  UL L 351, 20.12.2012, str. 1; s to uredbo je bila razveljavljena Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 (UL L 12, 16.1.2001, str. 1).

420

(421)  V skladu s členom 17(3) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (UL L 351, 20.12.2012, str. 1) se ta pravila ne uporabljajo za pogodbe o prevozu, razen za pogodbe, po katerih cena vključuje kombinacijo prevoza in namestitve. Poleg tega člena 19 in 25 Uredbe (EU) št. 1215/2012 pogodbenim strankam omogočata, da v določenih primerih odstopajo od pravil o pristojnosti. Sodišče je bilo za razlago v zvezi s tem zaprošeno v zadevi C-629/18, EN, FM, GL proti Ryanair (o kateri 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

421

(422)  Na primer s tem, ko prodajalcu ali ponudniku omogočajo, da potrošnika toži na sodišču, ki ni sodišče v kraju njegovega stalnega prebivališča.

422

(423)  Sodišče je v združenih zadevah C-240/98 do C-244/98, Océano Grupo Editorial in Salvat Editores, točka 21, ugotovilo, da taka ureditev pristojnosti v pogodbenih pogojih, ki niso bili dogovorjeni, izpolnjuje vse pogoje za to, da se opredeli kot nedovoljena za namene direktive o nedovoljenih pogojih.

423

(424)  Zadeva C-266/18, Aqua Med, točka 54, ter zadeva C-567/13, Baczó in Vizsnyiczai, točke 49–59.

424

(425)  Zadeva C-567/13, Baczó in Vizsnyiczai, točke 52–59.

425

(426)  Zadeva C-413/12, Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León.

426

(427)  Zadeva 33/76, Rewe-Zentralfinanz in Rewe-Zentral, točka 5; zadeva C-261/95, Palmisani, točka 28; zadeva C-2/06, Kempter, točka 58; zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 41.

427

(428)  Zadeva C-255/00, Grundig Italiana, točka 34; zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 41.

428

(429)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točke 44–46.

429

(430)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, zlasti točke 52–54.

430

(431)  Zadeva C-34/13, Kušionová, zlasti točka 55.

431

(432)  Uvedena na podlagi sodbe Sodišča v zadevi C-415/11, Aziz.

432

(433)  Zadeva C-8/14, BBVA.

433

(434)  Zadeva C-8/14, BBVA, točki 30 in 31.

434

(435)  Zadeva C-8/14, BBVA, točke 33–42 in izrek. Rok je začel teči od dneva po objavi novega zakona v uradnem listu.

435

(436)  Zadeva C-8/14, BBVA, točki 40 in 41.

436

(437)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, zlasti točke 65, 66 in 70. Ta zadeva se je nanašala na postopek izdaje plačilnega naloga, temelječega na zadolžnici. Glej tudi zadevo C-632/17, PKO Bank Polski, ki se nanaša na splošne postopke izdaje plačilnega naloga.

437

(438)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, zlasti točke 51–53.

438

(439)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 45, se je nanašala na vročitev arbitražne odločbe.

439

(440)  Zadeva C-567/13, Nóra Baczó, točka 55.

440

(441)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, zlasti točke 52–54.

441

(442)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, zlasti točki 67 in 68.

442

(443)  Na primer zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski.

443

(444)  Zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko.

444

(445)  Na primer zadeva C-415/11, Aziz; zadeva C-34/13, Kušionová; zadeva C-280/13, Barclays Bank, in zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary. Sodišče je na splošno navedlo, da morajo imeti nacionalna sodišča možnost sprejetja začasnih ukrepov za zagotovitev polnega učinka sodnih odločb v zvezi z varstvom pravic, zagotovljenih s pravom EU, v zadevah C-213/89, Factortame in drugi, točka 21; C-226/99, Siples, točka 19, in C-432/05, Unibet, točka 67.

445

(446)  Na primer zadeva C-34/13, Kušionová, točke 63–66, z nadaljnjim sklicevanjem med drugim na sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice in člen 7 Listine EU o temeljnih pravicah, ki določa pravico do stanovanja.

446

(447)  Zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točki 44 in 45.

447

(448)  Sklicevanje na zadevi C-415/11, Aziz, točka 64, in C-280/13, Barclays Bank, točka 36.

448

(449)  Združeni zadevi C-537/12 in C-116/13, Banco Popular Español in Banco de Valencia, točka 60, ter zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril García, točka 28.

449

(450)  Združene zadeve C-568/14 do C-570/14, Fernández Oliva. Ta zadeva se je nanašala na možnost pridobitve začasne odredbe v individualnem postopku, ko je kolektivni sodni spor v teku.

450

(451)  Sodišče je to zahtevo določilo v povezavi z zahtevki za povračilo, temelječimi na nedovoljenosti pogodbenih pogojev, in vzporednimi kolektivnimi sodnimi postopki, ki so pripeljali do ustavitve individualnega postopka. Združene zadeve C-568/14 do C-570/14, Fernández Oliva, točke 32–37. Nezanemarljivo tveganje je temeljilo na dejstvu, da potrošniki zaradi poteka in zapletenosti nacionalnega postopka svojih pravic morda ne poznajo ali se jih ne zavedajo. Ker ta zahteva odraža splošno načelo, se zdi, da bi odgovarjala tudi v drugih postopkovnih položajih.

451

(452)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 54.

452

(453)  To je razvidno že iz formule, na podlagi katere Sodišče opredeli obstoj nezanemarljivega tveganja. Poleg tega lahko nepoznavanje ali pomanjkljivo razumevanje obsega potrošniških ali postopkovnih pravic samo po sebi upravičuje ukrepanje po uradni dolžnosti. Sodišče je to potrdilo v združenih zadevah C-568/14 do C-570/14, Fernández Oliva, točka 33, ko je navedlo, da „[...] ob upoštevanju poteka in zapletenosti nacionalnega postopka v glavni stvari [...] obstaja nezanemarljivo tveganje, da zadevni potrošnik ne bo oblikoval takega predloga, in to čeprav so vsebinski pogoji, ki morajo biti v skladu z notranjim pravom izpolnjeni za odobritev začasnih ukrepov, morda izpolnjeni, ker ne pozna ali se ne zaveda obsega svojih pravic.“

453

(454)  Zadeva C-8/14, BBVA, točke 36–40.

454

(455)  Sodišče je obravnavalo dokaj poseben položaj v zadevi C-8/14, BBVA, točke 33–42.

455

(456)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točke 68–70.

456

(457)  Združeni zadevi C-537/12 in C-116/13, Banco Popular Español in Banco de Valencia, točka 60, ter zadeva C-169/14, Sánchez Morcillo in Abril Garcia, točka 28.

457

(458)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 41.

458

(459)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točke 44, 61–64 in 71; zadeva C-49/14, Finanmadrid EFC, točki 45 in 46; zadeva C-122/14, Aktiv Kapital Portfolio, točka 30; zadeva C-448/17, EOS KSI Slovensko, točke 45, 46 in 49, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 49. Vse te zadeve so se nanašale na postopke izdaje plačilnega naloga in temeljijo na zadevi C-618/10, Banco Español de Crédito.

459

(460)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 52, citirana tukaj. V obravnavani zadevi je bila prva preučitev izvedena po uradni dolžnosti, vendar pa bi moralo biti pravilo enako, tudi če se prva preučitev izvede na zahtevo potrošnika.

460

(461)  Sklicevanje na zadevo C-415/11, Aziz, točka 60.

461

(462)  Zadeva C-421/14, Banco Primus, točka 47, in fine, s sklicevanjem na zadevo C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, točka 53; zadeva C-76/10, Pohotovost’.

462

in fine

(463)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 69. Vendar v obravnavani zadevi špansko pravo ni določalo zastaralnega roka za take zahtevke.

463

(464)  Zadevi C-698/18, SC Raiffeisen Bank SA, in C-699/18, BRD Groupe Société Générale SA (o katerih 31. maja 2019 še ni bilo odločeno).

464

(465)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 75.

465

(466)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 70, s sklicevanjem na prejšnje sodbe na drugih pravnih področjih.

466

(467)  Glej oddelek 4.4, v katerem je citiran izrek sodbe v združenih zadevah C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo.

467

(468)  Zadeva C-473/00, Cofidis, točka 38.

468

(469)  Zadeva C-497/13, Faber, točka 1 izreka in točke 46–48; zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 3 izreka in točke 45–51; zadeva C-397/11, Erika Jőrös.

469

(470)  Zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 49; zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 63; zadevo C-472/11, Banif Plus Bank, točka 27. Glej tudi oddelka 5.5.1 in 5.5.5.

470

(471)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM, točka 2 izreka.

471

(472)  Sklicevanje na zadevo C-397/11, Erika Jőrös, točka 42.

472

(473)  Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo, točka 59.

473

(474)  Glej združene zadeve C-568/14 do C-570/14, Fernández Oliva.

474

(475)  To je pomembno v zvezi s potrošniki ter tudi prodajalci in ponudniki, kot je razvidno na primer iz zadev C-243/08, Pannon GSM, C-472/11, Banif Plus Bank, točke 29–35, C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 52, in C-119/15, Biuro podróży Partner, točke 22–47. Glej tudi oddelek 5.5.4.

475

(476)  Zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 49 in naslednje.

476

Kar zadeva vsebinska merila, ki jih je treba upoštevati, glej oddelek 3.

(477)  Zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točke 49–51. Za vprašanja v zvezi s področjem uporabe direktive o nedovoljenih pogojih glej oddelek 1.2.

477

(478)  Zadeva C-497/13, Faber, točka 1 izreka in točke 46–48. Ta sodba zadeva Direktivo 1999/44/ES (UL L 171, 7.7.1999, str. 12), vendar se smiselno uporablja tudi za direktivo o nedovoljenih pogojih. Poleg tega morajo sodišča pri ugotavljanju, ali zadevni pogoji spadajo na področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih, neizogibno preveriti, ali obstaja pogodba med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom.

478

(479)  Zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točke 49–51. Sodišča morajo upoštevati, da člen 3(2) direktive o nedovoljenih pogojih vsebuje posebno pravilo o dokaznem bremenu v zvezi z vprašanjem, ali je bil vnaprej sestavljen pogodbeni pogoj med strankama dogovorjen posamično ali ne.

479

(480)  Na primer zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 42: „V zvezi s tem je treba, prvič, poudariti, da čeprav mora nacionalno sodišče v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča po uradni dolžnosti presoditi nepoštenost pogodbenega pogoja, ki spada na področje uporabe Direktive 93/13, in tako izravnati neravnotežje med potrošnikom in prodajalcem ali ponudnikom, pa je to pogojeno s tem, da razpolaga z vsemi za to potrebnimi pravnimi in dejanskimi elementi.“ Sodišče se v tej točki sklicuje na zadeve C-377/14, Radlinger in Radlingerová, točka 52 in navedena sodna praksa, ter C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi, točka 58.

480

(481)  Zadeva C-497/13, Faber, točka 1 izreka in točke 46–48, in zadeva C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 3 izreka in točke 45–51.

481

(482)  Sodišče je ta izraz uporabilo v zadevi C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 56, in ga potrdilo v zadevi C-472/11, Banif Plus Bank, točka 24, ki je citirana tukaj.

482

(483)  Sklicevanje na zadevi C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, točka 56, in C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 44.

483

(484)  Glej zlasti zadevo C-497/13, Faber, točki 44 in 46. Citat je iz točke 46. Čeprav se je ta zadeva nanašala na Direktivo 1999/44/ES (UL L 171, 7.7.1999, str. 12), je v njej obravnavano horizontalno vprašanje potrošniškega pogodbenega prava in se smiselno uporablja za status potrošnika v okviru direktive o nedovoljenih pogojih.

484

(485)  V zvezi s tem morajo upoštevati določbe o dokaznem bremenu iz člena 3(2). Glej oddelek 1.2.2.1. Če v določeni državi članici tudi za pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, veljajo določbe o prenosu direktive o nedovoljenih pogojih, ta presoja seveda ni potrebna.

485

(486)  Oddelek 3.3.1, zadeva C-186/16, Andriciuc in drugi, točka 43, in zadeva C-119/17, Lupean in Lupean, točka 23.

486

(487)  Zadeva C-618/10, Banco Español de Crédito.

487

(488)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski.

488

(489)  Zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 38: „[...] v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nacionalno sodišče ne more preučiti morebitne nepoštenosti pogodbenega pogoja, dokler ne razpolaga z vsemi za to potrebnimi dejanskimi in pravnimi elementi.“ Sodišče se sklicuje na enako ugotovitev v zadevi C-176/17, Profi Credit Polska, točka 47.

489

(490)  Zadeve C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 57, C-49/14, Finanmadrid EFC, točka 36; C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točka 43. V drugih zadevah, na primer v zadevi C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 40, je Sodišče uporabilo formulacijo „če ima na voljo za to potrebne pravne in dejanske elemente“.

490

če

(491)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, in zadeva C-632/17, PKO Bank Polski.

491

(492)  Zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točki 69 in 70; zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točke 45–49.

492

(493)  Zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točki 37 in 38; zadeva C-176/17, Profi Credit Polska, točka 47.

493

(494)  Zadeva C-632/17, PKO Bank Polski, točka 49, ki je citirana tukaj in ki vsebuje sklicevanje na predhodno sodbo v zadevi C-176/17, Profi Credit Polska, točka 71.

494

(495)  Zadeva C-472/11, Banif Plus Bank, točke 29–35, zadeva C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 52: „[...] načelo kontradiktornosti na splošno zahteva, da nacionalno sodišče, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo neveljavnost pogodbenega pogoja, o tem obvesti stranke v postopku in jih pozove, da o tem kontradiktorno razpravljajo na način, ki ga za to določajo nacionalna postopkovna pravila (sodba v zadevi Banif Plus Bank, točki 31 in 36).“

495

(496)  Zadeva C-243/08, Pannon GSM. Glej tudi zadevo C-488/11, Asbeek Brusse in de Man Garabito, točka 49, zadevo C-618/10, Banco Español de Crédito, točka 63, zadevo C-472/11, Banif Plus Bank, točka 27, in združeni zadevi C-70/17 in C-179/17, Abanca Corporación Bancaria in Bankia, točka 63.

496

(497)  To je splošno načelo prava EU, ki ga je Sodišče ponovilo na primer v zadevi C-397/11, Erika Jőrös, točka 32.

497

(498)  Glej oddelka 2.2 in 5.2 ter zadevo C-118/17, Dunai, točka 61.

498

(499)  Oddelek 5.3.1.

499

(500)  Zadeva C-168/15, Tomášová.

500

(501)  Zadeva C-125/04, Denuit in Cordenier. Glej tudi zadevo C-503/15, Margarit Panicello, ki se je nanašala na postopek pred Secretario Judicial (sodni uradnik) v zvezi s tožbo za povrnitev odvetniških stroškov.

501

Secretario Judicial

(502)  Zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točke 47–49.

502

(503)  Zadeva C-32/14, ERSTE Bank Hungary, točke 55–58.

503

(504)  To izhaja na primer iz zadeve C-32/14, ERSTE Bank Hungary, zlasti točka 59, in zadeve C-448/17, EOS KSI Slovensko, točke 44–54.

504

(505)  Zadeva C-40/08, Asturcom Telecomunicaciones, in zadeva C-76/10, Pohotovost’.

505

(506)  Pri ugotavljanju, ali so potrošniki učinkovito zaščiteni, bi bilo treba preučiti jamstva med celotnim postopkom, vključno z zahtevami za dogovor o predložitvi spora v arbitražo, procesna jamstva v arbitražnem postopku, tveganje, da potrošniki zaradi omejenega znanja ali informacij ne bodo uporabili pravnih sredstev zoper arbitražno odločbo, in jamstva v sodni fazi, vključno s presojo nedovoljenih pogodbenih pogojev po uradni dolžnosti.

506

(507)  To izhaja iz sodb o direktivi o nedovoljenih pogojih v zvezi s členom 6(1) in 7(1) ter načela učinkovitosti. Poleg tega je v sodbi Sodišča v združenih zadevah C-317/08, C-318/08, C-319/08 in C-320/08, Alassini, ki se nanaša na Direktivo 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51), izraženo splošno načelo, da nacionalni zakoni o postopkih poravnave ne smejo preprečevati učinkovitega sodnega varstva potrošnikov in končnih uporabnikov (glej zlasti izrek ter točke 49, 53, 54, 58, 61, 62 in 65).

507

učinkovitosti

(508)  Glej točko 1(q) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih in zadevo C-342/13, Sebestyén, točka 36. Če nacionalno pravo prepoveduje arbitražne postopke zoper potrošnike, so taka določila neveljavna že na podlagi zadevnih nacionalnih določb.

508

(509)  Člen 10 Direktive 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (Direktiva o alternativnem reševanju potrošniških sporov) (UL L 165, 18.6.2013, str. 63): „dogovor med potrošnikom in trgovcem o vložitvi pritožbe pri organu ARS za potrošnika ni zavezujoč, če je bil sklenjen pred nastankom spora in če je potrošnik s tem prikrajšan za pravico, da za rešitev spora vloži tožbo pri sodišču“.

509

(510)  Direktiva 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (UL L 110, 1.5.2009, str. 30).

510

(511)  Zadeva C-472/10, Invitel, točka 35.

511

(512)  Zadeva C-372/99, Komisija proti Italiji, točka 15.

512

(513)  Zadeva C-470/12, Pohotovosť, točka 54.

513

(514)  Glej oddelek 5.3 s sklicevanjem na zadevo C-448/17, EOS KSI Slovensko.

514

(515)  Zadeva C-472/10, Invitel, točke 38–40; zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 56.

515

(516)  Zadeva C-472/10, Invitel, točki 43 in 44.

516

(517)  Zadeva C-119/15, Biuro podróży Partner, točke 22–47.

517

(518)  Združeni zadevi C-381/14 in C-385/14, Sales Sinués in Drame Ba, točka 30.

518

(519)  Sklepni predlogi generalnega pravobranilca Szpunarja v združenih zadevah C-381/14 in C-385/14, Sales Sinués in Drame Ba, točka 72.

519

(520)  Združeni zadevi C-381/14 in C-385/14, Sales Sinués in Drame Ba, točki 39 in 43.

520

(521)  Združene zadeve C-568/14 do C-570/14, Fernández Oliva. Glej tudi oddelek 5.3.2.

521

(522)  Zadeva C-413/12, Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León, točke 49–53.

522

(523)  Na podlagi navedene določbe so sodišča države članice, v kateri ima toženec sedež ali naslov, pristojna za obravnavanje opustitvenih tožb, ki jih vložijo združenja za varstvo potrošnikov iz drugih držav članic.

523

(524)  Zadeva C-167/00, Henkel, točka 50, kar zadeva člen 5(3) Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (Bruseljska konvencija).

524

(525)  Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, 16.1.2001, str. 1), ki je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 351, 20.12.2012, str. 1); glej zadevo C-548/12, Brogsitter, točka 19; zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točka 38.

525

(526)  Zadeva C-167/00, Henkel, točka 42.

526

(527)  Uredba (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (UL L 199, 31.7.2007, str. 40).

527

(528)  Uredba (ES) št. 593/2008 (UL L 177, 4.7.2008, str. 6).

528

(529)  Zadeva C-191/15, Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl, točke 48–60.

529

---

PRILOGA I

Seznam zadev Sodišča, omenjenih v tem obvestilu

| Številka in ime zadeve | Teme | Oddelek v obvestilu |
| --- | --- | --- |
| 1976 |
| 33/76 – Rewe proti Landwirtschaftskammer für das Saarland | Predlog za sprejetje predhodne odločbe: Bundesverwaltungsgericht – Nemčija | 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |

Številka in ime zadeve

Teme

Oddelek v obvestilu

1976

33/76 – Rewe proti Landwirtschaftskammer für das Saarland

Predlog za sprejetje predhodne odločbe: Bundesverwaltungsgericht – Nemčija

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

1978

106/77 – Amministrazione delle finanze dello Stato proti Simmenthal

Nacionalno sodišče je odpravilo zakon, ki je bil v nasprotju s pravom Skupnosti.

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

1988

309/85 – Barra proti Državi Belgiji

Prepoved diskriminacije – Dostop do neuniverzitetne izobrazbe – Povračilo neupravičeno plačanih zneskov

| 4.4 | Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev |
| --- | --- |

4.4

Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

1990

C-213/89 – The Queen proti Secretary of State for Transport, ex parte Factortame

Pravice, ki izhajajo iz določb prava Skupnosti – Varstvo, ki ga zagotavljajo nacionalna sodišča – Pristojnost nacionalnih sodišč za izdajo začasne odredbe, če je vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

1995

Združeni zadevi C-430/93 in C-431/93 – Van Schijndel proti Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten

Obravnava sklada poklicnega pokojninskega zavarovanja kot podjetja – Obvezna vključitev v poklicno pokojninsko shemo – Združljivost s pravili konkurence – Možnost, da se vprašanje glede prava Skupnosti prvič postavi v kasacijskem postopku, če se s tem spremeni predmet spora in če to vključuje preučitev dejstev

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

1997

C-261/95 – Palmisani proti INPS

Socialna politika – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 80/987/EGS – Odgovornost države članice zaradi prepoznega prenosa direktive – Primerno nadomestilo – Zastaralni rok

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

1999

C-126/97 – Eco Swiss China Time Ltd proti Benetton International NV

Konkurenca – Uporaba člena 81 ES (prej člen 85) na lastno pobudo s strani arbitražnega sodišča – Pristojnost nacionalnih sodišč za razglasitev ničnosti arbitražnih odločb

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

2000

Združene zadeve C-240/98 – Océano Grupo Editorial SA proti Roció Murciano Quintero (C-240/98) in Salvat Editores SA proti José M. Sánchez Alcón Prades (C-241/98), José Luis Copano Badillo (C-242/98), Mohammed Berroane (C-243/98) in Emilio Viñas Feliú (C-244/98)

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Klavzula o pristojnosti – Pristojnost nacionalnega sodišča, da na lastno pobudo preuči, ali je navedena klavzula nedovoljena

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

2001

C-144/99 – Komisija proti Nizozemski

Neizpolnitev obveznosti države članice – Direktiva 93/13/EGS – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Nepopoln prenos direktive v nacionalno pravo

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

C-226/99 – Siples

Carinski zakonik Skupnosti – Pritožbe – Odlog izvršitve odločbe carinskih organov

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

2002

C-167/00 – Verein für Konsumenteninformation proti Karl Heinz Henkel

Bruseljska konvencija – Člen 5(3) – Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Preventivni ukrep združenj – Organizacija za varstvo potrošnikov, ki predlaga, naj se z začasno odredbo trgovcu prepreči uporaba nedovoljenih pogojev v potrošniških pogodbah

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-255/00 – Grundig Italiana SpA proti Ministero delle Finanze

Notranji davki, ki so v nasprotju s pravom Skupnosti – Povračilo neupravičeno plačanih zneskov – Nacionalna zakonodaja, s katero se retroaktivno skrajšujejo roki za začetek postopkov – Združljivost z načelom učinkovitosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-372/99 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

Neizpolnitev obveznosti države članice – Direktiva 93/13/EGS – Nedovoljeni pogoji v pogodbah, sklenjenih s potrošniki – Sredstva za preprečitev uporabe navedenih določil

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-473/00 – Cofidis

Tožba, ki jo vloži prodajalec ali ponudnik – Nacionalna določba, ki nacionalnemu sodišču preprečuje razglasitev pogoja za nedovoljenega na lastno pobudo ali na predlog potrošnika po izteku zastaralnega roka

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč |
| --- | --- |

4.2

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

C-478/99 – Komisija proti Švedski

Neizpolnitev obveznosti države članice – Direktiva 93/13/EGS – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Obveznost, da se v nacionalni zakonodaji povzame seznam pogojev, ki se lahko štejejo za nedovoljene, iz Priloge k Direktivi 93/13/EGS

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

2004

C-70/03 – Komisija proti Španiji

Neizpolnitev obveznosti države članice – Direktiva 93/13/EGS – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Pravila o razlagi – Kolizijska pravila

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

C-237/02 – Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KG proti Ludger Hofstetter in Ulrike Hofstetter

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Naročilo za izgradnjo in dobavo parkirišča – Sprememba vrstnega reda izpolnitve pogodbenih obveznosti, določenih z nacionalnim pravom – Klavzula, na podlagi katere mora potrošnik plačati ceno, preden prodajalec ali ponudnik izpolni obveznosti – Obveznost prodajalca ali ponudnika, da zagotovi jamstvo

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

2005

C-125/04 – Guy Denuit

Predložitev zadeve Sodišču – Nacionalno sodišče v smislu člena 234 ES – Arbitraža

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

2006

C-168/05 – Mostaza Claro

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Neizpodbijanje nedovoljenega pogoja med arbitražnim postopkom – Možnost uveljavljanja tega ugovora v okviru postopka s tožbo zoper arbitražno odločbo

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

2007

C-429/05 – Rampion in Godard

Direktiva 87/102/EGS – Potrošniški kredit – Pravica potrošnika, da v primeru neizpolnitve ali nepravilne izpolnitve pogodbe o blagu ali storitvah, financiranih iz kredita, uveljavlja pravice nasproti kreditodajalcu – Pogoji – Omemba financiranega blaga ali storitve v kreditni ponudbi – Odprtje kredita, ki omogoča večkratno uporabo odobrenega kredita – Možnost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi pravico potrošnika, da nasproti kreditodajalcu uveljavlja pravice

Uvod

C-432/05 – Unibet (London) Ltd in Unibet (International) Ltd proti Justitiekanslern

Načelo sodnega varstva – Nacionalna zakonodaja, ki ne določa samostojne tožbe za izpodbijanje skladnosti nacionalne določbe s pravom Skupnosti – Postopkovna avtonomija – Načelo enakovrednosti in učinkovitosti – Začasno varstvo

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

2008

C-2/06 – Kempter KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Izvoz goveda – Izvozna nadomestila – Pravnomočna upravna odločba – Razlaga sodbe Sodišča – Posledica sodbe, ki jo je Sodišče izdalo v postopku za predhodno odločanje po tej odločbi – Ponovna preučitev in odprava – Časovne omejitve – Pravna varnost – Načelo sodelovanja – Člen 10 ES

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

2009

C-40/08 – Asturcom Telecomunicaciones

Direktiva 93/13/EGS – Potrošniške pogodbe – Nedovoljena arbitražna klavzula – Ničnost – Pravnomočna arbitražna odločba – Izvršba – Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi ničnost nedovoljene arbitražne klavzule – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

C-227/08 – Martín Martín

Člen 4 – Varstvo potrošnikov – Pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov – Pravica do odstopa – Prodajalčeva obveznost pouka – Ničnost pogodbe – Ustrezni ukrepi

Uvod

C-243/08 – Pannon GSM Zrt. proti Erzsébet Sustikné Győrfi

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Pravni učinki nedovoljenega pogoja – Možnost in obveznost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi nedovoljenost klavzule o sodni pristojnosti – Merila za presojo

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč |
| --- | --- |

4.2

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

2010

C-76/10 – Pohotovosť s.r.o. proti Iveta Korčkovská

Direktiva 93/13/EGS – Nedovoljeni pogoji – Direktiva 2008/48/ES – Direktiva 87/102/EGS – Pogodbe o potrošniških kreditih – Letni odstotek obresti – Arbitražni postopek – Arbitražna odločba – Možnost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti obravnava morebitno nedovoljenost nekaterih pogojev

Uvod

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč |
| --- | --- |

4.2

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-137/08 – VB Pénzügyi Lízing Zrt. proti Ferenc Schneider

Merila presoje – Presoja klavzule o pristojnosti sodišča po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča – Člen 23 Statuta Sodišča

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

Združene zadeve C-317/08, C-318/08, C-319/08 in C-320/08 – Rosalba Alassini proti Telecom Italia SpA, Filomena Califano proti Wind SpA, Lucia Anna Giorgia Iacono proti Telecom Italia SpA in Multiservice Srl proti Telecom Italia SpA

Načelo učinkovitega sodnega varstva – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Direktiva 2002/22/ES – Univerzalna storitev – Spor med končnimi uporabniki in ponudniki – Obvezni poskus izvensodne poravnave

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

C-484/08 – Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

Potrošniške pogodbe – Člen 4(2) – Pogoji, ki opisujejo glavni predmet pogodbe – Sodni nadzor nad njihovo nedovoljenostjo – Strožje nacionalne določbe za zagotovitev višje stopnje varstva potrošnika

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč |
| --- | --- |

2.1

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

C-542/08 – Barth proti Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

Prosto gibanje oseb – Delavci – Enako obravnavanje – Poseben dodatek za delovno dobo za univerzitetne profesorje, ki ga določa nacionalna zakonodaja, za katero je bilo v sodbi Sodišča ugotovljeno, da ni skladna s pravom Skupnosti – Zastaralni rok – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

2012

C-453/10 – Pereničová in Perenič proti SOS financ spol. s r. o.

Potrošniška kreditna pogodba – Napačna navedba efektivne obrestne mere – Vpliv nepoštenih poslovnih praks in nepoštenih pogojev na splošno veljavnost pogodbe

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč |
| --- | --- |

2.1

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

C-472/10 – Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság proti Invitel Távközlési Zrt

Člen 3(1) in (3) – Člena 6 in 7 – Potrošniške pogodbe – Nedovoljeni pogoji – Prodajalčeva ali ponudnikova enostranska sprememba pogodbenih pogojev – Opustitvena tožba, ki jo je v javnem interesu v imenu potrošnikov vložil organ, določen z nacionalno zakonodajo – Ugotovitev nedovoljenosti pogoja – Pravni učinki

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-472/11 – Banif Plus Bank Zrt proti Csaba Csipai in Viktória Csipai

Preizkus nedovoljenosti pogoja po uradni dolžnosti, ki ga opravi nacionalno sodišče – Dolžnost nacionalnega sodišča, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo nedovoljenost pogoja, da stranke pozove k predstavitvi stališč, preden sprejme ukrepe v zvezi s to ugotovitvijo – Pogodbeni pogoji, ki jih je treba upoštevati pri preizkusu nedovoljenosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-618/10 – Banco Español de Crédito SA proti Joaquínu Calderónu Caminu

Potrošniške pogodbe – Nepošteni pogoj o zamudnih obrestih – Postopek izdaje plačilnega naloga – Pristojnosti nacionalnega sodišča

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

2013

C-32/12 – Duarte Hueros

Direktiva 1999/44/ES – Pravice potrošnika v primeru neskladnosti blaga – Manjši pomen te neskladnosti – Izključitev odstopa od pogodbe – Pristojnosti nacionalnega sodišča

Uvod

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

C-59/12 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs

Direktiva 2005/29/ES – Nepoštene poslovne prakse – Področje uporabe – Zavajajoče informacije, ki jih je razširjal nosilec zdravstvenega zavarovanja iz sistema obveznega socialnega zavarovanja – Nosilec, ustanovljen kot javnopravni subjekt

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-92/11 – RWE Vertrieb AG proti Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

Direktiva 2003/55/ES – Notranji trg z zemeljskim plinom – Direktiva 93/13/EGS – Členi 1(2) in od 3 do 5 – Pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki – Splošni pogoji – Nedovoljeni pogoji – Enostranska sprememba cene storitve s strani ponudnika – Napotitev na obvezne predpise, ki veljajo za drugo kategorijo potrošnikov – Uporaba Direktive 93/13/EGS – Obveznost oblikovanja besedila v jasnem in razumljivem jeziku in preglednosti

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 4.4 | Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev |
| --- | --- |

4.4

Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

C-143/13 – Bogdan Matei in Ioana Ofelia Matei proti SC Volksbank România SA

Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – Člen 4(2) – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ustreznost cene ali plačila, če so napisani v jasnem in razumljivem jeziku – Pogoji, ki vsebujejo „provizijo za tveganje“, ki jo prejme dajalec kredita, in ki temu pod določenimi pogoji dovoljujejo, da enostransko spremeni obrestno mero

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč |
| --- | --- |

2.1

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

C-397/11 – Erika Jőrös proti Aegon Magyarország Hitel Zrt.

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Preizkus nedovoljenosti pogodbenega pogoja, ki ga nacionalno sodišče opravi po uradni dolžnosti – Sklepi, ki jih mora iz ugotovitve nedovoljenosti pogoja izpeljati nacionalno sodišče

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-413/12 – Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León proti Anuntis Segundamano España SL

Opustitvena tožba, ki jo vloži regionalno združenje za varstvo potrošnikov – Krajevna pristojnost sodišča – Neobstoj pravnega sredstva zoper sklep o zavrnitvi pristojnosti, ki ga izda prvostopenjsko sodišče – Procesna avtonomija držav članic – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-415/11 – Mohamed Aziz proti Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

Potrošniške pogodbe – Hipotekarna kreditna pogodba – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Pristojnosti nacionalnega sodišča, ki odloča o vsebini – Nedovoljeni pogoji – Merila za presojo

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-488/11 – Asbeek Brusse in de Man Garabito

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Najemna pogodba med poslovno dejavnim najemodajalcem in najemnikom, ki deluje v zasebne namene – Preizkus nedovoljenosti pogodbenega pogoja, ki ga nacionalno sodišče opravi po uradni dolžnosti – Klavzula o pogodbeni kazni – Razglasitev ničnosti klavzule

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

Združeni zadevi C-537/12 in C-116/13 – Banco Popular Español SA proti Marii Teodolindi Rivas Quichimbo in Wilmarju Edgarju Cunu Pérezu in Banco de Valencia SA proti Joaquínu Valldeperasu Tortosi in Maríi Ángeles Miret Jaume

Člen 99 Poslovnika Sodišča – Potrošniške pogodbe – Hipotekarna kreditna pogodba – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Pristojnosti nacionalnega izvršilnega sodišča – Nepošteni pogoji – Merila presoje

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

2014

C-26/13 – Kásler in Káslerné Rábai

Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – Člena 4(2) in 6(1) – Ocena nepoštenosti pogodbenih pogojev – Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali ustreznost cene ali plačila, če so napisani jasno in razumljivo – Pogodbe o potrošniškem posojilu, izraženem v tuji valuti – Pogoji, ki se nanašajo na menjalni tečaj – Razlika med nakupnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri izplačilu posojila, in prodajnim menjalnim tečajem, ki se uporabi pri njegovem odplačilu – Pristojnosti nacionalnega sodišča v primeru pogoja, ki je opredeljen kot nepošten – Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava – Dopustnost

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-34/13 – Monika Kušionová proti SMART Capital

Potrošniška kreditna pogodba – Člen 1(2) – Pogoj, ki temelji na obvezni zakonski določbi – Področje uporabe navedene direktive – Členi 3(1), 4, 6(1) in 7(1) – Zavarovanje terjatve z zastavno pravico na nepremičnini – Možnost uveljavljanja te zastavne pravice s prodajo na dražbi – Sodni nadzor

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-169/14 – Sánchez Morcillo in Abril García

Člen 7 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Potrošniške pogodbe – Hipotekarna kreditna pogodba – Nepošteni pogoji – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Pravica do pravnega sredstva

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-226/12 – Constructora Principado SA proti José Ignacio Menéndez Álvarez

Potrošniške pogodbe – Prodajna pogodba za nepremičnino – Nedovoljeni pogoji – Merila presoje

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

C-280/13 – Barclays Bank proti Sari Sánchez García in Alejandru Chacónu Barreri

Trinajsta uvodna izjava – Člen 1(2) – Potrošniške pogodbe – Hipotekarna kreditna pogodba – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Nacionalni zakoni in predpisi – Pogodbeno ravnotežje

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-342/13 – Katalin Sebestyén proti Zsolt Csaba Kővári in drugim

Pogodba o hipotekarnem posojilu, sklenjena z banko – Določba o izključni pristojnosti arbitražnega organa – Informacije v zvezi z arbitražnim postopkom, ki jih predloži banka ob sklenitvi pogodbe – Nedovoljeni pogoji – Merila za presojo

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

Združeni zadevi C-359/11 in C-400/11 – Alexandra Schulz proti Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG in Josef Egbringhoff proti Stadtwerke Ahaus GmbH

Direktivi 2003/54/ES in 2003/55/ES – Varstvo potrošnikov – Notranji trg za električno energijo in zemeljski plin – Nacionalna ureditev, ki določa vsebino potrošniških pogodb, za katere velja splošna obveznost oskrbe – Enostranska sprememba cene storitve s strani prodajalca ali ponudnika – Pravočasna obvestitev pred začetkom veljavnosti te spremembe o razlogih in pogojih zanjo ter njenem obsegu

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

C-470/12 – Pohotovosť s. r. o. proti Miroslavu Vašuti

Pogodba o potrošniškem posojilu – Nepošteni pogoji – Direktiva 93/13/EGS – Izvršba arbitrarne odločbe – Predlog za intervencijo v izvršilnem postopku – Združenje za varstvo potrošnikov – Nacionalna zakonodaja, ki ne dopušča take intervencije – Procesna avtonomija držav članic

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

2015

C-32/14 – ERSTE Bank Hungary proti Attila Sugár

Nepošteni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – Pogodba o hipotekarnem kreditu – Člen 7(1) – Preprečitev nadaljnje uporabe nepoštenih pogojev – Ustrezna in učinkovita sredstva – Pripoznava dolga – Notarska listina – Izdaja potrdila o izvršljivosti s strani notarja – Izvršilni naslov – Obveznosti notarja – Preizkus nepoštenih pogojev po uradni dolžnosti – Sodni nadzor – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

C-74/15 – Tarcău

Člena 1(1) in 2(b) – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Poroštvena pogodba in pogodba o zavarovanju z zastavo nepremičnine, ki ju s kreditno ustanovo sklenejo fizične osebe, ki delujejo za namene zunaj svoje poslovne ali poklicne dejavnosti in niso funkcionalno povezane z gospodarsko družbo, za katero dajejo jamstvo

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-96/14 – Jean-Claude Van Hove proti CNP Assurances SA

Zavarovalna pogodba – Člen 4(2) – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Izključitev pogojev, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe – Pogoj za jamčenje kritja obrokov pogodbe o nepremičninskem posojilu – Popolna nezmožnost za delo posojilojemalca – Nepriznanje tega jamstva v primeru ugotovljene zmožnosti opravljanja plačane ali neplačane dejavnosti

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-110/14 – Costea

Člen 2(b) – Pojem „potrošnik“ – Kreditna pogodba, ki jo sklene fizična oseba, ki opravlja odvetniški poklic – Vračilo kredita, zavarovanega z nepremičnino v lasti odvetniške pisarne kreditojemalca – Kreditojemalec, ki ima potrebno znanje za presojo nedovoljenosti pogoja pred podpisom pogodbe

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-348/14 – Maria Bucura proti SC Bancpost SA

Direktiva 87/102/EGS – Člen 1(2)(a) – Potrošniški kredit – Pojem „potrošnik“ – Direktiva 93/13/EGS – Členi 2(b), od 3 do 5 in 6(1) – Nedovoljeni pogoji – Preizkus po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča – Določbe „v jasnem, razumljivem jeziku“ – Informacije, ki jih mora priskrbeti upnik

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

Združene zadeve C-482/13, C-484/13, C-485/13 in C-487/13 – Unicaja Banco, SA proti Joséju Hidalgu Ruedi in drugim in Caixabank SA proti Manuelu Maríi Ruedi Ledesmi in drugim

Pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki – Hipotekarne pogodbe – Pogodbeni pogoj o zamudnih obrestih – Nedovoljeni pogoji – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Znižanje zneska obresti – Pristojnosti nacionalnega sodišča

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-497/13 – Froukje Faber proti Autobedrijf Hazet Ochten BV

Direktiva 1999/44/ES – Prodaja potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij – Status kupca – Potrošnik – Neskladnost dobavljenega blaga – Dolžnost obvestitve prodajalca – Neskladnost, izkazana v roku šestih mesecev od dobave blaga – Dokazno breme

Uvod

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-537/13 – Šiba

Področje uporabe – Potrošniške pogodbe – Pogodba o opravljanju pravnih storitev, sklenjena med odvetnikom in potrošnikom

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-567/13 – Baczó in Vizsnyiczai proti Raiffeisen Bank Zrt

Člen 7 – Pogodba o stanovanjskem kreditu – Arbitražna klavzula – Nepoštenost – Tožba potrošnika – Nacionalna postopkovna določba – Nepristojnost sodišča, ki odloča o tožbi za ugotovitev neveljavnosti tipske pogodbe, za odločanje o zahtevku za ugotovitev nepoštenih pogojev v isti pogodbi

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-602/13 – (BBVA) Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA proti Fernandu Quintanu Ujeti in Maríi Isabeli Sánchez García

Pogodbeno razmerje med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – Hipotekarna pogodba – Klavzula o zamudnih obrestih – Klavzula o predčasnem odplačilu – Postopek izvršbe na podlagi hipoteke – Znižanje zneska obresti – Pristojnosti nacionalnega sodišča

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

2016

C-7/16 – Banco Popular Español in PL Salvador SARL proti Marii Riti Giraldez Villar in Modestu Martínezu Bazu

Člen 99 Poslovnika Sodišča – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji – Odstop terjatve – Pravica dolžnika do odpisa dolga – Pogoji za uveljavljanje te pravice

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-49/14 – Finanmadrid EFC SA proti Jesúsu Vicentu Albánu Zambranu in drugim

Nepošteni pogoji – Postopek za izdajo plačilnega naloga – Postopek izvršbe – Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi ničnost nepoštenega pogoja – Načelo pravnomočnosti – Načelo učinkovitosti – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Sodno varstvo

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-119/15 – Biuro podróży Partner Sp. z o.o, Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej proti Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

Direktiva 93/13/EGS – Direktiva 2009/22/ES – Varstvo potrošnikov – Erga omnes učinek nepoštenih pogojev, ki so navedeni v javni evidenci – Denarna sankcija, naložena trgovcu, ki je uporabljal pogoj, ki šteje za enakovrednega tistemu iz evidence – Trgovec, ki ni sodeloval v postopku, v katerem je bila ugotovljena nepoštenost pogoja – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pojem „sodišče države članice, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva“

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-122/14 – Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, podružnica v Zürichu, prej Aktiv Kapital Portfolio Invesment proti Angelu Luisu Egei Torregrosi

Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Postopek izdaje plačilnega naloga – Izvršilni postopek – Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča za ugotovitev ničnosti nedovoljenega pogoja po uradni dolžnosti – Načelo učinkovitosti – Načelo pravnomočnosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

Združene zadeve C-154/15, C-307/15 in C-308/15, Gutiérrez Naranjo in drugi

Potrošniške pogodbe – Hipotekarna posojila – Nepošteni pogoji – Člen 4(2) – Člen 6(1) – Ugotovitev ničnosti – Omejitev časovnih učinkov ugotovitve ničnosti nedovoljenega pogoja od nacionalnega sodišča

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč |
| --- | --- |

4.2

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 4.4 | Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev |
| --- | --- |

4.4

Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-168/15 – Tomášová proti Slovenská republika

Kreditna pogodba, ki vsebuje nepošten pogoj – Izvršba na podlagi arbitražne odločbe, izdane na podlagi tega pogoja – Odgovornost države članice za škodo, povzročeno posameznikom zaradi kršitev prava Unije, ki jih je storilo nacionalno sodišče – Pogoji za uveljavljanje – Obstoj dovolj resne kršitve prava Unije

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-191/15 – Verein für Konsumenteninformation proti Amazon EU Sàrl

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredbi (ES) št. 864/2007 in (ES) št. 593/2008 – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Varstvo podatkov – Direktiva 95/46/ES – Prodajne pogodbe, sklenjene prek spleta s potrošniki, ki prebivajo v drugih državah članicah – Nepošteni pogoji – Splošni pogoji, ki vsebujejo pogoj o izbiri prava, ki se uporabi, in s katerim je izbrano pravo države članice, v kateri ima družba sedež – Določitev prava, ki se v okviru opustitvene tožbe uporabi pri presoji nepoštenosti pogojev iz teh splošnih pogojev – Določitev prava, ki ureja obdelavo osebnih podatkov potrošnikov

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč |
| --- | --- |

2.1

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-377/14 – Radlinger in Radlingerová proti Finway a.s.

Člen 7 – Nacionalna pravila o postopku zaradi insolventnosti – Dolgovi iz potrošniške kreditne pogodbe – Učinkovito pravno sredstvo – Točka 1(e) Priloge – Nesorazmernost odškodnine – Direktiva 2008/48/ES – Člen 3(l) – Skupni znesek kredita – Točka I Priloge I – Znesek črpanja kredita – Izračun efektivne obrestne mere – Člen 10(2) – Obveznost zagotovitve informacij – Preizkus po uradni dolžnosti – Kazen

Uvod

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

Združeni zadevi C-381/14 in C-385/14 – Jorge Sales Sinués in Youssouf Drame Ba proti Caixabank SA in Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA)

Popravni sklep

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-534/15 – Dumitraș

Člen 1(1) – Člen 2(b) – Status potrošnika – Prenos terjatve s prenovitvijo kreditnih pogodb – Pogodba o zavarovanju z zastavo nepremičnine, ki jo sklenejo posamezniki, ki niso poslovno ali poklicno povezani z novo gospodarsko družbo dolžnico

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

Združene zadeve C-568/14 do C-570/14 – Ismael Fernández Oliva in drugi proti Caixabank SA in drugim

Člen 99 Poslovnika Sodišča – Pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki – Hipotekarne pogodbe – Klavzula o najnižji obrestni meri – Kolektivni postopek – Posamični postopek z enakim predmetom – Začasni ukrepi

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-689/13 – PFE (Puligienica Facility Esco SpA) proti Airgest SpA

Direktiva 89/665/EGS – Člen 1(1) in (3) – Revizijski postopki –Tožba za odpravo odločbe o oddaji javnega naročila, ki jo je vložil ponudnik, čigar ponudba ni bila sprejeta – Nasprotna tožba izbranega ponudnika – Načelo primarnosti prava Unije

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

2017

C-186/16 – Andriciuc in drugi

Člen 3(1) in člen 4(2) – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti – Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik – Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank – Trenutek, ko je treba presojati neravnotežje – Obseg pojma določb „v jasnem, razumljivem jeziku“ – Raven informacij, ki jih mora priskrbeti banka

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-290/16 – Air Berlin

Prevoz – Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Uniji – Uredba (ES) št. 1008/2008 – Določbe o določanju cen – Člen 22(1) – Člen 23(1) – Informacije, ki se zahtevajo pri prikazovanju tarif, ki so na voljo javnosti – Obveznost navedbe dejanskega zneska davkov, prispevkov, dodatnih dajatev ali pristojbin – Prosto določanje cen – Zaračunavanje stroškov obdelave, če potnik odpove rezervacijo leta ali če se ne vkrca – Varstvo potrošnikov

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-421/14 – Banco Primus SA proti Jesúsu Gutiérrezu García

Pogodbe, sklenjene med prodajalci ali ponudniki in potrošniki – Nepošteni pogoji – Pogodbe o hipotekarnem posojilu – Postopek izvršbe nad premoženjem, ki je obremenjeno s hipoteko – Prekluzivni rok – Uradna dolžnost nacionalnih sodišč – Pravnomočnost

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.1 | Nedovoljenost in preglednost na splošno |
| --- | --- |

3.1

Nedovoljenost in preglednost na splošno

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.1 | Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

4.1

Narava in vloga člena 6(1) direktive o nedovoljenih pogojih pri varstvu pred nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-446/17 – Woonhaven Antwerpen BV CVBA proti Khalid Berkani in Asmae Hajji

Člen 99 Poslovnika Sodišča – Nepošteni pogodbeni pogoji – Najemna pogodba, sklenjena med podjetjem za socialna stanovanja in najemnikom – Najemna pogodba, ki zavezuje na podlagi nacionalnega zakonodajnega akta – Direktiva 93/13/EGS – Člen 1(2) – Neuporaba te direktive

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank po pogodbi |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank po pogodbi

C-503/15 – Margarit Panicello

Člen 267 PDEU – Sodni tajnik – Pojem „nacionalno sodišče“ – Obvezna sodna pristojnost – Izvajanje sodnih funkcij – Neodvisnost – Nepristojnost Sodišča

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

C-535/16 – Bachman

Člen 2(b) – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Pojem „potrošnik“ – Fizična oseba, ki je s kreditno institucijo sklenila pogodbo o prenovitvi z namenom izpolnjevanja obveznosti vračila posojil, ki so bili pri tej instituciji odobreni gospodarski družbi

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

2018

C-51/17 – OTP Bank in OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt proti Terézi Ilyés in Emilu Kissu

Področje uporabe – Člen 1(2) – Obvezni zakoni in predpisi – Člen 3(1) – Pojem „pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično“ – Pogoj, vključen v pogodbo po njeni sklenitvi in po posegu nacionalnega zakonodajalca – Člen 4(2) – Jasen in razumljiv jezik pogoja – Člen 6(1) – Presoja nepoštenosti pogodbenega pogoja s strani nacionalnega sodišča po uradni dolžnosti – Kreditna pogodba v tujih valutah, sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

Združeni zadevi C-96/16 in C-94/17 – Banco Santander Escobedo Cortés

Področje uporabe – Odstop terjatve – Potrošniška kreditna pogodba – Merila za presojo nepoštenosti pogodbenega pogoja o določitvi obrestne mere zamudnih obresti – Posledice te nepoštenosti

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 2.1 | Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč |
| --- | --- |

2.1

Minimalna harmonizacija in razširitev področja uporabe (člena 8 in 8a direktive o nedovoljenih pogojih), vključno z vlogo nacionalnih vrhovnih sodišč

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-147/16 – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen

Nedovoljeni pogoji v pogodbah, sklenjenih med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom – Preučitev po uradni dolžnosti s strani nacionalnega sodišča, ali pogodba spada na področje uporabe te direktive – Člen 2(c) – Pojem „prodajalec ali ponudnik“ – Visokošolske izobraževalne ustanove, financirane pretežno z javnimi sredstvi – Pogodba o brezobrestnem načrtu odplačevanja vpisnine in prispevka za študijsko potovanje

| 1.1 | Cilji direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.1

Cilji direktive o nedovoljenih pogojih

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-119/17 – Liviu Petru Lupean in Oana Andreea Lupean proti SC OTP BAAK Nyrt.

Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Člen 3(1), člen 4(1) in (2) ter člen 5 – Presoja nepoštenosti pogodbenih pogojev – Kreditna pogodba, sklenjena v tuji valuti – Tečajno tveganje, ki ga v celoti nosi potrošnik – Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank – Glavni predmet pogodbe o posojilu

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

C-176/17 – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej proti Mariusz Wawrzosek

Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 2008/48/ES – Postopek za izdajo plačilnega naloga na podlagi lastne menice za zavarovanje obveznosti, ki izhajajo iz potrošniške kreditne pogodbe

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-448/17 – EOS KSI Slovensko s.r.o. proti Jánu Danku in Margiti Dankovi

Nepošteni pogoji – Člen 4(2) in člen 5 – Obveznost sestavljanja pogojev v jasnem in razumljivem jeziku – Člen 7 – Ukrepanje oseb ali organizacij, ki imajo pravni interes za varstvo potrošnikov pred uporabo nepoštenih pogojev, pri sodiščih – Nacionalna ureditev, ki intervencijo združenja za varstvo potrošnikov v postopku pogojuje s soglasjem potrošnika – Potrošniški kredit – Direktiva 87/102/EGS – Člen 4(2) – Obveznost navedbe efektivne obrestne mere v pisni pogodbi – Pogodba, ki vsebuje le matematično enačbo za izračun efektivne obrestne mere, ne pa elementov, ki so potrebni za ta izračun

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.3 | Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti |
| --- | --- |

5.3

Obveznosti, ki izhajajo iz načela enakovrednosti

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.7 | Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek |
| --- | --- |

5.7

Nadzor po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji in izvensodni postopek

| 6. | Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

6.

Opustitvene tožbe v kolektivnem interesu potrošnikov (člen 7(2) in (3) direktive o nedovoljenih pogojih)

C-483/16 – Sziber proti ERSTE Bank Hungary Zrt

Člen 7(1) – Posojilne pogodbe, izražene v tuji valuti – Nacionalna zakonodaja, ki določa posebne postopkovne zahteve za ugovor nepoštenosti – Načelo enakovrednosti – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 47 – Pravica do učinkovitega sodnega varstva

| 4.4 | Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev |
| --- | --- |

4.4

Vrnitev koristi, pridobljenih na podlagi nedovoljenih pogodbenih pogojev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-632/17 – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. w Warszawie proti Jaceku Michalskemu

Člen 99 Poslovnika Sodišča – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 2008/48/ES – Postopek za izdajo plačilnega naloga na podlagi izpiska iz bančnih evidenc – Nemožnost sodišča, da v primeru, ko potrošnik ne vloži tožbe, presodi o morebitni nepoštenosti pogodbenih pogojev

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

2019

Združeni zadevi C-70/17 in C-179/17 – Abanca Corporación Bancaria SA proti Albertu Garcíi Salamanci Santosu in Bankia SA proti Alfonsu Antoniu Lau Mendozi in Verónici Yuliani Rodríguez Ramírez

Člena 6 in 7 – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Pogoj o predčasni zapadlosti obveznosti iz pogodbe o hipotekarnem kreditu – Ugotovitev delne nepoštenosti pogoja – Pristojnosti nacionalnega sodišča, kadar gre za pogoj, ki je opredeljen za „nepoštenega“ – Nadomestitev nepoštenega pogoja z določbo nacionalnega prava

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.5 | Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti? |
| --- | --- |

5.5

Kaj pomeni nadzor po uradni dolžnosti?

C-118/17 – Dunai proti ERSTE Bank Hungary Zrt

Člen 1(2) – Člen 6(1) – Kreditna pogodba v tuji valuti – Tečajna razlika – Nadomestitev nepoštenega pogoja, ki je bil razglašen za ničnega, z zakonsko določbo – Valutno tveganje – Nadaljnji obstoj pogodbe po odpravi nepoštenega pogoja – Nacionalni sistem enotne razlage prava

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 2.2 | Druge določbe nacionalne zakonodaje |
| --- | --- |

2.2

Druge določbe nacionalne zakonodaje

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

| 5.2 | Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji |
| --- | --- |

5.2

Načelo nadzora po uradni dolžnosti nad nedovoljenimi pogodbenimi pogoji

| 5.6 | Posledice nadzora po uradni dolžnosti, učinkovitosti in enakovrednosti za nacionalna postopkovna pravila |
| --- | --- |

5.6

Posledice nadzora po uradni dolžnosti, učinkovitosti in enakovrednosti za nacionalna postopkovna pravila

C-266/18 – Aqua Med sp. z o.o.

Člen 1(2) – Področje uporabe direktive – Določilo, ki določa, da je krajevno pristojno sodišče, določeno na podlagi splošnih pravil – Člen 6(1) – Preizkus nepoštenosti pogojev po uradni dolžnosti – Člen 7(1) – Obveznosti in pristojnosti nacionalnega sodišča

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.4 | Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

3.4

Presoja nedovoljenosti na podlagi člena 3 in člena 4(1) direktive o nedovoljenih pogojih

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-590/17 – Pouvin in Dijoux

Področje uporabe – Člen 2(b) in (c) – Pojma „potrošnik“ in „prodajalec ali ponudnik“ – Financiranje nakupa stanovanja za glavno prebivališče – Stanovanjski kredit, ki ga delodajalec odobri delavcu in njegovemu zakoncu, ki je solidarno odgovoren kreditojemalec

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

Zadeve, o katerih 31. maja 2019 še ni bilo odločeno

C-125/18 – Gómez del Moral Guasch

Člen 1(2) – Člen 4(2) – Člen 6(1) – Člen 7(1) – Člen 8

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

C-260/18 – Dziubak

Člen 1(2) – Člen 6(1)

| 4.3 | Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank |
| --- | --- |

4.3

Posledice nedovoljenosti pogodbenih pogojev za pravice in obveznosti strank

C-272/18 – Verein für Konsumenteninformation

Skrbniški sporazumi med komplementarjem in drugimi komanditisti v komanditni družbi na podlagi nemškega prava

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-452/18 – Ibercaja Banco

Odstavek (q) Priloge – Člen 3 – Člen 4(2) – Člen 6

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

| 4.2 | Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč |
| --- | --- |

4.2

Pravni učinek dejstva, da nedovoljen pogodbeni pogoj za potrošnika ni zavezujoč

Združeni zadevi C-453/18 in C-494/18 – Bondora

Člen 6(1) – Člen 7(1)

| 5.1 | Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno |
| --- | --- |

5.1

Pomen členov 6(1) in 7(1) direktive o nedovoljenih pogojih ter načel enakovrednosti in učinkovitosti na splošno

Združeni zadevi C-698/18 – Raiffeisen Bank SA in C-699/18 – BRD Groupe Societé Générale SA

Člen 2(b) – Člen 6(1) – Člen 7(2) – Člen 8 – Uvodne izjave 12, 21 in 23

| 5.4 | Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev |
| --- | --- |

5.4

Presoja po uradni dolžnosti in učinkovitost pravnih sredstev

C-779/18 – Mikrokasa in Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie

Člen 1(2)

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-829/18 – Crédit Logement

Člen 1(2) – Člen 3(1) – Člen 4 – Člen 5 – Člen 6(1) – Člen 7(1) – Točka 1(i) Priloge

| 3.3 | Zahteve glede preglednosti |
| --- | --- |

3.3

Zahteve glede preglednosti

C-81/19 – Banca Transilvania

Člen 1(2) – Člen 3(1) – Člen 4 – Člen 5 – Člen 6(1) – Člen 7(1) – Točka 1(i) Priloge

| 1.2 | Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih |
| --- | --- |

1.2

Področje uporabe direktive o nedovoljenih pogojih

C-84/19 – Profi Credit Polska

Člen 1(2) – Člen 3(1) – Člen 4(2) – Direktiva 2008/48/ES

| 3.2 | Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih) |
| --- | --- |

3.2

Pogodbeni pogoji, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe ali na ceno in plačilo (člen 4(2) direktive o nedovoljenih pogojih)

---

PRILOGA II

Pregled obvestil na podlagi člena 8a direktive o nedovoljenih pogojih (1)

Ta tabela prikazuje informacije, ki so jih države članice uradno poslale Komisiji na podlagi člena 8a Direktive 93/13/EGS (direktiva o nedovoljenih pogojih). Ne vsebuje celovitega pregleda nacionalnih ukrepov za prenos Direktive 93/13/EGS in zagotavlja samo okviren prikaz nekaterih posebnosti zadevnega nacionalnega prava. Na primer, „sivi seznam“ ima lahko različne pravne posledice, odvisno od natančne opredelitve v zadevnih nacionalnih določbah.

Te informacije so na voljo tudi na naslednjem spletišču, ki se bo redno posodabljalo:

https://ec.europa.eu/info/notifications-under-article-8a-directive-93-13-eec_en

| BELGIJA | Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam). |
| --- | --- |
| BOLGARIJA | Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam). |
| ČEŠKA | Nacionalno pravo zajema tudi nedovoljenost pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam). |
| DANSKA | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| NEMČIJA | Nacionalno pravo vsebuje črna seznama standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene. |
| ESTONIJA | Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam). |
| IRSKA | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| GRČIJA | Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam). |
| ŠPANIJA | Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.
  Nacionalno pravo vsebuje tudi sezname pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznami). |
| FRANCIJA | Nacionalno pravo zajema tudi nedovoljenost pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, ter vsebuje seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, razen če se dokaže, da so dovoljeni (tj. vrsta sivega seznama). |
| HRVAŠKA | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| ITALIJA | Nacionalno pravo vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), tudi če sta se stranki o takih pogojih dogovorili posamično, in seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, če se ne dokaže nasprotno (tj. vrsta sivega seznama). Seznam je bil v primerjavi s Prilogo k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen. |
| CIPER | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| LATVIJA | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| LITVA | Nacionalno pravo ne vsebuje določb, ki bi presegale minimalne standarde iz direktive o nedovoljenih pogojih. |
| LUKSEMBURG | Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na glavni predmet.
  Nacionalno pravo vsebuje črni seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), ki je v primerjavi z direktivo o nedovoljenih pogojih razširjen. |
| MADŽARSKA | Nacionalno pravo vsebuje seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, dokler se ne dokaže nasprotno (tj. vrsta sivega seznama). |
| MALTA | Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.
  Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se lahko štejejo za nedovoljene, na tem seznamu pa so poleg pogojev iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih še nekateri dodatni pogoji. |
| NIZOZEMSKA | Nacionalno pravo vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogodbenih pogojev, ki se lahko štejejo za nedovoljene (tj. vrsta sivega seznama). Seznam je bil v primerjavi z direktivo o nedovoljenih pogojih razširjen. |
| AVSTRIJA | Nacionalno pravo vsebuje črni seznam in sivi seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, z njim pa se presoja nedovoljenosti deloma razširja na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično. |
| POLJSKA | Nacionalno pravo vsebuje seznam pogojev, ki se v primeru dvoma štejejo za nedovoljene (tj. vrsta sivega seznama), ta seznam pa presega seznam iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih. |
| PORTUGALSKA | Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.
  Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki so strogo prepovedani (tj. črni seznam), in seznam pogodbenih pogojev, ki so prepovedani v določenih okoliščinah (tj. vrsta sivega seznama). |
| ROMUNIJA | Nacionalno pravo vsebuje okvirni seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, pri čemer je bil ta seznam v primerjavi s Prilogo k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen. |
| SLOVENIJA | Nacionalno pravo razširja presojo nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku. |
| SLOVAŠKA | Nacionalno pravo vsebuje črni seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah. |
| FINSKA | Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku. |
| ŠVEDSKA | Nacionalno pravo razširja presojo nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku, ter na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično. |
| ZDRUŽENO KRALJESTVO | Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. Vendar pa je okvirni seznam iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen. |

BELGIJA

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam).

BOLGARIJA

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam).

ČEŠKA

Nacionalno pravo zajema tudi nedovoljenost pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam).

DANSKA

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih.

NEMČIJA

Nacionalno pravo vsebuje črna seznama standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene.

ESTONIJA

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam).

IRSKA

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih.

GRČIJA

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam).

ŠPANIJA

Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

Nacionalno pravo vsebuje tudi sezname pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznami).

FRANCIJA

Nacionalno pravo zajema tudi nedovoljenost pogodbenih pogojev, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, ter vsebuje seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, razen če se dokaže, da so dovoljeni (tj. vrsta sivega seznama).

HRVAŠKA

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih.

ITALIJA

Nacionalno pravo vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), tudi če sta se stranki o takih pogojih dogovorili posamično, in seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, če se ne dokaže nasprotno (tj. vrsta sivega seznama). Seznam je bil v primerjavi s Prilogo k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen.

CIPER

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih.

LATVIJA

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih.

LITVA

Nacionalno pravo ne vsebuje določb, ki bi presegale minimalne standarde iz direktive o nedovoljenih pogojih.

LUKSEMBURG

Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na glavni predmet.

Nacionalno pravo vsebuje črni seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), ki je v primerjavi z direktivo o nedovoljenih pogojih razširjen.

MADŽARSKA

Nacionalno pravo vsebuje seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, dokler se ne dokaže nasprotno (tj. vrsta sivega seznama).

MALTA

Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se lahko štejejo za nedovoljene, na tem seznamu pa so poleg pogojev iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih še nekateri dodatni pogoji.

NIZOZEMSKA

Nacionalno pravo vsebuje seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah (tj. črni seznam), in seznam pogodbenih pogojev, ki se lahko štejejo za nedovoljene (tj. vrsta sivega seznama). Seznam je bil v primerjavi z direktivo o nedovoljenih pogojih razširjen.

AVSTRIJA

Nacionalno pravo vsebuje črni seznam in sivi seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, z njim pa se presoja nedovoljenosti deloma razširja na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično.

POLJSKA

Nacionalno pravo vsebuje seznam pogojev, ki se v primeru dvoma štejejo za nedovoljene (tj. vrsta sivega seznama), ta seznam pa presega seznam iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih.

PORTUGALSKA

Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

Nacionalno pravo vsebuje seznam standardnih pogodbenih pogojev, ki so strogo prepovedani (tj. črni seznam), in seznam pogodbenih pogojev, ki so prepovedani v določenih okoliščinah (tj. vrsta sivega seznama).

ROMUNIJA

Nacionalno pravo vsebuje okvirni seznam pogojev, ki se štejejo za nedovoljene, pri čemer je bil ta seznam v primerjavi s Prilogo k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen.

SLOVENIJA

Nacionalno pravo razširja presojo nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na glavni predmet pogodbe in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

SLOVAŠKA

Nacionalno pravo vsebuje črni seznam pogodbenih pogojev, ki se štejejo za nedovoljene v vseh okoliščinah.

FINSKA

Nacionalno pravo razširja področje uporabe presoje nedovoljenosti na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično, in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku.

ŠVEDSKA

Nacionalno pravo razširja presojo nedovoljenosti na pogodbene pogoje, ki se nanašajo na opredelitev glavnega predmeta pogodbe in na ustreznost cene ali plačila, ne glede na to, ali so taki pogoji navedeni v jasnem in razumljivem jeziku, ter na pogodbene pogoje, o katerih sta se stranki dogovorili posamično.

ZDRUŽENO KRALJESTVO

Nacionalno pravo ne presega minimalnih standardov iz direktive o nedovoljenih pogojih. Vendar pa je okvirni seznam iz Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih razširjen.

---

(1)  Stanje na dan 31. maja 2019.

---

V Objave

UPRAVNI POSTOPKI

Evropska komisija

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/93 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/93

---

Razpis za prijavo interesa za strokovne odbore za medicinske pripomočke in in vitro diagnostične medicinske pripomočke

804/PP/GRO/CODEL/20

(2019/C 323/05)

1.   Ozadje

Leta 2017 so začeli veljati novi predpisi EU o medicinskih pripomočkih (Uredba (EU) 2017/745, v nadaljnjem besedilu: uredba o medicinskih pripomočkih) in in vitro diagnostičnih pripomočkih (Uredba (EU) 2017/746, v nadaljnjem besedilu: uredba o in vitro diagnostičnih pripomočkih). Obe uredbi, zlasti pa uredba o medicinskih pripomočkih, temeljita na strokovnem znanju svetovalcev, imenovanih v tako imenovane „strokovne odbore“. Komisija po posvetovanju s Koordinacijsko skupino za medicinske pripomočke (1) imenuje strokovne odbore na ustreznih medicinskih in drugih področjih, pri katerih je po posvetovanju z navedeno skupino ugotovila potrebo po zagotovitvi usklajenega znanstvenega, tehničnega in/ali kliničnega svetovanja (glej Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/1396).

Strokovni odbori izvajajo širok nabor nalog: v okviru ugotavljanj skladnosti pripomočkov sodelujejo v postopkih obveznega posvetovanja s priglašenimi organi v zvezi z vrednotenjem kliničnih ocen nekaterih medicinskih pripomočkov z visoko stopnjo tveganja (2) in oceno učinkovitosti nekaterih in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkov (3) (4).

Poleg tega in po potrebi strokovni odbori:

| — | zagotavljajo znanstveno, tehnično in klinično pomoč Komisiji, Koordinacijski skupini za medicinske pripomočke, proizvajalcem in priglašenim organom pri izvajanju uredbe o medicinskih pripomočkih (člen 106(10) uredbe o medicinskih pripomočkih), |
| --- | --- |

—

zagotavljajo znanstveno, tehnično in klinično pomoč Komisiji, Koordinacijski skupini za medicinske pripomočke, proizvajalcem in priglašenim organom pri izvajanju uredbe o medicinskih pripomočkih (člen 106(10) uredbe o medicinskih pripomočkih),

| — | prostovoljno sodelujejo na posvetovanjih s proizvajalci v zvezi z njihovo načrtovano klinično razvojno strategijo (člen 61(2) uredbe o medicinskih pripomočkih), |
| --- | --- |

—

prostovoljno sodelujejo na posvetovanjih s proizvajalci v zvezi z njihovo načrtovano klinično razvojno strategijo (člen 61(2) uredbe o medicinskih pripomočkih),

| — | državam članicam, priglašenim organom in proizvajalcem svetujejo na primer o ustreznih naborih podatkov za ugotavljanje skladnosti pripomočkov, zlasti v zvezi s kliničnimi podatki, potrebnimi za klinično oceno (člen 106(11) uredbe o medicinskih pripomočkih), |
| --- | --- |

—

državam članicam, priglašenim organom in proizvajalcem svetujejo na primer o ustreznih naborih podatkov za ugotavljanje skladnosti pripomočkov, zlasti v zvezi s kliničnimi podatki, potrebnimi za klinično oceno (člen 106(11) uredbe o medicinskih pripomočkih),

| — | prispevajo k pripravi ustreznih dokumentov (člen 106(10) uredbe o medicinskih pripomočkih), kot so skupne specifikacije (člen 9 uredbe o medicinskih pripomočkih), mednarodni standardi in ustrezne smernice, |
| --- | --- |

—

prispevajo k pripravi ustreznih dokumentov (člen 106(10) uredbe o medicinskih pripomočkih), kot so skupne specifikacije (člen 9 uredbe o medicinskih pripomočkih), mednarodni standardi in ustrezne smernice,

| — | Koordinacijski skupini za medicinske pripomočke in Komisiji svetujejo o varnosti medicinskih pripomočkov (člen 55(3) uredbe o medicinskih pripomočkih) in in vitro diagnostičnih pripomočkov (člen 50(3) uredbe o in vitro diagnostičnih pripomočkih). |
| --- | --- |

—

Koordinacijski skupini za medicinske pripomočke in Komisiji svetujejo o varnosti medicinskih pripomočkov (člen 55(3) uredbe o medicinskih pripomočkih) in in vitro diagnostičnih pripomočkov (člen 50(3) uredbe o in vitro diagnostičnih pripomočkih).

Komisija s tem objavlja razpis za prijavo interesa, da bi pripravila seznam upravičenih in primernih kandidatov na podlagi njihovega strokovnega znanja na ustreznih kliničnih ali drugih znanstvenih in tehničnih področjih. Na podlagi seznama ustreznih kandidatov bodo imenovani člani strokovnih odborov na naslednjih področjih:

| — | ortopedija, travmatologija, rehabilitacija, revmatologija, |
| --- | --- |

—

ortopedija, travmatologija, rehabilitacija, revmatologija,

| — | krvožilni sistem, |
| --- | --- |

—

krvožilni sistem,

| — | nevrologija (5), |
| --- | --- |

—

nevrologija (5),

| — | dihala, anesteziologija, intenzivna nega, |
| --- | --- |

—

dihala, anesteziologija, intenzivna nega,

| — | endokrinologija in sladkorna bolezen, |
| --- | --- |

—

endokrinologija in sladkorna bolezen,

| — | splošna in plastična kirurgija, zobozdravstvo, |
| --- | --- |

—

splošna in plastična kirurgija, zobozdravstvo,

| — | porodništvo in ginekologija, vključno z reproduktivno medicino, |
| --- | --- |

—

porodništvo in ginekologija, vključno z reproduktivno medicino,

| — | gastroenterologija in hepatologija, |
| --- | --- |

—

gastroenterologija in hepatologija,

| — | nefrologija in urologija, |
| --- | --- |

—

nefrologija in urologija,

| — | oftalmologija, |
| --- | --- |

—

oftalmologija,

| — | in vitro diagnostika. |
| --- | --- |

—

in vitro diagnostika.

Imenuje se dodaten strokovni odbor, ki bo odgovoren za odločitev iz točke (c) oddelka 5.1 Priloge IX k Uredbi (EU) 2017/745 (v nadaljnjem besedilu: odbor za pregled). V zvezi s postopki posvetovanja o vrednotenju klinične ocene nekaterih medicinskih pripomočkov z visoko stopnjo tveganja bodo ti strokovnjaki na podlagi vnaprej opredeljenih meril odločili, ali bo eden od zgoraj navedenih strokovnih odborov pripravil znanstveno mnenje o določeni dokumentaciji.

Kandidati so seznanjeni, da je delovna obremenitev strokovnih odborov neenakomerno porazdeljena po različnih medicinskih področjih, kar se kaže tudi pri velikosti odborov. Zaradi narave nalog bo za sestavo odborov (razen za odbor za in vitro diagnostiko) potrebno večje število strokovnjakov s kliničnim strokovnim znanjem in močno povezavo z medicinskimi pripomočki za razliko od strokovnjakov z drugim (nemedicinskim) ali znanstvenim znanjem.

Kandidati bodo lahko v obrazcu vloge navedli, kateri strokovni odbor bi najbolje ustrezal njihovemu strokovnemu znanju (različica besedila spletnega obrazca vloge je na voljo v Prilogi I). Vloge se bodo v fazi ocenjevanja na podlagi te preference razvrstile po skupinah in se ne smejo razumeti kot vloge, vložene izključno za izbrani odbor.

Vložniki, ki so vključeni v seznam upravičenih in primernih kandidatov, vendar niso imenovani v strokovni odbor, se lahko vključijo v osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov (6).

2.   Značilnosti skupine

2.1   Sestava

V skladu s členom 106(3) uredbe o medicinskih pripomočkih je Komisija določila število članov v vsakem odboru v skladu s potrebami. V vsak odbor se imenuje naslednje največje število strokovnjakov:

| Ime odbora | Število svetovalcev |
| --- | --- |
| Odbor za pregled | 86 |
| Srčno-žilni/limfni sistem | 30 |
| Ortopedija, travmatologija, rehabilitacija, revmatologija | 35 |
| Nevrologija | 15 |
| Dihala, anesteziologija, intenzivna nega | 5 |
| Endokrinologija in sladkorna bolezen, vključno s sistemi za dovajanje inzulina | 5 |
| Splošna in plastična kirurgija, zobozdravstvo, | 20 |
| Porodništvo in ginekologija, vključno z reproduktivno medicino | 5 |
| Gastroenterologija in hepatologija | 5 |
| Nefrologija in urologija | 5 |
| Oftalmologija | 5 |
| In vitro diagnostika | 30 |

Ime odbora

Število svetovalcev

Odbor za pregled

86

Srčno-žilni/limfni sistem

30

Ortopedija, travmatologija, rehabilitacija, revmatologija

35

Nevrologija

15

Dihala, anesteziologija, intenzivna nega

5

Endokrinologija in sladkorna bolezen, vključno s sistemi za dovajanje inzulina

5

Splošna in plastična kirurgija, zobozdravstvo,

20

Porodništvo in ginekologija, vključno z reproduktivno medicino

5

Gastroenterologija in hepatologija

5

Nefrologija in urologija

5

Oftalmologija

5

In vitro diagnostika

30

Kot je navedeno v merilih za upravičenost in izbor (glej oddelka 4 in 5 tega razpisa), se bodo v izbirnem postopku upoštevali dosežena izobrazba, strokovne izkušnje, izkušnje z medicinskimi pripomočki z visoko stopnjo tveganja in in vitro diagnostičnimi pripomočki, dodatno neklinično, tehnično/znanstveno in zakonodajno strokovno znanje, znanje jezikov in druge veščine.

Strokovnjaki ne smejo imeti finančnih ali drugih interesov v industriji medicinskih pripomočkov, ki bi lahko vplivali na njihovo nepristranskost. Vložniki morajo torej predložiti ustrezno izpolnjen obrazec izjave o interesu (Priloga II), v katerem navedejo kakršen koli interes, ki lahko ogrozil ali za katerega se lahko upravičeno šteje, da ogroža njihovo neodvisnost, vključno z vsemi ustreznimi okoliščinami, povezanimi z njihovimi ožjimi družinskimi člani. Postopkovne smernice za sestavo izjave o interesu so priložene temu razpisu (Priloga III).

Strokovnjaki delujejo v svojem imenu in ne prenašajo svojih pristojnosti na nobeno drugo osebo. Pri opravljanju nalog spoštujejo načela neodvisnosti, nepristranskosti in zaupnosti ter delujejo v javnem interesu. Njihovo mnenje temelji samo na znanstvenih, tehničnih in/ali kliničnih vidikih.

Kandidati, imenovani v strokovni odbor, bodo pozvani, da podpišejo izjavo o zaupnosti in zavezanosti (Priloga IV), letne pisne dopolnitve svojih izjav o interesu ter pisne in/ali ustne dopolnitve svojih izjav o interesu pred sestanki. Te izjave bodo objavljene (7).

2.2   Imenovanje

Komisija v posvetovanju s Koordinacijsko skupino za medicinske pripomočke kot svetovalce v strokovne odbore imenuje člane, ki jih izbere med vložniki, ki izpolnjujejo zahteve iz oddelkov 4 (merila za upravičenost) in 5 (merila za izbor) tega razpisa.

Člani so imenovani za tri leta, njihov mandat pa se lahko podaljša (8), če še vedno izpolnjujejo merila za upravičenost in izbor (oddelka 4 in 5 tega razpisa). Funkcijo obdržijo do svoje zamenjave ali obnovitve mandata.

Za zagotavljanje neprekinjenega in nemotenega delovanja strokovnih odborov se lahko osebe, ki so vključene v seznam upravičenih in primernih kandidatov, ki niso imenovani v strokovni odbor, vključijo v osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov. Seznam se lahko po potrebi uporabi za imenovanje zamenjav, zagotavljanje svetovanja ali podporo pri delu strokovnih odborov. Seznam, sestavljen na podlagi tega razpisa, je veljaven pet let od datuma njegove priprave. Komisija ga lahko kadar koli posodobi na podlagi vlog, prejetih v petletnem obdobju, in v skladu s potrebami. Ob izteku veljavnosti seznama se lahko organizira nov razpis za prijavo interesa.

Člani, ki ne morejo več učinkovito prispevati k razpravam skupine, ki ne izpolnjujejo pogojev iz Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2019/1396 ali člena 339 Pogodbe o delovanju Evropske unije ali te pogoje kršijo ali ki odstopijo, niso več povabljeni na sestanke ali razprave skupine in se lahko nadomestijo za preostanek mandata.

2.3   Delovanje strokovnih odborov

Delo strokovnih odborov poteka v skladu z načeli visoke ravni strokovnega znanja, neodvisnosti, nepristranskosti in objektivnosti, zavezanosti, preglednosti in zaupnosti.

Neodvisnost se bo zagotovila z rednimi izjavami o interesu in politiko obvladovanja nasprotja interesov.

Člani strokovnega odbora dejavno prispevajo k delu odbora. K temu se zavežejo s podpisom izjave o zavezanosti (Priloga IV).

Od strokovnjakov se, odvisno od povpraševanja in nihanj, pričakuje, da bodo na voljo za opravljanje nalog (na daljavo), povezanih z odborom, in da se bodo udeleževali sestankov prek video- ali telekonference v povprečju največ dva do tri dni na mesec. Poleg tega se od njih lahko zahteva, da se občasno sestankov udeležijo tudi osebno.

Na predlog in s soglasjem Komisije Koordinacijska skupina sprejme skupni poslovnik z navadno večino (9). Strokovni odbori na začetku vsakega mandata med svojimi člani izberejo predsednika in podpredsednika. Predsednikove in podpredsednikove odgovornosti vključujejo tesno medsebojno sodelovanje s sekretariatom Komisije, usklajevanje pravočasnega svetovanja in druge vloge, navedene v poslovniku. Za posebne naloge bo predsednik med člani odbora imenoval poročevalce ali soporočevalce na podlagi rotacije in v skladu z njihovim strokovnim znanjem.

Posvetovanja strokovnih skupin o vrednotenju kliničnih ocen in ocene učinkovitosti (odločitve, znanstvena mnenja, znanstvena stališča in vsi drugi prispevki) (10) njihovi člani običajno pripravijo in sprejemajo na daljavo. Po potrebi se lahko načrtujejo telekonference.

Člani strokovnega odbora, ki zagotavljajo druge vrste mnenj, prav tako delajo na daljavo, ko gre na primer za prispevke k pripravi skupnih specifikacij in mednarodnih standardov, pregled proizvajalčeve načrtovane klinične razvojne strategije/predlogov za klinične raziskave in druge naloge, po potrebi pa se lahko sestankov udeležijo tudi osebno (običajno največ dveh sestankov na leto).

Od članov se pričakuje, da dejavno prispevajo k razpravam strokovnih odborov ter ob upoštevanju ustreznih rokov preučijo dokumente v pripravi in dajo pripombe k njim. Člani morajo dosegati zadostno stopnjo informacijske pismenosti za delo na daljavo, vključno z elektronskimi načini upravljanja in izmenjave dokumentov. Delovni dokumenti so dostopni in pripravljeni v angleščini. Tudi sestanki bodo potekali v angleščini.

Mnenja strokovnega odbora o vrednotenju kliničnih ocen, ocenah učinkovitosti in proizvajalčevih načrtovanih kliničnih razvojnih strategijah/predlogih za klinične raziskave se sprejmejo s soglasjem (11). Če soglasja ni mogoče doseči, strokovni odbori odločajo z večino svojih članov, v znanstvenem mnenju pa se zabeležijo različna stališča in njihove utemeljitve.

Vložniki vloge za članstvo v strokovnem odboru so seznanjeni, da je priglašeni organ tisti, ki je končno odgovoren za ugotavljanje skladnosti pripomočkov z visoko stopnjo tveganja. Strokovni odbori ne odgovarjajo za nezavezujoča mnenja, posredovana priglašenim organom v okviru njihovega dela.

2.4   Plačilo članov strokovnega odbora

Strokovnjaki prejemajo fiksno plačilo v višini 450 EUR/delovni dan.

Določbe o plačilu so navedene v Prilogi k Izvedbenemu sklepu Komisije (EU) 2019/1396. Člani strokovnih odborov ali strokovnjaki, imenovani za zagotavljanje podpore v delu strokovnih odborov, so upravičeni do plačila za pripravljalno delo in osebno udeležbo na sestankih strokovnih odborov ali udeležbo na daljavo prek elektronskih sredstev. Če je ustrezno, se povrnejo potni stroški in stroški dnevnic za osebno udeležbo na sestankih strokovne skupine, ki jih organizira Komisija. Povračilo se izplača v skladu z veljavnimi določbami Komisije v mejah razpoložljivih odobrenih sredstev, dodeljenih službam Komisije v okviru letnega postopka razporeditve sredstev.

Kandidati so seznanjeni, da se v skladu s členom 237 finančne uredbe (12) seznam strokovnjakov, ki so podpisali pogodbe z institucijo, zaradi preglednosti enkrat letno objavi. Seznam vključuje posamezno nalogo, imena posameznikov, njihovo regionalno lokacijo in plačilo, če to presega 15 000 EUR na podpisano pogodbo.

2.5   Preglednost

Dejavnosti strokovnih odborov se izvajajo ob upoštevanju načel preglednosti. Komisija objavi vse ustrezne dokumente na posebnem spletnem mestu. Zlasti da javnosti brez nepotrebnega odlašanja na voljo:

| — | imena članov strokovnih odborov, |
| --- | --- |

—

imena članov strokovnih odborov,

| — | imena, vključena v osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov, |
| --- | --- |

—

imena, vključena v osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov,

| — | življenjepise članov ter izjave o interesu (13), zaupnosti in zavezanosti, |
| --- | --- |

—

življenjepise članov ter izjave o interesu (13), zaupnosti in zavezanosti,

| — | skupni poslovnik strokovnih odborov, |
| --- | --- |

—

skupni poslovnik strokovnih odborov,

| — | nekatera mnenja, sprejeta v odborih (v skladu s členom 106(12) uredbe o medicinskih pripomočkih). |
| --- | --- |

—

nekatera mnenja, sprejeta v odborih (v skladu s členom 106(12) uredbe o medicinskih pripomočkih).

Izjeme glede objave so predvidene v primeru, ko se šteje, da bi razkritje dokumenta oslabilo varstvo javnega ali zasebnega interesa, kakor je opredeljeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 in členu 109 uredbe o medicinskih pripomočkih o zaupnosti.

2.6   Zaupnost

Za člane strokovnih odborov in imenovane strokovnjake velja obveznost poslovne skrivnosti, ki na podlagi Pogodb in njihovih izvedbenih pravil velja za vse člane institucij in njihovo osebje. V skladu z Izvedbenim sklepom Komisije (EU) 2019/1396 člani strokovnega odbora ne razkrivajo informacij, vključno s poslovno občutljivimi ali osebnimi podatki, pridobljenimi v okviru dela odbora, tudi ko niso več člani. K temu se zavežejo s podpisom izjave o zaupnosti (Priloga IV). V skladu z Izvedbenim sklepom Komisije (EU) 2019/1396 člani odbora upoštevajo varnostna pravila Komisije o zaščiti tajnih in občutljivih netajnih podatkov EU, določenih v sklepih Komisije (EU, Euratom) 2015/443 in 2015/444. Če člani odbora teh obveznosti ne spoštujejo, lahko Komisija sprejme ustrezne ukrepe.

3.   Postopek za oddajo vloge

Zainteresirani posamezniki so pozvani, da predložijo svojo vlogo Evropski komisiji v skladu z navodili na naslednjem spletnem mestu: https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en.

Ker je delovni jezik strokovnih odborov angleščina, je treba vse vloge izpolniti v angleščini.

Vloga šteje za sprejemljivo, če je poslana v navedenem roku in vključuje dokumente, navedene v nadaljnjem besedilu. Vloga se upošteva le, če se predloži prek zgornje povezave.

Vključitev osrednjega seznama razpoložljivih strokovnjakov ne določa nobene obveznosti za Komisijo glede imenovanja med člane odbora.

Dokazila

Vloge morajo vključevati naslednje dokumente:

| — | izpolnjen elektronski obrazec vloge, |
| --- | --- |

—

izpolnjen elektronski obrazec vloge,

| — | življenjepis v elektronskem formatu (najbolje.pdf), ki ni daljši od štirih strani. Uporabi se lahko format Europass, |
| --- | --- |

—

življenjepis v elektronskem formatu (najbolje.pdf), ki ni daljši od štirih strani. Uporabi se lahko format Europass,

| — | kopijo nacionalne osebne izkaznice ali potnega lista kot dokazila o državljanstvu, |
| --- | --- |

—

kopijo nacionalne osebne izkaznice ali potnega lista kot dokazila o državljanstvu,

| — | izjavo o interesu na standardnem obrazcu, priloženem temu razpisu. Kandidati morajo v vlogi navesti vse okoliščine, ki bi lahko povzročile nasprotje interesov. Zaradi upravičenosti do imenovanja za delovanje v svojem imenu je treba predložiti ustrezno izpolnjen obrazec izjave o interesu. Dodatna dokazila se lahko zahtevajo pozneje. |
| --- | --- |

—

izjavo o interesu na standardnem obrazcu, priloženem temu razpisu. Kandidati morajo v vlogi navesti vse okoliščine, ki bi lahko povzročile nasprotje interesov. Zaradi upravičenosti do imenovanja za delovanje v svojem imenu je treba predložiti ustrezno izpolnjen obrazec izjave o interesu. Dodatna dokazila se lahko zahtevajo pozneje.

Rok za oddajo vloge

Kandidati, ki želijo biti upoštevani za imenovanje v strokovne odbore kot svetovalci v prvem krogu imenovanj, morajo ustrezno izpolnjeno in podpisano vlogo predložiti do 10. novembra 2019.

Kandidati lahko predložijo izjavo o interesu kadar koli pred zadnjimi tremi meseci veljavnosti seznama razpoložljivih strokovnjakov (pet let od datuma njegove priprave). Datum veljavnosti osrednjega seznama razpoložljivih strokovnjakov bo objavljen na spletni strani Komisije: https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en.

Varstvo osebnih podatkov

Komisija zagotovi, da se osebni podatki vložnikov obdelujejo v skladu z zahtevami Uredbe (EU) 2018/1725 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije. Vložniki, ki si želijo ogledati podrobnejše informacije o obsegu, namenih in sredstvih obdelave njihovih osebnih podatkov v okviru tega razpisa, so vabljeni k ogledu posebne izjave o varstvu osebnih podatkov, ki je priložena temu razpisu (Priloga V) in na voljo na spletnem mestu za oddajo.

4.   Upravičenost

Vložniki morajo:

| — | imeti vse državljanske pravice države članice EU, Efte ali Turčije, |
| --- | --- |

—

imeti vse državljanske pravice države članice EU, Efte ali Turčije,

| — | imeti univerzitetno izobrazbo na ustreznem medicinskem ali znanstvenem področju na dodiplomski ravni, |
| --- | --- |

—

imeti univerzitetno izobrazbo na ustreznem medicinskem ali znanstvenem področju na dodiplomski ravni,

| — | imeti najmanj deset let ustreznih strokovnih izkušenj na področjih, povezanih s predmetom razpisa (medicinsko, nemedicinsko, znanstveno in tehnično ali zakonodajno), |
| --- | --- |

—

imeti najmanj deset let ustreznih strokovnih izkušenj na področjih, povezanih s predmetom razpisa (medicinsko, nemedicinsko, znanstveno in tehnično ali zakonodajno),

| — | imeti dobro znanje angleščine, ki omogoča dejavno udeležbo na razpravah in pripravo pisnih poročil v angleščini (14), |
| --- | --- |

—

imeti dobro znanje angleščine, ki omogoča dejavno udeležbo na razpravah in pripravo pisnih poročil v angleščini (14),

| — | biti brez finančnih ali drugih interesov v industriji medicinskih pripomočkov ali v priglašenem organu ali kateri koli drugi organizaciji ali sektorju, ki bi lahko vplivali na njihovo neodvisnost, nepristranskost in objektivnost (15). |
| --- | --- |

—

biti brez finančnih ali drugih interesov v industriji medicinskih pripomočkov ali v priglašenem organu ali kateri koli drugi organizaciji ali sektorju, ki bi lahko vplivali na njihovo neodvisnost, nepristranskost in objektivnost (15).

Vložniki, ki ne izpolnjujejo teh meril, bodo izključeni iz izbirnega postopka.

5.   Merila za izbor

Vloge, ki izpolnjujejo zahteve glede upravičenosti, se ocenijo na podlagi predloženih dokazil in ob upoštevanju naslednjih meril, povezanih s tehnično in strokovno sposobnostjo:

| — | dosežena izobrazba, |
| --- | --- |

—

dosežena izobrazba,

| — | strokovne izkušnje na medicinskem, znanstvenem ali tehničnem področju, povezanem z razpisom, |
| --- | --- |

—

strokovne izkušnje na medicinskem, znanstvenem ali tehničnem področju, povezanem z razpisom,

| — | neposredne izkušnje z uporabo medicinskih pripomočkov in in vitro pripomočkov, izkušnje s kliničnimi raziskavami z medicinskimi pripomočki ter izkušnje z zagotavljanjem kakovosti/standardizacijo raziskav in razvoja na področju in vitro pripomočkov, poročili ali analizami težav z medicinskimi pripomočki ali njihovih okvar, |
| --- | --- |

—

neposredne izkušnje z uporabo medicinskih pripomočkov in in vitro pripomočkov, izkušnje s kliničnimi raziskavami z medicinskimi pripomočki ter izkušnje z zagotavljanjem kakovosti/standardizacijo raziskav in razvoja na področju in vitro pripomočkov, poročili ali analizami težav z medicinskimi pripomočki ali njihovih okvar,

| — | znanstveni vpliv, pomemben za medicinske pripomočke z visoko stopnjo tveganja (npr. 20 najpomembnejših objav, število in dejavnik vpliva objav), |
| --- | --- |

—

znanstveni vpliv, pomemben za medicinske pripomočke z visoko stopnjo tveganja (npr. 20 najpomembnejših objav, število in dejavnik vpliva objav),

| — | izkušnje pri zagotavljanju znanstvenih mnenj in analizi kompleksnih informacij, |
| --- | --- |

—

izkušnje pri zagotavljanju znanstvenih mnenj in analizi kompleksnih informacij,

| — | izkušnje pri delu v odborih/organizacijskih odborih/strokovnih skupinah, |
| --- | --- |

—

izkušnje pri delu v odborih/organizacijskih odborih/strokovnih skupinah,

| — | izkušnje v večdisciplinarnem/mednarodnem okolju, |
| --- | --- |

—

izkušnje v večdisciplinarnem/mednarodnem okolju,

| — | izkušnje pri predsedovanju ali usmerjanju (vodenje skupin pri pripravi kakovostnih prispevkov in upoštevanju rokov), |
| --- | --- |

—

izkušnje pri predsedovanju ali usmerjanju (vodenje skupin pri pripravi kakovostnih prispevkov in upoštevanju rokov),

| — | izkušnje z zakonodajnimi zadevami, povezanimi z medicinskimi pripomočki ali in vitro diagnostičnimi pripomočki, |
| --- | --- |

—

izkušnje z zakonodajnimi zadevami, povezanimi z medicinskimi pripomočki ali in vitro diagnostičnimi pripomočki,

| — | izkušnje z zakonodajnimi zadevami, povezanimi z zdravili in/ali kombiniranimi izdelki. |
| --- | --- |

—

izkušnje z zakonodajnimi zadevami, povezanimi z zdravili in/ali kombiniranimi izdelki.

6.   Izbirni postopek

Izbirni postopek vključuje ocenjevanje vlog, ki ga izbirni odbor izvaja na podlagi meril za izbor iz oddelka 5 tega razpisa, čemur sledu priprava seznama upravičenih in primernih kandidatov, na koncu pa imenovanje članov v ustrezen strokovni odbor oziroma vključitev v osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov.

Cilj Komisije pri opredelitvi sestave strokovnih odborov je zagotoviti visoko raven in usklajeno zastopanost ustreznega strokovnega znanja (kliničnega, tehničnega, znanstvenega in zakonodajnega strokovnega znanja) ob upoštevanju posebnih nalog skupine, vrste zahtevanega strokovnega znanja in pričakovane delovne obremenitve. Komisija si prizadeva za geografsko uravnoteženost in uravnoteženo zastopanost spolov.

Za morebitne dodatne informacije se obrnite na JRC-MEDICAL-DEVICES@ec.europa.eu.

PRILOGE (glej https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en):

| I | – | Obrazec vloge |
| --- | --- | --- |
| II | – | Obrazec izjave o interesu |
| III | – | Postopkovne smernice za izjavo o interesu |
| IV | – | Izjavi o zaupnosti in zavezanosti |
| V | – | Izjava o varstvu osebnih podatkov |

I

–

Obrazec vloge

II

–

Obrazec izjave o interesu

III

–

Postopkovne smernice za izjavo o interesu

IV

–

Izjavi o zaupnosti in zavezanosti

V

–

Izjava o varstvu osebnih podatkov

---

(1)  Koordinacijska skupina za medicinske pripomočke (člen 103 uredbe o medicinskih pripomočkih).

(2)  Medicinski pripomočki razreda IIb, namenjeni dajanju ali odstranjevanju zdravil, in medicinski pripomočki za vsaditev razreda III, ki izpolnjujejo merila iz oddelka 5.1 Priloge IX.

(3)  Za in vitro diagnostične pripomočke razreda D, za katere skupne specifikacije niso na voljo.

(4)  Vložniki naj upoštevajo različne časovne okvire izvajanja uredbe o medicinskih pripomočkih in uredbe o in vitro diagnostičnih pripomočkih, ki se začneta uporabljati 26. maja 2020 oziroma 26. maja 2022. Strokovni odbori lahko torej začnejo delo ob različnih časih.

(5)  Vključno s pripomočki za povrnitev sluha (npr. polževimi vsadki) in vida (npr. očesnimi vsadki).

(6)  Osrednji seznam razpoložljivih strokovnjakov ne sme vsebovati več kot 1 000 strokovnjakov.

(7)  Izjava o interesu bo objavljena v skladu s členom 106(3) uredbe o medicinskih pripomočkih.

(8)  V skladu s členom 106(5) uredbe o medicinskih pripomočkih.

(9)  V skladu s členom 7 Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2019/1396.

(10)  Kot je opredeljeno v členu 54 (1), členu 106(9), (10), (11) in (12), členu 55 (3), členu 61(2) in oddelku 5.1 Priloge IX k uredbi o medicinskih pripomočkih oziroma v členu 48(4) in (6), členu 50(3), oddelku 4.9 Priloge IX in oddelku 3(j) Priloge X k uredbi o in vitro diagnostičnih pripomočkih.

(11)  Člen 106(12) uredbe o medicinskih pripomočkih: „Člani strokovnih odborov si pri sprejemanju znanstvenega mnenja v skladu z odstavkom 9 po najboljših močeh prizadevajo doseči soglasje. Če soglasja ni mogoče doseči, strokovni odbori odločajo z večino svojih članov, v znanstvenem mnenju pa se zabeležijo različna stališča in njihove utemeljitve.“

(12)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, ki razveljavlja Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.

(13)  Vložniki so seznanjeni, da bodo izjave o interesu objavljene v skladu s členom 106(3) uredbe o medicinskih pripomočkih.

(14)  „Zmožnost opravljanja dela v angleščini“ ustreza ravni B2 ali višji ravni, kot je navedeno v referenčnem dokumentu Sveta Evrope za evropski jezikovni listovnik („skupni evropski referenčni okvir: učenje, poučevanje in ocenjevanje“). Več informacij je na voljo na: https://europass.cedefop.europa.eu/sl/resources/european-language-levels-cefr.

(15)  Vložniki naj upoštevajo člen 106(3) in člen 107 uredbe o medicinskih pripomočkih, člen 12 Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2019/1396 in obrazec izjave o interesu.

---

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/100 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/100

---

Predhodna priglasitev koncentracije

(Zadeva M.9500 – Lindsay Goldberg Group/Bilcare Research Swiss Holding I and II)

(Besedilo velja za EGP)

(2019/C 323/06)

1.

Ta priglasitev zadeva naslednja podjetja:

| — | Lindsay & Co. LLC (ZDA), ki pripada skupini Lindsay Goldberg („Lindsay Goldberg“, ZDA), in |
| --- | --- |

—

Lindsay & Co. LLC (ZDA), ki pripada skupini Lindsay Goldberg („Lindsay Goldberg“, ZDA), in

| — | (i) Bilcare Research Swiss I AG in (ii) Bilcare Research Swiss II AG (skupaj z njunimi odvisnimi podjetji „Bilcare Research Swiss Holding I in II“, Švica). |
| --- | --- |

—

(i) Bilcare Research Swiss I AG in (ii) Bilcare Research Swiss II AG (skupaj z njunimi odvisnimi podjetji „Bilcare Research Swiss Holding I in II“, Švica).

Podjetje Lindsay Goldberg pridobi v smislu člena 3(1)(b) uredbe o združitvah izključni nadzor nad podjetjema Bilcare Research Swiss Holding I in II.

Koncentracija se izvede z nakupom delnic.

2.

—   za Lindsay Goldberg: posredno upravljanje različnih skladov, ki vlagajo v lastniški kapital dejavnih portfeljskih podjetij,

—   za Bilcare Research Swiss Holding I in II: proizvodnja in dobava tehničnih plastičnih folij, ki se uporabljajo za proizvodnjo prožne embalaže in v druge namene.

3.

Po predhodnem pregledu Komisija ugotavlja, da bi se za priglašeno koncentracijo lahko uporabljala uredba o združitvah. Vendar končna odločitev o tem še ni sprejeta.

4.

Komisija mora pripombe prejeti najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pri tem vedno navedite sklicno številko:

M.9500 — Lindsay Goldberg Group/Bilcare Research Swiss Holding I and II

Pripombe se lahko Komisiji pošljejo po elektronski pošti, po telefaksu ali po pošti. Pri tem uporabite spodnje kontaktne podatke:

| E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| Faks +32 22964301 |
| Poštni naslov: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Faks +32 22964301

Poštni naslov:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1 (uredba o združitvah).

1

---

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/101 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/101

---

Predhodna priglasitev koncentracije

(Zadeva M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin)

Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku

(Besedilo velja za EGP)

(2019/C 323/07)

1.

Ta priglasitev zadeva naslednja podjetja:

| — | KIRKBI Invest A/S („KIRKBI“, Danska), |
| --- | --- |

—

KIRKBI Invest A/S („KIRKBI“, Danska),

| — | The Blackstone Group Inc. („Blackstone“, ZDA), |
| --- | --- |

—

The Blackstone Group Inc. („Blackstone“, ZDA),

| — | Canada Pension Plan Investment Board („CPPIB“, Kanada), |
| --- | --- |

—

Canada Pension Plan Investment Board („CPPIB“, Kanada),

| — | Merlin Entertainments PLC („Merlin“, Združeno kraljestvo). |
| --- | --- |

—

Merlin Entertainments PLC („Merlin“, Združeno kraljestvo).

Podjetja KIRKBI, Blackstone in CPPIB pridobijo v smislu člena 3(1)(b) uredbe o združitvah skupni nadzor nad celotnim podjetjem Merlin.

Koncentracija se izvede z nakupom delnic.

2.

—   za podjetje KIRKBI: KIRKBI je holding in investicijsko podjetje, ki ima v lasti LEGO A/S in je dejavno v razvoju, proizvodnji in prodaji igrač ter gradiva za poučevanje z igro,

—   za podjetje Blackstone: globalno upravljanje premoženja,

—   za podjetje CPPIB: upravljanje naložb,

—   za podjetje Merlin: lastnik tematskih in zabaviščnih parkov ter zanimivosti za obiskovalce.

3.

V skladu z Obvestilom Komisije o poenostavljenem postopku obravnave določenih koncentracij na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (2) je treba opozoriti, da je ta zadeva primerna za obravnavo po postopku iz Obvestila.

4.

Komisija mora pripombe prejeti najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pri tem vedno navedite sklicno številko:

M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin

Pripombe se lahko Komisiji pošljejo po elektronski pošti, po telefaksu ali po pošti. Pri tem uporabite spodnje kontaktne podatke:

| E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| Faks +32 22964301 |
| Poštni naslov: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Faks +32 22964301

Poštni naslov:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1 (uredba o združitvah).

1

(2)  OJ C 366, 14.12.2013, p. 5.

2

---

| 27.9.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 323/102 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 323/102

---

Predhodna priglasitev koncentracije

(Zadeva M.9453 – Phillips 66/Fortress Investment Group/United Pacific)

Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku

(Besedilo velja za EGP)

(2019/C 323/08)

1.

Ta priglasitev zadeva naslednja podjetja:

| — | Phillips 66 (ZDA), |
| --- | --- |

—

Phillips 66 (ZDA),

| — | Fortress Investment Group LLC („Fortress“, ZDA), ki ga obvladuje SoftBank Group Corp. („Softbank“, Japonska), |
| --- | --- |

—

Fortress Investment Group LLC („Fortress“, ZDA), ki ga obvladuje SoftBank Group Corp. („Softbank“, Japonska),

| — | CF United LLC („United Pacific“, USA), ki ga obvladuje Fortress. |
| --- | --- |

—

CF United LLC („United Pacific“, USA), ki ga obvladuje Fortress.

Podjetji Phillips 66 in Fortress pridobita v smislu člena 3(1)(b) in člena 3(4) uredbe o združitvah skupni nadzor nad celotnim podjetjem United Pacific.

Koncentracija se izvede z nakupom delnic.

2.

—   za podjetje Phillips 66: večnacionalno energetsko podjetje s portfeljem integriranih podjetij na sredini prodajne verige, ki se ukvarja s kemikalijami, rafiniranjem in trženjem. Podjetje Phillips 66 predeluje, prevaža, skladišči in trži goriva ter proizvode po vsem svetu,

—   za podjetje Fortress: alternativno investicijsko podjetje in podjetje za upravljanje sredstev. Podjetje Fortress upravlja kapital za raznoliko skupino vlagateljev, vključno s pokojninskimi skladi, dotacijami in fundacijami, finančnimi institucijami, skladi skladov in premožnimi posamezniki,

—   za podjetje United Pacific: neodvisni lastnik in upravljavec bencinskih črpalk in trgovin z mešanim blagom na zahodni obali ZDA, ki prodaja motorno gorivo in dnevno potrošniško blago.

3.

V skladu z Obvestilom Komisije o poenostavljenem postopku obravnave določenih koncentracij na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (2) je treba opozoriti, da je ta zadeva primerna za obravnavo po postopku iz Obvestila.

4.

Komisija mora pripombe prejeti najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pri tem vedno navedite sklicno številko:

M.9453 – Phillips 66/Fortress Investment Group/United Pacific

Pripombe se lahko Komisiji pošljejo po elektronski pošti, po telefaksu ali po pošti. Pri tem uporabite spodnje kontaktne podatke:

| E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| Faks +32 22964301 |
| Poštni naslov: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Faks +32 22964301

Poštni naslov:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1 (uredba o združitvah).

1

(2)  UL C 366, 14.12.2013, p. 5.

2

---