# Euroopan unionin C 10/2020

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 10 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta13. tammikuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 10

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta13. tammikuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2020/C 10/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2020/C 10/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 10/02 | asia C-585/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Asiat, jotka ovat panneet vireille Finanzamt Linz ja Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuki – Hyväksytyn tukiohjelman muutos – SEUT 108 artiklan 3 kohta – Ilmoitusvelvollisuus – Toteuttamiskielto ilman Euroopan komission lupaa – Asetus (EU) N:o 651/2014 – Poikkeus – 58 artiklan 1 kohta – Asetuksen ajallinen soveltamisala – 44 artiklan 3 kohta – Ulottuvuus – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään laskentakaavasta energiaverojen osittaista palautusta varten) | 2 |
| 2020/C 10/03 | asia C-641/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München, Abteilung III (Ennakkoratkaisupyyntö – Pääomien vapaa liikkuvuus – Eläkerahastojen verotus – Kotimaisten ja ulkomaisten eläkerahastojen erilainen kohtelu – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan kotimaisten eläkerahastojen pienentävän verotettavaa voittoaan vähentämällä eläkkeiden maksamiseen tehdyt varaukset ja hyvittämällä osingoista pidätetty vero yhteisöverosta – Tilanteiden rinnastettavuus – Oikeuttaminen) | 3 |
| 2020/C 10/04 | asia C-687/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 – Valittajina Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Slovakian tasavalta (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Alankomaiden viranomaisten myöntämät tuet TenderNed – nimisen sähköisen hankintamenettelyalustan luomiseen ja käyttöönottoon – Päätös, jossa todetaan, ettei toimenpide ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea) | 4 |
| 2020/C 10/05 | asia C-2/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas – Liettua) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Ryhmä Liettuan parlamentin jäseniä) (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen maatalouspolitiikka – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Asetus (EU) N:o 1308/2013 – 148 artiklan 4 kohta – Raakamaidon toimitussopimus – Hintojen neuvotteleminen vapaasti – Sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjuminen – Kielto maksaa eri hinta raakamaidon tuottajille, jotka kuuluvat päiväkohtaisen myyntimäärän perusteella muodostettuun ryhmään, ja kielto alentaa hintaa perusteetta) | 4 |
| 2020/C 10/06 | asia C-68/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel București – Romania) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili ja Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Ennakkoratkaisupyyntö – Energiatuotteiden ja sähkön verotus – Direktiivi 2003/96/EY – 21 artiklan 3 kohta – Verotettavaa tapahtumaa ei ole – Energiatuotteiden kuluttaminen tällaisia tuotteita tuottavan laitoksen alueella – 2 artiklan 3 kohta – Velvollisuus hankkia energiatuoteluokitus valmisteveron vahvistamista varten – Energiatuotteisiin sovellettava verokanta – Suhteellisuusperiaate) | 5 |
| 2020/C 10/07 | yhdistetyt asiat C-80/18–C-83/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18) ja Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 ja C-82/18) sekä Endesa Generación SA (C-81/18) ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 ja C-83/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Saastuttaja maksaa -periaate – Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt – Direktiivi 2009/72/EY – 3 artiklan 1 ja 2 kohta – Syrjintäkiellon periaate – Tappiollisista sähkönhinnoista johtuvan vajeen rahoittaminen – Ainoastaan ydinenergiasta sähköä tuottavilta yrityksiltä kannettavat verot) | 6 |
| 2020/C 10/08 | yhdistetyt asiat C-105/18–C-113/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL ja Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö – Saastuttaja maksaa -periaate – Direktiivi 2000/60/EY – 9 artiklan 1 kohta – Vedenkäyttöön liittyvistä palveluista aiheutuvien kustannusten kattaminen – Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt – Direktiivi 2009/72/EY – 3 artiklan 1 kohta – Syrjintäkiellon periaate – 107 artiklan 1 kohta – Valtiontuki – Sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu – Maksu, jonka ovat velvollisia maksamaan ainoastaan useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueilla toimivat vesisähkön tuottajat) | 7 |
| 2020/C 10/09 | asia C-233/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt arbeidshof Brussel – Belgia) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Ennakkoratkaisupyyntö – Kansainvälistä suojelua hakevat henkilöt – Direktiivi 2013/33/EU – 20 artiklan 4 ja 5 kohta – Majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavat rikkomiset ja törkeän väkivaltainen käyttäytyminen – Sen oikeuden ulottuvuus, joka jäsenvaltioilla on määrittää sovellettavat seuraamukset – Ilman huoltajaa oleva alaikäinen – Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittaminen tai peruuttaminen) | 8 |
| 2020/C 10/10 | asia C-255718: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – State Street Bank International GmbH v. Banca d’Italia (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2014/59/EU – Luottolaitosten elvytys ja kriisinratkaisu – Kansallinen rahoitusjärjestely – Kriisinratkaisuviranomainen – Kansallinen rahasto – 103 ja 104 artikla – Velvollisuus suorittaa rahoitusosuus – Etukäteen suoritettavat rahoitusosuudet ja ylimääräiset jälkikäteen suoritettavat rahoitusosuudet – Laskeminen – Direktiivin viivästynyt täytäntöönpano – Delegoitu asetus (EU) 2015/63 – 12 ja 14 artikla – Aseman muuttumisen käsite – Vaikutus rahoitusosuuden suoritusvelvollisuuteen) | 9 |
| 2020/C 10/11 | asia C-261/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 – Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 85/337/ETY – Luvan myöntäminen tuulivoimalalle ja tällaisen voimalan rakentaminen – Hanke, jolla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia – Ympäristövaikutusten ennakkoarvioinnin puuttuminen – Velvollisuus saattaa tilanne sääntöjenmukaiseksi – SEUT 260 artiklan 2 kohta – Vaatimus määrätä uhkasakko ja kiinteämääräinen hyvitys) | 10 |
| 2020/C 10/12 | asia C-280/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Alain Flausch ym. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias ym. (Ennakkoratkaisupyyntö – Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Yleisön osallistuminen päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus – Kanteen nostamisen määräaikojen alkamisajankohta) | 11 |
| 2020/C 10/13 | asia C-346/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 – Valittajana Rose Vision SL ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Euroopan unionin rahoittamat hankkeet tutkimuksen alalla – Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) – Hankkeita FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM ja SFERA koskevat tukisopimukset – Tarkastukset, joissa todetaan sääntöjenvastaisuuksia tiettyjen hankkeiden täytäntöönpanossa – Euroopan komission päätökset, joilla keskeytetään tukien maksaminen muissa hankkeissa – Vahingonkorvaus- ja kumoamiskanne) | 11 |
| 2020/C 10/14 | yhdistetyt asiat C-349/18–C-351/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt vredegerecht te Antwerpen – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18) ja Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rautatieliikenne – Matkustajien oikeudet ja velvollisuudet – Asetus (EY) N:o 1371/2007 – 3 artiklan 8 alakohta – Kuljetussopimus – Käsite – Matkustaja, joka nousee junaan ilman lippua – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – 1 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohta – Rautatieyrityksen yleiset kuljetusehdot – Pakottavat lait tai asetukset – Sopimussakko – Kansallisen tuomioistuimen toimivalta) | 12 |
| 2020/C 10/15 | asia C-363/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Organisation juive européenne ja Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 1169/2011 – Elintarviketietojen antaminen kuluttajille – Elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskeva maininta, joka on pakollinen silloin, kun sen ilmoittamatta jättäminen voi johtaa kuluttajaa harhaan – Velvollisuus, jonka mukaan Israelin valtion miehittämiltä alueilta peräisin olevissa elintarvikkeissa on oltava maininta niiden alkuperäalueesta ja lisäksi, jos ne tulevat tällä alueella sijaitsevasta Israelin siirtokunnasta, tällaista lähtöpaikkaa koskeva maininta) | 13 |
| 2020/C 10/16 | yhdistetyt asiat C-419/18 ja C-483/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie ja Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Puola) – Profi Credit Polska SA v. Bogumiła Włostowska ym. (C-419/18) sekä Profi Credit Polska SA v. OH (C-483/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – 3 artiklan 1 kohta – 6 artiklan 1 kohta – 7 artiklan 1 kohta – Direktiivi 2008/48/EY – 10 artiklan 2 kohta – Kulutusluottosopimukset – Tähän sopimukseen perustuvan saatavan turvaamiseksi annetun avoimen oman vekselin lainmukaisuus – Vekselivelan maksamista koskeva kanne – Tuomioistuimen viran puolesta suorittaman tutkinnan laajuus) | 14 |
| 2020/C 10/17 | asia C-445/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – Vaselife International BV ja Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 1107/2009 – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Rinnakkaisvalmisteiden kauppa – Rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan muuttaminen – Kasvinsuojeluaineen ja viiteaineen samanlaisuus – Edellytykset) | 15 |
| 2020/C 10/18 | asia C-484/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF v. Institut national de l’audiovisuel (Ennakkoratkaisupyyntö – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivi 2001/29/EY – Esittäjien yksinoikeudet – 2 artiklan b alakohta – Kappaleenvalmistusoikeus – 3 artiklan 2 kohdan a alakohta – Yleisön saataviin saattaminen – Suostumus – Olettama – Kansallinen järjestelmä, jonka mukaan julkisen laitoksen, joka vastaa kansallisen audiovisuaalisen perinnön säilyttämisestä ja vaalimisesta, ei tarvitse saada esittäjän kirjallista suostumusta tämän esittäjän esitysten tallenteita sisältävien arkistojen hyödyntämiseksi) | 16 |
| 2020/C 10/19 | asia C-528/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.11.2019 – Valittajana Outsource Professional Services Ltd sekä muina osapuolina Flatworld Solutions Pvt. Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Ehdottomat mitättömyysperusteet – 52 artiklan 1 kohdan b alakohta – Vilpillinen mieli tavaramerkin rekisteröintihakemusta jätettäessä) | 16 |
| 2020/C 10/20 | asia C-555/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – K.H.K. v. B.A.C. ja E.E.K. (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) N:o 655/2014 – Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys – 5 artiklan a alakohta – Menettely turvaamismääräyksen saamiseksi – 4 artiklan 8 – 10 alakohta – Tuomioistuinratkaisun, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon ja virallisen asiakirjan käsitteet – Kansallinen maksamismääräys, josta voidaan esittää vastalause – 18 artiklan 1 kohta – Määräajat – 45 artikla – Poikkeuksellinen tilanne – Käsite) | 17 |
| 2020/C 10/21 | asia C-599/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.11.2019 – Valittajina Silec Cable SAS ja General Cable Corp. ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Maanalaisten ja merenalaisten sähkökaapelien Euroopan markkinat – Markkinoiden jakaminen hankkeissa – Todisteet rikkomisesta – Syyttömyysolettama – Selvitysaineiston vääristäminen – Julkinen irtisanoutuminen – Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn muiden osallistujien subjektiivinen käsitys – Usean yrityksen, jotka muodostavat yhden taloudellisen yksikön, tekemä rikkomus – Yhden näistä yrityksistä tekemän rikkomuksen vakavuus – Määrittäminen – Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn marginaalinen tai keskimääräinen toimija – Määrittäminen – Yhdenvertaisen kohtelun periaate) | 18 |
| 2020/C 10/22 | asia C-319/18 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 25.6.2019 – Valittajana Fred Olsen SA sekä muina osapuolina Naviera Armas SA ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Merikuljetusyhtiölle myönnetty yksinoikeus Puerto de Las Nievesin (Espanja) satamainfrastruktuurin käyttöön – Päätös, jossa todetaan alustavan tutkintamenettelyn jälkeen, että kyseessä ei ole valtiontuki – Valtion varoista myönnetty etu – Yksityinen markkinataloussijoittaja -arviointiperuste) | 18 |
| 2020/C 10/23 | asia C-322/18: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Asetus (EY) N:o 1370/2007 – Rautateiden ja maanteiden julkiset henkilöliikennepalvelut – 5 artikla – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten sopimuspuolten valinta – 5 artiklan 2 kohta – Suorahankinta – Käsite sisäinen liikenteenharjoittaja – 8 artiklan 2 kohta – Siirtymäkauden järjestely) | 19 |
| 2020/C 10/24 | asia C-424/18: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto (Ennakkoratkaisupyyntö – Julkisia tavarahankintoja, rakennusurakoita tai palveluhankintoja koskevien sopimusten tekeminen – Direktiivi 2014/24/EU – 10 artiklan h alakohta – Palveluhankintasopimuksia koskevat erityispoikkeukset – Sairaankuljetusajoneuvolla suoritettavaa potilaiden siirtokuljetusta koskevat palvelut – Käsite) | 20 |
| 2020/C 10/25 | asia C-475/18: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana (ATM) SpA (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Asetus (EU) N:o 1370/2007 – Julkiset henkilöliikennepalvelut – 5 artikla – Julkista palvelua koskevan konsessiosopimuksen sopimuspuolen valitseminen ilman tarjouskilpailua – Kansalliseen oikeuteen perustuva kielto – 8 artiklan 2 kohta – Siirtymäkauden järjestely)) | 20 |
| 2020/C 10/26 | asia C-285/19 P: Valitus, jonka André Geske on tehnyt 5.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-427/18, Geske v. EUIPO, 31.1.2019 antamasta tuomiosta | 21 |
| 2020/C 10/27 | asia C-408/19 P: Valitus, jonka Hochmann Marketing on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-657/18, Hochmann Marketing v. neuvosto, 22.3.2019 antamasta määräyksestä | 21 |
| 2020/C 10/28 | asia C-409/19 P: Valitus, jonka Hochmann Marketing GmbH on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-673/18, Hochmann Marketing v. komissio, 22.3.2019 antamasta määräyksestä | 22 |
| 2020/C 10/29 | asia C-659/19 P: Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-389/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta | 22 |
| 2020/C 10/30 | asia C-660/19 P: Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-390/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta | 23 |
| 2020/C 10/31 | asia C-678/19 P: Valitus, jonka Retail Royalty Co. on tehnyt 12.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-54/18., Fashion Energy v. EUIPO – Retail Royalty, 12.7.2019 antamasta tuomiosta | 23 |
| 2020/C 10/32 | asia C-732/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta (Espanja) on esittänyt 4.10.2019 – LL ja MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA | 23 |
| 2020/C 10/33 | asia C-767/19: Kanne 17.10.2019 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta | 24 |
| 2020/C 10/34 | asia C-814/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division, Birmingham District Registry (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.11.2019 – AC, TM, GM ja MM v. ABC SL ja XYZ Plc | 25 |
| 2020/C 10/35 | asia C-833/19 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 14.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-308/18, Hamas v. neuvosto, 4.9.2019 antamasta tuomiosta | 26 |
| 2020/C 10/36 | asia C-476/18: Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 24.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Pesti Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 27 |
| 2020/C 10/37 | asia C-745/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – JA v. Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów | 27 |
| 2020/C 10/38 | asia C-829/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de grande instance de Paris – Ranska) – Crédit Logement SA v. OE | 28 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 10/39 | asia T-240/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – Campine ja Campine Recycling v. komissio (Kilpailu – Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt – Auton lyijyhappoakkujen kierrätysmarkkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Sakot – Ostojen arvo – Sakkojen määrän laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohta – Perusteluvelvollisuus – Puolustautumisoikeudet – Näyttö rikkomisesta – Jatkuvan tai toistuvan rikkomisen käsite – Rikkomisen kesto – Rikkomiseen osallistumisen keskeytyminen – Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus – Lieventävät asianhaarat – Täysi toimivalta) | 29 |
| 2020/C 10/40 | asia T-276/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-kuviomerkki Tropical – Aikaisempi kansallinen sanamerkki TROPICAL – Suhteellinen hylkäysperuste – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta) – Tavaroiden samankaltaisuus – Sekaannusvaara – Tavaramerkkien samanaikainen olemassaolo) | 30 |
| 2020/C 10/41 | asia T-241/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2019 – Bruno v. komissio (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Eläkejärjestelmää koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Eroraha – Kansalliseen tai yksityiseen eläkejärjestelmään tehtävissä aloittamisen jälkeen suoritetut maksut – Kansallisessa järjestelmässä aiemmin saavutetut eläkeoikeudet – Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan 2 kohta – Lainvastaisuusväite – Yhdenvertainen kohtelu) | 31 |
| 2020/C 10/42 | asia T-431/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – WN v. parlamentti (Henkilöstö – Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat – Työsopimuksen ennenaikainen päättäminen – Luottamussuhteen katkeaminen – Puolustautumisoikeudet – Sovittelumenettely – Ilmeinen arviointivirhe – Sukupuolen perusteella tapahtuva syrjintä – Äitiysloma – Huolenpitovelvollisuus) | 31 |
| 2020/C 10/43 | asia T-669/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Neoperl v. EUIPO (Neljä täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa) (EU-tavaramerkki – Hakemus neljää täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 32 |
| 2020/C 10/44 | asia T-101/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2019 – Rezon v. EUIPO (imot.bg) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin imot.bg rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta – Perusteluvelvollisuus – Asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke) | 33 |
| 2020/C 10/45 | asia T-149/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (Vaakuna, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus vaakunan, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ihmishahmoa esittävä EU-kuviomerkki – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Päätösten muuttamista koskeva toimivalta) | 33 |
| 2020/C 10/46 | asia T-702/19: Kanne 11.10.2019 – Compass Overseas Holdings ym. v. komissio | 34 |
| 2020/C 10/47 | asia T-706/19: Kanne 16.10.2019 – Micro Focus International ym. v. komissio | 35 |
| 2020/C 10/48 | asia T-708/19: Kanne 17.10.2019 – Bujar v. komissio | 36 |
| 2020/C 10/49 | asia T-710/19: Kanne 17.10.2019 – Sthree ja Sthree Overseas Holdings v Commission | 37 |
| 2020/C 10/50 | asia T-711/19: Kanne 17.10.2019 SSP Group ja SSP Financing. v. komissio | 38 |
| 2020/C 10/51 | asia T-712/19: Kanne 17.10.2019 – Hikma Pharmaceuticals ja Hikma Pharmaceuticals International v. komissio | 39 |
| 2020/C 10/52 | asia T-713/19: Kanne 17.10.2019 – Cobham ja Lockman Investments v. komissio | 41 |
| 2020/C 10/53 | asia T-714/19: Kanne 18.10.2019 – Smiths Group ja Siti 1 v. komissio | 42 |
| 2020/C 10/54 | asia T-176/19: Kanne 22.10.2019 – Interpipe Niko Tube ja Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v. komissio | 43 |
| 2020/C 10/55 | asia T-717/19: Kanne 24.10.2019 – Associated British Foods ym. v. komissio | 44 |
| 2020/C 10/56 | asia T-718/19: Kanne 23.10.2019 – The Weir Group ym. v. komissio | 45 |
| 2020/C 10/57 | asia T-738/19: Kanne 4.11.2019 – Clouds Sky v. EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud) | 47 |
| 2020/C 10/58 | asia T-744/19: Kanne 5.11.2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. komissio | 48 |
| 2020/C 10/59 | asia T-788/19: Kanne 14.11.2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack) | 48 |
| 2020/C 10/60 | asia T-790/19: Kanne 13.11.2019 – Novolipetsk Steel v. komissio | 49 |
| 2020/C 10/61 | asia T-792/19: Kanne 11.11.2019 – Agepha Pharma v. EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA) | 50 |
| 2020/C 10/62 | asia T-793/19: Kanne 15.11.2019 – Tirreno Power v. komissio | 51 |
| 2020/C 10/63 | asia T-794/19: Kanne 15.11.2019 – Set v. komissio | 52 |
| 2020/C 10/64 | asia T-795/19: Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio | 53 |
| 2020/C 10/65 | asia T-796/19: Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio | 54 |
| 2020/C 10/66 | asia T-797/19: Kanne 19.11.2019 – Anglo Austrian AAB Bank ja Belegging-Maatschappij Far-East v. EKP | 56 |
| 2020/C 10/67 | asia T-173/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2019 – TestBioTech v. komissio | 57 |
| 2020/C 10/68 | asia T-361/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.11.2019 – CF v. parlamentti | 57 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2020/C 10/02

asia C-585/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Asiat, jotka ovat panneet vireille Finanzamt Linz ja Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuki – Hyväksytyn tukiohjelman muutos – SEUT 108 artiklan 3 kohta – Ilmoitusvelvollisuus – Toteuttamiskielto ilman Euroopan komission lupaa – Asetus (EU) N:o 651/2014 – Poikkeus – 58 artiklan 1 kohta – Asetuksen ajallinen soveltamisala – 44 artiklan 3 kohta – Ulottuvuus – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään laskentakaavasta energiaverojen osittaista palautusta varten)

2

2020/C 10/03

asia C-641/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München, Abteilung III (Ennakkoratkaisupyyntö – Pääomien vapaa liikkuvuus – Eläkerahastojen verotus – Kotimaisten ja ulkomaisten eläkerahastojen erilainen kohtelu – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan kotimaisten eläkerahastojen pienentävän verotettavaa voittoaan vähentämällä eläkkeiden maksamiseen tehdyt varaukset ja hyvittämällä osingoista pidätetty vero yhteisöverosta – Tilanteiden rinnastettavuus – Oikeuttaminen)

3

2020/C 10/04

asia C-687/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 – Valittajina Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Slovakian tasavalta (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Alankomaiden viranomaisten myöntämät tuet TenderNed – nimisen sähköisen hankintamenettelyalustan luomiseen ja käyttöönottoon – Päätös, jossa todetaan, ettei toimenpide ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea)

4

2020/C 10/05

asia C-2/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas – Liettua) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Ryhmä Liettuan parlamentin jäseniä) (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen maatalouspolitiikka – Yhteinen markkinajärjestely – Maito ja maitotuotteet – Asetus (EU) N:o 1308/2013 – 148 artiklan 4 kohta – Raakamaidon toimitussopimus – Hintojen neuvotteleminen vapaasti – Sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjuminen – Kielto maksaa eri hinta raakamaidon tuottajille, jotka kuuluvat päiväkohtaisen myyntimäärän perusteella muodostettuun ryhmään, ja kielto alentaa hintaa perusteetta)

4

2020/C 10/06

asia C-68/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel București – Romania) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili ja Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (Ennakkoratkaisupyyntö – Energiatuotteiden ja sähkön verotus – Direktiivi 2003/96/EY – 21 artiklan 3 kohta – Verotettavaa tapahtumaa ei ole – Energiatuotteiden kuluttaminen tällaisia tuotteita tuottavan laitoksen alueella – 2 artiklan 3 kohta – Velvollisuus hankkia energiatuoteluokitus valmisteveron vahvistamista varten – Energiatuotteisiin sovellettava verokanta – Suhteellisuusperiaate)

5

2020/C 10/07

yhdistetyt asiat C-80/18–C-83/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18) ja Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 ja C-82/18) sekä Endesa Generación SA (C-81/18) ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 ja C-83/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Saastuttaja maksaa -periaate – Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt – Direktiivi 2009/72/EY – 3 artiklan 1 ja 2 kohta – Syrjintäkiellon periaate – Tappiollisista sähkönhinnoista johtuvan vajeen rahoittaminen – Ainoastaan ydinenergiasta sähköä tuottavilta yrityksiltä kannettavat verot)

6

2020/C 10/08

yhdistetyt asiat C-105/18–C-113/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL ja Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö – Saastuttaja maksaa -periaate – Direktiivi 2000/60/EY – 9 artiklan 1 kohta – Vedenkäyttöön liittyvistä palveluista aiheutuvien kustannusten kattaminen – Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt – Direktiivi 2009/72/EY – 3 artiklan 1 kohta – Syrjintäkiellon periaate – 107 artiklan 1 kohta – Valtiontuki – Sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu – Maksu, jonka ovat velvollisia maksamaan ainoastaan useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueilla toimivat vesisähkön tuottajat)

7

2020/C 10/09

asia C-233/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt arbeidshof Brussel – Belgia) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Ennakkoratkaisupyyntö – Kansainvälistä suojelua hakevat henkilöt – Direktiivi 2013/33/EU – 20 artiklan 4 ja 5 kohta – Majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavat rikkomiset ja törkeän väkivaltainen käyttäytyminen – Sen oikeuden ulottuvuus, joka jäsenvaltioilla on määrittää sovellettavat seuraamukset – Ilman huoltajaa oleva alaikäinen – Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittaminen tai peruuttaminen)

8

2020/C 10/10

asia C-255718: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – State Street Bank International GmbH v. Banca d’Italia (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2014/59/EU – Luottolaitosten elvytys ja kriisinratkaisu – Kansallinen rahoitusjärjestely – Kriisinratkaisuviranomainen – Kansallinen rahasto – 103 ja 104 artikla – Velvollisuus suorittaa rahoitusosuus – Etukäteen suoritettavat rahoitusosuudet ja ylimääräiset jälkikäteen suoritettavat rahoitusosuudet – Laskeminen – Direktiivin viivästynyt täytäntöönpano – Delegoitu asetus (EU) 2015/63 – 12 ja 14 artikla – Aseman muuttumisen käsite – Vaikutus rahoitusosuuden suoritusvelvollisuuteen)

9

2020/C 10/11

asia C-261/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 – Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 85/337/ETY – Luvan myöntäminen tuulivoimalalle ja tällaisen voimalan rakentaminen – Hanke, jolla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia – Ympäristövaikutusten ennakkoarvioinnin puuttuminen – Velvollisuus saattaa tilanne sääntöjenmukaiseksi – SEUT 260 artiklan 2 kohta – Vaatimus määrätä uhkasakko ja kiinteämääräinen hyvitys)

10

2020/C 10/12

asia C-280/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Alain Flausch ym. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias ym. (Ennakkoratkaisupyyntö – Ympäristö – Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Yleisön osallistuminen päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus – Kanteen nostamisen määräaikojen alkamisajankohta)

11

2020/C 10/13

asia C-346/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 – Valittajana Rose Vision SL ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Euroopan unionin rahoittamat hankkeet tutkimuksen alalla – Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) – Hankkeita FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM ja SFERA koskevat tukisopimukset – Tarkastukset, joissa todetaan sääntöjenvastaisuuksia tiettyjen hankkeiden täytäntöönpanossa – Euroopan komission päätökset, joilla keskeytetään tukien maksaminen muissa hankkeissa – Vahingonkorvaus- ja kumoamiskanne)

11

2020/C 10/14

yhdistetyt asiat C-349/18–C-351/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt vredegerecht te Antwerpen – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18) ja Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rautatieliikenne – Matkustajien oikeudet ja velvollisuudet – Asetus (EY) N:o 1371/2007 – 3 artiklan 8 alakohta – Kuljetussopimus – Käsite – Matkustaja, joka nousee junaan ilman lippua – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – 1 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohta – Rautatieyrityksen yleiset kuljetusehdot – Pakottavat lait tai asetukset – Sopimussakko – Kansallisen tuomioistuimen toimivalta)

12

2020/C 10/15

asia C-363/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Organisation juive européenne ja Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 1169/2011 – Elintarviketietojen antaminen kuluttajille – Elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskeva maininta, joka on pakollinen silloin, kun sen ilmoittamatta jättäminen voi johtaa kuluttajaa harhaan – Velvollisuus, jonka mukaan Israelin valtion miehittämiltä alueilta peräisin olevissa elintarvikkeissa on oltava maininta niiden alkuperäalueesta ja lisäksi, jos ne tulevat tällä alueella sijaitsevasta Israelin siirtokunnasta, tällaista lähtöpaikkaa koskeva maininta)

13

2020/C 10/16

yhdistetyt asiat C-419/18 ja C-483/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie ja Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Puola) – Profi Credit Polska SA v. Bogumiła Włostowska ym. (C-419/18) sekä Profi Credit Polska SA v. OH (C-483/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – 3 artiklan 1 kohta – 6 artiklan 1 kohta – 7 artiklan 1 kohta – Direktiivi 2008/48/EY – 10 artiklan 2 kohta – Kulutusluottosopimukset – Tähän sopimukseen perustuvan saatavan turvaamiseksi annetun avoimen oman vekselin lainmukaisuus – Vekselivelan maksamista koskeva kanne – Tuomioistuimen viran puolesta suorittaman tutkinnan laajuus)

14

2020/C 10/17

asia C-445/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – Vaselife International BV ja Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 1107/2009 – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Rinnakkaisvalmisteiden kauppa – Rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan muuttaminen – Kasvinsuojeluaineen ja viiteaineen samanlaisuus – Edellytykset)

15

2020/C 10/18

asia C-484/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF v. Institut national de l’audiovisuel (Ennakkoratkaisupyyntö – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivi 2001/29/EY – Esittäjien yksinoikeudet – 2 artiklan b alakohta – Kappaleenvalmistusoikeus – 3 artiklan 2 kohdan a alakohta – Yleisön saataviin saattaminen – Suostumus – Olettama – Kansallinen järjestelmä, jonka mukaan julkisen laitoksen, joka vastaa kansallisen audiovisuaalisen perinnön säilyttämisestä ja vaalimisesta, ei tarvitse saada esittäjän kirjallista suostumusta tämän esittäjän esitysten tallenteita sisältävien arkistojen hyödyntämiseksi)

16

2020/C 10/19

asia C-528/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.11.2019 – Valittajana Outsource Professional Services Ltd sekä muina osapuolina Flatworld Solutions Pvt. Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Ehdottomat mitättömyysperusteet – 52 artiklan 1 kohdan b alakohta – Vilpillinen mieli tavaramerkin rekisteröintihakemusta jätettäessä)

16

2020/C 10/20

asia C-555/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – K.H.K. v. B.A.C. ja E.E.K. (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) N:o 655/2014 – Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys – 5 artiklan a alakohta – Menettely turvaamismääräyksen saamiseksi – 4 artiklan 8 – 10 alakohta – Tuomioistuinratkaisun, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon ja virallisen asiakirjan käsitteet – Kansallinen maksamismääräys, josta voidaan esittää vastalause – 18 artiklan 1 kohta – Määräajat – 45 artikla – Poikkeuksellinen tilanne – Käsite)

17

2020/C 10/21

asia C-599/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.11.2019 – Valittajina Silec Cable SAS ja General Cable Corp. ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Maanalaisten ja merenalaisten sähkökaapelien Euroopan markkinat – Markkinoiden jakaminen hankkeissa – Todisteet rikkomisesta – Syyttömyysolettama – Selvitysaineiston vääristäminen – Julkinen irtisanoutuminen – Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn muiden osallistujien subjektiivinen käsitys – Usean yrityksen, jotka muodostavat yhden taloudellisen yksikön, tekemä rikkomus – Yhden näistä yrityksistä tekemän rikkomuksen vakavuus – Määrittäminen – Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn marginaalinen tai keskimääräinen toimija – Määrittäminen – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

18

2020/C 10/22

asia C-319/18 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 25.6.2019 – Valittajana Fred Olsen SA sekä muina osapuolina Naviera Armas SA ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Merikuljetusyhtiölle myönnetty yksinoikeus Puerto de Las Nievesin (Espanja) satamainfrastruktuurin käyttöön – Päätös, jossa todetaan alustavan tutkintamenettelyn jälkeen, että kyseessä ei ole valtiontuki – Valtion varoista myönnetty etu – Yksityinen markkinataloussijoittaja -arviointiperuste)

18

2020/C 10/23

asia C-322/18: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Asetus (EY) N:o 1370/2007 – Rautateiden ja maanteiden julkiset henkilöliikennepalvelut – 5 artikla – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten sopimuspuolten valinta – 5 artiklan 2 kohta – Suorahankinta – Käsite sisäinen liikenteenharjoittaja – 8 artiklan 2 kohta – Siirtymäkauden järjestely)

19

2020/C 10/24

asia C-424/18: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto (Ennakkoratkaisupyyntö – Julkisia tavarahankintoja, rakennusurakoita tai palveluhankintoja koskevien sopimusten tekeminen – Direktiivi 2014/24/EU – 10 artiklan h alakohta – Palveluhankintasopimuksia koskevat erityispoikkeukset – Sairaankuljetusajoneuvolla suoritettavaa potilaiden siirtokuljetusta koskevat palvelut – Käsite)

20

2020/C 10/25

asia C-475/18: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana (ATM) SpA (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Asetus (EU) N:o 1370/2007 – Julkiset henkilöliikennepalvelut – 5 artikla – Julkista palvelua koskevan konsessiosopimuksen sopimuspuolen valitseminen ilman tarjouskilpailua – Kansalliseen oikeuteen perustuva kielto – 8 artiklan 2 kohta – Siirtymäkauden järjestely))

20

2020/C 10/26

asia C-285/19 P: Valitus, jonka André Geske on tehnyt 5.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-427/18, Geske v. EUIPO, 31.1.2019 antamasta tuomiosta

21

2020/C 10/27

asia C-408/19 P: Valitus, jonka Hochmann Marketing on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-657/18, Hochmann Marketing v. neuvosto, 22.3.2019 antamasta määräyksestä

21

2020/C 10/28

asia C-409/19 P: Valitus, jonka Hochmann Marketing GmbH on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-673/18, Hochmann Marketing v. komissio, 22.3.2019 antamasta määräyksestä

22

2020/C 10/29

asia C-659/19 P: Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-389/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta

22

2020/C 10/30

asia C-660/19 P: Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-390/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta

23

2020/C 10/31

asia C-678/19 P: Valitus, jonka Retail Royalty Co. on tehnyt 12.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-54/18., Fashion Energy v. EUIPO – Retail Royalty, 12.7.2019 antamasta tuomiosta

23

2020/C 10/32

asia C-732/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta (Espanja) on esittänyt 4.10.2019 – LL ja MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

23

2020/C 10/33

asia C-767/19: Kanne 17.10.2019 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

24

2020/C 10/34

asia C-814/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division, Birmingham District Registry (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.11.2019 – AC, TM, GM ja MM v. ABC SL ja XYZ Plc

25

2020/C 10/35

asia C-833/19 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 14.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-308/18, Hamas v. neuvosto, 4.9.2019 antamasta tuomiosta

26

2020/C 10/36

asia C-476/18: Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 24.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Pesti Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

27

2020/C 10/37

asia C-745/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – JA v. Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów

27

2020/C 10/38

asia C-829/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de grande instance de Paris – Ranska) – Crédit Logement SA v. OE

28

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 10/39

asia T-240/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – Campine ja Campine Recycling v. komissio (Kilpailu – Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt – Auton lyijyhappoakkujen kierrätysmarkkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Sakot – Ostojen arvo – Sakkojen määrän laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohta – Perusteluvelvollisuus – Puolustautumisoikeudet – Näyttö rikkomisesta – Jatkuvan tai toistuvan rikkomisen käsite – Rikkomisen kesto – Rikkomiseen osallistumisen keskeytyminen – Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus – Lieventävät asianhaarat – Täysi toimivalta)

29

2020/C 10/40

asia T-276/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-kuviomerkki Tropical – Aikaisempi kansallinen sanamerkki TROPICAL – Suhteellinen hylkäysperuste – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta) – Tavaroiden samankaltaisuus – Sekaannusvaara – Tavaramerkkien samanaikainen olemassaolo)

30

2020/C 10/41

asia T-241/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2019 – Bruno v. komissio (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Eläkejärjestelmää koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Eroraha – Kansalliseen tai yksityiseen eläkejärjestelmään tehtävissä aloittamisen jälkeen suoritetut maksut – Kansallisessa järjestelmässä aiemmin saavutetut eläkeoikeudet – Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan 2 kohta – Lainvastaisuusväite – Yhdenvertainen kohtelu)

31

2020/C 10/42

asia T-431/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – WN v. parlamentti (Henkilöstö – Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat – Työsopimuksen ennenaikainen päättäminen – Luottamussuhteen katkeaminen – Puolustautumisoikeudet – Sovittelumenettely – Ilmeinen arviointivirhe – Sukupuolen perusteella tapahtuva syrjintä – Äitiysloma – Huolenpitovelvollisuus)

31

2020/C 10/43

asia T-669/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Neoperl v. EUIPO (Neljä täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa) (EU-tavaramerkki – Hakemus neljää täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

32

2020/C 10/44

asia T-101/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2019 – Rezon v. EUIPO (imot.bg) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin imot.bg rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta – Perusteluvelvollisuus – Asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke)

33

2020/C 10/45

asia T-149/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (Vaakuna, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus vaakunan, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ihmishahmoa esittävä EU-kuviomerkki – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Päätösten muuttamista koskeva toimivalta)

33

2020/C 10/46

asia T-702/19: Kanne 11.10.2019 – Compass Overseas Holdings ym. v. komissio

34

2020/C 10/47

asia T-706/19: Kanne 16.10.2019 – Micro Focus International ym. v. komissio

35

2020/C 10/48

asia T-708/19: Kanne 17.10.2019 – Bujar v. komissio

36

2020/C 10/49

asia T-710/19: Kanne 17.10.2019 – Sthree ja Sthree Overseas Holdings v Commission

37

2020/C 10/50

asia T-711/19: Kanne 17.10.2019 SSP Group ja SSP Financing. v. komissio

38

2020/C 10/51

asia T-712/19: Kanne 17.10.2019 – Hikma Pharmaceuticals ja Hikma Pharmaceuticals International v. komissio

39

2020/C 10/52

asia T-713/19: Kanne 17.10.2019 – Cobham ja Lockman Investments v. komissio

41

2020/C 10/53

asia T-714/19: Kanne 18.10.2019 – Smiths Group ja Siti 1 v. komissio

42

2020/C 10/54

asia T-176/19: Kanne 22.10.2019 – Interpipe Niko Tube ja Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v. komissio

43

2020/C 10/55

asia T-717/19: Kanne 24.10.2019 – Associated British Foods ym. v. komissio

44

2020/C 10/56

asia T-718/19: Kanne 23.10.2019 – The Weir Group ym. v. komissio

45

2020/C 10/57

asia T-738/19: Kanne 4.11.2019 – Clouds Sky v. EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)

47

2020/C 10/58

asia T-744/19: Kanne 5.11.2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. komissio

48

2020/C 10/59

asia T-788/19: Kanne 14.11.2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

48

2020/C 10/60

asia T-790/19: Kanne 13.11.2019 – Novolipetsk Steel v. komissio

49

2020/C 10/61

asia T-792/19: Kanne 11.11.2019 – Agepha Pharma v. EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

50

2020/C 10/62

asia T-793/19: Kanne 15.11.2019 – Tirreno Power v. komissio

51

2020/C 10/63

asia T-794/19: Kanne 15.11.2019 – Set v. komissio

52

2020/C 10/64

asia T-795/19: Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio

53

2020/C 10/65

asia T-796/19: Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio

54

2020/C 10/66

asia T-797/19: Kanne 19.11.2019 – Anglo Austrian AAB Bank ja Belegging-Maatschappij Far-East v. EKP

56

2020/C 10/67

asia T-173/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2019 – TestBioTech v. komissio

57

2020/C 10/68

asia T-361/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.11.2019 – CF v. parlamentti

57

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2020/C 10/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 432, 23.12.2019

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 423, 16.12.2019

EUVL C 413, 9.12.2019

EUVL C 406, 2.12.2019

EUVL C 399, 25.11.2019

EUVL C 383, 11.11.2019

EUVL C 372, 4.11.2019

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Asiat, jotka ovat panneet vireille Finanzamt Linz ja Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

(asia C-585/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Hyväksytyn tukiohjelman muutos - SEUT 108 artiklan 3 kohta - Ilmoitusvelvollisuus - Toteuttamiskielto ilman Euroopan komission lupaa - Asetus (EU) N:o 651/2014 - Poikkeus - 58 artiklan 1 kohta - Asetuksen ajallinen soveltamisala - 44 artiklan 3 kohta - Ulottuvuus - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään laskentakaavasta energiaverojen osittaista palautusta varten)

(2020/C 10/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Finanzamt Linz ja Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

Muu osapuoli: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kansallista lainsäädäntöä, jolla tukiohjelmaa muutetaan pienentämällä näiden tukien saajien joukkoa, lähtökohtaisesti koskee kyseisessä määräyksessä määrätty ilmoitusvelvollisuus. |
| --- | --- |

1)

SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kansallista lainsäädäntöä, jolla tukiohjelmaa muutetaan pienentämällä näiden tukien saajien joukkoa, lähtökohtaisesti koskee kyseisessä määräyksessä määrätty ilmoitusvelvollisuus.

| 2) | Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi [SEUT] 107 ja 108 artiklan mukaisesti 17.6.2014 annetun komission asetuksen (EU) N:o 651/2014 58 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen tukiohjelman perusteella myönnetyt tuet voidaan saman asetuksen nojalla vapauttaa SEUT 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta. |
| --- | --- |

2)

Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi [SEUT] 107 ja 108 artiklan mukaisesti 17.6.2014 annetun komission asetuksen (EU) N:o 651/2014 58 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen tukiohjelman perusteella myönnetyt tuet voidaan saman asetuksen nojalla vapauttaa SEUT 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta.

| 3) | Asetuksen N:o 651/2014 44 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltainen tukiohjelma, jossa energiaverojen palautuksen määrä vahvistetaan nimenomaisesti tämän ohjelman käyttöön ottamisesta annetussa kansallisessa lainsäädännössä säädetyssä laskentakaavassa, on kyseisen säännöksen mukainen. |
| --- | --- |

3)

Asetuksen N:o 651/2014 44 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltainen tukiohjelma, jossa energiaverojen palautuksen määrä vahvistetaan nimenomaisesti tämän ohjelman käyttöön ottamisesta annetussa kansallisessa lainsäädännössä säädetyssä laskentakaavassa, on kyseisen säännöksen mukainen.

---

(1)  EUVL C 13, 15.1.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht München – Saksa) – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München, Abteilung III

(asia C-641/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - Eläkerahastojen verotus - Kotimaisten ja ulkomaisten eläkerahastojen erilainen kohtelu - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan kotimaisten eläkerahastojen pienentävän verotettavaa voittoaan vähentämällä eläkkeiden maksamiseen tehdyt varaukset ja hyvittämällä osingoista pidätetty vero yhteisöverosta - Tilanteiden rinnastettavuus - Oikeuttaminen)

(2020/C 10/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht München

Pääasian asianosaiset

Kantaja: College Pension Plan of British Columbia

Vastaaja: Finanzamt München, Abteilung III

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 63–SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla kotimaisen yhtiön kotimaiselle eläkerahastolle jakamista osingoista yhtäältä pidätetään lähdevero, joka voidaan hyvittää täysimääräisesti tämän eläkerahaston maksettavaksi tulevasta yhteisöverosta ja joka palautetaan, jos pidätetyn lähdeveron määrä on suurempi kuin eläkerahaston maksettavaksi tuleva yhteisövero, ja toisaalta nämä osingot eivät lisää verotettavaa tulosta, josta kannetaan yhteisövero, tai lisäävät sitä vain suhteellisen vähän, koska kyseisestä tuloksesta voidaan vähentää eläkesitoumusten kattamiseen tarvittava vastuuvelka, kun taas ulkomaiselle eläkerahastolle maksetuista osingoista pidätetään lähdevero, joka on tällaisen eläkerahaston osalta lopullinen vero, kun ulkomainen eläkerahasto osoittaa saamansa osingot sen tulevaisuudessa maksettavaksi tulevia eläkkeitä koskevaan vastuuvelkaan, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää. |
| --- | --- |

1)

SEUT 63–SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla kotimaisen yhtiön kotimaiselle eläkerahastolle jakamista osingoista yhtäältä pidätetään lähdevero, joka voidaan hyvittää täysimääräisesti tämän eläkerahaston maksettavaksi tulevasta yhteisöverosta ja joka palautetaan, jos pidätetyn lähdeveron määrä on suurempi kuin eläkerahaston maksettavaksi tuleva yhteisövero, ja toisaalta nämä osingot eivät lisää verotettavaa tulosta, josta kannetaan yhteisövero, tai lisäävät sitä vain suhteellisen vähän, koska kyseisestä tuloksesta voidaan vähentää eläkesitoumusten kattamiseen tarvittava vastuuvelka, kun taas ulkomaiselle eläkerahastolle maksetuista osingoista pidätetään lähdevero, joka on tällaisen eläkerahaston osalta lopullinen vero, kun ulkomainen eläkerahasto osoittaa saamansa osingot sen tulevaisuudessa maksettavaksi tulevia eläkkeitä koskevaan vastuuvelkaan, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää.

| 2) | SEUT 64 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kansallisen lainsäädännön, jonka nojalla kotimaisen yhtiön kotimaiselle eläkerahastolle jakamista osingoista yhtäältä pidätetään lähdevero, joka voidaan vähentää täysimääräisesti tämän eläkerahaston maksettavaksi tulevasta yhteisöverosta ja joka palautetaan, jos pidätetyn lähdeveron määrä on suurempi kuin eläkerahaston maksettavaksi tuleva yhteisövero, ja toisaalta nämä osingot eivät lisää verotettavaa tulosta, josta kannetaan yhteisövero, tai lisäävät sitä vain suhteellisen vähän, koska kyseisestä tuloksesta voidaan vähentää eläkesitoumusten kattamiseen tarvittava vastuuvelka, kun taas ulkomaiselle eläkerahastolle maksetuista osingoista pidätetään lähdevero, joka on tällaisen eläkerahaston osalta lopullinen vero, ei voida SEUT 64 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa katsoa olevan 31.12.1993 voimassa ollut rajoitus. |
| --- | --- |

2)

SEUT 64 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kansallisen lainsäädännön, jonka nojalla kotimaisen yhtiön kotimaiselle eläkerahastolle jakamista osingoista yhtäältä pidätetään lähdevero, joka voidaan vähentää täysimääräisesti tämän eläkerahaston maksettavaksi tulevasta yhteisöverosta ja joka palautetaan, jos pidätetyn lähdeveron määrä on suurempi kuin eläkerahaston maksettavaksi tuleva yhteisövero, ja toisaalta nämä osingot eivät lisää verotettavaa tulosta, josta kannetaan yhteisövero, tai lisäävät sitä vain suhteellisen vähän, koska kyseisestä tuloksesta voidaan vähentää eläkesitoumusten kattamiseen tarvittava vastuuvelka, kun taas ulkomaiselle eläkerahastolle maksetuista osingoista pidätetään lähdevero, joka on tällaisen eläkerahaston osalta lopullinen vero, ei voida SEUT 64 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa katsoa olevan 31.12.1993 voimassa ollut rajoitus.

---

(1)  EUVL C 112, 26.3.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 – Valittajina Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Slovakian tasavalta

(asia C-687/17 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuet - Alankomaiden viranomaisten myöntämät tuet TenderNed - nimisen sähköisen hankintamenettelyalustan luomiseen ja käyttöönottoon - Päätös, jossa todetaan, ettei toimenpide ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea)

(2020/C 10/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV (edustajat: C. Dekker ja L. Fiorilli, advocaten)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: P.-J. Loewenthal ja K. Herrmann), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Noort ja M. Bulterman) ja Slovakian tasavalta

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV ja Huisinga Beheer BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 94, 12.3.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas – Liettua) – Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Ryhmä Liettuan parlamentin jäseniä)

(asia C-2/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Yhteinen markkinajärjestely - Maito ja maitotuotteet - Asetus (EU) N:o 1308/2013 - 148 artiklan 4 kohta - Raakamaidon toimitussopimus - Hintojen neuvotteleminen vapaasti - Sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjuminen - Kielto maksaa eri hinta raakamaidon tuottajille, jotka kuuluvat päiväkohtaisen myyntimäärän perusteella muodostettuun ryhmään, ja kielto alentaa hintaa perusteetta)

(2020/C 10/05)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas

Pääasian asianosaiset

Hakija: Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (Ryhmä Liettuan parlamentin jäseniä)

Muu osapuoli: Lietuvos Respublikos Seimas (Liettuan parlamentti)

Tuomiolauselma

| 1) | Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013, sellaisena kuin se on muutettuna 13.12.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/2393, 148 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä talouden toimijoiden sopimattomien menettelyjen kieltämisestä niiden myydessä ja ostaessa raakamaitoa ja markkinoidessa maitotuotteita 25.6.2015 annetun Liettuan tasavallan lain nro XII-1907 (Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII-1907), sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2015 annetulla lailla, 3 §:n 3 momentin 1 kohdan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjumiseksi kielletään raakamaidon ostajia maksamasta eri hintaa tuottajille, joiden on katsottava kuuluvan samaan ryhmään sellaisen raakamaidon päiväkohtaisen myyntimäärän perusteella, joka on koostumukseltaan ja laadultaan samanlaista ja johon sovelletaan samaa toimitusmenetelmää, mikäli kyseisellä säännöstöllä voidaan saavuttaa tavoiteltu päämäärä ja mikäli sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava. |
| --- | --- |

1)

Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013, sellaisena kuin se on muutettuna 13.12.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/2393, 148 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä talouden toimijoiden sopimattomien menettelyjen kieltämisestä niiden myydessä ja ostaessa raakamaitoa ja markkinoidessa maitotuotteita 25.6.2015 annetun Liettuan tasavallan lain nro XII-1907 (Lietuvos Respublikos Ūkio subjektų, perkančių-parduodančių žalią pieną ir prekiaujančių pieno gaminiais, nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymas Nr. XII-1907), sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2015 annetulla lailla, 3 §:n 3 momentin 1 kohdan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjumiseksi kielletään raakamaidon ostajia maksamasta eri hintaa tuottajille, joiden on katsottava kuuluvan samaan ryhmään sellaisen raakamaidon päiväkohtaisen myyntimäärän perusteella, joka on koostumukseltaan ja laadultaan samanlaista ja johon sovelletaan samaa toimitusmenetelmää, mikäli kyseisellä säännöstöllä voidaan saavuttaa tavoiteltu päämäärä ja mikäli sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

| 2) | Asetuksen N:o 1308/2013, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2017/2393, 148 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä talouden toimijoiden sopimattomien menettelyjen kieltämisestä niiden myydessä ja ostaessa raakamaitoa ja markkinoidessa maitotuotteita 25.6.2015 annetun Liettuan tasavallan lain nro XII-1907, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2015 annetulla lailla, 3 §:n 3 momentin 3 kohdan ja 5 §:n kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjumiseksi kielletään raakamaidon ostajaa alentamasta tuottajan kanssa sovittua hintaa perusteetta ja jonka mukaan hinnan alentaminen yli 3 prosentilla edellyttää toimivaltaisen kansallisen viranomaisen lupaa. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1308/2013, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2017/2393, 148 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä talouden toimijoiden sopimattomien menettelyjen kieltämisestä niiden myydessä ja ostaessa raakamaitoa ja markkinoidessa maitotuotteita 25.6.2015 annetun Liettuan tasavallan lain nro XII-1907, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2015 annetulla lailla, 3 §:n 3 momentin 3 kohdan ja 5 §:n kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sopimattomien kaupallisten menettelyjen torjumiseksi kielletään raakamaidon ostajaa alentamasta tuottajan kanssa sovittua hintaa perusteetta ja jonka mukaan hinnan alentaminen yli 3 prosentilla edellyttää toimivaltaisen kansallisen viranomaisen lupaa.

---

(1)  EUVL C 104, 19.3.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel București – Romania) – SC Petrotel-Lukoil SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili ja Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

(asia C-68/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - Direktiivi 2003/96/EY - 21 artiklan 3 kohta - Verotettavaa tapahtumaa ei ole - Energiatuotteiden kuluttaminen tällaisia tuotteita tuottavan laitoksen alueella - 2 artiklan 3 kohta - Velvollisuus hankkia energiatuoteluokitus valmisteveron vahvistamista varten - Energiatuotteisiin sovellettava verokanta - Suhteellisuusperiaate)

(2020/C 10/06)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel București

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SC Petrotel-Lukoil SA

Vastapuolet: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili ja Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

Tuomiolauselma

| 1) | Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 21 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille tai käytännöille, joiden mukaan sellaisia energiatuotteita on verotettava, jotka on kulutettu sen laitoksen lämpövoimalassa, jossa ne on valmistettu, siltä osin kuin tällaisella kulutuksella tähdätään energiatuotteiden valmistamiseen tuottamalla niiden teknisen valmistusprosessin edellyttämä lämpöenergia. Tämä tulkinta ei vaikuta siihen, että direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on lähtökohtaisesti sovellettava siihen osaan energiatuotteita, jotka on kulutettu sähkön tuotantoon. |
| --- | --- |

1)

Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 21 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille tai käytännöille, joiden mukaan sellaisia energiatuotteita on verotettava, jotka on kulutettu sen laitoksen lämpövoimalassa, jossa ne on valmistettu, siltä osin kuin tällaisella kulutuksella tähdätään energiatuotteiden valmistamiseen tuottamalla niiden teknisen valmistusprosessin edellyttämä lämpöenergia. Tämä tulkinta ei vaikuta siihen, että direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on lähtökohtaisesti sovellettava siihen osaan energiatuotteita, jotka on kulutettu sähkön tuotantoon.

| 2) | Direktiivin 2003/96 2 artiklan 3 kohtaa ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille ja käytännöille, joiden mukaan silloin, kun toimivaltaisilta veroviranomaisilta ei ole haettu sellaisten energiatuotteiden, joiden verotasoa ei ole vahvistettu tällä direktiivillä, tuoteluokitusta valmisteverotusta varten, sovelletaan dieselöljylle vahvistettua verokantaa ja tämä verokanta pidetään voimassa, vaikka myöhemmin on saatu tuoteluokituspäätös, jossa nämä tuotteet rinnastetaan polttoöljyyn. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2003/96 2 artiklan 3 kohtaa ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille ja käytännöille, joiden mukaan silloin, kun toimivaltaisilta veroviranomaisilta ei ole haettu sellaisten energiatuotteiden, joiden verotasoa ei ole vahvistettu tällä direktiivillä, tuoteluokitusta valmisteverotusta varten, sovelletaan dieselöljylle vahvistettua verokantaa ja tämä verokanta pidetään voimassa, vaikka myöhemmin on saatu tuoteluokituspäätös, jossa nämä tuotteet rinnastetaan polttoöljyyn.

---

(1)  EUVL C 152, 30.4.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18) ja Endesa Generación SA (C-82/18) v. Administración General del Estado ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 ja C-82/18) sekä Endesa Generación SA (C-81/18) ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18) v. Administración General del Estado (C-81/18 ja C-83/18)

(yhdistetyt asiat C-80/18–C-83/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Saastuttaja maksaa -periaate - Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt - Direktiivi 2009/72/EY - 3 artiklan 1 ja 2 kohta - Syrjintäkiellon periaate - Tappiollisista sähkönhinnoista johtuvan vajeen rahoittaminen - Ainoastaan ydinenergiasta sähköä tuottavilta yrityksiltä kannettavat verot)

(2020/C 10/07)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-80/18), Endesa Generación SA (C-82/18), Endesa Generación SA (C-81/18) ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-83/18)

Vastapuolet: Administración General del Estado ja Iberdrola Generación Nuclear SAU (C-80/18 ja C-82/18) sekä Administración General del Estado (C-81/18 ja C-83/18)

Tuomiolauselma

| 1) | Syrjintäkiellon periaatetta, sellaisena kuin siitä säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 3 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jolla otetaan käyttöön pääasioissa kyseessä olevan kaltaisia ydinpolttoaineen ja ydinjätteiden tuottamisesta ja varastoimisesta kannettavia veroja, jotka kohdistuvat ainoastaan ydinenergiaa käyttäviin sähköntuotantoyrityksiin ja joiden pääasiallinen tavoite ei ole ympäristönsuojelu vaan sähköenergian rahoitusjärjestelmän tulojen kasvattaminen. |
| --- | --- |

1)

Syrjintäkiellon periaatetta, sellaisena kuin siitä säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 3 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jolla otetaan käyttöön pääasioissa kyseessä olevan kaltaisia ydinpolttoaineen ja ydinjätteiden tuottamisesta ja varastoimisesta kannettavia veroja, jotka kohdistuvat ainoastaan ydinenergiaa käyttäviin sähköntuotantoyrityksiin ja joiden pääasiallinen tavoite ei ole ympäristönsuojelu vaan sähköenergian rahoitusjärjestelmän tulojen kasvattaminen.

| 2) | Direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, kun tässä säännöstössä säädettyjen ympäristöverojen ympäristönsuojelutavoitetta ja ominaispiirteitä ei ole täsmennetty sen sitovassa osassa. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2009/72 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, kun tässä säännöstössä säädettyjen ympäristöverojen ympäristönsuojelutavoitetta ja ominaispiirteitä ei ole täsmennetty sen sitovassa osassa.

---

(1)  EUVL C 182, 28.5.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL ja Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) v. Administración General del Estado

(yhdistetyt asiat C-105/18–C-113/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Saastuttaja maksaa -periaate - Direktiivi 2000/60/EY - 9 artiklan 1 kohta - Vedenkäyttöön liittyvistä palveluista aiheutuvien kustannusten kattaminen - Sähkön sisämarkkinoita koskevat yhteiset säännöt - Direktiivi 2009/72/EY - 3 artiklan 1 kohta - Syrjintäkiellon periaate - 107 artiklan 1 kohta - Valtiontuki - Sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu - Maksu, jonka ovat velvollisia maksamaan ainoastaan useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueilla toimivat vesisähkön tuottajat)

(2020/C 10/08)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL ja Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)

Vastaaja: Administración General del Estado

Muut osapuolet: Iberdrola Generación SAU ja Hidroeléctrica del Cantábrico SA

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 191 artiklan 2 kohtaa ja yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettavalle maksulle, joka ei kannusta veden tehokkaaseen käyttöön ja johon ei liity mekanismeja julkisen vesialueen säilyttämiseksi ja suojelemiseksi ja jonka verokanta ei perustu siihen, miten paljon kyseiselle julkiselle vesialueelle saatetaan aiheuttaa haittaa, vaan perustuu yksinomaan vesisähkön tuottajien kykyyn tuottaa tuloja. |
| --- | --- |

1)

SEUT 191 artiklan 2 kohtaa ja yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettavalle maksulle, joka ei kannusta veden tehokkaaseen käyttöön ja johon ei liity mekanismeja julkisen vesialueen säilyttämiseksi ja suojelemiseksi ja jonka verokanta ei perustu siihen, miten paljon kyseiselle julkiselle vesialueelle saatetaan aiheuttaa haittaa, vaan perustuu yksinomaan vesisähkön tuottajien kykyyn tuottaa tuloja.

| 2) | Syrjintäkiellon periaatetta, sellaisena kuin siitä säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 3 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan, sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettavan maksun kaltaiselle maksulle, joka kohdistuu yksinomaan niihin vesisähkön tuottajiin, jotka toimivat useammalle kuin yhdelle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueilla. |
| --- | --- |

2)

Syrjintäkiellon periaatetta, sellaisena kuin siitä säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 3 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan, sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettavan maksun kaltaiselle maksulle, joka kohdistuu yksinomaan niihin vesisähkön tuottajiin, jotka toimivat useammalle kuin yhdelle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueilla.

| 3) | SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se, että pääasioissa kyseessä oleva sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu ei kohdistu yhtäältä niihin vesisähkön tuottajiin, jotka toimivat yhden itsehallintoalueen sisään jäävillä vesistöalueilla, eikä toisaalta niihin tuottajiin, joiden sähköenergia on peräisin muista lähteistä kuin vesivoimasta, ei ole kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea kyseisten tuottajien hyväksi, koska nämä tuottajat ja useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueille toimivat tuottajat, jotka ovat velvollisia maksamaan mainitun maksun, eivät ole merkityksellisen viitekehyksen ja kyseisellä maksulla tavoiteltavan päämäärän kannalta toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

3)

SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se, että pääasioissa kyseessä oleva sisämaan vesien käyttämisestä sähköntuotantoon kannettava maksu ei kohdistu yhtäältä niihin vesisähkön tuottajiin, jotka toimivat yhden itsehallintoalueen sisään jäävillä vesistöalueilla, eikä toisaalta niihin tuottajiin, joiden sähköenergia on peräisin muista lähteistä kuin vesivoimasta, ei ole kyseisessä määräyksessä tarkoitettua valtiontukea kyseisten tuottajien hyväksi, koska nämä tuottajat ja useammalle itsehallintoalueelle ulottuvilla vesistöalueille toimivat tuottajat, jotka ovat velvollisia maksamaan mainitun maksun, eivät ole merkityksellisen viitekehyksen ja kyseisellä maksulla tavoiteltavan päämäärän kannalta toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 161, 7.5.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt arbeidshof Brussel – Belgia) – Zubair Haqbin v. Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

(asia C-233/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kansainvälistä suojelua hakevat henkilöt - Direktiivi 2013/33/EU - 20 artiklan 4 ja 5 kohta - Majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavat rikkomiset ja törkeän väkivaltainen käyttäytyminen - Sen oikeuden ulottuvuus, joka jäsenvaltioilla on määrittää sovellettavat seuraamukset - Ilman huoltajaa oleva alaikäinen - Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden rajoittaminen tai peruuttaminen)

(2020/C 10/09)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeidshof Brussel

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Zubair Haqbin

Vastapuoli: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

Tuomiolauselma

Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU 20 artiklan 4 ja 5 kohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 artiklan valossa, on tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi säätää seuraamuksena, joka hakijalle voidaan määrätä majoitustiloja koskevien sääntöjen vakavista rikkomisista sekä törkeän väkivaltaisesta käyttäytymisestä, sellaista seuraamusta, jolla vain tilapäisestikin peruutettaisiin direktiivin 2 artiklan f ja g alakohdassa tarkoitetut majoitukseen, ruokaan tai vaatetukseen liittyvät aineelliset vastaanotto-olosuhteet, kun tällaisen seuraamuksen vaikutuksesta hakija menettäisi mahdollisuuden täyttää kaikkein perustavanlaatuisimmat tarpeensa. Muiden kyseiseen 20 artiklan 4 kohtaan perustuvien seuraamusten määräämisessä on kaikissa olosuhteissa noudatettava mainitun artiklan 5 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, muiden muassa niitä, jotka koskevat suhteellisuusperiaatteen ja ihmisarvon kunnioittamista. Ilman huoltajaa olevan alaikäisen osalta nämä seuraamukset on määrättävä muun muassa perusoikeuskirjan 24 artiklan perusteella siten, että otetaan erityisesti huomioon lapsen etu.

---

(1)  EUVL C 211, 18.6.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – State Street Bank International GmbH v. Banca d’Italia

(asia C-255718) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2014/59/EU - Luottolaitosten elvytys ja kriisinratkaisu - Kansallinen rahoitusjärjestely - Kriisinratkaisuviranomainen - Kansallinen rahasto - 103 ja 104 artikla - Velvollisuus suorittaa rahoitusosuus - Etukäteen suoritettavat rahoitusosuudet ja ylimääräiset jälkikäteen suoritettavat rahoitusosuudet - Laskeminen - Direktiivin viivästynyt täytäntöönpano - Delegoitu asetus (EU) 2015/63 - 12 ja 14 artikla - Aseman muuttumisen käsite - Vaikutus rahoitusosuuden suoritusvelvollisuuteen)

(2020/C 10/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: State Street Bank International GmbH

Vastaaja: Banca d’Italia

Muu osapuoli: Banco delle Tre Venezie SpA

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua aseman muuttumisen käsitettä on tulkittava siten, että se käsittää pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen liiketoimen, jonka johdosta laitos lakkaa vuoden aikana olemasta kansallisen kriisinratkaisuviranomaisen valvonnassa emoyhtiöön absorptiolla toteutetun rajatylittävän sulautumisen seurauksena, eikä tällä liiketoimella täten ole vaikutusta laitoksella olevaan velvollisuuteen maksaa kyseiseltä rahoitusosuusvuodelta suoritettavat tavanomaiset rahoitusosuudet täysimääräisinä. |
| --- | --- |

1)

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua aseman muuttumisen käsitettä on tulkittava siten, että se käsittää pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen liiketoimen, jonka johdosta laitos lakkaa vuoden aikana olemasta kansallisen kriisinratkaisuviranomaisen valvonnassa emoyhtiöön absorptiolla toteutetun rajatylittävän sulautumisen seurauksena, eikä tällä liiketoimella täten ole vaikutusta laitoksella olevaan velvollisuuteen maksaa kyseiseltä rahoitusosuusvuodelta suoritettavat tavanomaiset rahoitusosuudet täysimääräisinä.

| 2) | Delegoidun asetuksen 2015/63 12 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan tilanteeseen, jossa rajatylittävä absorptiosulautuminen, jossa jäsenvaltiossa sijaitseva laitos sulautuu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen emoyhtiöönsä, ja tämän sulautuvan laitoksen olemassaolon lakkaaminen tämän johdosta tapahtuivat vuonna 2015, vaikka ensiksi mainittu jäsenvaltio ei ollut vielä muodollisesti perustanut kansallista kriisinratkaisuviranomaista eikä kansallista rahastoa eikä rahoitusosuuksia ollut vielä laskettu. |
| --- | --- |

2)

Delegoidun asetuksen 2015/63 12 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan tilanteeseen, jossa rajatylittävä absorptiosulautuminen, jossa jäsenvaltiossa sijaitseva laitos sulautuu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen emoyhtiöönsä, ja tämän sulautuvan laitoksen olemassaolon lakkaaminen tämän johdosta tapahtuivat vuonna 2015, vaikka ensiksi mainittu jäsenvaltio ei ollut vielä muodollisesti perustanut kansallista kriisinratkaisuviranomaista eikä kansallista rahastoa eikä rahoitusosuuksia ollut vielä laskettu.

| 3) | Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU 104 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa sijaitseva laitos, joka on sulautunut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen emoyhtiöönsä absorptiolla ennen ajankohtaa, jolloin ensiksi mainitun jäsenvaltion kansallinen kriisinratkaisuviranomainen otti käyttöön ylimääräisen rahoitusosuuden, ei ole velvollinen maksamaan kyseistä rahoitusosuutta. |
| --- | --- |

3)

Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU 104 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa sijaitseva laitos, joka on sulautunut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen emoyhtiöönsä absorptiolla ennen ajankohtaa, jolloin ensiksi mainitun jäsenvaltion kansallinen kriisinratkaisuviranomainen otti käyttöön ylimääräisen rahoitusosuuden, ei ole velvollinen maksamaan kyseistä rahoitusosuutta.

---

(1)  EUVL C 249, 16.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 – Euroopan komissio v. Irlanti

(asia C-261/18) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Täytäntöönpanon laiminlyönti - Direktiivi 85/337/ETY - Luvan myöntäminen tuulivoimalalle ja tällaisen voimalan rakentaminen - Hanke, jolla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia - Ympäristövaikutusten ennakkoarvioinnin puuttuminen - Velvollisuus saattaa tilanne sääntöjenmukaiseksi - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Vaatimus määrätä uhkasakko ja kiinteämääräinen hyvitys)

(2020/C 10/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Noll-Ehlers ja J. Tomkin)

Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: M. Browne, G. Hodge ja A. Joyce, avustajinaan G. Gilmore, BL, sekä J. Connolly ja G. Simons, SC)

Tuomiolauselma

| 1) | Irlanti ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia 3.7.2008 annetun tuomion komissio vastaan Irlanti (C-215/06, EU:C:2008:380) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

1)

Irlanti ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia 3.7.2008 annetun tuomion komissio vastaan Irlanti (C-215/06, EU:C:2008:380) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

| 2) | Irlanti velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 5 000 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys. |
| --- | --- |

2)

Irlanti velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 5 000 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

| 3) | Irlanti velvoitetaan maksamaan komissiolle 15 000 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko tämän tuomion julistamisesta siihen päivään saakka, jona 3.7.2008 annettu tuomio komissio vastaan Irlanti (C-215/06, EU:C:2008:380) pannaan täytäntöön. |
| --- | --- |

3)

Irlanti velvoitetaan maksamaan komissiolle 15 000 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko tämän tuomion julistamisesta siihen päivään saakka, jona 3.7.2008 annettu tuomio komissio vastaan Irlanti (C-215/06, EU:C:2008:380) pannaan täytäntöön.

| 4) | Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

4)

Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 240, 9.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Alain Flausch ym. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias ym.

(asia C-280/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Yleisön osallistuminen päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus - Kanteen nostamisen määräaikojen alkamisajankohta)

(2020/C 10/12)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Symvoulio tis Epikrateias

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio ”Syndesmos Iiton”, Somateio ”Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis” ja Somateio ”Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ”

Vastaajat: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou ja Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

Muu osapuoli: 105 Anonimi Touristiki kai Techniki Etaireia Ekmetallefsis Akiniton

Tuomiolauselma

| 1) | Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 6 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio toteuttaa yleisön osallistumisen hankkeeseen liittyvään päätöksentekomenettelyyn toimivaltaisen aluehallintoviranomaisen toimipaikan tasolla eikä hankkeen sijaintipaikan perusteella määräytyvän kunnallisen yksikön tasolla, mikäli toteutettavat käytännön järjestelyt eivät takaa sitä, että yleisön, jota asia koskee, oikeuksia tosiasiallisesti kunnioitetaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

1)

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 6 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio toteuttaa yleisön osallistumisen hankkeeseen liittyvään päätöksentekomenettelyyn toimivaltaisen aluehallintoviranomaisen toimipaikan tasolla eikä hankkeen sijaintipaikan perusteella määräytyvän kunnallisen yksikön tasolla, mikäli toteutettavat käytännön järjestelyt eivät takaa sitä, että yleisön, jota asia koskee, oikeuksia tosiasiallisesti kunnioitetaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava.

| 2) | Direktiivin 2011/92 9 ja 11 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle säännöstölle, jonka mukaan muutoksenhaun määräajan, joka alkaa kulua siitä, kun hanketta koskeva lupapäätös julkaistaan internetissä, umpeutumiseen voidaan vedota niitä henkilöitä vastaan, jotka kuuluvat yleisöön, jota asia koskee, mikäli näille henkilöille ei ole etukäteen annettu asianmukaista mahdollisuutta saada lupamenettelyä koskevia tietoja kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2011/92 9 ja 11 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle säännöstölle, jonka mukaan muutoksenhaun määräajan, joka alkaa kulua siitä, kun hanketta koskeva lupapäätös julkaistaan internetissä, umpeutumiseen voidaan vedota niitä henkilöitä vastaan, jotka kuuluvat yleisöön, jota asia koskee, mikäli näille henkilöille ei ole etukäteen annettu asianmukaista mahdollisuutta saada lupamenettelyä koskevia tietoja kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

---

(1)  EUVL C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 – Valittajana Rose Vision SL ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(asia C-346/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Euroopan unionin rahoittamat hankkeet tutkimuksen alalla - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 - 2013) - Hankkeita FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM ja SFERA koskevat tukisopimukset - Tarkastukset, joissa todetaan sääntöjenvastaisuuksia tiettyjen hankkeiden täytäntöönpanossa - Euroopan komission päätökset, joilla keskeytetään tukien maksaminen muissa hankkeissa - Vahingonkorvaus- ja kumoamiskanne)

(2020/C 10/13)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Rose Vision SL (edustaja: J.J. Marín López, abogado)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza ja M. Siekierzyńska, sitten R. Lyal, J. Estrada de Solà ja M. Siekierzyńska, avustajanaan J. Rivas, abogado)

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018, Rose Vision v. komissio (T-45/13 RENV ja T-587/15, ei julkaistu, EU:T:2018:124), kumotaan siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa sen 160 kohdassa, että SEUT 340 artiklan ensimmäisen alakohdan nojalla ei ollut aiheellista todeta, että valittajalle oli aiheutunut sopimukseen liittyvää vahinkoa niiden yleisten sopimusehtojen II.22 kohdan 1 alakohdan rikkomisen johdosta, jotka olivat osa Rose Vision SL:n ja Euroopan komission välillä tehtyjä sopimuksia, jotka kuuluivat seitsemänteen puiteohjelmaan, joka otettiin käyttöön Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18.12.2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1982/2006/EY. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2018, Rose Vision v. komissio (T-45/13 RENV ja T-587/15, ei julkaistu, EU:T:2018:124), kumotaan siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa sen 160 kohdassa, että SEUT 340 artiklan ensimmäisen alakohdan nojalla ei ollut aiheellista todeta, että valittajalle oli aiheutunut sopimukseen liittyvää vahinkoa niiden yleisten sopimusehtojen II.22 kohdan 1 alakohdan rikkomisen johdosta, jotka olivat osa Rose Vision SL:n ja Euroopan komission välillä tehtyjä sopimuksia, jotka kuuluivat seitsemänteen puiteohjelmaan, joka otettiin käyttöön Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18.12.2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1982/2006/EY.

| 2) | Valitus hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Valitus hylätään muilta osin.

| 3) | Todetaan, että Euroopan komissio rikkoi FutureNEM –projektiin liittyvää avustussopimusta tarkastuksen 11-INFS-025 luottamuksellisuuden osalta. |
| --- | --- |

3)

Todetaan, että Euroopan komissio rikkoi FutureNEM –projektiin liittyvää avustussopimusta tarkastuksen 11-INFS-025 luottamuksellisuuden osalta.

| 4) | Rose Vision SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan komissiolle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhaussa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

4)

Rose Vision SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan komissiolle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhaussa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

---

(1)  EUVL C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt vredegerecht te Antwerpen – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18) ja Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

(yhdistetyt asiat C-349/18–C-351/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rautatieliikenne - Matkustajien oikeudet ja velvollisuudet - Asetus (EY) N:o 1371/2007 - 3 artiklan 8 alakohta - Kuljetussopimus - Käsite - Matkustaja, joka nousee junaan ilman lippua - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Direktiivi 93/13/ETY - 1 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohta - Rautatieyrityksen yleiset kuljetusehdot - Pakottavat lait tai asetukset - Sopimussakko - Kansallisen tuomioistuimen toimivalta)

(2020/C 10/14)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vredegerecht te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

Vastaajat: Mbutuku Kanyeba (C-349/18), Larissa Nijs (C-350/18) ja Jean-Louis Anita Dedroog (C-351/18)

Tuomiolauselma

| 1) | Rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1371/2007 3 artiklan 8 alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu kuljetussopimuksen käsite kattaa tilanteen, jossa matkustaja nousee junaan, johon on vapaa pääsy, matkustaakseen siinä ilman, että on ostanut lippua. |
| --- | --- |

1)

Rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1371/2007 3 artiklan 8 alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu kuljetussopimuksen käsite kattaa tilanteen, jossa matkustaja nousee junaan, johon on vapaa pääsy, matkustaakseen siinä ilman, että on ostanut lippua.

| 2) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä yhtäältä sille, että kansallinen tuomioistuin, joka toteaa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen sopimukseen sisältyvän sopimussakkolausekkeen kohtuuttomaksi, muuttaa tässä lausekkeessa kuluttajalle määrätyn seuraamuksen määrää, ja toisaalta sille, että kansallinen tuomioistuin korvaa mainitun lausekkeen sopimusoikeutensa periaatteiden mukaisesti kansallisen oikeuden dispositiivisella säännöksellä, paitsi jos kyseinen sopimus ei voi olla olemassa, mikäli kohtuuton ehto poistetaan, ja jos kuluttajalle aiheutuisi koko sopimuksen pätemättömäksi toteamisesta erityisen haitallisia seurauksia. |
| --- | --- |

2)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä yhtäältä sille, että kansallinen tuomioistuin, joka toteaa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen sopimukseen sisältyvän sopimussakkolausekkeen kohtuuttomaksi, muuttaa tässä lausekkeessa kuluttajalle määrätyn seuraamuksen määrää, ja toisaalta sille, että kansallinen tuomioistuin korvaa mainitun lausekkeen sopimusoikeutensa periaatteiden mukaisesti kansallisen oikeuden dispositiivisella säännöksellä, paitsi jos kyseinen sopimus ei voi olla olemassa, mikäli kohtuuton ehto poistetaan, ja jos kuluttajalle aiheutuisi koko sopimuksen pätemättömäksi toteamisesta erityisen haitallisia seurauksia.

---

(1)  EUVL C 294, 20.8.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Organisation juive européenne ja Vignoble Psagot Ltd v. Ministre de l’Économie et des Finances

(asia C-363/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 1169/2011 - Elintarviketietojen antaminen kuluttajille - Elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskeva maininta, joka on pakollinen silloin, kun sen ilmoittamatta jättäminen voi johtaa kuluttajaa harhaan - Velvollisuus, jonka mukaan Israelin valtion miehittämiltä alueilta peräisin olevissa elintarvikkeissa on oltava maininta niiden alkuperäalueesta ja lisäksi, jos ne tulevat tällä alueella sijaitsevasta Israelin siirtokunnasta, tällaista lähtöpaikkaa koskeva maininta)

(2020/C 10/15)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Organisation juive européenne ja Vignoble Psagot Ltd

Vastapuoli: Ministre de l’Économie et des Finances

Tuomiolauselma

Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1169/2011 (EU) 9 artiklan 1 kohdan i alakohtaa, luettuna yhdessä tämän asetuksen 26 artiklan 2 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että Israelin valtion miehittämältä alueelta peräisin olevissa elintarvikkeissa on mainittava paitsi kyseinen alue myös, jos nämä elintarvikkeet tulevat yhdeltä paikkakunnalta tai paikkakuntien kokonaisuudelta, joka muodostaa Israelin siirtokunnan kyseisen alueen sisällä, tämä lähtöpaikka.

---

(1)  EUVL C 276, 6.8.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie ja Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Puola) – Profi Credit Polska SA v. Bogumiła Włostowska ym. (C-419/18) sekä Profi Credit Polska SA v. OH (C-483/18)

(yhdistetyt asiat C-419/18 ja C-483/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - 3 artiklan 1 kohta - 6 artiklan 1 kohta - 7 artiklan 1 kohta - Direktiivi 2008/48/EY - 10 artiklan 2 kohta - Kulutusluottosopimukset - Tähän sopimukseen perustuvan saatavan turvaamiseksi annetun avoimen oman vekselin lainmukaisuus - Vekselivelan maksamista koskeva kanne - Tuomioistuimen viran puolesta suorittaman tutkinnan laajuus)

(2020/C 10/16)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie ja Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Profi Credit Polska SA (C-419/18 ja C-483/18)

Vastaajat: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń ja Włodzimierz Lisowski (C 419/18) sekä OH (C-483/18)

Tuomiolauselma

| 1) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, josta on kyse pääasioissa ja jossa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyyn kulutusluottosopimukseen perustuvan saatavan takaisinmaksun varmistamiseksi sallitaan se, että kyseisessä sopimuksessa määrätään lainansaajan velvollisuudesta asettaa avoin oma vekseli, ja jossa tällaisen vekselin asettamisen lainmukaisuuden edellytykseksi säädetään, että ensin on tehtävä vekselisopimus, jossa määritetään, miten kyseistä vekseliä voidaan täydentää, kunhan kyseinen sopimusmääräys ja kyseinen sopimus ovat mainitun direktiivin 3 ja 5 artiklan ja kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan mukaisia, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, josta on kyse pääasioissa ja jossa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyyn kulutusluottosopimukseen perustuvan saatavan takaisinmaksun varmistamiseksi sallitaan se, että kyseisessä sopimuksessa määrätään lainansaajan velvollisuudesta asettaa avoin oma vekseli, ja jossa tällaisen vekselin asettamisen lainmukaisuuden edellytykseksi säädetään, että ensin on tehtävä vekselisopimus, jossa määritetään, miten kyseistä vekseliä voidaan täydentää, kunhan kyseinen sopimusmääräys ja kyseinen sopimus ovat mainitun direktiivin 3 ja 5 artiklan ja kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan mukaisia, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

| 2) | Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2008/48 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun kansallisella tuomioistuimella on sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasioissa, vakavia epäilyksiä siitä, onko vaatimus, joka perustuu omaan vekseliin, joka on asetettu kulutusluottosopimukseen perustuvan saatavan vakuudeksi, hyväksyttävä, ja jossa kyseisen vekselin asettaja on alun perin asettanut kyseisen vekselin avoimena ja vekselinsaaja on myöhemmin täydentänyt sitä, kyseisen tuomioistuimen on viran puolesta tutkittava, ovatko osapuolten välillä sovitut sopimusmääräykset kohtuuttomia, ja kyseinen tuomioistuin voi tältä osin vaatia elinkeinonharjoittajaa esittämään asiakirjan, joka sisältää kyseiset sopimusmääräykset, jotta se kykenee varmistautumaan siitä, että kuluttajien kyseisiin direktiiveihin perustuvia oikeuksia kunnioitetaan. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2008/48 10 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kun kansallisella tuomioistuimella on sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasioissa, vakavia epäilyksiä siitä, onko vaatimus, joka perustuu omaan vekseliin, joka on asetettu kulutusluottosopimukseen perustuvan saatavan vakuudeksi, hyväksyttävä, ja jossa kyseisen vekselin asettaja on alun perin asettanut kyseisen vekselin avoimena ja vekselinsaaja on myöhemmin täydentänyt sitä, kyseisen tuomioistuimen on viran puolesta tutkittava, ovatko osapuolten välillä sovitut sopimusmääräykset kohtuuttomia, ja kyseinen tuomioistuin voi tältä osin vaatia elinkeinonharjoittajaa esittämään asiakirjan, joka sisältää kyseiset sopimusmääräykset, jotta se kykenee varmistautumaan siitä, että kuluttajien kyseisiin direktiiveihin perustuvia oikeuksia kunnioitetaan.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/15

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – Vaselife International BV ja Chrysal International BV v. College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(asia C-445/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1107/2009 - Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen - Rinnakkaisvalmisteiden kauppa - Rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan muuttaminen - Kasvinsuojeluaineen ja viiteaineen samanlaisuus - Edellytykset)

(2020/C 10/17)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Vaselife International BV ja Chrysal International BV

Vastapuoli: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin oikeutta ja erityisesti kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1107/2009 on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle menettelysäännölle, jonka nojalla toimivaltaisella viranomaisella on oikeus omasta aloitteestaan mukauttaa rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloaika viiteaineen uusitun luvan voimassaoloajan mukaiseksi.
  Asetusta N:o 1107/2009 ja erityisesti sen 52 artiklaa on tulkittava siten, että rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan mukauttaminen ei seuraa automaattisesti viiteaineen luvan uusimista koskevasta päätöksestä vaan mukauttaminen edellyttää, että tältä osin tehdään erillinen päätös.
  Asetusta N:o 1107/2009 on tulkittava siten, että silloin, kun kyse on rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan mukauttamisesta viiteaineen uusitun luvan voimassaoloajan mukaiseksi, asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 1–3 kohdassa asetettujen luvan saamiseksi vaadittujen edellytysten on täytyttävä ja asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on tarkistaa, että näin todellakin on. |
| --- | --- |

1)

Unionin oikeutta ja erityisesti kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1107/2009 on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle menettelysäännölle, jonka nojalla toimivaltaisella viranomaisella on oikeus omasta aloitteestaan mukauttaa rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloaika viiteaineen uusitun luvan voimassaoloajan mukaiseksi.

Asetusta N:o 1107/2009 ja erityisesti sen 52 artiklaa on tulkittava siten, että rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan mukauttaminen ei seuraa automaattisesti viiteaineen luvan uusimista koskevasta päätöksestä vaan mukauttaminen edellyttää, että tältä osin tehdään erillinen päätös.

Asetusta N:o 1107/2009 on tulkittava siten, että silloin, kun kyse on rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan voimassaoloajan mukauttamisesta viiteaineen uusitun luvan voimassaoloajan mukaiseksi, asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 1–3 kohdassa asetettujen luvan saamiseksi vaadittujen edellytysten on täytyttävä ja asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on tarkistaa, että näin todellakin on.

| 2) | Asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se kattaa tilanteen, jossa yhtiö A valmistaa alkuperäjäsenvaltion hyväksymää kasvinsuojeluainetta, kun taas viiteaineena olevaa kasvinsuojeluainetta valmistaa yhtiö B yhtiön A suostumuksella samaa valmistusmenetelmää käyttäen mutta eri tuotantopaikassa kuin ensin mainittua ainetta, edellyttäen, että tämä sopimus on vastaavalla tavalla pitkäkestoinen kuin lisenssisopimus. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se kattaa tilanteen, jossa yhtiö A valmistaa alkuperäjäsenvaltion hyväksymää kasvinsuojeluainetta, kun taas viiteaineena olevaa kasvinsuojeluainetta valmistaa yhtiö B yhtiön A suostumuksella samaa valmistusmenetelmää käyttäen mutta eri tuotantopaikassa kuin ensin mainittua ainetta, edellyttäen, että tämä sopimus on vastaavalla tavalla pitkäkestoinen kuin lisenssisopimus.

| 3) | Asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 2–4 kohtaa on tulkittava siten, että rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan haltijan tehtävänä on tehdä uusi täysimääräinen hakemus ja toimittaa kyseisen artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot osoittaakseen, että kyseessä olevat aineet ovat edelleen saman artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”samanlaisia”, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuutta pyytää maahan tuodun aineen alkuperäjäsenvaltiolta näiden aineiden samanlaisuuden arvioimiseksi tarvittavat tiedot. Jos rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan myöntämispäätös riitautetaan, todistustaakan osalta sovelletaan asianomaisen jäsenvaltion kansallisia sääntöjä, kunhan ne ovat vastaavuusperiaatteen mukaisia ja kunhan ne eivät ole sellaisia, että unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. |
| --- | --- |

3)

Asetuksen N:o 1107/2009 52 artiklan 2–4 kohtaa on tulkittava siten, että rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan haltijan tehtävänä on tehdä uusi täysimääräinen hakemus ja toimittaa kyseisen artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot osoittaakseen, että kyseessä olevat aineet ovat edelleen saman artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”samanlaisia”, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuutta pyytää maahan tuodun aineen alkuperäjäsenvaltiolta näiden aineiden samanlaisuuden arvioimiseksi tarvittavat tiedot. Jos rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevan luvan myöntämispäätös riitautetaan, todistustaakan osalta sovelletaan asianomaisen jäsenvaltion kansallisia sääntöjä, kunhan ne ovat vastaavuusperiaatteen mukaisia ja kunhan ne eivät ole sellaisia, että unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa.

---

(1)  EUVL C 373, 15.10.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/16

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF v. Institut national de l’audiovisuel

(asia C-484/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Esittäjien yksinoikeudet - 2 artiklan b alakohta - Kappaleenvalmistusoikeus - 3 artiklan 2 kohdan a alakohta - Yleisön saataviin saattaminen - Suostumus - Olettama - Kansallinen järjestelmä, jonka mukaan julkisen laitoksen, joka vastaa kansallisen audiovisuaalisen perinnön säilyttämisestä ja vaalimisesta, ei tarvitse saada esittäjän kirjallista suostumusta tämän esittäjän esitysten tallenteita sisältävien arkistojen hyödyntämiseksi)

(2020/C 10/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG ja GF

Vastapuoli: Institut national de l’audiovisuel

Muut osapuolet: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA) ja Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan b alakohtaa ja 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan audiovisuaalisen arkiston hyödyntämistä varten nimetyn laitoksen toteuttaman hyödyntämisen osalta on olemassa kumottavissa oleva olettama siitä, että esittäjä antaa luvan esityksensä tallentamiseen ja hyödyntämiseen, kun kyseinen esittäjä osallistuu audiovisuaalisen teoksen tallentamiseen yleisradiotoimintaa varten.

---

(1)  EUVL C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/16

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.11.2019 – Valittajana Outsource Professional Services Ltd sekä muina osapuolina Flatworld Solutions Pvt. Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

(asia C-528/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - Ehdottomat mitättömyysperusteet - 52 artiklan 1 kohdan b alakohta - Vilpillinen mieli tavaramerkin rekisteröintihakemusta jätettäessä)

(2020/C 10/19)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Outsource Professional Services Ltd (edustaja: A. Kempter, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Flatworld Solutions Pvt. Ltd (edustajat: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes ja J. Schumacher, Rechtsanwälte) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis ja D. Gája)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Outsource Professional Services Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Flatworld Solutions Pvt. Ltd:lle muutoksenhakumenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Outsource Professional Services Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Flatworld Solutions Pvt. Ltd:lle muutoksenhakumenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista muutoksenhakumenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista muutoksenhakumenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 445, 10.12.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/17

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – K.H.K. v. B.A.C. ja E.E.K.

(asia C-555/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 655/2014 - Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys - 5 artiklan a alakohta - Menettely turvaamismääräyksen saamiseksi - 4 artiklan 8 - 10 alakohta - Tuomioistuinratkaisun, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon ja virallisen asiakirjan käsitteet - Kansallinen maksamismääräys, josta voidaan esittää vastalause - 18 artiklan 1 kohta - Määräajat - 45 artikla - Poikkeuksellinen tilanne - Käsite)

(2020/C 10/20)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Hakija: K.H.K.

Velalliset: B.A.C. ja E.E.K.

Tuomiolauselma

| 1) | Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräysmenettelyn käyttöön ottamisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 655/2014 4 artiklan 10 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen maksamismääräys, joka ei ole täytäntöönpanokelpoinen, ei kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun virallisen asiakirjan käsitteen piiriin. |
| --- | --- |

1)

Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräysmenettelyn käyttöön ottamisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 655/2014 4 artiklan 10 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen maksamismääräys, joka ei ole täytäntöönpanokelpoinen, ei kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun virallisen asiakirjan käsitteen piiriin.

| 2) | Asetuksen N:o 655/2014 5 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista vireillä olevaa maksamismääräysmenettelyä voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna pääasiamenettelynä. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 655/2014 5 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista vireillä olevaa maksamismääräysmenettelyä voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna pääasiamenettelynä.

| 3) | Asetuksen N:o 655/2014 45 artiklaa on tulkittava siten, että tuomioistuimen lomakaudet eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun poikkeuksellisen tilanteen käsitteen piiriin. |
| --- | --- |

3)

Asetuksen N:o 655/2014 45 artiklaa on tulkittava siten, että tuomioistuimen lomakaudet eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun poikkeuksellisen tilanteen käsitteen piiriin.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/18

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.11.2019 – Valittajina Silec Cable SAS ja General Cable Corp. ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(asia C-599/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Maanalaisten ja merenalaisten sähkökaapelien Euroopan markkinat - Markkinoiden jakaminen hankkeissa - Todisteet rikkomisesta - Syyttömyysolettama - Selvitysaineiston vääristäminen - Julkinen irtisanoutuminen - Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn muiden osallistujien subjektiivinen käsitys - Usean yrityksen, jotka muodostavat yhden taloudellisen yksikön, tekemä rikkomus - Yhden näistä yrityksistä tekemän rikkomuksen vakavuus - Määrittäminen - Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn ”marginaalinen” tai ”keskimääräinen” toimija - Määrittäminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

(2020/C 10/21)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Silec Cable SAS ja General Cable Corp. (edustajat: I. Sinan, barrister ja C. Renner, Rechtsanwältin)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet, S. Baches Opi ja F. Castilla Contreras)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Silec Cable SAS ja General Cable Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Silec Cable SAS ja General Cable Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 436, 3.12.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/18 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/18

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 25.6.2019 – Valittajana Fred Olsen SA sekä muina osapuolina Naviera Armas SA ja Euroopan komissio

(asia C-319/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuet - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Merikuljetusyhtiölle myönnetty yksinoikeus Puerto de Las Nievesin (Espanja) satamainfrastruktuurin käyttöön - Päätös, jossa todetaan alustavan tutkintamenettelyn jälkeen, että kyseessä ei ole valtiontuki - Valtion varoista myönnetty etu - Yksityinen markkinataloussijoittaja -arviointiperuste)

(2020/C 10/22)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Fred Olsen SA (edustajat: J.M. Rodríguez Cárcamo ja A.M. Rodríguez Conde, abogados)

Muut osapuolet: Naviera Armas SA (edustajat: J.L. Buendía Sierra ja Á. Givaja Sanz, abogados), Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar, S. Noë ja G. Luengo)

Määräysosa

| 1) | Valitus hylätään selvästi perusteettomana. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään selvästi perusteettomana.

| 2) | Fred Olsen SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Naviera Armas SA:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Fred Olsen SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Naviera Armas SA:n oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 268, 30.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/19

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Schiaffini Travel SpA v. Comune di Latina

(asia C-322/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Asetus (EY) N:o 1370/2007 - Rautateiden ja maanteiden julkiset henkilöliikennepalvelut - 5 artikla - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten sopimuspuolten valinta - 5 artiklan 2 kohta - Suorahankinta - Käsite ”sisäinen liikenteenharjoittaja” - 8 artiklan 2 kohta - Siirtymäkauden järjestely)

(2020/C 10/23)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Asianosaiset

Kantaja: Schiaffini Travel SpA

Vastaaja: Comune di Latina

Muut osapuolet: Cilia Italia Srl, ATI costituita da Rossi Bus SpA e da Nuova Tesei Bus Srl ja Régie autonome des transports parisiens (RATP)

Määräysosa

Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklaa ja 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohtaa ei ole sovellettava paikallisliikenteen julkista palvelua koskevan konsessiosopimuksen sopimuspuolen valitsemiseksi aloitettuun menettelyyn, joka on tapahtunut ennen 3.12.2019.

---

(1)  EUVL C 285, 13.8.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/20

---

Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza ”Croce Verde” v. Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto

(asia C-424/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Julkisia tavarahankintoja, rakennusurakoita tai palveluhankintoja koskevien sopimusten tekeminen - Direktiivi 2014/24/EU - 10 artiklan h alakohta - Palveluhankintasopimuksia koskevat erityispoikkeukset - Sairaankuljetusajoneuvolla suoritettavaa potilaiden siirtokuljetusta koskevat palvelut - Käsite)

(2020/C 10/24)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Veneto

Asianosaiset

Kantajat: Italy Emergenza Cooperativa Sociale ja Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza ”Croce Verde”

Vastaajat: Ulss 5 Polesana Rovigo ja Regione del Veneto

Muut osapuolet: Regione del Veneto, Croce Verde Adria, Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV, Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria ja Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia

Määräysosa

Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 10 artiklan h alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin johdanto-osan 28 perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhtäältä sairaankuljetuspalvelut, joiden osalta on säädetty, että kuljetuksen aikana kuljettajan on oltava ensihoitaja ja mukana on oltava vähintään yksi ensihoitaja, jolla on säädetyt taidot ja pätevyys, jotka perustuvat ensihoitoa koskevan koulutuksen ja tutkinnon suorittamiseen, ja toisaalta olennaisten suoritustasojen yhteydessä säädetyt kuljetuspalvelut, joita suoritetaan pelastustoimen kalustolla, kuuluvat silloin, kun kyseessä ei ole hätätilanne, tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan.

---

(1)  EUVL C 311, 3.9.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/20

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 20.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana (ATM) SpA

(asia C-475/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Asetus (EU) N:o 1370/2007 - Julkiset henkilöliikennepalvelut - 5 artikla - Julkista palvelua koskevan konsessiosopimuksen sopimuspuolen valitseminen ilman tarjouskilpailua - Kansalliseen oikeuteen perustuva kielto - 8 artiklan 2 kohta - Siirtymäkauden järjestely))

(2020/C 10/25)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Asianosaiset

Valittaja: SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

Vastapuoli: Azienda di Trasporti Molisana (ATM) SpA

Muu osapuoli: Regione Molise

Määräysosa

Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 5 artiklaa ja 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen 5 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta paikallisen henkilöliikenteen julkista palvelua koskevan konsessiosopimuksen sopimuspuolen valitsemista ilman tarjouskilpailua koskevaan toimivaltaisen paikallisen viranomaisen päätökseen, joka on tehty ennen 3.12.2019.

---

(1)  EUVL C 399, 5.11.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/21

---

Valitus, jonka André Geske on tehnyt 5.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-427/18, Geske v. EUIPO, 31.1.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-285/19 P)

(2020/C 10/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: André Geske (edustaja: S. Dahm, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 6.11.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton, ja velvoittanut André Gesken vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/21

---

Valitus, jonka Hochmann Marketing on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-657/18, Hochmann Marketing v. neuvosto, 22.3.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-408/19 P)

(2020/C 10/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Hochmann Marketing GmbH (edustaja: J. Jennings, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 31.10.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton, ja velvoittanut Hochmann Marketing GmbH:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/22

---

Valitus, jonka Hochmann Marketing GmbH on tehnyt 24.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-673/18, Hochmann Marketing v. komissio, 22.3.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-409/19 P)

(2020/C 10/28)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Hochmann Marketing GmbH (edustaja: J. Jennings, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 31.10.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton, ja määrännyt Hochmann Marketing GmbH:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/22

---

Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-389/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-659/19 P)

(2020/C 10/29)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Klaus Nonnemacher (edustaja: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Paul Ingram

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 19.11.2019 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja velvoittanut Klaus Nonnemacherin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/23

---

Valitus, jonka Klaus Nonnemacher on tehnyt 2.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-390/18, Nonnemacher v. EUIPO, 20.6.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-660/19 P)

(2020/C 10/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Klaus Nonnemacher (edustaja: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Paul Ingram

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 19.11.2019 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja velvoittanut Klaus Nonnemacherin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/23

---

Valitus, jonka Retail Royalty Co. on tehnyt 12.9.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-54/18., Fashion Energy v. EUIPO – Retail Royalty, 12.7.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-678/19 P)

(2020/C 10/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Retail Royalty Co. (edustajat: M. Dick, solicitor, ja J. Bogatz, Rechtsanwältin)

Muut osapuolet: Fashion Energy Srl ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 20.11.2019 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja velvoittanut Retail Royalty Co:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta (Espanja) on esittänyt 4.10.2019 – LL ja MK v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

(asia C-732/19)

(2020/C 10/32)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta

Pääasian asianosaiset

Kantaja: LL ja MK

Vastaaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan nojalla kuluttajien ja käyttäjien suojan sekä sitä kehittävän unionin oikeuskäytännön turvaamiseksi unionin oikeuden mukaista, että Tribunal Supremo on vahvistanut 23.1.2019 antamissaan tuomioissa 44-49 yksiselitteiseksi perusteeksi sen, että kuluttajien kanssa tehtävissä kiinnelainasopimuksissa sopimusehto on kohtuuton, jos siitä ei ole neuvoteltu ja jos siinä vahvistetaan, että kaikista kiinnelainan perustamiskuluista vastaa lainanottaja, ja että kyseisen kohtuuttoman ja pätemättömäksi todetun sopimusehdon eri osatekijät jaetaan ehdosta yksipuolisesti määränneen pankin ja lainanottajana olevan kuluttajan kesken tarkoituksena rajoittaa kansallisen lainsäädännön perusteella perusteettomasti maksettujen suoritusten palautettavaa määrää?
  Onko lisäksi kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan nojalla kuluttajien ja käyttäjien suojan sekä sitä kehittävän unionin oikeuskäytännön noudattamisen takaamiseksi unionin oikeuden mukaista, että Tribunal Supremo täydentää kohtuuttomuuden vuoksi pätemätöntä sopimusehtoa tulkinnalla, jos ehdon poistaminen ja sen seuraukset eivät vaikuta kiinnelainasopimuksen olemassaoloon? |
| --- | --- |

1)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan nojalla kuluttajien ja käyttäjien suojan sekä sitä kehittävän unionin oikeuskäytännön turvaamiseksi unionin oikeuden mukaista, että Tribunal Supremo on vahvistanut 23.1.2019 antamissaan tuomioissa 44-49 yksiselitteiseksi perusteeksi sen, että kuluttajien kanssa tehtävissä kiinnelainasopimuksissa sopimusehto on kohtuuton, jos siitä ei ole neuvoteltu ja jos siinä vahvistetaan, että kaikista kiinnelainan perustamiskuluista vastaa lainanottaja, ja että kyseisen kohtuuttoman ja pätemättömäksi todetun sopimusehdon eri osatekijät jaetaan ehdosta yksipuolisesti määränneen pankin ja lainanottajana olevan kuluttajan kesken tarkoituksena rajoittaa kansallisen lainsäädännön perusteella perusteettomasti maksettujen suoritusten palautettavaa määrää?

Onko lisäksi kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan nojalla kuluttajien ja käyttäjien suojan sekä sitä kehittävän unionin oikeuskäytännön noudattamisen takaamiseksi unionin oikeuden mukaista, että Tribunal Supremo täydentää kohtuuttomuuden vuoksi pätemätöntä sopimusehtoa tulkinnalla, jos ehdon poistaminen ja sen seuraukset eivät vaikuta kiinnelainasopimuksen olemassaoloon?

| 2) | Kun tarkastellaan siviiliprosessilain (2) 394 §:ää, jossa vahvistetaan periaate, jonka mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, onko samoin katsottava, että jos oikeudenkäyntikuluja koskeva kohtuuton ehto todetaan pätemättömäksi mutta kyseisen pätemättömyyden vaikutukset rajoittuvat edellä mainittuun oikeudenkäyntikulujen jakamiseen, tämä merkitsee Euroopan unionin oikeuden mukaisten tehokkuusperiaatteen ja [kohtuuttomien sopimusehtojen] sitomattomuuden periaatteen loukkaamista, jos kanne on hyväksytty tuomiolla osittain, ja voidaanko tällä tulkita olevan päinvastainen varoittava vaikutus, mistä seuraa, että kuluttajien ja käyttäjien laillisia etuja ei suojella? |
| --- | --- |

2)

Kun tarkastellaan siviiliprosessilain (2) 394 §:ää, jossa vahvistetaan periaate, jonka mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, onko samoin katsottava, että jos oikeudenkäyntikuluja koskeva kohtuuton ehto todetaan pätemättömäksi mutta kyseisen pätemättömyyden vaikutukset rajoittuvat edellä mainittuun oikeudenkäyntikulujen jakamiseen, tämä merkitsee Euroopan unionin oikeuden mukaisten tehokkuusperiaatteen ja [kohtuuttomien sopimusehtojen] sitomattomuuden periaatteen loukkaamista, jos kanne on hyväksytty tuomiolla osittain, ja voidaanko tällä tulkita olevan päinvastainen varoittava vaikutus, mistä seuraa, että kuluttajien ja käyttäjien laillisia etuja ei suojella?

---

(1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

(2)  Ley de Enjuiciamiento Civil.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/24

---

Kanne 17.10.2019 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

(asia C-767/19)

(2020/C 10/33)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet ja Y. G. Marinova)

Vastaaja: Belgian kuningaskunta

Vaatimukset

| — | On todettava, ettei Belgian kuningaskunta ole täyttänyt sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (1) ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (2) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se on jättänyt panematta asianmukaisesti täytäntöön






  — | direktiivien 2009/72/EY ja 2009/73/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan |
| --- | --- | --- |

—

On todettava, ettei Belgian kuningaskunta ole täyttänyt sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (1) ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (2) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se on jättänyt panematta asianmukaisesti täytäntöön

—

direktiivien 2009/72/EY ja 2009/73/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan

| — | direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan |
| --- | --- |

—

direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan

| — | direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdan ja 9 kohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdan ja 9 kohdan |
| --- | --- |

—

direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdan ja 9 kohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdan ja 9 kohdan

| — | direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 10 kohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 10 kohdan |
| --- | --- |

—

direktiivin 2009/72/EY 37 artiklan 10 kohdan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 10 kohdan

| — | Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne koskee sitä, että Belgiassa on pantu puutteellisesti täytäntöön direktiivit 2009/72 ja 2009/73, joista ensiksi mainittu koskee sähkön ja jälkimmäinen maakaasun sisämarkkinoita. Mainitut direktiivit sisältävät säännöksiä, jotka koskevat muun muassa yhtäältä sähkön ja maakaasun kuljetusverkkotoiminnan ja toisaalta toimitus- ja tuotantotoimien tehokasta erottamista toisistaan, jotta voidaan ehkäistä vaara syrjinnästä verkon käyttämisessä. Direktiiveissä säädetään niissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi myös riippumattomien sääntelyviranomaisten luomisesta.

Komissio katsoo, että Belgian kuningaskunta on pannut kyseiset direktiivit täytäntöön puutteellisesti kahden tekijän osalta, eli omistusrakenteiden täysimääräisen erottamisen osalta ja sellaisten säännösten osalta, jotka koskevat kansallisen sääntelyviranomaisen toimivaltuuksia ja riippumattomuutta.

---

(1)  EUVL 2009, L 211, s. 55.

(2)  EUVL 2009, L 211, s. 94.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division, Birmingham District Registry (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.11.2019 – AC, TM, GM ja MM v. ABC SL ja XYZ Plc

(asia C-814/19)

(2020/C 10/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division, Birmingham District Registry

Pääasian asianosaiset

Kantajat: AC, TM, GM ja MM

Vastaajat: ABC SL ja XYZ Plc

Ennakkoratkaisukysymykset

| a. | Edellytetäänkö uudelleenlaaditun asetuksen N:o 1215/2012 (1) 13 artiklan 3 kohdassa, että kanneperuste, johon vahingon kärsinyt vetoaa kanteessaan vakuutuksenottajaa tai vakuutettua vastaan, koskee vakuutusta koskevaa asiaa? |
| --- | --- |

a.

Edellytetäänkö uudelleenlaaditun asetuksen N:o 1215/2012 (1) 13 artiklan 3 kohdassa, että kanneperuste, johon vahingon kärsinyt vetoaa kanteessaan vakuutuksenottajaa tai vakuutettua vastaan, koskee vakuutusta koskevaa asiaa?

| b. | Jos a kohtaan vastataan myöntävästi, onko se, että kanne, jonka vahingon kärsinyt nostaa vakuutuksenottajaa tai vakuutettua vastaan, perustuu samoihin tosiseikkoihin ja esitetään samassa asiassa kuin suora kanne vakuutuksenantajaa vastaan, riittävä oikeuttamaan päätelmän, jonka mukaan vahingon kärsineen kanteen osalta on kyse vakuutusta koskevasta asiasta? |
| --- | --- |

b.

Jos a kohtaan vastataan myöntävästi, onko se, että kanne, jonka vahingon kärsinyt nostaa vakuutuksenottajaa tai vakuutettua vastaan, perustuu samoihin tosiseikkoihin ja esitetään samassa asiassa kuin suora kanne vakuutuksenantajaa vastaan, riittävä oikeuttamaan päätelmän, jonka mukaan vahingon kärsineen kanteen osalta on kyse vakuutusta koskevasta asiasta?

| c. | Jos a kohtaan vastataan kieltävästi, riittääkö, että sen lain mukaan, jota sovelletaan vakuutuksenantajaa vastaan nostettuun suoraan kanteeseen, on sallittua haastaa vakuutettu samaan asiaan, jossa on nostettu suora kanne vakuutuksenantajaa vastaan? |
| --- | --- |

c.

Jos a kohtaan vastataan kieltävästi, riittääkö, että sen lain mukaan, jota sovelletaan vakuutuksenantajaa vastaan nostettuun suoraan kanteeseen, on sallittua haastaa vakuutettu samaan asiaan, jossa on nostettu suora kanne vakuutuksenantajaa vastaan?

| d. | Kuuluuko 13 artiklan 2 kohdan vahingon kärsineen käsitteeseen keinohedelmöitystekniikoiden tuloksena syntynyt henkilö, kun kyseinen henkilö nostaa kanteen, jossa vedotaan huolimattomuuteen kyseisen henkilön hedelmöittämisessä käytettyjen keinohedelmöitystekniikoiden käytössä? |
| --- | --- |

d.

Kuuluuko 13 artiklan 2 kohdan vahingon kärsineen käsitteeseen keinohedelmöitystekniikoiden tuloksena syntynyt henkilö, kun kyseinen henkilö nostaa kanteen, jossa vedotaan huolimattomuuteen kyseisen henkilön hedelmöittämisessä käytettyjen keinohedelmöitystekniikoiden käytössä?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 (EUVL 2012, L 351, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/26

---

Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 14.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-308/18, Hamas v. neuvosto, 4.9.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-833/19 P)

(2020/C 10/35)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja S. Van Overmeire)

Muu osapuoli: Hamas

Vaatimukset

Neuvosto vaatii, että unionin tuomioistuin;

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-308/18 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-308/18 antaman tuomion

| — | antaa valituksen kohteena oleviin kysymyksiin lopullisen ratkaisun |
| --- | --- |

—

antaa valituksen kohteena oleviin kysymyksiin lopullisen ratkaisun

| — | velvoittaa asian T-308/18 kantajan korvaamaan neuvostolle ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa asian T-308/18 kantajan korvaamaan neuvostolle ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäiseksi neuvosto katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kahdeksatta kumoamisperustetta, joka koskee ”perustelujen todistusvoimaiseksi saattamatta jättämistä”, koskevassa arvioinnissaan, koska se totesi, että riidanalaisiin toimenpiteisiin liittyvät perustelut olisi pitänyt allekirjoittaa.

Toiseksi neuvosto moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä jätti virheellisesti toteamatta, että Yhdysvaltain viranomaisten päätökset olivat riittävä peruste Hamasin sisällyttämiselle riidanalaisten toimenpiteiden liitteenä olevaan luetteloon.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/27

---

Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 24.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Pesti Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(asia C-476/18) (1)

(2020/C 10/36)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 352, 1.10.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/27

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – JA v. Skarb Państwa –Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości ja Minister Finansów

(asia C-745/18) (1)

(2020/C 10/37)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 164, 13.5.2019.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/28

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de grande instance de Paris – Ranska) – Crédit Logement SA v. OE

(asia C-829/18) (1)

(2020/C 10/38)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 82, 4.3.2019.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – Campine ja Campine Recycling v. komissio

(asia T-240/17) (1)

(Kilpailu - Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt - Auton lyijyhappoakkujen kierrätysmarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Sakot - Ostojen arvo - Sakkojen määrän laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohta - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Näyttö rikkomisesta - Jatkuvan tai toistuvan rikkomisen käsite - Rikkomisen kesto - Rikkomiseen osallistumisen keskeytyminen - Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus - Lieventävät asianhaarat - Täysi toimivalta)

(2020/C 10/39)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Campine NV (Beerse, Belgia) ja Campine Recycling NV (Beerse) (edustajat: asianajajat C. Verdonck, S. De Cock, Q. Silvestre ja B. Gielen)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. van Schaik, S. Baches Opi ja M. Farley)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee ensisijaisesti SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 8.2.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 900 (asia AT.40018 – Auton akkujen kierrätys) kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia ja toissijaisesti näille viimeksi mainituille tässä päätöksessä määrätyn sakon kumoamista tai sen määrän alentamista.

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 8.2.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 900 (asia AT.40018 – Auton akkujen kierrätys) 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä on kyse ajanjaksosta 10.2.2010–10.1.2011 ja ajanjaksosta 4.4.2011–7.3.2012 ja siltä osin kuin se koskee Campine NV:ia et Campine Recycling NV:ia. |
| --- | --- |

1)

SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 8.2.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 900 (asia AT.40018 – Auton akkujen kierrätys) 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä on kyse ajanjaksosta 10.2.2010–10.1.2011 ja ajanjaksosta 4.4.2011–7.3.2012 ja siltä osin kuin se koskee Campine NV:ia et Campine Recycling NV:ia.

| 2) | Päätöksen C(2017) 900 final 2 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä vahvistetaan Campinelle ja Campine Recyclingille määrätyn sakon määräksi 8 158 000 euroa. |
| --- | --- |

2)

Päätöksen C(2017) 900 final 2 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä vahvistetaan Campinelle ja Campine Recyclingille määrätyn sakon määräksi 8 158 000 euroa.

| 3) | Campinelle ja Campine Recyclingille päätöksen C(2017) 900 final 2 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 4 275 648 euroa. |
| --- | --- |

3)

Campinelle ja Campine Recyclingille päätöksen C(2017) 900 final 2 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 4 275 648 euroa.

| 4) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

4)

Kanne hylätään muilta osin.

| 5) | Campine ja Campine Recycling vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan. |
| --- | --- |

5)

Campine ja Campine Recycling vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

| 6) | Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Campinelle ja Campine Recyclingille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

6)

Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Campinelle ja Campine Recyclingille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

---

(1)  EUVL C 202, 26.6.2017.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2019 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviário Tropical (Tropical)

(asia T-276/17) (1)

(EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki Tropical - Aikaisempi kansallinen sanamerkki TROPICAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Tavaroiden samankaltaisuus - Sekaannusvaara - Tavaramerkkien samanaikainen olemassaolo)

(2020/C 10/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Puola) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja H. Hartwig)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugali)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2125/2016-1), joka koskee osapuolten Aviário Tropical ja Tadeusz Ogrodnik välistä mitättömyysmenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 14.2.2017 tekemä päätös (asia R 2125/2016-1) kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta hyväksyi siinä mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen luokkaan 31 kuuluvia ”lintujen, matelijoiden ja sammakkoeläinten kasvatuksessa käytettäviä tuotteita ja valmisteita” varten ja luokkaan 5 kuuluvia ”eläinlääketieteelliseen käyttöön terraarioita varten tarkoitettuja sekä terapeuttisia, desinfioivia ja puhdistukseen terraarioissa käytettäviä tuotteita ja valmisteita” varten. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 14.2.2017 tekemä päätös (asia R 2125/2016-1) kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta hyväksyi siinä mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen luokkaan 31 kuuluvia ”lintujen, matelijoiden ja sammakkoeläinten kasvatuksessa käytettäviä tuotteita ja valmisteita” varten ja luokkaan 5 kuuluvia ”eläinlääketieteelliseen käyttöön terraarioita varten tarkoitettuja sekä terapeuttisia, desinfioivia ja puhdistukseen terraarioissa käytettäviä tuotteita ja valmisteita” varten.

| 2) | Aviário Tropical, SA:n EUIPOn mitättömyysjaoston 15.7.2013 tekemästä päätöksestä (R1948/2013-4) nostama kanne hylätään siltä osin kuin kyseisessä kanteessa vaaditaan tavaramerkin TROPICAL kumoamista luokkaan 31 kuuluvien ”lintujen, matelijoiden ja sammakkoeläinten kasvatuksessa käytettävien tuotteiden ja valmisteiden” osalta ja luokkaan 5 kuuluvien ”eläinlääketieteelliseen käyttöön terraarioita varten tarkoitettujen sekä terapeuttisten, desinfioivien ja puhdistukseen terraarioissa käytettävien tuotteiden ja valmisteiden” osalta. |
| --- | --- |

2)

Aviário Tropical, SA:n EUIPOn mitättömyysjaoston 15.7.2013 tekemästä päätöksestä (R1948/2013-4) nostama kanne hylätään siltä osin kuin kyseisessä kanteessa vaaditaan tavaramerkin TROPICAL kumoamista luokkaan 31 kuuluvien ”lintujen, matelijoiden ja sammakkoeläinten kasvatuksessa käytettävien tuotteiden ja valmisteiden” osalta ja luokkaan 5 kuuluvien ”eläinlääketieteelliseen käyttöön terraarioita varten tarkoitettujen sekä terapeuttisten, desinfioivien ja puhdistukseen terraarioissa käytettävien tuotteiden ja valmisteiden” osalta.

| 3) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

3)

Kanne hylätään muilta osin.

| 4) | Tadeusz Ogrodnik velvoitetaan korvaamaan puolet EUIPOlle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja hän vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan. |
| --- | --- |

4)

Tadeusz Ogrodnik velvoitetaan korvaamaan puolet EUIPOlle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja hän vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

| 5) | EUIPO velvoitetaan korvaamaan puolet Ogrodnikille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja se vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan. |
| --- | --- |

5)

EUIPO velvoitetaan korvaamaan puolet Ogrodnikille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja se vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

---

(1)  EUVL C 213, 3.7.2017.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2019 – Bruno v. komissio

(asia T-241/18) (1)

(Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Eläkejärjestelmää koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Eroraha - Kansalliseen tai yksityiseen eläkejärjestelmään tehtävissä aloittamisen jälkeen suoritetut maksut - Kansallisessa järjestelmässä aiemmin saavutetut eläkeoikeudet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 1 kohta ja 12 artiklan 2 kohta - Lainvastaisuusväite - Yhdenvertainen kohtelu)

(2020/C 10/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Luigi Bruno (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Mongin ja R. Striani)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: C. Gonzalez Argüelles, T. Lazian ja J. Van Pottelberge) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja R. Meyer)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 perusteella esitetty vaatimus, joka koskee ”Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston” (PMO) 4.7.2017 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan vaatimus siitä, että hänelle maksetaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdassa säädetty eroraha ja toissijaisesti sitä seurannut 18.1.2018 päivätty päätös, jolla kantajan mainitusta päätöksestä tekemä valitus hylättiin.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Luigi Bruno velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Luigi Bruno velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 231, 2.7.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2019 – WN v. parlamentti

(asia T-431/18) (1)

(Henkilöstö - Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat - Työsopimuksen ennenaikainen päättäminen - Luottamussuhteen katkeaminen - Puolustautumisoikeudet - Sovittelumenettely - Ilmeinen arviointivirhe - Sukupuolen perusteella tapahtuva syrjintä - Äitiysloma - Huolenpitovelvollisuus)

(2020/C 10/42)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: WN (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Champetier)

Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Í. Ní Riagáin Düro ja M. Windisch)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä parlamentin 28.9.2017 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kantajan parlamentin jäsenen valtuutetun avustajan työsopimus irtisanottiin ja toisaalta sen henkisen kärsimyksen korvaamista, jota hänelle väitetysti aiheutui parlamentin menettelyn vuoksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

2)

Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 319, 10.9.2018.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/32 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Neoperl v. EUIPO (Neljä täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa)

(asia T-669/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus neljää täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 10/43)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Neoperl AG (Reinach, Sveitsi) (edustajat: asianajajat H. Börjes-Pestalozza ja G. Schultz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Hanf ja M. Fischer)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 10.9.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2059/2017-5), joka koskee hakemusta neljää täytettyä reikää säännönmukaisten reikien kuvassa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Neoperl AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Neoperl AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2019 – Rezon v. EUIPO (imot.bg)

(asia T-101/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin imot.bg rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke)

(2020/C 10/44)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Rezon OOD (Sofia, Bulgaria) (edustaja: asianajaja M. Yordanova-Harizanova)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: I. Stoycheva ja J. Crespo Carrillo)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.11.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 999/2018-2), joka koskee hakemusta kuviomerkin imot.bg rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Rezon OOD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Rezon OOD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 131, 8.4.2019.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – Jumbo Africa (Vaakuna, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio)

(asia T-149/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus vaakunan, jossa on ihmishahmoa esittävä kuvio, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ihmishahmoa esittävä EU-kuviomerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Päätösten muuttamista koskeva toimivalta)

(2020/C 10/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht ja C. Elkemann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Capostagno ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Jumbo Africa SL (L’Hospitalet de Llobregat, Espanja)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.11.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 876/2018-2), joka koskee Jumbo African ja Société des produits Nestlén välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 30.11.2018 tekemä päätös (asia R 876/2018-2) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 30.11.2018 tekemä päätös (asia R 876/2018-2) kumotaan.

| 2) | Jumbo Africa, SL:n EUIPO:lle tekemä valitus hylätään. |
| --- | --- |

2)

Jumbo Africa, SL:n EUIPO:lle tekemä valitus hylätään.

| 3) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Société des produits Nestlé SA:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Société des produits Nestlé SA:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 4) | Jumbo Africa velvoitetaan korvaamaan Société des produits Nestlélle EUIPO:n valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset. |
| --- | --- |

4)

Jumbo Africa velvoitetaan korvaamaan Société des produits Nestlélle EUIPO:n valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

| 5) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

5)

Kanne hylätään muilta osin.

---

(1)  EUVL C 155, 6.5.2019.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/34

---

Kanne 11.10.2019 – Compass Overseas Holdings ym. v. komissio

(asia T-702/19)

(2020/C 10/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Compass Overseas Holdings Ltd (Chertsey, Yhdistynyt kuningaskunta), Compass Overseas Holdings No.2 Ltd (Chertsey) ja Hospitality Holdings Ltd (Chertsey) (edustajat: asianajajat A. von Bonin, O. Brouwer ja A. Pliego Selie)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä ja se ei ole riittävästi perustellut viitejärjestelmän yksilöimistä riidanalaisessa päätöksessä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä ja se ei ole riittävästi perustellut viitejärjestelmän yksilöimistä riidanalaisessa päätöksessä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä ja se ei ole riittävästi perustellut päätöstään, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä virheellisesti, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on poikkeus viitejärjestelmän tavanomaisesta toiminnasta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä ja se ei ole riittävästi perustellut päätöstään, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä virheellisesti, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on poikkeus viitejärjestelmän tavanomaisesta toiminnasta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että konsernirahoitukseen sovellettavalla poikkeuksella syrjitään eri taloudellisia toimijoita. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että konsernirahoitukseen sovellettavalla poikkeuksella syrjitään eri taloudellisia toimijoita.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta ei voida oikeuttaa viitejärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja/tai tehnyt ilmeisiä harkintavirheitä, kun se on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta ei voida oikeuttaa viitejärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/35 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/35

---

Kanne 16.10.2019 – Micro Focus International ym. v. komissio

(asia T-706/19)

(2020/C 10/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Micro Focus International plc (Newbury, Yhdistynyt kuningaskunta), Micro Focus International Holdings Ltd (Dublin, Irlanti) ja Micro Focus Midco Ltd (Newbury) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/36

---

Kanne 17.10.2019 – Bujar v. komissio

(asia T-708/19)

(2020/C 10/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Marcin Bujar (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustaja: asianajaja R. Wardyn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 20.12.2018 tehdyn komission päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan 20.12.2018 tehdyn komission päätöksen

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan ja yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.






  — | Eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien lukumäärän laskennassa on käytettävä perusteena eläkejärjestelmään tosiasiallisesti siirretyn pääoman arvoa vähennettynä siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän välisellä pääoman uudelleenarvostuksella. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan ja yleisten täytäntöönpanosäännösten 7 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.

—

Eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien lukumäärän laskennassa on käytettävä perusteena eläkejärjestelmään tosiasiallisesti siirretyn pääoman arvoa vähennettynä siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän välisellä pääoman uudelleenarvostuksella.

| — | Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto (PMO) on menetellyt virheellisesti käyttäessään siirrettävien eläkeoikeuksien määrän laskennan perusteena kansallisen viranomaisen väliaikaisessa päätöksessä ilmoittamaa rahamäärää, vaikka tosiasiallisesti siirretty määrä perustui siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän väliseen pääoman uudelleenarvostukseen, ja: kansallisen viranomaisen uusi laskelma eläkeoikeuksista; pääoman uudelleenarvostus siirtopyyntöä edeltävältä ajalta. |
| --- | --- |

—

Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto (PMO) on menetellyt virheellisesti käyttäessään siirrettävien eläkeoikeuksien määrän laskennan perusteena kansallisen viranomaisen väliaikaisessa päätöksessä ilmoittamaa rahamäärää, vaikka tosiasiallisesti siirretty määrä perustui siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän väliseen pääoman uudelleenarvostukseen, ja: kansallisen viranomaisen uusi laskelma eläkeoikeuksista; pääoman uudelleenarvostus siirtopyyntöä edeltävältä ajalta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu unionin saamaan perusteettomaan etuun.






  — | Unioni on saanut perusteetonta etua siitä, että siirrettävien palvelusvuosien määrän laskennassa on käytetty perusteena väliaikaista rahamäärää, joka tultaisiin laskemaan uudelleen ja joka ei vastannut yksinomaan siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän välistä pääoman uudelleenarvostusta. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu unionin saamaan perusteettomaan etuun.

—

Unioni on saanut perusteetonta etua siitä, että siirrettävien palvelusvuosien määrän laskennassa on käytetty perusteena väliaikaista rahamäärää, joka tultaisiin laskemaan uudelleen ja joka ei vastannut yksinomaan siirtopyynnön tekopäivän ja varsinaisen siirtopäivän välistä pääoman uudelleenarvostusta.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/37

---

Kanne 17.10.2019 – Sthree ja Sthree Overseas Holdings v Commission

(asia T-710/19)

(2020/C 10/49)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Sthree plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sthree Overseas Holdings Ltd (Lontoo) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahdeksaan kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/38

---

Kanne 17.10.2019 SSP Group ja SSP Financing. v. komissio

(asia T-711/19)

(2020/C 10/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: SSP Group plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja SSP Financing Ltd (Lontoo) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371IB jaksossa säädetty ”täysi verovapautus” on perusteltu verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371IB jaksossa säädetty ”täysi verovapautus” on perusteltu verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 10 | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

10

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/39

---

Kanne 17.10.2019 – Hikma Pharmaceuticals ja Hikma Pharmaceuticals International v. komissio

(asia T-712/19)

(2020/C 10/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Hikma Pharmaceuticals plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Hikma Pharmaceuticals International Ltd (Lontoo) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kymmeneen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371IB jaksossa säädetty ”täysi verovapautus” on perusteltu verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371IB jaksossa säädetty ”täysi verovapautus” on perusteltu verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 10 | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

10

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/41

---

Kanne 17.10.2019 – Cobham ja Lockman Investments v. komissio

(asia T-713/19)

(2020/C 10/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Cobham plc (Wimborne, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Lockman Investments Ltd (Wimborne) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/42

---

Kanne 18.10.2019 – Smiths Group ja Siti 1 v. komissio

(asia T-714/19)

(2020/C 10/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Smiths Group plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Siti 1 Ltd (Lontoo) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 kohdassa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/43

---

Kanne 22.10.2019 – Interpipe Niko Tube ja Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v. komissio

(asia T-176/19)

(2020/C 10/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Interpipe Niko Tube OOO (Nikopol, Ukraina) ja Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant PAO (Dnipro, Ukraina) (edustaja: asianajaja B. Servais)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa tiettyjen Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa koskevan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/1469 muuttamisesta asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 1.8.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1295 |
| --- | --- |

—

kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa tiettyjen Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa koskevan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/1469 muuttamisesta asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 1.8.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1295

| — | velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EU) 2016/1036 (perusasetus) (1) 2 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa, 2 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa, 2 artiklan 6 kohdan ensimmäistä virkettä ja 9 artiklan 4 kohtaa sekä WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan ensimmäistä virkettä ja 9 artiklan 3 kohtaa, kun se sisällytti polkumyyntimarginaalin laskentaan myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jotka koskivat kantajien myyntiä niihin etuyhteydessä olevalle kotimarkkinoiden kauppiaalle. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EU) 2016/1036 (perusasetus) (1) 2 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa, 2 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa, 2 artiklan 6 kohdan ensimmäistä virkettä ja 9 artiklan 4 kohtaa sekä WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan ensimmäistä virkettä ja 9 artiklan 3 kohtaa, kun se sisällytti polkumyyntimarginaalin laskentaan myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jotka koskivat kantajien myyntiä niihin etuyhteydessä olevalle kotimarkkinoiden kauppiaalle.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se vähensi kantajien vientihinnasta määrän, joka vastasi niihin etuyhteydessä olevan kauppiaan myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, sekä etuyhteydettömän tuojan laskennallisen voiton perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan ja 2 artiklan 10 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisena oikaisuna. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se vähensi kantajien vientihinnasta määrän, joka vastasi niihin etuyhteydessä olevan kauppiaan myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, sekä etuyhteydettömän tuojan laskennallisen voiton perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan ja 2 artiklan 10 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisena oikaisuna.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa ja laski lainvastaisesti kantajien polkumyyntimarginaalin soveltamalla eri menetelmää kantajien normaaliarvon ja vientihinnan määrittämiseen siihen menetelmään verrattuna, jota sovellettiin aikaisemmassa tutkimuksessa, joka johti tarkasteltavana olevan toimenpiteen määräämiseen. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa ja laski lainvastaisesti kantajien polkumyyntimarginaalin soveltamalla eri menetelmää kantajien normaaliarvon ja vientihinnan määrittämiseen siihen menetelmään verrattuna, jota sovellettiin aikaisemmassa tutkimuksessa, joka johti tarkasteltavana olevan toimenpiteen määräämiseen.

| 4. | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia, koska toiset täydentävät päätelmät, jotka saatiin riidanalaisen asetuksen julkaisupäivänä, sisältävät uusia tosiseikkoja, joita kantajille ei annettu tilaisuutta esittää huomautuksia. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia, koska toiset täydentävät päätelmät, jotka saatiin riidanalaisen asetuksen julkaisupäivänä, sisältävät uusia tosiseikkoja, joita kantajille ei annettu tilaisuutta esittää huomautuksia.

---

(1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (EUVL 2019, L 176, s. 21).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/44

---

Kanne 24.10.2019 – Associated British Foods ym. v. komissio

(asia T-717/19)

(2020/C 10/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Associated British Foods plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja viisi muuta kantajaa (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun vastaajan päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin säädetty 371IE jaksossa säädetty ”vastaavaa korkoa” (matched interest) koskeva poikkeus on perusteltavissa verojärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin säädetty 371IE jaksossa säädetty ”vastaavaa korkoa” (matched interest) koskeva poikkeus on perusteltavissa verojärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/45 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/45

---

Kanne 23.10.2019 – The Weir Group ym. v. komissio

(asia T-718/19)

(2020/C 10/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: The Weir Group plc (Glasgow, Yhdistynyt kuningaskunta), TWG Investments (No.3) Ltd (Glasgow) ja TWG Investments (No.4) Ltd (Glasgow) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, kokonaisuudessaan tai siltä osin kuin se koskee kantajia tai jotakin niistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Komission olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 perustelukappaleessa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 perustelukappaleessa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/47 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/47

---

Kanne 4.11.2019 – Clouds Sky v. EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)

(asia T-738/19)

(2020/C 10/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Clouds Sky GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Weil)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: The Cloud Networks Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki Wi-Fi Powered by The Cloud – EU tavaramerkki nro 9 436 817

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.9.2019 asiassa R 696/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/48

---

Kanne 5.11.2019 – Methanol Holdings (Trinidad) v. komissio

(asia T-744/19)

(2020/C 10/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Methanol Holdings (Trinidad) Ltd (Couva, Trinidad ja Tobago) (edustajat: asianajajat B. Servais ja V. Crochet)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä, Trinidad ja Tobagosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien urean ja ammoniumnitraatin seosten tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 8.10.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1688 siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä, Trinidad ja Tobagosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien urean ja ammoniumnitraatin seosten tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 8.10.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1688 siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan komission menetelmä alihinnoittelua ja viitehinnan alittavuutta koskevien marginaalien määrittämiseksi on perusasetuksen 1 artiklan 1 kohdan, 3 artiklan 1, 2, 3, 5 ja 8 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan, unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja WTO:n päätöskäytännön sekä oikeudenmukaisen vertailun periaatteen vastainen, kun siinä alihinnoittelua ja viitehinnan alittavuutta koskevien marginaalien laskemiseksi ei verrattu tuontihintoja unionin teollisuuden valmistaman samankaltaisen tuotteen hintaan samalla asianmukaisella myyntiportaalla.

Kantaja väittää lähinnä, että Trinidad ja Tobagosta peräisin olevan maahantuodun urean ja ammoniumnitraatin hinnan määrittäminen alihinnoittelua ja viitehinnan alittavuutta koskevien marginaalien laskemiseksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa analogisesti soveltamalla on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan vastaista ja että käyttämällä tätä laskennallista hintaa alihinnoittelua ja viitehinnan alittavuutta koskevien marginaalien määrittämiseksi komissio ei vertaillut hintoja samalla asianmukaisella myyntiportaalla perusasetuksen 3 artiklan 2, 3, 5 ja 8 kohdan sekä tämän seurauksena perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön ja WTO:n päätöskäytännön sekä oikeudenmukaisen vertailun periaatteen vastaisesti.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/48 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/48

---

Kanne 14.11.2019 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

(asia T-788/19)

(2020/C 10/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Labesius)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Maria Sakkari (Nikosia, Kypros)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-kuviomerkin Sakkattack rekisteröimiseksi mustan, punaisen, keltaisen ja valkoisen värisenä – Rekisteröintihakemus nro 16 603 318

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.8.2019 asiassa R 2562/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

| — | Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 37 artiklan 1 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 37 artiklan 1 kohtaa on rikottu

| — | Yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu |
| --- | --- |

—

Yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaa on rikottu.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/49 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/49

---

Kanne 13.11.2019 – Novolipetsk Steel v. komissio

(asia T-790/19)

(2020/C 10/60)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Novolipetsk Steel PAO (Lipetsk, Venäjä) (edustajat: asianajajat P. Vander Schueren ja E. Gergondet)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1382 (1) 1 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1382 (1) 1 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | pysyttämään riidanalaisen asetuksen vaikutukset, kunnes vastaaja toteuttaa unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet SEUT 264 artiklan toisen kohdan mukaisesti |
| --- | --- |

—

pysyttämään riidanalaisen asetuksen vaikutukset, kunnes vastaaja toteuttaa unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet SEUT 264 artiklan toisen kohdan mukaisesti

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ollut toimivaltainen ja rikkoi asetuksen (EU) 2015/477 (2) 1 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen (EU) 2016/1036 (3) 9 artiklan 5 kohtaa määrätessään eritasoisia polkupyyntitulleja sen mukaan, onko suojatoimenpiteiden mukaiset kiintiöt käytetty loppuun. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ollut toimivaltainen ja rikkoi asetuksen (EU) 2015/477 (2) 1 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen (EU) 2016/1036 (3) 9 artiklan 5 kohtaa määrätessään eritasoisia polkupyyntitulleja sen mukaan, onko suojatoimenpiteiden mukaiset kiintiöt käytetty loppuun.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi asetuksen 2015/477 1 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 2016/1036 9 artiklan 5 kohtaa tarkistamalla polkumyyntitoimenpiteitä vasta, kun suojatoimenpiteiden mukaiset kiintiöt on käytetty loppuun. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi asetuksen 2015/477 1 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 2016/1036 9 artiklan 5 kohtaa tarkistamalla polkumyyntitoimenpiteitä vasta, kun suojatoimenpiteiden mukaiset kiintiöt on käytetty loppuun.

---

(1)  Tiettyihin suojatoimenpiteiden kohteena oleviin terästuotteisiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden tai tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta annettujen tiettyjen asetusten muuttamisesta 2.9.2019 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2019/1382 (EUVL 2019, L 227, s. 1).

(2)  Toimenpiteistä, joita unioni voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteiden tai tukien vastaisten toimenpiteiden ja suojatoimenpiteiden yhteisvaikutuksen yhteydessä, 11.3.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/477 (EUVL 2015, L 83, s. 11).

(3)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (kodifikaatio) (EUVL 2016, L 176, s. 21).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/50 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/50

---

Kanne 11.11.2019 – Agepha Pharma v. EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

(asia T-792/19)

(2020/C 10/61)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovakia) (edustaja: asianajaja D. Göbel)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Apogepha Arzneimittel GmbH (Dresden, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin AGEPHA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 7 007 909

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.8.2019 asiassa R 386/2019 2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä ja hylkää väitteen |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä ja hylkää väitteen

| — | toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan toisessa valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä sekä tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan toisessa valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä sekä tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/51 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/51

---

Kanne 15.11.2019 – Tirreno Power v. komissio

(asia T-793/19)

(2020/C 10/62)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Tirreno Power SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Clarizia, T. Ferrario, M. Vasari, P. Ziotti ja M. Pagliarulo)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen, jossa komissio päätti olla vastustamatta ”Riittävien resurssien saatavuuteen liittyvän korvausmekanismin muuttaminen. Ympäristövaatimusten käyttöönotto” -nimistä toimea, valtiontuki SA.53821 (2019/N) |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen, jossa komissio päätti olla vastustamatta ”Riittävien resurssien saatavuuteen liittyvän korvausmekanismin muuttaminen. Ympäristövaatimusten käyttöönotto” -nimistä toimea, valtiontuki SA.53821 (2019/N)

| — | velvoittamaan vastaajan korvaaman kantajalle tämän oikeudenkäynnin yhteydessä aiheutuvat kulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaaman kantajalle tämän oikeudenkäynnin yhteydessä aiheutuvat kulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii kanteessaan kumoamaan 14.6.2019 annetun päätöksen C(2019) 4509, jolla Euroopan komissio oli Italian valtion ilmoitettua sille saatavilla olevan sähköntuotantokapasiteetin (”kapasiteettimarkkinat”) korvausmekanismin, jolle oli annettu lupa 7.2.2018 annetulla päätöksellä C(2018) 617 ja jota ei ole vielä aloitettu toteuttaa, muuttamisesta, päättänyt olla vastustamatta uutta ilmoitettua toimenpidettä katsomalla, että se soveltui sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella ilman, että se olisi arvioinut asianmukaisesti jo aiemmin luvansaaneeseen toimenpiteeseen tehtyjä muutoksia

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdasta seuraavien kantajan omien menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen, koska sitä ei ollut pyydetty – muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä, jota ei ole tässä tapauksessa aloitettu – esittämään sen huomautuksia aikomuksesta laajentaa kapasiteettimarkkinoiden osapuolipohjaa sisällyttämällä käsitteeseen ”uusi kapasiteetti” sellaisten uusien tuotantoyksiköiden ohella, joiden osalta kaikki valtuutukset laitosten perustamiseen ja käyttämiseen on jo myönnetty, myös uusia tuotantoyksiköitä, jotka ovat vasta aloittaneet sellaisten valtuuksien myöntämistä koskevat hallinnolliset menettelyt.






  — | Kantaja väittää tässä yhteydessä, että päätökseen vaikuttaa ilmeisen puutteellinen tutkinta ja siinä on loukattu suhteellisuusperiaatetta, koska komissio ei arvioinut asianmukaisesti niitä vaikutuksia, jotka seuraavat olemassa olevien laitosten toimintaa koskevan järjestelmän, joka oli hyväksytty vuonna 2018, muuttamisesta. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdasta seuraavien kantajan omien menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen, koska sitä ei ollut pyydetty – muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä, jota ei ole tässä tapauksessa aloitettu – esittämään sen huomautuksia aikomuksesta laajentaa kapasiteettimarkkinoiden osapuolipohjaa sisällyttämällä käsitteeseen ”uusi kapasiteetti” sellaisten uusien tuotantoyksiköiden ohella, joiden osalta kaikki valtuutukset laitosten perustamiseen ja käyttämiseen on jo myönnetty, myös uusia tuotantoyksiköitä, jotka ovat vasta aloittaneet sellaisten valtuuksien myöntämistä koskevat hallinnolliset menettelyt.

—

Kantaja väittää tässä yhteydessä, että päätökseen vaikuttaa ilmeisen puutteellinen tutkinta ja siinä on loukattu suhteellisuusperiaatetta, koska komissio ei arvioinut asianmukaisesti niitä vaikutuksia, jotka seuraavat olemassa olevien laitosten toimintaa koskevan järjestelmän, joka oli hyväksytty vuonna 2018, muuttamisesta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puuttumiseen ja toimen puutteelliseen perustelemiseen






  — | Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio on laiminlyönyt tutkia sille ilmoitetun säännöstön muut näkökohdat, jotka muuttivat jo aiemmin luvansaanutta järjestelmää ja joilla on suuri vaikutus systeemiin ja jotka voivat vaikuttaa merkittävästi kapasiteettimarkkinoille osallistuvien toimijoiden toimintaan. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puuttumiseen ja toimen puutteelliseen perustelemiseen

—

Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio on laiminlyönyt tutkia sille ilmoitetun säännöstön muut näkökohdat, jotka muuttivat jo aiemmin luvansaanutta järjestelmää ja joilla on suuri vaikutus systeemiin ja jotka voivat vaikuttaa merkittävästi kapasiteettimarkkinoille osallistuvien toimijoiden toimintaan.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/52 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/52

---

Kanne 15.11.2019 – Set v. komissio

(asia T-794/19)

(2020/C 10/63)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Set SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat N. Aicardi, T. Ferrario ja M. Vasari)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen, jossa komissio päätti olla vastustamatta ”Riittävien resurssien saatavuuteen liittyvän korvausmekanismin muuttaminen. Ympäristövaatimusten käyttöönotto” -nimistä toimea, valtiontuki SA.53821 (2019/N) |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen, jossa komissio päätti olla vastustamatta ”Riittävien resurssien saatavuuteen liittyvän korvausmekanismin muuttaminen. Ympäristövaatimusten käyttöönotto” -nimistä toimea, valtiontuki SA.53821 (2019/N)

| — | velvoittamaan vastaajan korvaaman kantajalle tämän oikeudenkäynnin yhteydessä aiheutuvat kulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaaman kantajalle tämän oikeudenkäynnin yhteydessä aiheutuvat kulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdan rikkomiseen kun otetaan huomioon asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 4 ja 6 artikla, joissa annetaan muodollisen tutkintamenettelyn yksityiskohtaiset soveltamissäännöt sitä varten, että komissio varmistaa, että ilmoitettu toimenpide soveltuu sisämarkkinoille.

| — | Kantaja tuo tältä osin esiin kapasiteettimarkkinoiden avaamiseen uusille tuotantoyksiköille, joille ei ole annettu lupaa, liittyviä piirteitä ja tästä aiheutuvia vaikutuksia, joita komissio ei ole arvioinut asianmukaisesti, ja huomauttaa, että komissio on laiminlyönyt tutkia säännöstön muut näkökohdat, joita muutettiin, tai se on arvioinut ne virheellisesti. |
| --- | --- |

—

Kantaja tuo tältä osin esiin kapasiteettimarkkinoiden avaamiseen uusille tuotantoyksiköille, joille ei ole annettu lupaa, liittyviä piirteitä ja tästä aiheutuvia vaikutuksia, joita komissio ei ole arvioinut asianmukaisesti, ja huomauttaa, että komissio on laiminlyönyt tutkia säännöstön muut näkökohdat, joita muutettiin, tai se on arvioinut ne virheellisesti.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2017 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/53 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/53

---

Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio

(asia T-795/19)

(2020/C 10/64)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: HB (edustajat: asianajajat M. Vandenbussche ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

ja tämän seurauksena

| — | kumoamaan komission 15.10.2019 tekemän päätöksen, jolla määrättiin julkisen hankinnan CARDS/2008/166-429 arvon alentamisesta 1 199 125 eurosta 0 (nolla) euroon ja kaikkien kyseisen hankinnan perusteella suoritettujen maksujen, joiden määrä on 1 197 055,86 euroa, takaisinperimisestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 15.10.2019 tekemän päätöksen, jolla määrättiin julkisen hankinnan CARDS/2008/166-429 arvon alentamisesta 1 199 125 eurosta 0 (nolla) euroon ja kaikkien kyseisen hankinnan perusteella suoritettujen maksujen, joiden määrä on 1 197 055,86 euroa, takaisinperimisestä

| — | määräämään, että kaikki komission kyseisen päätöksen perusteella takaisinperimät määrät, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, on palautettava |
| --- | --- |

—

määräämään, että kaikki komission kyseisen päätöksen perusteella takaisinperimät määrät, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, on palautettava

| — | määräämään maksettavaksi kantajan antama viimeinen lasku, jonka määrä on 437 649,39 euroa, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, sekä vapauttamaan pankkitakaus ja korvaamaan sen vapauttamisen viivästymisestä aiheutunut aineellinen vahinko |
| --- | --- |

—

määräämään maksettavaksi kantajan antama viimeinen lasku, jonka määrä on 437 649,39 euroa, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, sekä vapauttamaan pankkitakaus ja korvaamaan sen vapauttamisen viivästymisestä aiheutunut aineellinen vahinko

| — | velvoittamaan komissio vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, että kyseiseltä päätökseltä puuttuu oikeusperusta ja että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu. Kantaja esittää tältä osin, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, joka on täytäntöönpanoperuste saatavan, joka komissiolla mielestään on kantajalta, takaisinperimiseksi, koska sopimusehdoissa ei anneta unionin tuomioistuimille toimivaltaa ratkaista kantajan ja komission välisiä sopimusoikeudellisia riita-asioita. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, että kyseiseltä päätökseltä puuttuu oikeusperusta ja että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu. Kantaja esittää tältä osin, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, joka on täytäntöönpanoperuste saatavan, joka komissiolla mielestään on kantajalta, takaisinperimiseksi, koska sopimusehdoissa ei anneta unionin tuomioistuimille toimivaltaa ratkaista kantajan ja komission välisiä sopimusoikeudellisia riita-asioita.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s.1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Lisäksi se pitää Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL 2002, L 357, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 täytäntöönpanoasetus) 85 b artiklan 4 kohtaa, joka koskee vanhentumisajan keskeytymisperusteita, tehottomana. Se katsoo, että vaikka vanhentumisajan kuluminen olisi asianmukaisesti keskeytetty, riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen (koska niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste). |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s.1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Lisäksi se pitää Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL 2002, L 357, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 täytäntöönpanoasetus) 85 b artiklan 4 kohtaa, joka koskee vanhentumisajan keskeytymisperusteita, tehottomana. Se katsoo, että vaikka vanhentumisajan kuluminen olisi asianmukaisesti keskeytetty, riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen (koska niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste).

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Komission esittämiä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Komission esittämiä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden noudattamatta jättämiseen ja vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että mikään vastaajan kantajaan kohdistamista moitteista ei koske sitä, että kantaja olisi saanut luottamuksellisia tietoja, tehnyt lainvastaisen sopimuksen kilpailijan kanssa tai vaikuttanut arviointikomiteaan tai hankintaviranomaiseen tarjousten tutkimisen, selventämisen, arvioinnin tai vertailun yhteydessä. Niinpä se katsoo, etteivät vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa ja tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 13 artiklan a alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyty. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden noudattamatta jättämiseen ja vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että mikään vastaajan kantajaan kohdistamista moitteista ei koske sitä, että kantaja olisi saanut luottamuksellisia tietoja, tehnyt lainvastaisen sopimuksen kilpailijan kanssa tai vaikuttanut arviointikomiteaan tai hankintaviranomaiseen tarjousten tutkimisen, selventämisen, arvioinnin tai vertailun yhteydessä. Niinpä se katsoo, etteivät vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa ja tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 13 artiklan a alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyty.

| 6) | Kuudes kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, ettei kantajalle annettu oikeutta tulla kuulluksi. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, ettei kantajalle annettu oikeutta tulla kuulluksi.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklasta seuraa, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklasta seuraa, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa, ettei komissio voi soveltaa useita seuraamuksia, sillä 103 artiklassa annetaan seuraamusten luettelo, joka ei ole kumulatiivinen. Lisäksi kyseinen arviointi on suoritettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ja toimielimen on varmistettava, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa, ettei komissio voi soveltaa useita seuraamuksia, sillä 103 artiklassa annetaan seuraamusten luettelo, joka ei ole kumulatiivinen. Lisäksi kyseinen arviointi on suoritettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ja toimielimen on varmistettava, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/54 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/54

---

Kanne 19.11.2019 – HB v. komissio

(asia T-796/19)

(2020/C 10/65)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: HB (edustajat: asianajajat M. Vandenbussche ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

ja tämän seurauksena

| — | kumoamaan komission 15.10.2019 tekemän päätöksen, jolla määrättiin julkisen hankinnan TACIS/2006/101-510 arvon alentamisesta 4 410 000 eurosta 0 (nolla) euroon ja kaikkien kyseisen hankinnan perusteella suoritettujen maksujen, joiden määrä on 4 241 507 euroa, takaisinperimisestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 15.10.2019 tekemän päätöksen, jolla määrättiin julkisen hankinnan TACIS/2006/101-510 arvon alentamisesta 4 410 000 eurosta 0 (nolla) euroon ja kaikkien kyseisen hankinnan perusteella suoritettujen maksujen, joiden määrä on 4 241 507 euroa, takaisinperimisestä

| — | määräämään, että kaikki komission kyseisen päätöksen perusteella takaisinperimät määrät, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, on palautettava |
| --- | --- |

—

määräämään, että kaikki komission kyseisen päätöksen perusteella takaisinperimät määrät, lisättynä viivästyskorolla, joka vastaa Euroopan keskuspankin soveltamaa korkokantaa 7 prosenttiyksiköllä korotettuna, on palautettava

| — | velvoitettava komissio maksamaan vahingonkorvauksena symbolinen yhden euron määrä, jonka myöhempään täsmentämiseen kantaja varaa oikeuden |
| --- | --- |

—

velvoitettava komissio maksamaan vahingonkorvauksena symbolinen yhden euron määrä, jonka myöhempään täsmentämiseen kantaja varaa oikeuden

| — | velvoittamaan komissio vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, että kyseiseltä päätökseltä puuttuu oikeusperusta ja että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu. Kantaja esittää tältä osin, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, joka on täytäntöönpanoperuste saatavan, joka komissiolla mielestään on kantajalta, takaisinperimiseksi, koska sopimusehdoissa ei anneta unionin tuomioistuimille toimivaltaa ratkaista kantajan ja komission välisiä sopimusoikeudellisia riita-asioita. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, että kyseiseltä päätökseltä puuttuu oikeusperusta ja että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu. Kantaja esittää tältä osin, että komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä, joka on täytäntöönpanoperuste saatavan, joka komissiolla mielestään on kantajalta, takaisinperimiseksi, koska sopimusehdoissa ei anneta unionin tuomioistuimille toimivaltaa ratkaista kantajan ja komission välisiä sopimusoikeudellisia riita-asioita.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s.1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Lisäksi se pitää Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL 2002, L 357, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 täytäntöönpanoasetus) 85 b artiklan 4 kohtaa, joka koskee vanhentumisajan keskeytymisperusteita, tehottomana. Se katsoo, että vaikka vanhentumisajan kuluminen olisi asianmukaisesti keskeytetty, riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen (koska niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste). |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s.1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Lisäksi se pitää Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL 2002, L 357, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 täytäntöönpanoasetus) 85 b artiklan 4 kohtaa, joka koskee vanhentumisajan keskeytymisperusteita, tehottomana. Se katsoo, että vaikka vanhentumisajan kuluminen olisi asianmukaisesti keskeytetty, riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen (koska niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste).

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Komission esittämiä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Komission esittämiä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden noudattamatta jättämiseen ja vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että mikään vastaajan kantajaan kohdistamista moitteista ei koske sitä, että kantaja olisi saanut luottamuksellisia tietoja, tehnyt lainvastaisen sopimuksen kilpailijan kanssa tai vaikuttanut arviointikomiteaan tai hankintaviranomaiseen tarjousten tutkimisen, selventämisen, arvioinnin tai vertailun yhteydessä. Niinpä se katsoo, etteivät vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa ja tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 13 artiklan a alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyty. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden noudattamatta jättämiseen ja vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että mikään vastaajan kantajaan kohdistamista moitteista ei koske sitä, että kantaja olisi saanut luottamuksellisia tietoja, tehnyt lainvastaisen sopimuksen kilpailijan kanssa tai vaikuttanut arviointikomiteaan tai hankintaviranomaiseen tarjousten tutkimisen, selventämisen, arvioinnin tai vertailun yhteydessä. Niinpä se katsoo, etteivät vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa ja tarjouksentekijöille annettujen ohjeiden 13 artiklan a alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyty.

| 6) | Kuudes kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, ettei kantajalle annettu oikeutta tulla kuulluksi. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, ettei kantajalle annettu oikeutta tulla kuulluksi.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklasta seuraa, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklasta seuraa, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Lisäksi kyseinen arviointi on suoritettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ja toimielimen on varmistettava, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Lisäksi kyseinen arviointi on suoritettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ja toimielimen on varmistettava, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/56 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/56

---

Kanne 19.11.2019 – Anglo Austrian AAB Bank ja Belegging-Maatschappij ”Far-East” v. EKP

(asia T-797/19)

(2020/C 10/66)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Anglo Austrian AAB Bank AG (Wien, Itävalta) ja Belegging-Maatschappij ”Far-East” BV (Velp, Alankomaat) (edustajat: asianajajat M. Fischer, J. Willheim ja M. Ketzer)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan vastaajan 14.11.2019 tekemän päätöksen, jolla Anglo Austrian AAB Bank AG:lla oleva luottolaitoksen toimipa peruutettiin, |
| --- | --- |

—

kumoamaan vastaajan 14.11.2019 tekemän päätöksen, jolla Anglo Austrian AAB Bank AG:lla oleva luottolaitoksen toimipa peruutettiin,

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja

| — | päättämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 67 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että tähän asiaan liittyvistä syistä sen käsittelylle annetaan etusija. |
| --- | --- |

—

päättämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 67 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että tähän asiaan liittyvistä syistä sen käsittelylle annetaan etusija.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin.

| 1. | Vastaaja on rikkonut neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (1) 14 artiklan 5 kohtaa siltä osin kuin se on kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan soveltanut toimiluvan peruuttamiseen virheellisesti sovellettavaa kansallista oikeutta. |
| --- | --- |

1.

Vastaaja on rikkonut neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (1) 14 artiklan 5 kohtaa siltä osin kuin se on kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan soveltanut toimiluvan peruuttamiseen virheellisesti sovellettavaa kansallista oikeutta.

| 2. | Vastaaja on loukannut suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin se on toimiluvan peruuttaessaan soveltanut lainvastaisesti viimeisintä mahdollista valvontakeinoa. |
| --- | --- |

2.

Vastaaja on loukannut suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin se on toimiluvan peruuttaessaan soveltanut lainvastaisesti viimeisintä mahdollista valvontakeinoa.

| 3. | Vastaaja on loukannut Anglo Austrian AAB Bank AG:n oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, kun se ei ole lykännyt päätöksen täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

3.

Vastaaja on loukannut Anglo Austrian AAB Bank AG:n oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, kun se ei ole lykännyt päätöksen täytäntöönpanoa.

| 4. | Vastaaja on rikkonut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, asetuksen (EU) N:o 1024/2013 31 artiklaa ja 32 artiklaa, pankkitoiminnasta annetun lain 70 §:n 4 momenttia ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa siltä osin kuin se ei ole kunnioittanut näissä säännöksissä ja määräyksissä Anglo Austrian AAB Bank AG:lle annettuja menettelyllisiä oikeuksia. |
| --- | --- |

4.

Vastaaja on rikkonut Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, asetuksen (EU) N:o 1024/2013 31 artiklaa ja 32 artiklaa, pankkitoiminnasta annetun lain 70 §:n 4 momenttia ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa siltä osin kuin se ei ole kunnioittanut näissä säännöksissä ja määräyksissä Anglo Austrian AAB Bank AG:lle annettuja menettelyllisiä oikeuksia.

| 5. | Vastaaja on puuttunut Belegging-Maatschappij ”Far-East” B.V.:n omaisuudensuojaan siltä osin kuin se on peruuttanut Anglo Austrian AAB Bank AG:n toimiluvan ja mitätöinyt tällä tavalla Belegging-Maatschappij ”Far-East” B.V:lle Anglo Austrian AAB Bank AG:sta kuuluvien osuuksien taloudellisen arvon. |
| --- | --- |

5.

Vastaaja on puuttunut Belegging-Maatschappij ”Far-East” B.V.:n omaisuudensuojaan siltä osin kuin se on peruuttanut Anglo Austrian AAB Bank AG:n toimiluvan ja mitätöinyt tällä tavalla Belegging-Maatschappij ”Far-East” B.V:lle Anglo Austrian AAB Bank AG:sta kuuluvien osuuksien taloudellisen arvon.

---

(1)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63).

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/57

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2019 – TestBioTech v. komissio

(asia T-173/17) (1)

(2020/C 10/67)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 161, 22.5.2017.

---

| 13.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 10/57 |
| --- | --- | --- | --- |

13.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 10/57

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.11.2019 – CF v. parlamentti

(asia T-361/19) (1)

(2020/C 10/68)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 263, 5.8.2019.

---