# Den Europæiske Unions C 357/2019

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 357 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 62. årgang21. oktober 2019 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 357

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

62. årgang21. oktober 2019

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2019/C 357/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |
| | Retten |
| 2019/C 357/02 | Udnævnelse af den assisterende justitssekretær | 2 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2019/C 357/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

1

Retten

2019/C 357/02

Udnævnelse af den assisterende justitssekretær

2

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2019/C 357/03 | Sag C-162/19 P: Appel iværksat den 22. februar 2019 af Iceland Foods Ltd til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-267/18 – Iceland Foods mod EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND) | 3 |
| 2019/C 357/04 | Sag C-188/19 P: Appel iværksat den 24. februar 2019 af FV til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-750/16, FV mod Rådet | 3 |
| 2019/C 357/05 | Sag C-230/19 P: Appel iværksat den 14. marts 2019 af Petr Fryč til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 15. januar 2019 i sag T-513/18, Fryč mod Kommissionen | 4 |
| 2019/C 357/06 | Sag C-317/19 P: Appel iværksat den 16. april 2019 af ND (*1) 
  og OE (*1) 
  til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. februar 2019 i sag T-581/18, ND (*1) 
  og OE (*1) mod Kommissionen | 4 |
| 2019/C 357/07 | Sag C-433/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 6. juni 2019 – Ellmes Property Services Limited mod SP | 4 |
| 2019/C 357/08 | Sag C-442/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 12. juni 2019 – Stichting Brein mod News-Service Europe BV | 5 |
| 2019/C 357/09 | Sag C-462/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spanien) den 13. juni 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT) | 6 |
| 2019/C 357/10 | Sag C-464/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 14. juni 2019 – Latte Villafranca SCRL, under likvidation, m.fl. mod Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Regione Veneto | 7 |
| 2019/C 357/11 | Sag C-468/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italien) den 17. juni 2019 – Regione Veneto mod HD | 7 |
| 2019/C 357/12 | Sag C-478/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema de cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/13 | Sag C-479/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/14 | Sag C-481/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. juni 2019 – DB mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) | 10 |
| 2019/C 357/15 | Sag C-496/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale della Campania (Italien) den 25. juni 2019 – Antonio Capaldo SpA mod Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno | 11 |
| 2019/C 357/16 | Sag C-497/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 26. juni 2019 – Ibercaja Banco, S.A. mod SO og TP | 11 |
| 2019/C 357/17 | Sag C-499/19 P: Appel iværksat den 28. juni 2019 af Victor Lupu til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 30. april 2019 i sag T-558/18 – Lupu mod EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS) | 12 |
| 2019/C 357/18 | Sag C-505/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. juli 2019 – WS mod Bundesrepublik Deutschland | 12 |
| 2019/C 357/19 | Sag C-512/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 3. juli 2019 – Go Sun Srl og Malby Energy 4 Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl. | 13 |
| 2019/C 357/20 | Sag C-517/19 P: Appel iværksat den 8. juli 2019 af Maria Alvarez y Bejarano m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-516-16 og T-536/16, Alvarez y Bejarano m.fl. mod Kommissionen | 14 |
| 2019/C 357/21 | Sag C-518/19 P: Appel iværksat den 8. juli 2019 af Jakov Ardalic m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-523/16 og T-542/16, Ardalic m.fl. mod Rådet | 15 |
| 2019/C 357/22 | Sag C-538/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Constanța (Rumænien) den 10. juli 2019 – TS, UT og VU mod Casa Națională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanța | 16 |
| 2019/C 357/23 | Sag C-544/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 17. juli 2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite | 17 |
| 2019/C 357/24 | Sag C-553/19 P: Appel iværksat den 18. juli 2019 af International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 16. maj 2019 i sag T-396/18, ITSA mod Kommissionen | 18 |
| 2019/C 357/25 | Sag C-554/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Kehl (Tyskland) den 18. juli 2019 – straffesag mod FU | 19 |
| 2019/C 357/26 | Sag C-555/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 19. juli 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH mod SevenOne Media GmbH | 21 |
| 2019/C 357/27 | Sag C-561/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 23. juli 2019 – Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA | 22 |
| 2019/C 357/28 | Sag C-595/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 23. juli 2019 – Fototre Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl. | 23 |
| 2019/C 357/29 | Sag C-600/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 6. august 2019 – MA mod Ibercaja Banco, SA | 23 |
| 2019/C 357/30 | Sag C-602/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Köln (Tyskland) den 9. august 2019 – kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland | 24 |
| 2019/C 357/31 | Sag C-608/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 12. august 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) mod Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. | 25 |
| 2019/C 357/32 | Sag C-616/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 16. august 2019 – M.S., M.W. og G.S. mod Minister for Justice and Equality | 26 |
| 2019/C 357/33 | Sag C-624/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Watford Employment Tribunal (Det Forende Kongerige) den 22. august 2019 – K m.fl. mod Tesco Stores Ltd | 27 |
| 2019/C 357/34 | Sag C-658/19: Sag anlagt den 4. september 2019 – Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien | 27 |
| | Retten |
| 2019/C 357/35 | Sag T-603/17: Rettens dom af 4. september 2019 – Litauen mod Kommissionen (EGFL og ELFUL – udgifter udelukket fra EU-finansiering – forordning (EF) nr. 1698/2005 – akse 4 Leader – forordning (EU) nr. 65/2011 – administrativ kontrol – forpligtelse til at indføre et hensigtsmæssigt system, der tillader en vurdering af omkostningernes rimelighed – betaling in natura i form af frivilligt arbejde – betaling in natura i form af et apportindskud – kontrol på stedet – forekomsten af bilag, der begrunder betalingsanmodningerne – gennemførelsen af de operationer, der finansieres i overensstemmelse med reglerne om offentlige kontrakter) | 29 |
| 2019/C 357/36 | Sag T-217/18: Rettens dom af 10. september 2019 – DK mod EU-Udenrigstjenesten (Personalesag – disciplinærsag – straffedom – sanktion om indeholdelse i pensionsbeløbet – åbenbart urigtigt skøn – proportionalitet – begrundelsespligt – formildende omstændigheder – ansvar) | 30 |
| 2019/C 357/37 | Sag T-308/18: Rettens dom af 4. september 2019 – Hamas mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger mod personer, grupper og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – mulighed for, at en myndighed i et tredjeland kan anses for en kompetent myndighed som omhandlet i fælles holdning 2001/931/FUSP – faktuelt grundlag for afgørelserne om indefrysning af midler – begrundelsespligt – urigtigt skøn – princippet om ikkeindblanding – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – bekræftelse af Rådets retsakter) | 30 |
| 2019/C 357/38 | Sag T-680/18: Rettens dom af 9. september 2019 – SLL Service mod EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (EU-varemærker – indsigelsessag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket LUMIN8 – det ældre EU-ordmærke LUMI – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001) | 31 |
| 2019/C 357/39 | Sag T-689/18: Rettens dom af 9. september 2019 – Executive Selling mod EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (EU-varemærker – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket EXECUTIVE SELLING – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001) | 32 |
| 2019/C 357/40 | Sag T-744/18: Rettens dom af 10. september 2019 – Oakley mod EUIPO – Xuebo Ye (Gengivelse af en uafsluttet ellipse) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærke, der gengiver en uafsluttet ellipse – ældre EU-figurmærke, der gengiver en ellipse – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001) | 33 |
| 2019/C 357/41 | Sag T-753/18: Rettens dom af 5. september 2019 – C&A mod EUIPO (#BESTDEAL) (EU-varemærker – ansøgning om EU-figurmærket #BESTDEAL – absolut registreringshindring – mangel på fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001) | 33 |
| 2019/C 357/42 | Sag T-434/17: Rettens kendelse af 22. juli 2019 – Younique mod EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (EU-varemærker – indsigelsessag – tilbagetagelse af indsigelsen – ufornødent at træffe afgørelse) | 34 |
| 2019/C 357/43 | Sag T-511/19: Sag anlagt den 17. juli 2019 – Staciwa mod Kommissionen | 35 |
| 2019/C 357/44 | Sag T-529/19: Sag anlagt den 22. juli 2019 – Adeso mod Kommissionen | 36 |
| 2019/C 357/45 | Sag T-536/19: Sag anlagt den 27. juli 2019 – Militos Symvouleftiki mod Kommissionen | 37 |
| 2019/C 357/46 | Sag T-573/19: Sag anlagt den 16. august 2019 – DS m.fl. mod Europa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten | 38 |
| 2019/C 357/47 | Sag T-575/19: Sag anlagt den 19. august 2019 – EI mod Kommissionen | 38 |
| 2019/C 357/48 | Sag T-576/19: Sag anlagt den 19. august 2019 – DV m.fl. mod Kommissionen | 39 |
| 2019/C 357/49 | Sag T-580/19: Sag anlagt den 20. august 2019 – Borborudi mod Rådet | 40 |
| 2019/C 357/50 | Sag T-584/19: Sag anlagt den 22. august 2019 – thyssenkrupp mod Kommissionen | 41 |
| 2019/C 357/51 | Sag T-595/19: Sag anlagt den 30. august 2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) | 42 |
| 2019/C 357/52 | Sag T-621/17: Rettens kendelse af 18. juli 2019 – Taminco og Arysta LifeScience Great Britain mod EFSA | 43 |
| 2019/C 357/53 | Sag T-720/18: Rettens kendelse af 23. juli 2019 – AMVAC Netherlands mod EFSA | 44 |
| 2019/C 357/54 | Sag T-335/19: Rettens kendelse af 23. august 2019 – Cantieri del Mediterraneo mod Kommissionen | 44 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2019/C 357/03

Sag C-162/19 P: Appel iværksat den 22. februar 2019 af Iceland Foods Ltd til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-267/18 – Iceland Foods mod EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

3

2019/C 357/04

Sag C-188/19 P: Appel iværksat den 24. februar 2019 af FV til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-750/16, FV mod Rådet

3

2019/C 357/05

Sag C-230/19 P: Appel iværksat den 14. marts 2019 af Petr Fryč til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 15. januar 2019 i sag T-513/18, Fryč mod Kommissionen

4

2019/C 357/06

Sag C-317/19 P: Appel iværksat den 16. april 2019 af ND (*1) 
  og OE (*1) 
  til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. februar 2019 i sag T-581/18, ND (*1) 
  og OE (*1) mod Kommissionen

*1

*1

*1

*1

4

2019/C 357/07

Sag C-433/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 6. juni 2019 – Ellmes Property Services Limited mod SP

4

2019/C 357/08

Sag C-442/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 12. juni 2019 – Stichting Brein mod News-Service Europe BV

5

2019/C 357/09

Sag C-462/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spanien) den 13. juni 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

6

2019/C 357/10

Sag C-464/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 14. juni 2019 – Latte Villafranca SCRL, under likvidation, m.fl. mod Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Regione Veneto

7

2019/C 357/11

Sag C-468/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italien) den 17. juni 2019 – Regione Veneto mod HD

7

2019/C 357/12

Sag C-478/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema de cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/13

Sag C-479/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/14

Sag C-481/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. juni 2019 – DB mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

10

2019/C 357/15

Sag C-496/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale della Campania (Italien) den 25. juni 2019 – Antonio Capaldo SpA mod Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

11

2019/C 357/16

Sag C-497/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 26. juni 2019 – Ibercaja Banco, S.A. mod SO og TP

11

2019/C 357/17

Sag C-499/19 P: Appel iværksat den 28. juni 2019 af Victor Lupu til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 30. april 2019 i sag T-558/18 – Lupu mod EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

12

2019/C 357/18

Sag C-505/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. juli 2019 – WS mod Bundesrepublik Deutschland

12

2019/C 357/19

Sag C-512/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 3. juli 2019 – Go Sun Srl og Malby Energy 4 Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl.

13

2019/C 357/20

Sag C-517/19 P: Appel iværksat den 8. juli 2019 af Maria Alvarez y Bejarano m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-516-16 og T-536/16, Alvarez y Bejarano m.fl. mod Kommissionen

14

2019/C 357/21

Sag C-518/19 P: Appel iværksat den 8. juli 2019 af Jakov Ardalic m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-523/16 og T-542/16, Ardalic m.fl. mod Rådet

15

2019/C 357/22

Sag C-538/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Constanța (Rumænien) den 10. juli 2019 – TS, UT og VU mod Casa Națională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

16

2019/C 357/23

Sag C-544/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 17. juli 2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

17

2019/C 357/24

Sag C-553/19 P: Appel iværksat den 18. juli 2019 af International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 16. maj 2019 i sag T-396/18, ITSA mod Kommissionen

18

2019/C 357/25

Sag C-554/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Kehl (Tyskland) den 18. juli 2019 – straffesag mod FU

19

2019/C 357/26

Sag C-555/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 19. juli 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH mod SevenOne Media GmbH

21

2019/C 357/27

Sag C-561/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 23. juli 2019 – Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA

22

2019/C 357/28

Sag C-595/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 23. juli 2019 – Fototre Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl.

23

2019/C 357/29

Sag C-600/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 6. august 2019 – MA mod Ibercaja Banco, SA

23

2019/C 357/30

Sag C-602/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Köln (Tyskland) den 9. august 2019 – kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland

24

2019/C 357/31

Sag C-608/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 12. august 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) mod Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

25

2019/C 357/32

Sag C-616/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 16. august 2019 – M.S., M.W. og G.S. mod Minister for Justice and Equality

26

2019/C 357/33

Sag C-624/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Watford Employment Tribunal (Det Forende Kongerige) den 22. august 2019 – K m.fl. mod Tesco Stores Ltd

27

2019/C 357/34

Sag C-658/19: Sag anlagt den 4. september 2019 – Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

27

Retten

2019/C 357/35

Sag T-603/17: Rettens dom af 4. september 2019 – Litauen mod Kommissionen (EGFL og ELFUL – udgifter udelukket fra EU-finansiering – forordning (EF) nr. 1698/2005 – akse 4 Leader – forordning (EU) nr. 65/2011 – administrativ kontrol – forpligtelse til at indføre et hensigtsmæssigt system, der tillader en vurdering af omkostningernes rimelighed – betaling in natura i form af frivilligt arbejde – betaling in natura i form af et apportindskud – kontrol på stedet – forekomsten af bilag, der begrunder betalingsanmodningerne – gennemførelsen af de operationer, der finansieres i overensstemmelse med reglerne om offentlige kontrakter)

29

2019/C 357/36

Sag T-217/18: Rettens dom af 10. september 2019 – DK mod EU-Udenrigstjenesten (Personalesag – disciplinærsag – straffedom – sanktion om indeholdelse i pensionsbeløbet – åbenbart urigtigt skøn – proportionalitet – begrundelsespligt – formildende omstændigheder – ansvar)

30

2019/C 357/37

Sag T-308/18: Rettens dom af 4. september 2019 – Hamas mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger mod personer, grupper og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – mulighed for, at en myndighed i et tredjeland kan anses for en kompetent myndighed som omhandlet i fælles holdning 2001/931/FUSP – faktuelt grundlag for afgørelserne om indefrysning af midler – begrundelsespligt – urigtigt skøn – princippet om ikkeindblanding – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – bekræftelse af Rådets retsakter)

30

2019/C 357/38

Sag T-680/18: Rettens dom af 9. september 2019 – SLL Service mod EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (EU-varemærker – indsigelsessag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket LUMIN8 – det ældre EU-ordmærke LUMI – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

31

2019/C 357/39

Sag T-689/18: Rettens dom af 9. september 2019 – Executive Selling mod EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (EU-varemærker – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket EXECUTIVE SELLING – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001)

32

2019/C 357/40

Sag T-744/18: Rettens dom af 10. september 2019 – Oakley mod EUIPO – Xuebo Ye (Gengivelse af en uafsluttet ellipse) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærke, der gengiver en uafsluttet ellipse – ældre EU-figurmærke, der gengiver en ellipse – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

33

2019/C 357/41

Sag T-753/18: Rettens dom af 5. september 2019 – C&A mod EUIPO (#BESTDEAL) (EU-varemærker – ansøgning om EU-figurmærket #BESTDEAL – absolut registreringshindring – mangel på fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

33

2019/C 357/42

Sag T-434/17: Rettens kendelse af 22. juli 2019 – Younique mod EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (EU-varemærker – indsigelsessag – tilbagetagelse af indsigelsen – ufornødent at træffe afgørelse)

34

2019/C 357/43

Sag T-511/19: Sag anlagt den 17. juli 2019 – Staciwa mod Kommissionen

35

2019/C 357/44

Sag T-529/19: Sag anlagt den 22. juli 2019 – Adeso mod Kommissionen

36

2019/C 357/45

Sag T-536/19: Sag anlagt den 27. juli 2019 – Militos Symvouleftiki mod Kommissionen

37

2019/C 357/46

Sag T-573/19: Sag anlagt den 16. august 2019 – DS m.fl. mod Europa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten

38

2019/C 357/47

Sag T-575/19: Sag anlagt den 19. august 2019 – EI mod Kommissionen

38

2019/C 357/48

Sag T-576/19: Sag anlagt den 19. august 2019 – DV m.fl. mod Kommissionen

39

2019/C 357/49

Sag T-580/19: Sag anlagt den 20. august 2019 – Borborudi mod Rådet

40

2019/C 357/50

Sag T-584/19: Sag anlagt den 22. august 2019 – thyssenkrupp mod Kommissionen

41

2019/C 357/51

Sag T-595/19: Sag anlagt den 30. august 2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

42

2019/C 357/52

Sag T-621/17: Rettens kendelse af 18. juli 2019 – Taminco og Arysta LifeScience Great Britain mod EFSA

43

2019/C 357/53

Sag T-720/18: Rettens kendelse af 23. juli 2019 – AMVAC Netherlands mod EFSA

44

2019/C 357/54

Sag T-335/19: Rettens kendelse af 23. august 2019 – Cantieri del Mediterraneo mod Kommissionen

44

---

| | |
| --- | --- |

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2019/C 357/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 348 af 14.10.2019

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 337 af 7.10.2019

EUT C 328 af 30.9.2019

EUT C 319 af 23.9.2019

EUT C 312 af 16.9.2019

EUT C 305 af 9.9.2019

EUT C 295 af 2.9.2019

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Retten

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/2

---

Udnævnelse af den assisterende justitssekretær

(2019/C 357/02)

Retten har på sit plenarmøde den 13. februar 2019 besluttet at udnævne Thomas Henze som Rettens assisterende justitssekretær i overensstemmelse med procesreglementets artikel 33, sammenholdt med nævnte reglements artikel 32.

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/3

---

Appel iværksat den 22. februar 2019 af Iceland Foods Ltd til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-267/18 – Iceland Foods mod EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

(Sag C-162/19 P)

(2019/C 357/03)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Iceland Foods Ltd (ved S. Malynicz QC, barrister S. Baran, og solicitors J. Hertzog, C. Hill og J. Warner,)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 5. september 2019 fastslået, at appellen afvises, idet den er åbenbart ugrundet, og at Iceland Foods Ltd bærer sine egne omkostninger.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/3

---

Appel iværksat den 24. februar 2019 af FV til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 14. december 2018 i sag T-750/16, FV mod Rådet

(Sag C-188/19 P)

(2019/C 357/04)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: FV (ved avocat É. Boigelot)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen

Ved kendelse af 3. september 2019 har Domstolen (Sjette Afdeling) forkastet appellen.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/4

---

Appel iværksat den 14. marts 2019 af Petr Fryč til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 15. januar 2019 i sag T-513/18, Fryč mod Kommissionen

(Sag C-230/19 P)

(2019/C 357/05)

Processprog: tjekkisk

Parter

Appellant: Petr Fryč (ved advokátka Š. Oharková)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Domstolen (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 5. september 2019 fastslået, at appellen er åbenbart ugrundet.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/4

---

Appel iværksat den 16. april 2019 af  ND (*1) og  OE (*1) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. februar 2019 i sag T-581/18,  ND (*1) og  OE (*1) mod Kommissionen

(Sag C-317/19 P)

(2019/C 357/06)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: ND (*1) og  OE (*1) (ved advokat A. Bove)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 3. september 2019 afvist appellen.

---

(*1)  Information er fjernet eller erstattet inden for rammerne af beskyttelse af personoplysninger og/eller fortrolighed.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 6. juni 2019 – Ellmes Property Services Limited mod SP

(Sag C-433/19)

(2019/C 357/07)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Appellant: Ellmes Property Services Limited

Indstævnt: SP

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal artikel 24, nr. 1), første afsnit, første alternativ, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) fortolkes således, at søgsmål fra en lejlighedsejer med henblik på at forhindre en anden lejlighedsejer i egenhændigt at ændre sit objekt for lejlighedsejerskab, særligt dettes anvendelsesformål, uden godkendelse fra de øvrige lejlighedsejere, vedrører påberåbelsen af en tinglig ret? |
| --- | --- |

1.

Skal artikel 24, nr. 1), første afsnit, første alternativ, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) fortolkes således, at søgsmål fra en lejlighedsejer med henblik på at forhindre en anden lejlighedsejer i egenhændigt at ændre sit objekt for lejlighedsejerskab, særligt dettes anvendelsesformål, uden godkendelse fra de øvrige lejlighedsejere, vedrører påberåbelsen af en tinglig ret?

| 2. | Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:
  Skal artikel 7, nr. 1), litra a), i forordning nr. 1215/2012 fortolkes således, at de under det første spørgsmål omhandlede søgsmål vedrører kontraktmæssige krav, der skal opfyldes på stedet for retssagen? |
| --- | --- |

2.

Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:

Skal artikel 7, nr. 1), litra a), i forordning nr. 1215/2012 fortolkes således, at de under det første spørgsmål omhandlede søgsmål vedrører kontraktmæssige krav, der skal opfyldes på stedet for retssagen?

---

(1)  EUT 2012, L 351, s. 1.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 12. juni 2019 – Stichting Brein mod News-Service Europe BV

(Sag C-442/19)

(2019/C 357/08)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Appellant: Stichting Brein

Indstævnt: News-Service Europe BV

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Foretager en operatør af en platform til Usenet-tjenester (således som NSE var det) [...] en overføring til almenheden som omhandlet i artikel 3, stk. 1, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT 2001, L 167, s. 10, herefter »ophavsretsdirektivet«)? |
| --- | --- |

1.

Foretager en operatør af en platform til Usenet-tjenester (således som NSE var det) [...] en overføring til almenheden som omhandlet i artikel 3, stk. 1, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT 2001, L 167, s. 10, herefter »ophavsretsdirektivet«)?

| 2. | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende (og der således er tale om en overføring til almenheden):
  Er konstateringen af, at operatøren af en platform til Usenet-tjenester foretager overføringer til almenheden som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i ophavsretsdirektivet til hinder for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (EFT 2000, L 178, s. 1, herefter »direktivet om elektronisk handel«)? |
| --- | --- |

2.

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende (og der således er tale om en overføring til almenheden):

Er konstateringen af, at operatøren af en platform til Usenet-tjenester foretager overføringer til almenheden som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i ophavsretsdirektivet til hinder for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (EFT 2000, L 178, s. 1, herefter »direktivet om elektronisk handel«)?

| 3. | Såfremt spørgsmål 1 eller 2 i direktivet om elektronisk handel besvares benægtende (og det derfor i princippet er muligt at påberåbe sig en ansvarsfritagelse i henhold til fra artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel):
  Spiller operatøren af en platform til Usenet-tjenester, der yder tjenester [...], en aktiv rolle, der på anden måde er til hinder for at anvende artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel? |
| --- | --- |

3.

Såfremt spørgsmål 1 eller 2 i direktivet om elektronisk handel besvares benægtende (og det derfor i princippet er muligt at påberåbe sig en ansvarsfritagelse i henhold til fra artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel):

Spiller operatøren af en platform til Usenet-tjenester, der yder tjenester [...], en aktiv rolle, der på anden måde er til hinder for at anvende artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel?

| 4) | Kan det forbydes operatøren af en platform til Usenet-tjenester, der foretager en overføring til almenheden, og som er berettiget til fritagelse i henhold til artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel, at fortsætte med krænkelsen, eller kan der gives ham et påbud, der går videre end bestemt i artikel 14, stk. 3, i direktivet om elektronisk handel, eller vil dette være i strid med artikel 15, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel? |
| --- | --- |

4)

Kan det forbydes operatøren af en platform til Usenet-tjenester, der foretager en overføring til almenheden, og som er berettiget til fritagelse i henhold til artikel 14, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel, at fortsætte med krænkelsen, eller kan der gives ham et påbud, der går videre end bestemt i artikel 14, stk. 3, i direktivet om elektronisk handel, eller vil dette være i strid med artikel 15, stk. 1, i direktivet om elektronisk handel?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spanien) den 13. juni 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

(Sag C-462/19)

(2019/C 357/09)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

Parter i hovedsagen

Interesseret part i sin egenskab af berørt person: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

Andre parter i sagen: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak og Unión General de Trabajadores (UGT)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 101 TEUF fortolkes således, at aftaler mellem erhvervsdrivende og repræsentanter for arbejdstagere, selv når de benævnes kollektive overenskomster, er forbudte, når de i forhold til virksomheder, der udtræder af et Sociedad Anónima de Gestión de Estibadores Portuarios [aktieselskab, der forvalter havnearbejdskraft, herefter »SAGEP«], foreskriver, at rettighederne og forpligtelserne for arbejdstagere, som er knyttet til det pågældende SAGEP, overgår fra overdrageren til erhververen, og fastsætter vilkårene herfor? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 101 TEUF fortolkes således, at aftaler mellem erhvervsdrivende og repræsentanter for arbejdstagere, selv når de benævnes kollektive overenskomster, er forbudte, når de i forhold til virksomheder, der udtræder af et Sociedad Anónima de Gestión de Estibadores Portuarios [aktieselskab, der forvalter havnearbejdskraft, herefter »SAGEP«], foreskriver, at rettighederne og forpligtelserne for arbejdstagere, som er knyttet til det pågældende SAGEP, overgår fra overdrageren til erhververen, og fastsætter vilkårene herfor?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 101 TEUF da fortolkes således, at den er til hinder for bestemmelser i national ret som dem, der er indeholdt i kongeligt lovdekret nr. 9/2019, for så vidt som det udgør grundlaget for de kollektive overenskomster, der fastsætter en særlig variant af kravet om, at arbejdstageres rettigheder og forpligtelser overgår fra overdrageren til erhververen, som omfatter andet end blot ansættelsesforhold og medfører en harmonisering af handelsbetingelser? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 101 TEUF da fortolkes således, at den er til hinder for bestemmelser i national ret som dem, der er indeholdt i kongeligt lovdekret nr. 9/2019, for så vidt som det udgør grundlaget for de kollektive overenskomster, der fastsætter en særlig variant af kravet om, at arbejdstageres rettigheder og forpligtelser overgår fra overdrageren til erhververen, som omfatter andet end blot ansættelsesforhold og medfører en harmonisering af handelsbetingelser?

| 3) | Såfremt det måtte fastslås, at de nævnte lovbestemmelser er i strid med EU-retten, skal den praksis fra Domstolen om EU-rettens forrang og dens følger, som navnlig fremgår af Simmenthal-dommen (1) og Fratelli Costanzo-dommen (2), da fortolkes således, at offentligretlige organer som Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia ikke må anvende bestemmelser i national ret, som er i strid med artikel 101 TEUF? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det måtte fastslås, at de nævnte lovbestemmelser er i strid med EU-retten, skal den praksis fra Domstolen om EU-rettens forrang og dens følger, som navnlig fremgår af Simmenthal-dommen (1) og Fratelli Costanzo-dommen (2), da fortolkes således, at offentligretlige organer som Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia ikke må anvende bestemmelser i national ret, som er i strid med artikel 101 TEUF?

| 4) | Såfremt det første spørgsmål måtte besvares bekræftende, skal artikel 101 TEUF og Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (3) af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 samt forpligtelsen til at sikre EU-rettens effektivitet da fortolkes således, at en myndighed som Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia er forpligtet til at pålægge virksomheder, der udviser en adfærd, som den, der er beskrevet, bøder og tvangsbøder? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det første spørgsmål måtte besvares bekræftende, skal artikel 101 TEUF og Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (3) af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 samt forpligtelsen til at sikre EU-rettens effektivitet da fortolkes således, at en myndighed som Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia er forpligtet til at pålægge virksomheder, der udviser en adfærd, som den, der er beskrevet, bøder og tvangsbøder?

---

(1)  Dom af 15.12.1976, Simmenthal Spa mod Ministero delle Finanze (35/76, EU:C:1976:180).

(2)  Dom af 22.6.1989, Fratelli Costanzo mod Comune di Milano (103/88, EU:C:1989:256).

(3)  EFT 2003, L 1, s. 1.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 14. juni 2019 – Latte Villafranca SCRL, under likvidation, m.fl. mod Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Regione Veneto

(Sag C-464/19)

(2019/C 357/10)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Latte Villafranca SCRL, under likvidation, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA og FB

Sagsøgte: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Regione Veneto

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal EU-retten i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, fortolkes således, at den omstændighed, at en national bestemmelse er i strid med artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EØF) nr. 3950/92 (1), har som konsekvens, at producenter ikke er forpligtet til at betale tillægsafgiften, såfremt de i den nævnte forordning anførte vilkår er opfyldt? |
| --- | --- |

1)

Skal EU-retten i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, fortolkes således, at den omstændighed, at en national bestemmelse er i strid med artikel 2, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EØF) nr. 3950/92 (1), har som konsekvens, at producenter ikke er forpligtet til at betale tillægsafgiften, såfremt de i den nævnte forordning anførte vilkår er opfyldt?

| 2) | Skal EU-retten, og særligt det almindelige princip om beskyttelse af den berettigede forventning, i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, fortolkes således, at den berettigede forventning ikke kan beskyttes hos personer, som har opfyldt en af en medlemsstat fastsat forpligtelse, og som har draget fordel af de virkninger, der er forbundet med overholdelsen af denne forpligtelse, såfremt denne forpligtelse har vist sig at være i strid med EU-retten? |
| --- | --- |

2)

Skal EU-retten, og særligt det almindelige princip om beskyttelse af den berettigede forventning, i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, fortolkes således, at den berettigede forventning ikke kan beskyttes hos personer, som har opfyldt en af en medlemsstat fastsat forpligtelse, og som har draget fordel af de virkninger, der er forbundet med overholdelsen af denne forpligtelse, såfremt denne forpligtelse har vist sig at være i strid med EU-retten?

| 3) | Er artikel 9 i forordning (EF) nr. 1392/2001 (2) af 9. juli 2001 og det EU-retlige begreb »prioriteret kategori« i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, til hinder for en medlemsstats bestemmelse, såsom artikel 2, stk. 3, i lovdekret nr. 157/2004 vedtaget af Den Italienske Republik, som fastlægger forskellige metoder til tilbagebetaling af den overskydende tillægsafgift, idet der med hensyn til tilbagebetalingstider og -metoder sondres mellem de producenter, som har forladt sig på pligten til at overholde en national bestemmelse, der har vist sig at være i strid med EU-retten, og de producenter, som ikke har overholdt denne bestemmelse? |
| --- | --- |

3)

Er artikel 9 i forordning (EF) nr. 1392/2001 (2) af 9. juli 2001 og det EU-retlige begreb »prioriteret kategori« i en situation som den beskrevne, og som udgør hovedsagens genstand, til hinder for en medlemsstats bestemmelse, såsom artikel 2, stk. 3, i lovdekret nr. 157/2004 vedtaget af Den Italienske Republik, som fastlægger forskellige metoder til tilbagebetaling af den overskydende tillægsafgift, idet der med hensyn til tilbagebetalingstider og -metoder sondres mellem de producenter, som har forladt sig på pligten til at overholde en national bestemmelse, der har vist sig at være i strid med EU-retten, og de producenter, som ikke har overholdt denne bestemmelse?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28.12.1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (EFT 1992, L 405, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1392/2001 af 9.7.2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (EUT 2001, L 187, s. 19).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italien) den 17. juni 2019 – Regione Veneto mod HD

(Sag C-468/19)

(2019/C 357/11)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria regionale per il Veneto

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Regione Veneto

Sagsøgt: HD

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal de »kulturgoder«, som er omhandlet i artikel 36 TEUF, defineres efter kriteriet i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014 (1), hvorefter det er definitionen af kulturgoder ifølge national lovgivning, som er afgørende? |
| --- | --- |

1)

Skal de »kulturgoder«, som er omhandlet i artikel 36 TEUF, defineres efter kriteriet i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014 (1), hvorefter det er definitionen af kulturgoder ifølge national lovgivning, som er afgørende?

| 2) | Omfatter beskyttelsen af »kulturgoder« i henhold til artikel 36 TEUF også »veterankøretøjer« som omhandlet i direktiv 2000/53/EF (2)? |
| --- | --- |

2)

Omfatter beskyttelsen af »kulturgoder« i henhold til artikel 36 TEUF også »veterankøretøjer« som omhandlet i direktiv 2000/53/EF (2)?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, ønskes oplyst, om de ovenfor nævnte EU-retlige bestemmelser med henblik på det beskyttelsesformål, som ønskes opnået hermed, tager hensyn til køretøjer, som i den italienske retsorden anses for at være »af historisk interesse og samlerobjekter« henset til forpligtelsen til at bevare dem i deres originale tilstand? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, ønskes oplyst, om de ovenfor nævnte EU-retlige bestemmelser med henblik på det beskyttelsesformål, som ønskes opnået hermed, tager hensyn til køretøjer, som i den italienske retsorden anses for at være »af historisk interesse og samlerobjekter« henset til forpligtelsen til at bevare dem i deres originale tilstand?

| 4) | Skal formålet om beskyttelse af sådanne »kulturgoder«, herunder »veterankøretøjer«, som foreskrevet i artikel 36 TEUF og omtalt i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014, samt i tiende betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer, i lyset af punkt 26 i Europa-Kommissionens trafiksikkerhedsprogram, der blev godkendt den 29. september 2005, fortolkes således, at dette formål gør det muligt for medlemsstaterne at indrømme en skattefritagelse, der medfører forskelsbehandling, for så vidt som den er begrænset til alene at gælde for køretøjer, der er »af særlig historisk interesse og samlerobjekter«, når der i visse dele af det nationale område tillades en mere omfattende skattefritagelse for alle køretøjer, der er »af historisk interesse og samlerobjekter« i henhold til visse regionale love og provinslove, der alene finder anvendelse i de pågældende regioner og provinser? |
| --- | --- |

4)

Skal formålet om beskyttelse af sådanne »kulturgoder«, herunder »veterankøretøjer«, som foreskrevet i artikel 36 TEUF og omtalt i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014, samt i tiende betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer, i lyset af punkt 26 i Europa-Kommissionens trafiksikkerhedsprogram, der blev godkendt den 29. september 2005, fortolkes således, at dette formål gør det muligt for medlemsstaterne at indrømme en skattefritagelse, der medfører forskelsbehandling, for så vidt som den er begrænset til alene at gælde for køretøjer, der er »af særlig historisk interesse og samlerobjekter«, når der i visse dele af det nationale område tillades en mere omfattende skattefritagelse for alle køretøjer, der er »af historisk interesse og samlerobjekter« i henhold til visse regionale love og provinslove, der alene finder anvendelse i de pågældende regioner og provinser?

| 5) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, ønskes det oplyst, om EU-retten alligevel tillader, at »køretøjer, der er af historisk interesse og samlerobjekter« efter medlemsstatens lovgivning underkastes en mindre gunstig skattemæssig behandling, der giver anledning til forskelsbehandling, netop som følge af køretøjernes alder, idet køretøjerne underlægges en højere beskatning som følge af deres mere forurenende emissioner, hvilket forringer den beskyttelse, som de er indrømmet, hindrer deres nyttiggørelse og reducerer deres ejeres motivation for at bevare dem? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, ønskes det oplyst, om EU-retten alligevel tillader, at »køretøjer, der er af historisk interesse og samlerobjekter« efter medlemsstatens lovgivning underkastes en mindre gunstig skattemæssig behandling, der giver anledning til forskelsbehandling, netop som følge af køretøjernes alder, idet køretøjerne underlægges en højere beskatning som følge af deres mere forurenende emissioner, hvilket forringer den beskyttelse, som de er indrømmet, hindrer deres nyttiggørelse og reducerer deres ejeres motivation for at bevare dem?

| 6) | Tillader princippet om varernes frie bevægelighed, jf. artikel 52, stk. 2, TEU og artikel 30 TEUF, samt det heraf følgende forbud mod foranstaltninger med tilsvarende virkning som told set i lyset af de kriterier, som er udarbejdet i Domstolens praksis, en medlemsstat at lade køretøjer, der er »af historisk interesse og samlerobjekter« være omfattet af en skatteordning, der medfører forskelsbehandling og en ikke ensartet anvendelse på hele det nationale område, og som finder anvendelse ved overdragelse af ejendomsretten til sådanne køretøjer mellem en person, som er bosiddende på et område i medlemsstaten, hvor der gælder en fritagelse, og en person, som er bosiddende på et område i medlemsstaten, hvor der derimod ikke gælder nogen skattefritagelse? |
| --- | --- |

6)

Tillader princippet om varernes frie bevægelighed, jf. artikel 52, stk. 2, TEU og artikel 30 TEUF, samt det heraf følgende forbud mod foranstaltninger med tilsvarende virkning som told set i lyset af de kriterier, som er udarbejdet i Domstolens praksis, en medlemsstat at lade køretøjer, der er »af historisk interesse og samlerobjekter« være omfattet af en skatteordning, der medfører forskelsbehandling og en ikke ensartet anvendelse på hele det nationale område, og som finder anvendelse ved overdragelse af ejendomsretten til sådanne køretøjer mellem en person, som er bosiddende på et område i medlemsstaten, hvor der gælder en fritagelse, og en person, som er bosiddende på et område i medlemsstaten, hvor der derimod ikke gælder nogen skattefritagelse?

| 7) | Er artikel 18 TEUF, 19 TEUF, 20 TEUF, 21 TEUF, 45 TEUF og 49 TEUF, som sikrer beskyttelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder i det fælles europæiske område, og forbuddet med direkte og indirekte forskelsbehandling i Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 (3) til hinder for, at en medlemsstats ugunstige og diskriminerende skattemæssige behandling, som sondrer og straffer ejere af køretøjer, der er af historisk interesse og samlerobjekter, alene på grundlag af ejernes bopæl? |
| --- | --- |

7)

Er artikel 18 TEUF, 19 TEUF, 20 TEUF, 21 TEUF, 45 TEUF og 49 TEUF, som sikrer beskyttelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder i det fælles europæiske område, og forbuddet med direkte og indirekte forskelsbehandling i Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 (3) til hinder for, at en medlemsstats ugunstige og diskriminerende skattemæssige behandling, som sondrer og straffer ejere af køretøjer, der er af historisk interesse og samlerobjekter, alene på grundlag af ejernes bopæl?

| 8) | Endelig ønske oplyst, om frihedsprincippet og princippet om dommeres selvstændighed og uafhængighed, der er fastsat og beskyttet i artikel 2 TEU i det fælles europæiske område for at sikre en »retfærdig rettergang«, tillader en medlemsstat ved lov at forhindre domstolene i selvstændigt at fastslå, at et køretøj »er af særlig historisk interesse og samlerobjekt« med henblik på at afgøre, om det omhandlede køretøj er fritaget for beskatning, hvorved domstolene pålægges alene at lægge sådanne afgørelser til grund, som i denne henseende er vedtaget af en privat person, der har enekompetence på det pågældende område? |
| --- | --- |

8)

Endelig ønske oplyst, om frihedsprincippet og princippet om dommeres selvstændighed og uafhængighed, der er fastsat og beskyttet i artikel 2 TEU i det fælles europæiske område for at sikre en »retfærdig rettergang«, tillader en medlemsstat ved lov at forhindre domstolene i selvstændigt at fastslå, at et køretøj »er af særlig historisk interesse og samlerobjekt« med henblik på at afgøre, om det omhandlede køretøj er fritaget for beskatning, hvorved domstolene pålægges alene at lægge sådanne afgørelser til grund, som i denne henseende er vedtaget af en privat person, der har enekompetence på det pågældende område?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15.5.2014 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 (omarbejdning) (EUT 2014, L 159, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18.9.2000 om udrangerede køretøjer - Erklæringer fra Kommissionen (EFT 2000, L 269, s. 34).

(3)  Rådets direktiv 2000/43/EF af 29.6.2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (EFT 2000, L 180, s. 22).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema de cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate

(Sag C-478/19)

(2019/C 357/12)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema de cassazione

Parter i hovedsagen

Appellant: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Indstævnt: Agenzia delle Entrate

Præjudicielt spørgsmål

Er EU-retten – og særligt traktatens bestemmelser om etableringsfrihed og frie kapitalbevægelser som fortolket af Domstolen – til hinder for en anvendelse af en bestemmelse i national ret såsom artikel 36, stk. 10b, i lovdekret nr. 223/2006 (for så vidt som den begrænser den adgang til lempelse af realkredit- og tinglysningsafgifter, der er fastsat heri, til alene lukkede ejendomsinvesteringsfonde)?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 19. juni 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH mod Agenzia delle Entrate

(Sag C-479/19)

(2019/C 357/13)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Appellant: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Indstævnt: Agenzia delle Entrate

Præjudicielt spørgsmål

Er EU-retten – og særligt traktatens bestemmelser om etableringsfrihed og frie kapitalbevægelser som fortolket af Domstolen – til hinder for en anvendelse af en bestemmelse i national ret såsom artikel 36, stk. 10b, i lovdekret nr. 223/2006 for så vidt som den begrænser den adgang til lempelse af realkredit- og tinglysningsafgifter, der er fastsat heri, til alene lukkede ejendomsinvesteringsfonde?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. juni 2019 – DB mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Sag C-481/19)

(2019/C 357/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte costituzionale

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: DB

Kassationsindstævnt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/6/EF (1), der stadig finder anvendelse ratione temporis, og artikel 30, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 596/2014 (2), fortolkes således, at de tillader medlemsstaterne ikke at sanktionere en person, som nægter at besvare spørgsmål fra den kompetente myndighed, hvoraf der kan udledes et ansvar for denne person for en overtrædelse, for hvilken der kan pålægges strafferetlige sanktioner eller administrative sanktioner af »strafferetlig« karakter? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/6/EF (1), der stadig finder anvendelse ratione temporis, og artikel 30, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 596/2014 (2), fortolkes således, at de tillader medlemsstaterne ikke at sanktionere en person, som nægter at besvare spørgsmål fra den kompetente myndighed, hvoraf der kan udledes et ansvar for denne person for en overtrædelse, for hvilken der kan pålægges strafferetlige sanktioner eller administrative sanktioner af »strafferetlig« karakter?

| 2) | Såfremt dette første spørgsmål besvares benægtende, ønskes oplyst, om artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/6/EF, der stadig finder anvendelse ratione temporis, og artikel 30, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 596/2014 er forenelige med artikel 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, også henset til praksis fra Menneskerettighedsdomstolen i relation til EMRK’s artikel 6 og medlemsstaternes fælles forfatningstraditioner, for så vidt som disse bestemmelser kræver, at en person, som nægter at besvare spørgsmål fra den kompetente myndighed, hvoraf der kan udledes et ansvar for denne person for en overtrædelse, for hvilken der kan pålægges administrative sanktioner af »strafferetlig« karakter, ligeledes pålægges sanktioner?« |
| --- | --- |

2)

Såfremt dette første spørgsmål besvares benægtende, ønskes oplyst, om artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/6/EF, der stadig finder anvendelse ratione temporis, og artikel 30, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 596/2014 er forenelige med artikel 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, også henset til praksis fra Menneskerettighedsdomstolen i relation til EMRK’s artikel 6 og medlemsstaternes fælles forfatningstraditioner, for så vidt som disse bestemmelser kræver, at en person, som nægter at besvare spørgsmål fra den kompetente myndighed, hvoraf der kan udledes et ansvar for denne person for en overtrædelse, for hvilken der kan pålægges administrative sanktioner af »strafferetlig« karakter, ligeledes pålægges sanktioner?«

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28.1.2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (EFT 2003, L 96, s. 16).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 596/2014 af 16.4.2014 om markedsmisbrug (forordningen om markedsmisbrug) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF og Kommissionens direktiv 2003/124/EF, 2003/125/EF og 2004/72/EF (EUT 2014, L 173, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria regionale della Campania (Italien) den 25. juni 2019 – Antonio Capaldo SpA mod Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

(Sag C-496/19)

(2019/C 357/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria regionale della Campania

Parter i hovedsagen

Sagsøger og appellant: Antonio Capaldo SpA

Sagsøgt og indstævnt: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

Præjudicielt spørgsmål

Er en fysisk kontrol af varer, som er gennemført i forbindelse med deres indførsel, til hinder for, at der indledes en procedure for revision af toldafgørelser i henhold til artikel 78 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) om indførelse af en EF-toldkodeks?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT 1992, L 302, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 26. juni 2019 – Ibercaja Banco, S.A. mod SO og TP

(Sag C-497/19)

(2019/C 357/16)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Zaragoza

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ibercaja Banco, S.A.

Sagsøgte: SO og TP

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en national lovgivning, hvoraf det følger, at såfremt et bestemt urimeligt kontraktvilkår har været underkastet den indledende domstolsprøvelse ex officio ved anordningen af fuldbyrdelse, er denne prøvelse til hinder for, at den samme ret efterfølgende ex officio efterprøver det pågældende kontraktvilkår, når de faktiske og retlige oplysninger forelå allerede fra begyndelsen, selv om der intet er anført vedrørende gyldigheden af kontraktvilkårene i hverken konklusionen eller begrundelsen vedrørende denne indledende prøvelse, i overensstemmelse med EU-retten? |
| --- | --- |

1)

Er en national lovgivning, hvoraf det følger, at såfremt et bestemt urimeligt kontraktvilkår har været underkastet den indledende domstolsprøvelse ex officio ved anordningen af fuldbyrdelse, er denne prøvelse til hinder for, at den samme ret efterfølgende ex officio efterprøver det pågældende kontraktvilkår, når de faktiske og retlige oplysninger forelå allerede fra begyndelsen, selv om der intet er anført vedrørende gyldigheden af kontraktvilkårene i hverken konklusionen eller begrundelsen vedrørende denne indledende prøvelse, i overensstemmelse med EU-retten?

| 2) | Dernæst opstår spørgsmålet, om rekvisitus, når de faktiske og retlige oplysninger, som afgør, om et vilkår i en forbrugeraftale, er urimeligt, allerede foreligger, ikke rejser indsigelse mod vilkåret under en indsigelsesprocedure som fastsat i loven, efter afgørelsen af denne sag kan indlede en ny procedure, hvorunder det undersøges, om en eller flere andre kontraktvilkår er urimelige, når den pågældende havde mulighed for at rejse indsigelse mod disse under den almindelige procedure i henhold til loven? Det ønskes nærmere bestemt oplyst, om der indtræder en præklusionsvirkning, som er til hinder for, at forbrugeren under samme fuldbyrdelsessøgsmål eller i et efterfølgende anerkendelsessøgsmål på ny rejser spørgsmålet om, hvorvidt et andet kontraktvilkår er urimeligt? |
| --- | --- |

2)

Dernæst opstår spørgsmålet, om rekvisitus, når de faktiske og retlige oplysninger, som afgør, om et vilkår i en forbrugeraftale, er urimeligt, allerede foreligger, ikke rejser indsigelse mod vilkåret under en indsigelsesprocedure som fastsat i loven, efter afgørelsen af denne sag kan indlede en ny procedure, hvorunder det undersøges, om en eller flere andre kontraktvilkår er urimelige, når den pågældende havde mulighed for at rejse indsigelse mod disse under den almindelige procedure i henhold til loven? Det ønskes nærmere bestemt oplyst, om der indtræder en præklusionsvirkning, som er til hinder for, at forbrugeren under samme fuldbyrdelsessøgsmål eller i et efterfølgende anerkendelsessøgsmål på ny rejser spørgsmålet om, hvorvidt et andet kontraktvilkår er urimeligt?

| 3) | Det tredje spørgsmål vedrører det tilfælde, at det anses for at være i overensstemmelse med EU-retten, at parten ikke kan indlede en anden eller yderligere indsigelsesprocedure med henblik på at gøre gældende, at et vilkår, som parten tidligere har kunnet rejse indsigelse mod, fordi de nødvendige faktiske og retlige oplysninger allerede var fastlagt, er urimeligt, idet det ønskes oplyst, om denne omstændighed kan tjene som grundlag for, at retten – som har fået kendskab til vilkårets urimelige karakter – kan udøve sin kontrolbeføjelse ex officio? |
| --- | --- |

3)

Det tredje spørgsmål vedrører det tilfælde, at det anses for at være i overensstemmelse med EU-retten, at parten ikke kan indlede en anden eller yderligere indsigelsesprocedure med henblik på at gøre gældende, at et vilkår, som parten tidligere har kunnet rejse indsigelse mod, fordi de nødvendige faktiske og retlige oplysninger allerede var fastlagt, er urimeligt, idet det ønskes oplyst, om denne omstændighed kan tjene som grundlag for, at retten – som har fået kendskab til vilkårets urimelige karakter – kan udøve sin kontrolbeføjelse ex officio?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/12

---

Appel iværksat den 28. juni 2019 af Victor Lupu til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 30. april 2019 i sag T-558/18 – Lupu mod EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

(Sag C-499/19 P)

(2019/C 357/17)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Victor Lupu (ved advokat P.A. Acsinte)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam

Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 5. september 2019 afvist appellen.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. juli 2019 – WS mod Bundesrepublik Deutschland

(Sag C-505/19)

(2019/C 357/18)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: WS

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Præjudicielt spørgsmål

| 1) | Skal Schengenkonventionens (1) artikel 54, sammenholdt med artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), fortolkes således, at allerede indledningen af en straffesag i alle lande omfattet af Schengenaftalen på grund af den samme lovovertrædelse er udelukket, når en tysk anklagemyndighed indstiller en indledt straffesag, efter at den sigtede har opfyldt bestemte vilkår, herunder navnlig har betalt et bestemt af anklagemyndigheden fastsat pengebeløb? |
| --- | --- |

1)

Skal Schengenkonventionens (1) artikel 54, sammenholdt med artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), fortolkes således, at allerede indledningen af en straffesag i alle lande omfattet af Schengenaftalen på grund af den samme lovovertrædelse er udelukket, når en tysk anklagemyndighed indstiller en indledt straffesag, efter at den sigtede har opfyldt bestemte vilkår, herunder navnlig har betalt et bestemt af anklagemyndigheden fastsat pengebeløb?

| 2) | Gælder der som følge af artikel 21, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde et forbud mod medlemsstaters efterkommelse af anmodninger om anholdelse fra tredjelande inden for rammerne af en international organisation som Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – når den af anholdelsesanmodningen omfattede person er unionsborger, og når den medlemsstat, hvori den pågældende er statsborger, har underrettet både den internationale organisation og dermed også de øvrige medlemsstater om sin betænkelighed ved anholdelsesanmodningens forenelighed med forbuddet mod dobbeltstraf? |
| --- | --- |

2)

Gælder der som følge af artikel 21, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde et forbud mod medlemsstaters efterkommelse af anmodninger om anholdelse fra tredjelande inden for rammerne af en international organisation som Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – når den af anholdelsesanmodningen omfattede person er unionsborger, og når den medlemsstat, hvori den pågældende er statsborger, har underrettet både den internationale organisation og dermed også de øvrige medlemsstater om sin betænkelighed ved anholdelsesanmodningens forenelighed med forbuddet mod dobbeltstraf?

| 3) | Er allerede indledningen af en straffesag og en foreløbig anholdelse i de medlemsstater, hvori den pågældende ikke er statsborger, i strid med artikel 21, stk. 1, TEUF, såfremt dette er i strid med forbuddet mod dobbeltstraf? |
| --- | --- |

3)

Er allerede indledningen af en straffesag og en foreløbig anholdelse i de medlemsstater, hvori den pågældende ikke er statsborger, i strid med artikel 21, stk. 1, TEUF, såfremt dette er i strid med forbuddet mod dobbeltstraf?

| 4) | Skal artikel 4, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (2), sammenholdt med Schengenkonventionens artikel 54 og chartrets artikel 50, fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet til at fastsætte retsregler, som kan sikre, at det i tilfælde af en sag, der fører til ophør af adgangen til strafforfølgning, i alle stater omfattet af Schengenaftalen vil være forbudt at behandle en såkaldt (»Red Notice)« fra Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – med henblik på på ny at indlede en straffesag? |
| --- | --- |

4)

Skal artikel 4, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (2), sammenholdt med Schengenkonventionens artikel 54 og chartrets artikel 50, fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet til at fastsætte retsregler, som kan sikre, at det i tilfælde af en sag, der fører til ophør af adgangen til strafforfølgning, i alle stater omfattet af Schengenaftalen vil være forbudt at behandle en såkaldt (»Red Notice)« fra Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – med henblik på på ny at indlede en straffesag?

| 5) | Råder en international organisation som Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – over et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau, når der ikke er truffet afgørelse om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet i medfør af artikel 36 i direktiv (EU) 2016/680 og/eller fastsat bestemmelser om fornødne garantier i medfør af artikel 37 i direktiv (EU) 2016/680? |
| --- | --- |

5)

Råder en international organisation som Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – over et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau, når der ikke er truffet afgørelse om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet i medfør af artikel 36 i direktiv (EU) 2016/680 og/eller fastsat bestemmelser om fornødne garantier i medfør af artikel 37 i direktiv (EU) 2016/680?

| 6) | Må medlemsstaterne kun behandle oplysninger, som indgår i en til Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – af tredjelande indgivet efterlysning (»Red Notice«), hvis et tredjeland med efterlysningen formidler en anholdelses- og udleveringsanmodning og samtidig fremsætter en anholdelsesanmodning, der ikke strider mod EU-retten, herunder navnlig forbuddet mod dobbeltstraf? |
| --- | --- |

6)

Må medlemsstaterne kun behandle oplysninger, som indgår i en til Den Internationale Kriminalpolitiorganisation – Interpol – af tredjelande indgivet efterlysning (»Red Notice«), hvis et tredjeland med efterlysningen formidler en anholdelses- og udleveringsanmodning og samtidig fremsætter en anholdelsesanmodning, der ikke strider mod EU-retten, herunder navnlig forbuddet mod dobbeltstraf?

---

(1)  Schengen-reglerne - Konvention om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14.6.1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (EFT 2000 L 239, s. 19).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT 2016 L 119, s. 89)

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 3. juli 2019 – Go Sun Srl og Malby Energy 4 Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl.

(Sag C-512/19)

(2019/C 357/19)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Go Sun Srl og Malby Energy 4 Srl

Sagsøgte: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente og Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

Præjudicielt spørgsmål

Er EU-retten til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse, såsom artikel 26, stk. 3, i lovdekret nr. 91/2014, som ændret ved lov nr. 116/2014, der væsentligt begrænser udbetaling af incitamenter, som allerede er bevilget ved lov og fastsat i aftaler indgået mellem producenter af elektricitet fra solcelleanlæg og Gestore dei Servizi Energetici S.p.A, som er den offentlige virksomhed, der har til opgave at udøve denne funktion?

Det ønskes navnlig oplyst, om den omhandlede nationale bestemmelse er forenelig med de almindelige EU-retlige principper, herunder princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, retssikkerhedsprincippet, princippet om loyalt samarbejde og princippet om effektiv virkning, med artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, med direktiv 2009/28/EF (1) og den deri fastsatte regulering af støtteordninger, og med artikel 216, stk. 2, TEUF, navnlig i forhold til traktaten om det europæiske energicharter?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23.4.2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF (EUT 2009, L 140, s. 16).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/14

---

Appel iværksat den 8. juli 2019 af Maria Alvarez y Bejarano m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-516-16 og T-536/16, Alvarez y Bejarano m.fl. mod Kommissionen

(Sag C-517/19 P)

(2019/C 357/20)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El og Evelyne Vandevoorde (ved avocats S. Orlandi og T. Martin)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Annullation af afgørelsen om ikke længere at tildele appellanterne rejsedage eller godtgørelse af årlige rejseudgifter fra 2014. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen om ikke længere at tildele appellanterne rejsedage eller godtgørelse af årlige rejseudgifter fra 2014.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har gjort gældende, at den appellerede dom er behæftet med flere retlige fejl.

For det første begik Retten en retlig fejl i dommens præmis 67 og 75 ved at begrænse omfanget af den retslige kontrol, som den skal udøve, til »åbenbare« tilfælde.

For det andet begik Retten en retlig fejl i dommens præmis 70-73, da den fastslog, at appellanterne ikke befandt sig i en situation, der kan sammenlignes med situationen for de ansatte, som har bevaret retten til rejsedage og godtgørelse af deres årlige rejseudgifter.

For det tredje begik Retten en retlig fejl ved i dommens præmis 69 og 80-86 at fastslå, at den omtvistede lovgivning ikke tilsidesætter proportionalitetsprincippet.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/15

---

Appel iværksat den 8. juli 2019 af Jakov Ardalic m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. april 2019 i de forenede sager T-523/16 og T-542/16, Ardalic m.fl. mod Rådet

(Sag C-518/19 P)

(2019/C 357/21)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki og Cam Tran Thi (ved avocats S. Orlandi og T. Martin)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Annullation af afgørelsen om ikke længere at tildele appellanterne rejsedage eller godtgørelse af årlige rejseudgifter fra 2014. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen om ikke længere at tildele appellanterne rejsedage eller godtgørelse af årlige rejseudgifter fra 2014.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har gjort gældende, at den appellerede dom er behæftet med flere retlige fejl.

For det første begik Retten en retlig fejl i dommens præmis 65 og 73 ved at begrænse omfanget af den retslige kontrol, som den skal udøve, til »åbenbare« tilfælde.

For det andet begik Retten en retlig fejl i dommens præmis 68-71, da den fastslog, at appellanterne ikke befandt sig i en situation, der kan sammenlignes med situationen for de ansatte, som har bevaret retten til rejsedage og godtgørelse af deres årlige rejseudgifter.

For det tredje begik Retten en retlig fejl ved i dommens præmis 67 og 78-84 at fastslå, at den omtvistede lovgivning ikke tilsidesætter proportionalitetsprincippet.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Constanța (Rumænien) den 10. juli 2019 – TS, UT og VU mod Casa Națională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

(Sag C-538/19)

(2019/C 357/22)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Constanța

Parter i hovedsagen

Sagsøgere, nu appellanter: TS, UT og VU

Sagsøgte, nu indstævnte: Casa Națională de Asigurări de Sănătate og Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan den omstændighed, at den lægebehandling, som den forsikrede har givet sit samtykke til, alene er foreskrevet af en læge i en anden medlemsstat end den forsikredes bopælsstat – når der tages højde for, at diagnosen og nødvendigheden af akut behandling er blevet bekræftet af en læge henhørende under bopælsstatens sygesikringsordning, der imidlertid har anbefalet en anden lægebehandling end den behandling, som den forsikrede af grunde, som den forsikrede finder egnede, har givet sit samtykke til, og som ihvertfald frembyder samme grad af virkning, men dog udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap – sidestilles med en nødsituation som omhandlet i præmis 45 i dommen i sag C-173/09 (Elchinov), eller udgør det et tilfælde, hvor det er objektivt umuligt at ansøge om tilladelse i henhold til artikel 20, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 (1), hvilket kan udgøre grundlag for fuldstændig refusion af udgifterne til passende lægebehandling (hospitalsbehandling) ydet i en anden medlemsstat end den forsikredes bopælsstat? |
| --- | --- |

1)

Kan den omstændighed, at den lægebehandling, som den forsikrede har givet sit samtykke til, alene er foreskrevet af en læge i en anden medlemsstat end den forsikredes bopælsstat – når der tages højde for, at diagnosen og nødvendigheden af akut behandling er blevet bekræftet af en læge henhørende under bopælsstatens sygesikringsordning, der imidlertid har anbefalet en anden lægebehandling end den behandling, som den forsikrede af grunde, som den forsikrede finder egnede, har givet sit samtykke til, og som ihvertfald frembyder samme grad af virkning, men dog udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap – sidestilles med en nødsituation som omhandlet i præmis 45 i dommen i sag C-173/09 (Elchinov), eller udgør det et tilfælde, hvor det er objektivt umuligt at ansøge om tilladelse i henhold til artikel 20, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 (1), hvilket kan udgøre grundlag for fuldstændig refusion af udgifterne til passende lægebehandling (hospitalsbehandling) ydet i en anden medlemsstat end den forsikredes bopælsstat?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, har den forsikrede – som, efter at en læge henhørende under bopælsstatens sygesikringsordning har fastlagt en diagnose og en lægebehandling, som den forsikrede af grunde, der kan opfattes som egnede, ikke accepterer, tager til en anden medlemsstat for at indhente en anden lægelig vurdering, og ifølge denne vurdering anbefales en anden lægebehandling, der ihvertfald frembyder samme grad af virkning, men dog udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap, og som den forsikrede accepterer og som opfylder betingelserne i artikel 20, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 883/2004 – da ligeledes pligt til at ansøge om tilladelse i henhold til forordningens artikel 20, stk. 1, for at opnå refusion af udgifterne til den sidstnævnte lægebehandling? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, har den forsikrede – som, efter at en læge henhørende under bopælsstatens sygesikringsordning har fastlagt en diagnose og en lægebehandling, som den forsikrede af grunde, der kan opfattes som egnede, ikke accepterer, tager til en anden medlemsstat for at indhente en anden lægelig vurdering, og ifølge denne vurdering anbefales en anden lægebehandling, der ihvertfald frembyder samme grad af virkning, men dog udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap, og som den forsikrede accepterer og som opfylder betingelserne i artikel 20, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 883/2004 – da ligeledes pligt til at ansøge om tilladelse i henhold til forordningens artikel 20, stk. 1, for at opnå refusion af udgifterne til den sidstnævnte lægebehandling?

| 3) | Er artikel 56 TEUF samt artikel 20, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 til hinder for en national lovgivning, hvorefter for det første den kompetente institutions tilladelse til at modtage passende lægebehandling (hospitalsbehandling) i en anden medlemsstat end bopælsstaten er betinget af, at en læge, der udøver sit hverv inden for bopælsstatens sygesikringsordning, udarbejder en erklæring efter anvisninger fra cheflægen ved den pågældende stats kompetente institution, selv om den lægebehandling, som den forsikrede af grunde, der kan opfattes som egnede, har givet sit samtykke til, når der tages højde for, at den udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap, alene er foreskrevet af en læge i en anden medlemsstat på grundlag af en anden lægelig vurdering, og hvorefter der for det andet ikke ved en tilgængelig og forudsigelig procedure sikres en effektiv medicinsk vurdering inden for rammerne af bopælsstatens sygesikringsordning af muligheden for at anvende denne anden lægelige vurdering fra en anden medlemsstat? |
| --- | --- |

3)

Er artikel 56 TEUF samt artikel 20, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 til hinder for en national lovgivning, hvorefter for det første den kompetente institutions tilladelse til at modtage passende lægebehandling (hospitalsbehandling) i en anden medlemsstat end bopælsstaten er betinget af, at en læge, der udøver sit hverv inden for bopælsstatens sygesikringsordning, udarbejder en erklæring efter anvisninger fra cheflægen ved den pågældende stats kompetente institution, selv om den lægebehandling, som den forsikrede af grunde, der kan opfattes som egnede, har givet sit samtykke til, når der tages højde for, at den udviser den fordel, at den ikke giver anledning til et handicap, alene er foreskrevet af en læge i en anden medlemsstat på grundlag af en anden lægelig vurdering, og hvorefter der for det andet ikke ved en tilgængelig og forudsigelig procedure sikres en effektiv medicinsk vurdering inden for rammerne af bopælsstatens sygesikringsordning af muligheden for at anvende denne anden lægelige vurdering fra en anden medlemsstat?

| 4) | Såfremt det første og det tredje spørgsmål besvares bekræftende, har den forsikrede, eller dennes arvinger, da ret til at opnå fuldstændig refusion fra den kompetente institution i den forsikredes bopælsstat af udgifterne til lægebehandling ydet i en anden medlemsstat, forudsat at de to betingelser i artikel 20, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 883/2004 er opfyldt? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det første og det tredje spørgsmål besvares bekræftende, har den forsikrede, eller dennes arvinger, da ret til at opnå fuldstændig refusion fra den kompetente institution i den forsikredes bopælsstat af udgifterne til lægebehandling ydet i en anden medlemsstat, forudsat at de to betingelser i artikel 20, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 883/2004 er opfyldt?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT 2004, L 166, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 17. juli 2019 – »ECOTEX BULGARIA« EOOD mod Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Sag C-544/19)

(2019/C 357/23)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad Blagoevgrad

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant:»ECOTEX BULGARIA« EOOD

Kassationsindstævnt: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

Præjudicielle spørgsmål

Første spørgsmål:

Skal artikel 63 TEUF fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter betalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, og som begrænser kontantbetalinger af udbytte hidrørende fra ikke-udloddet overskud på 10 000 BGN eller derover? Såfremt artikel 63 TEUF ikke er til hinder for en sådan ordning, spørges: Er en sådan begrænsning begrundet i formålene med direktiv (EU) 2015/849 (1)?

Andet spørgsmål:

Skal artikel 2, stk. 1, i direktiv (EU) 2015/849 henset til sjette betragtning hertil og direktivets artikel 4 og 5 fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en generel national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter betalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, og som ikke sondrer på grundlag af personen og grunden til kontantbetalingen og i denne forbindelse samtidig omfatter alle kontantbetalinger mellem fysiske og juridiske personer?

| 1) | Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Tillader artikel 2, stk. 1, nr. 3, litra e), i direktiv (EU) 2015/849 henset til sjette betragtning hertil og direktivets artikel 4 og 5, at medlemsstaterne fastsætter yderligere generelle begrænsninger for brugen af kontanter i indlandet i en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter kontantbetalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, når grunden til kontantbetalingen er »ikke-udloddet overskud« (udbytte)? |
| --- | --- |

1)

Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Tillader artikel 2, stk. 1, nr. 3, litra e), i direktiv (EU) 2015/849 henset til sjette betragtning hertil og direktivets artikel 4 og 5, at medlemsstaterne fastsætter yderligere generelle begrænsninger for brugen af kontanter i indlandet i en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter kontantbetalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, når grunden til kontantbetalingen er »ikke-udloddet overskud« (udbytte)?

| 2) | Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Tillader artikel 2, stk. 1, nr. 3, litra e), i direktiv (EU) 2015/849 henset til sjette betragtning hertil og direktivets artikel 5, at medlemsstaterne fastsætter begrænsninger for kontantbetalinger i en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter betalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, når tærsklen er lavere end 10 000 EUR? |
| --- | --- |

2)

Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende: Tillader artikel 2, stk. 1, nr. 3, litra e), i direktiv (EU) 2015/849 henset til sjette betragtning hertil og direktivets artikel 5, at medlemsstaterne fastsætter begrænsninger for kontantbetalinger i en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter betalinger i indlandet på 10 000 BGN eller derover kun må foretages via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, når tærsklen er lavere end 10 000 EUR?

Tredje spørgsmål:

Skal artikel 58, stk. 1, og artikel 60, stk. 4, i direktiv (ЕU) 2015/849 henset til artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at bestemmelserne er til hinder for en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver en fast størrelse af administrative sanktioner vedrørende overtrædelser af begrænsningerne af kontantbetalinger og ikke tillader en differentieret fastsættelse, der tager hensyn til de konkrete relevante omstændigheder?

| 1) | Såfremt dette spørgsmål besvares således, at artikel 58, stk. 1, og artikel 60, stk. 4, i direktiv (ЕU) 2015/849 henset til artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder ikke er til hinder for en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver en fast størrelse af administrative sanktioner vedrørende overtrædelser af begrænsningerne af kontantbetalinger, skal artikel 58 og artikel 60, stk. 4, i direktiv (ЕU) 2015/849 da, henset til effektivitetsprincippet og retten til effektive retsmidler i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at bestemmelserne er til hinder for en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, som begrænser domstolskontrollen, når denne retsforskrift ikke tillader, at retten i tilfælde af, at der anlægges søgsmål [til prøvelse af den pålagte sanktion], fastsætter en administrativ sanktion vedrørende overtrædelser af begrænsningerne af kontantbetalinger, der er rimelig i forhold til de konkrete relevante omstændigheder, og som er lavere end den fastsatte minimumsstørrelse? |
| --- | --- |

1)

Såfremt dette spørgsmål besvares således, at artikel 58, stk. 1, og artikel 60, stk. 4, i direktiv (ЕU) 2015/849 henset til artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder ikke er til hinder for en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver en fast størrelse af administrative sanktioner vedrørende overtrædelser af begrænsningerne af kontantbetalinger, skal artikel 58 og artikel 60, stk. 4, i direktiv (ЕU) 2015/849 da, henset til effektivitetsprincippet og retten til effektive retsmidler i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at bestemmelserne er til hinder for en national retsforskrift som den i hovedsagen omhandlede, som begrænser domstolskontrollen, når denne retsforskrift ikke tillader, at retten i tilfælde af, at der anlægges søgsmål [til prøvelse af den pålagte sanktion], fastsætter en administrativ sanktion vedrørende overtrædelser af begrænsningerne af kontantbetalinger, der er rimelig i forhold til de konkrete relevante omstændigheder, og som er lavere end den fastsatte minimumsstørrelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20.5.2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (EØS-relevant tekst) (EUT 2015, L 141, s. 73).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/18

---

Appel iværksat den 18. juli 2019 af International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 16. maj 2019 i sag T-396/18, ITSA mod Kommissionen

(Sag C-553/19 P)

(2019/C 357/24)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (ved avocat F. Scanvic)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Kendelse afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 16. maj 2019 i sagen ITSA mod Kommissionen (T-396/18) annulleres og sagsøgerens søgsmålsinteresse og søgsmålskompetence anerkendes. |
| --- | --- |

—

Kendelse afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 16. maj 2019 i sagen ITSA mod Kommissionen (T-396/18) annulleres og sagsøgerens søgsmålsinteresse og søgsmålskompetence anerkendes.

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/573 af 15. december 2017 om nøgleelementerne i aftaler om lagring af data, der indgås som led i et sporbarhedssystem for tobaksvarer (1), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/574 af 15. december 2017 om tekniske standarder for oprettelse og drift af et sporbarhedssystem for tobaksvarer (2) og Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/576 af 15. december 2017 om tekniske standarder for sikkerhedsfeatures på tobaksvarer (3) annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/573 af 15. december 2017 om nøgleelementerne i aftaler om lagring af data, der indgås som led i et sporbarhedssystem for tobaksvarer (1), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/574 af 15. december 2017 om tekniske standarder for oprettelse og drift af et sporbarhedssystem for tobaksvarer (2) og Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/576 af 15. december 2017 om tekniske standarder for sikkerhedsfeatures på tobaksvarer (3) annulleres.

Anbringender og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i det væsentlige gjort gældende, at Retten har tilsidesat sagsøgerens søgsmålsinteresse med hensyn til delegeret forordning 2018/573, gennemførelsesforordning 2018/574 og gennemførelsesafgørelse 2018/576. Retten kunne således ikke med føje afvise at realitetsbehandle sagsøgerens annullationssøgsmål til prøvelse af disse tre retsakter fra Kommissionen.

Efter sagsøgerens opfattelse berører de to omtvistede forordninger sagsøgeren såvel som dens medlemmer direkte. De øvrige kriterier i artikel 263 TEUF er ligeledes opfyldt. Endvidere har sagsøgeren anført, at selv om en væsentlig del af den omtvistede afgørelse kræver gennemførelsesakter fra medlemsstaternes side, er dette ikke tilfældet med hensyn til nævnte afgørelses artikel 3, stk. 2, der begrænser anvendelsen af en uafhængig tredjepart til en enkelt af de fem sikkerhedselementer, der skal påføres tobaksvarer. Sidstnævnte bestemmelse er tilstrækkelig i sig selv.

Hvad angår realiteten har sagsøgeren gjort gældende, at de omtvistede retsakter tilsidesætter artikel 8 i protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer (4). Denne bestemmelse forbyder, at mærkning af tobaksvarer overlades til tobaksindustrien, men de tre omtvistede retsakter fra Kommissionen anvender netop denne fremgangsmåde. Sagsøgeren har tilføjet, at den nævnte protokol, selv om den endnu ikke er i kraft, er blevet undertegnet og indgået af Unionen, hvorfor den forbyder Unionen at træffe foranstaltninger, der er i strid med protokollen.

Den omstændighed, at direktiv 2014/40/EU (5) ikke udtrykkeligt indeholder et forbud mod at overlade de omhandlede handlinger til tobaksindustrien, er uden betydning. Dels kan og bør dette direktiv fortolkes i overensstemmelse med nævnte protokol, dels er det, såfremt det antages at en sådan fortolkning ikke er mulig, selve direktivet, som er i strid med protokollen og følgelig med de europæiske traktater.

---

(1)  EUT 2018, L 96, s. 1.

(2)  EUT 2018, L 96, s. 7.

(3)  EUT 2018, L 96, s. 57.

(4)  Første protokol til WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, vedtaget i Seoul den 12.11.2012.

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/40/EU af 3.4.2014 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter og om ophævelse af direktiv 2001/37/EF (EUT 2014, L 127, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Kehl (Tyskland) den 18. juli 2019 – straffesag mod FU

(Sag C-554/19)

(2019/C 357/25)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Kehl

Parter i hovedsagen

Staatsanwaltschaft Offenburg

og

FU

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 67, stk. 2, TEUF samt artikel 22 og 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (1) fortolkes således, at de er til hinder for en national lovbestemmelse, der giver politimyndighederne i den pågældende medlemsstat beføjelse til at kontrollere enhver persons identitet, uafhængigt af den pågældende persons adfærd og af, om der foreligger særlige omstændigheder, i et område på 30 km fra denne medlemsstats landegrænse til andre parter til konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen (Luxembourg) den 19. juni 1990, med henblik på at forhindre eller standse ulovlig indrejse til nævnte medlemsstats område, eller at forebygge bestemte lovovertrædelser, som er rettet mod grænsesikkerheden, som suppleres af en ministeriel bekendtgørelse som følger:






  »a) | Grænseoverskridende kriminalitet finder sted dynamisk (tidsmæssigt, geografisk og under benyttelse af forskellige transportmidler) og kræver derfor fleksible politimæssige beføjelser med henblik på bekæmpelsen. Udøvelsen af førnævnte beføjelse sigter i sidste ende mod at forhindre eller standse grænseoverskridende kriminalitet. |
| --- | --- | --- |

1)

Skal artikel 67, stk. 2, TEUF samt artikel 22 og 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (1) fortolkes således, at de er til hinder for en national lovbestemmelse, der giver politimyndighederne i den pågældende medlemsstat beføjelse til at kontrollere enhver persons identitet, uafhængigt af den pågældende persons adfærd og af, om der foreligger særlige omstændigheder, i et område på 30 km fra denne medlemsstats landegrænse til andre parter til konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen (Luxembourg) den 19. juni 1990, med henblik på at forhindre eller standse ulovlig indrejse til nævnte medlemsstats område, eller at forebygge bestemte lovovertrædelser, som er rettet mod grænsesikkerheden, som suppleres af en ministeriel bekendtgørelse som følger:

»a)

Grænseoverskridende kriminalitet finder sted dynamisk (tidsmæssigt, geografisk og under benyttelse af forskellige transportmidler) og kræver derfor fleksible politimæssige beføjelser med henblik på bekæmpelsen. Udøvelsen af førnævnte beføjelse sigter i sidste ende mod at forhindre eller standse grænseoverskridende kriminalitet.

| b) | Kontrolforanstaltningerne skal ske inden for den nøje fastlagte ramme af de førnævnte kriterier i artikel 21, litra a), i Schengengrænsekodeksen. De skal udformes således, at de klart adskiller sig fra systematisk personkontrol ved de ydre grænser og ikke har samme virkning som grænsekontroller. Gennemførelsen af disse kontrolforanstaltninger skal være underlagt en ramme, så det er sikret, at de ikke i intensitet og hyppighed svarer til grænsekontroller. |
| --- | --- |

b)

Kontrolforanstaltningerne skal ske inden for den nøje fastlagte ramme af de førnævnte kriterier i artikel 21, litra a), i Schengengrænsekodeksen. De skal udformes således, at de klart adskiller sig fra systematisk personkontrol ved de ydre grænser og ikke har samme virkning som grænsekontroller. Gennemførelsen af disse kontrolforanstaltninger skal være underlagt en ramme, så det er sikret, at de ikke i intensitet og hyppighed svarer til grænsekontroller.

| c) | Denne ramme er udformet som følger: | Kontrolforanstaltningerne må ikke være permanente, men skal ske uregelmæssigt på forskellige tidspunkter, på forskellige steder og stikprøvevis under hensyntagen til rejsemængden. |
| --- | --- | --- |

c)

Denne ramme er udformet som følger:

Kontrolforanstaltningerne må ikke være permanente, men skal ske uregelmæssigt på forskellige tidspunkter, på forskellige steder og stikprøvevis under hensyntagen til rejsemængden.

| | Kontrolforanstaltningerne sker ikke alene foranlediget af grænseovergangen. De sker på grundlagt af stedse ajourført kendskab til situationen og/eller (grænse-)politimæssig erfaring, som forbundspolitiets afdelinger udvikler på grundlag af egne eller andre myndigheders informationer om situationen. Derfor danner generelle eller konkrete politimæssige oplysninger og/eller erfaringer om grænseoverskridende kriminalitet, f.eks. om hyppigt benyttede transportmidler og -veje og bestemte former for adfærd samt analyse af de tilgængelige oplysninger om grænseoverskridende kriminalitet, som stammer fra egne eller andre myndigheders kilder, udgangspunktet for at udøve politimæssige foranstaltninger samt for disses intensitet og hyppighed. |
| --- | --- |

Kontrolforanstaltningerne sker ikke alene foranlediget af grænseovergangen. De sker på grundlagt af stedse ajourført kendskab til situationen og/eller (grænse-)politimæssig erfaring, som forbundspolitiets afdelinger udvikler på grundlag af egne eller andre myndigheders informationer om situationen. Derfor danner generelle eller konkrete politimæssige oplysninger og/eller erfaringer om grænseoverskridende kriminalitet, f.eks. om hyppigt benyttede transportmidler og -veje og bestemte former for adfærd samt analyse af de tilgængelige oplysninger om grænseoverskridende kriminalitet, som stammer fra egne eller andre myndigheders kilder, udgangspunktet for at udøve politimæssige foranstaltninger samt for disses intensitet og hyppighed.

| | Udformningen af kontrolforanstaltningerne er genstand for regelmæssigt tjenstligt og fagligt tilsyn. Grundlæggende regler findes i § 3, stk. 1, fjerde punktum, i forbundsministeriernes fælles forretningsorden (GGO) og principperne for forbundsministeriernes udøvelse af det faglige tilsyn med ressortområdet. Disse suppleres for forbundspolitiets område af de supplerende bestemmelser for indenrigsministeriets udøvelse af de tjenstlige og faglige tilsyn med forbundspolitiet. Forbundspolitiets præsidium og dettes underordnede myndigheder og afdelinger har reguleret gennemførelsen [org. s. 3] af det tjenstlige og faglige tilsyn i deres aktivitetsfordelingsplaner og gennemført det ved egne ordninger. |
| --- | --- |

Udformningen af kontrolforanstaltningerne er genstand for regelmæssigt tjenstligt og fagligt tilsyn. Grundlæggende regler findes i § 3, stk. 1, fjerde punktum, i forbundsministeriernes fælles forretningsorden (GGO) og principperne for forbundsministeriernes udøvelse af det faglige tilsyn med ressortområdet. Disse suppleres for forbundspolitiets område af de supplerende bestemmelser for indenrigsministeriets udøvelse af de tjenstlige og faglige tilsyn med forbundspolitiet. Forbundspolitiets præsidium og dettes underordnede myndigheder og afdelinger har reguleret gennemførelsen [org. s. 3] af det tjenstlige og faglige tilsyn i deres aktivitetsfordelingsplaner og gennemført det ved egne ordninger.

| d) | For at undgå dobbeltkontroller skal kontrolforanstaltningerne så vidt muligt koordineres med andre myndigheder eller gennemføres i forbindelse med fælles indsats-/samarbejdsformer.«? |
| --- | --- |

d)

For at undgå dobbeltkontroller skal kontrolforanstaltningerne så vidt muligt koordineres med andre myndigheder eller gennemføres i forbindelse med fælles indsats-/samarbejdsformer.«?

| 2) | Skal EU-retten, navnlig artikel 4, stk. 3, andet afsnit,[udelades] TEUF, artikel 197, stk. 1, TEUF og artikel 291, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den uden videre eller efter afvejning mellem de interesser, der søges beskyttet, og den tiltaltes interesse er til hinder for at anvende oplysninger eller beviser i en straffesag, hvis de indsamlet på grundlag af en politimæssig kontrol af den tiltalte, som udgør en tilsidesættelse af artikel 67, stk. 2, TEUF eller artikel 22 og 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks)? |
| --- | --- |

2)

Skal EU-retten, navnlig artikel 4, stk. 3, andet afsnit,[udelades] TEUF, artikel 197, stk. 1, TEUF og artikel 291, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den uden videre eller efter afvejning mellem de interesser, der søges beskyttet, og den tiltaltes interesse er til hinder for at anvende oplysninger eller beviser i en straffesag, hvis de indsamlet på grundlag af en politimæssig kontrol af den tiltalte, som udgør en tilsidesættelse af artikel 67, stk. 2, TEUF eller artikel 22 og 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks)?

---

(1)  EUT 2016, L 77, s. 1.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 19. juli 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH mod SevenOne Media GmbH

(Sag C-555/19)

(2019/C 357/26)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Stuttgart

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fussl Modestraße Mayr GmbH

Sagsøgt: SevenOne Media GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal






  a) | artikel 4, stk. 1, i direktiv 2010/13/EU (1), |
| --- | --- | --- |

1.

Skal

a)

artikel 4, stk. 1, i direktiv 2010/13/EU (1),

| b) | det EU-retlige lighedsprincip og |
| --- | --- |

b)

det EU-retlige lighedsprincip og

| c) | bestemmelserne i artikel 56 TEUF om fri udveksling af tjenesteydelser fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som forbyder regional udsendelse af reklame i tv-udsendelser, som er tilladte i hele medlemsstaten? |
| --- | --- |

c)

bestemmelserne i artikel 56 TEUF om fri udveksling af tjenesteydelser fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som forbyder regional udsendelse af reklame i tv-udsendelser, som er tilladte i hele medlemsstaten?

| 2. | Skal det første spørgsmål vurderes anderledes, såfremt den nationale lovgivning tillader bestemmelser, hvorefter regional udsendelse af reklame kan tillades og i så fald er tilladt med en – yderligere påkrævet – tilladelse fra myndighederne? |
| --- | --- |

2.

Skal det første spørgsmål vurderes anderledes, såfremt den nationale lovgivning tillader bestemmelser, hvorefter regional udsendelse af reklame kan tillades og i så fald er tilladt med en – yderligere påkrævet – tilladelse fra myndighederne?

| 3. | Skal det første spørgsmål vurderes anderledes, såfremt der faktisk ikke gøres brug af muligheden for at tillade regional reklame som beskrevet i det andet spørgsmål og regional reklame dermed er generelt forbudt? |
| --- | --- |

3.

Skal det første spørgsmål vurderes anderledes, såfremt der faktisk ikke gøres brug af muligheden for at tillade regional reklame som beskrevet i det andet spørgsmål og regional reklame dermed er generelt forbudt?

| 4. | Skal artikel 11 Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder under hensyntagen til artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt praksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, navnlig princippet om informationspluralisme, fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som beskrevet i det første, det andet og det tredje spørgsmål? |
| --- | --- |

4.

Skal artikel 11 Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder under hensyntagen til artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt praksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, navnlig princippet om informationspluralisme, fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som beskrevet i det første, det andet og det tredje spørgsmål?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10.3.2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) (EUT 2010, L 95, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 23. juli 2019 – Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA mod Rete Ferroviaria Italiana SpA

(Sag C-561/19)

(2019/C 357/27)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Consorzio Italian Management og Catania Multiservizi SpA

Sagsøgt: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en national ret, hvis afgørelse ikke kan appelleres, efter artikel 267 TEUF i princippet forpligtet til at foretage en præjudiciel forelæggelse af et spørgsmål vedrørende fortolkningen af EU-retten også i tilfælde, hvor en af sagens parter fremsætter et sådant spørgsmål efter indlevering af stævningen, eller efter at sagen er blevet voteret første gang, eller efter at der er blevet foretaget en første præjudiciel forelæggelse for Den Europæiske Unions Domstol? |
| --- | --- |

1)

Er en national ret, hvis afgørelse ikke kan appelleres, efter artikel 267 TEUF i princippet forpligtet til at foretage en præjudiciel forelæggelse af et spørgsmål vedrørende fortolkningen af EU-retten også i tilfælde, hvor en af sagens parter fremsætter et sådant spørgsmål efter indlevering af stævningen, eller efter at sagen er blevet voteret første gang, eller efter at der er blevet foretaget en første præjudiciel forelæggelse for Den Europæiske Unions Domstol?

| 2) | Er artikel 115, 206 og 217 i lovdekret nr. 163/2006, som fortolket i administrativ retspraksis, der udelukker prisrevision i kontrakter vedrørende de såkaldte specielle sektorer, i særdeleshed i kontrakter med anden genstand end den, hvortil direktiv 2004/17 (1) henviser, men som har en instrumentel tilknytning til disse, i betragtning af det ovenfor anførte i overensstemmelse med EU-retten (bl.a. artikel 4 TEUF, stk. 2, 9 TEUF, 101 TEUF, stk. 1, litra e), 106 TEUF, 151 TEUF – den europæiske socialpagt undertegnet i Torino den 18. oktober 1961 og fællesskabspagten af 1989 om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, som omhandlet heri – 152 TEUF, 153 TEUF, 156 TEUF, artikel 2 TEU og 3 TEU samt artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 115, 206 og 217 i lovdekret nr. 163/2006, som fortolket i administrativ retspraksis, der udelukker prisrevision i kontrakter vedrørende de såkaldte specielle sektorer, i særdeleshed i kontrakter med anden genstand end den, hvortil direktiv 2004/17 (1) henviser, men som har en instrumentel tilknytning til disse, i betragtning af det ovenfor anførte i overensstemmelse med EU-retten (bl.a. artikel 4 TEUF, stk. 2, 9 TEUF, 101 TEUF, stk. 1, litra e), 106 TEUF, 151 TEUF – den europæiske socialpagt undertegnet i Torino den 18. oktober 1961 og fællesskabspagten af 1989 om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, som omhandlet heri – 152 TEUF, 153 TEUF, 156 TEUF, artikel 2 TEU og 3 TEU samt artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)?

| 3) | Er artikel 115, 206 og 217 i lovdekret nr. 163/2006, som fortolket i administrativ retspraksis, der udelukker prisrevision i kontrakter vedrørende de såkaldte specielle sektorer, i særdeleshed i kontrakter med anden genstand end den, hvortil direktiv 2004/17 henviser, men som har en instrumentel tilknytning til disse, i betragtning af det ovenfor anførte i overensstemmelse med EU-retten (bl.a. artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om ligebehandling i artikel 26 TEUF og 34 TEUF samt princippet om den frie erhvervsudøvelse, som tillige er anerkendt i artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)? |
| --- | --- |

3)

Er artikel 115, 206 og 217 i lovdekret nr. 163/2006, som fortolket i administrativ retspraksis, der udelukker prisrevision i kontrakter vedrørende de såkaldte specielle sektorer, i særdeleshed i kontrakter med anden genstand end den, hvortil direktiv 2004/17 henviser, men som har en instrumentel tilknytning til disse, i betragtning af det ovenfor anførte i overensstemmelse med EU-retten (bl.a. artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om ligebehandling i artikel 26 TEUF og 34 TEUF samt princippet om den frie erhvervsudøvelse, som tillige er anerkendt i artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT 2004, L 134, s. 1)

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/23

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 23. juli 2019 – Fototre Srl mod Ministero dello Sviluppo Economico m.fl.

(Sag C-595/19)

(2019/C 357/28)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fototre Srl

Sagsøgte: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri og Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Præjudicielle spørgsmål

Er EU-retten til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse, såsom artikel 26, stk. 2 og 3, i lovdekret nr. 91/2014, som ændret ved lov nr. 116/2014, der væsentligt begrænser eller udskyder udbetaling af incitamenter, som allerede er bevilget ved lov og fastsat i aftaler indgået mellem producenter af elektricitet fra solcelleanlæg og Gestore dei Servizi Energetici S.p.A, som er den offentlige virksomhed, der har til opgave at udøve denne funktion?

Det ønskes navnlig oplyst, om den omhandlede nationale bestemmelse er forenelig med de almindelige EU-retlige principper, herunder princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, retssikkerhedsprincippet, princippet om loyalt samarbejde og princippet om effektiv virkning, med artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, med direktiv 2009/28/EF (1) og den deri fastsatte regulering af støtteordninger, og med artikel 216, stk. 2, TEUF, navnlig i forhold til traktaten om det europæiske energicharter?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23.4.2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF (EUT 2009, L 140, s. 16).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/23

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 6. august 2019 – MA mod Ibercaja Banco, SA

(Sag C-600/19)

(2019/C 357/29)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Zaragoza

Parter i hovedsagen

Appellant: MA

Appelindstævnt: Ibercaja Banco, SA

Anden part: PO

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en national lovgivning, hvoraf det følger, at såfremt et bestemt urimeligt kontraktvilkår har været underkastet den indledende domstolsprøvelse ex officio ved anordningen af fuldbyrdelse [negativ kontrol af gyldigheden af vilkårene], er denne prøvelse til hinder for, at den samme ret efterfølgende ex officio efterprøver det pågældende kontraktvilkår, når de faktiske og retlige oplysninger forelå allerede fra begyndelsen, selv om der intet er anført vedrørende gyldigheden af kontraktvilkårene i hverken konklusionen eller begrundelsen vedrørende denne indledende prøvelse, i overensstemmelse effektivitetsprincippet, som er fastlagt i artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF (1), i henhold til den af Domstolen anlagte fortolkning heraf? |
| --- | --- |

1)

Er en national lovgivning, hvoraf det følger, at såfremt et bestemt urimeligt kontraktvilkår har været underkastet den indledende domstolsprøvelse ex officio ved anordningen af fuldbyrdelse [negativ kontrol af gyldigheden af vilkårene], er denne prøvelse til hinder for, at den samme ret efterfølgende ex officio efterprøver det pågældende kontraktvilkår, når de faktiske og retlige oplysninger forelå allerede fra begyndelsen, selv om der intet er anført vedrørende gyldigheden af kontraktvilkårene i hverken konklusionen eller begrundelsen vedrørende denne indledende prøvelse, i overensstemmelse effektivitetsprincippet, som er fastlagt i artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF (1), i henhold til den af Domstolen anlagte fortolkning heraf?

| 2) | Dernæst opstår spørgsmålet, om rekvisitus, når de faktiske og retlige oplysninger, som afgør, om et vilkår i en forbrugeraftale, er urimeligt, allerede foreligger, ikke rejser indsigelse mod vilkåret under en indsigelsesprocedure som fastsat i loven, efter afgørelsen af denne sag kan indlede en ny procedure, hvorunder det undersøges, om et eller flere andre kontraktvilkår er urimelige, når den pågældende havde mulighed for at rejse indsigelse mod disse under den almindelige procedure i henhold til loven? Det ønskes nærmere bestemt oplyst, om der indtræder en præklusionsvirkning, som er til hinder for, at forbrugeren under samme fuldbyrdelsessøgsmål eller i et efterfølgende anerkendelsessøgsmål på ny rejser spørgsmålet om, hvorvidt et andet kontraktvilkår er urimeligt? |
| --- | --- |

2)

Dernæst opstår spørgsmålet, om rekvisitus, når de faktiske og retlige oplysninger, som afgør, om et vilkår i en forbrugeraftale, er urimeligt, allerede foreligger, ikke rejser indsigelse mod vilkåret under en indsigelsesprocedure som fastsat i loven, efter afgørelsen af denne sag kan indlede en ny procedure, hvorunder det undersøges, om et eller flere andre kontraktvilkår er urimelige, når den pågældende havde mulighed for at rejse indsigelse mod disse under den almindelige procedure i henhold til loven? Det ønskes nærmere bestemt oplyst, om der indtræder en præklusionsvirkning, som er til hinder for, at forbrugeren under samme fuldbyrdelsessøgsmål eller i et efterfølgende anerkendelsessøgsmål på ny rejser spørgsmålet om, hvorvidt et andet kontraktvilkår er urimeligt?

| 3) | Det tredje spørgsmål vedrører det tilfælde, at det anses for at være i overensstemmelse direktiv 93/13 [...], at parten ikke kan indlede en anden eller yderligere indsigelsesprocedure med henblik på at gøre gældende, at et vilkår, som parten tidligere har kunnet rejse indsigelse mod, fordi de nødvendige faktiske og retlige oplysninger allerede var fastlagt, er urimeligt, idet det ønskes oplyst, om denne omstændighed kan tjene som grundlag for, at retten – som har fået kendskab til vilkårets urimelige karakter – kan udøve sin kontrolbeføjelse ex officio? |
| --- | --- |

3)

Det tredje spørgsmål vedrører det tilfælde, at det anses for at være i overensstemmelse direktiv 93/13 [...], at parten ikke kan indlede en anden eller yderligere indsigelsesprocedure med henblik på at gøre gældende, at et vilkår, som parten tidligere har kunnet rejse indsigelse mod, fordi de nødvendige faktiske og retlige oplysninger allerede var fastlagt, er urimeligt, idet det ønskes oplyst, om denne omstændighed kan tjene som grundlag for, at retten – som har fået kendskab til vilkårets urimelige karakter – kan udøve sin kontrolbeføjelse ex officio?

| 4) | Det fjerde spørgsmål har til formål at afgøre, om det – efter godkendelsen af salget og tildelingen af ejendommen, som i teorien kan overdrages til den samme kreditor, og som ligeledes har den virkning, at ejendomsretten til den ejendom, der blev stillet som garanti og er blevet realiseret, er blevet overført – er foreneligt med EU-retten, at der anlægges en fortolkning, hvorefter det efter proceduren er afsluttet, og formålet med proceduren er opnået, dvs. realiseringen af sikkerheden, er muligt for debitor at indlede nye procedurer med påstand om, at det fastslås, at et urimeligt kontraktvilkår er ugyldigt, hvilket har indflydelse på fuldbyrdelsessøgsmålet, eller om det, når denne overdragelse, som kan være til kreditor og omfatte optagelse i ejendomsregistret, er sket, er muligt for retten at foretage en prøvelse ex officio, som medfører, at hele fuldbyrdelsessøgsmålet annulleres eller ender med at påvirke de beløb, der er dækket af pantet, hvilket kan have indvirkning på de betingelser, hvorunder buddene blev afgivet? |
| --- | --- |

4)

Det fjerde spørgsmål har til formål at afgøre, om det – efter godkendelsen af salget og tildelingen af ejendommen, som i teorien kan overdrages til den samme kreditor, og som ligeledes har den virkning, at ejendomsretten til den ejendom, der blev stillet som garanti og er blevet realiseret, er blevet overført – er foreneligt med EU-retten, at der anlægges en fortolkning, hvorefter det efter proceduren er afsluttet, og formålet med proceduren er opnået, dvs. realiseringen af sikkerheden, er muligt for debitor at indlede nye procedurer med påstand om, at det fastslås, at et urimeligt kontraktvilkår er ugyldigt, hvilket har indflydelse på fuldbyrdelsessøgsmålet, eller om det, når denne overdragelse, som kan være til kreditor og omfatte optagelse i ejendomsregistret, er sket, er muligt for retten at foretage en prøvelse ex officio, som medfører, at hele fuldbyrdelsessøgsmålet annulleres eller ender med at påvirke de beløb, der er dækket af pantet, hvilket kan have indvirkning på de betingelser, hvorunder buddene blev afgivet?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Köln (Tyskland) den 9. august 2019 – kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-602/19)

(2019/C 357/30)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: kohlpharma GmbH

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Påbyder princippet om varernes frie bevægelighed, som er forankret i artikel 34 TEUF, og princippet om parallelimport af lægemidler, som er udviklet på dette grundlag, at den nationale godkendelsesmyndighed godkender en ændring af oplysningerne om doseringen af et parallelimporteret lægemiddel også i tilfælde, hvor markedsføringstilladelsen for referencelægemidlet er udløbet, og ændringen begrundes med en overtagelse af oplysningerne vedrørende et indenlandsk lægemiddel i en anden dispenseringsform, som i det væsentlige indeholder samme aktive stoffer, kombineret med de i eksportlandet godkendte oplysninger for det parallelimporterede lægemiddel? |
| --- | --- |

1.

Påbyder princippet om varernes frie bevægelighed, som er forankret i artikel 34 TEUF, og princippet om parallelimport af lægemidler, som er udviklet på dette grundlag, at den nationale godkendelsesmyndighed godkender en ændring af oplysningerne om doseringen af et parallelimporteret lægemiddel også i tilfælde, hvor markedsføringstilladelsen for referencelægemidlet er udløbet, og ændringen begrundes med en overtagelse af oplysningerne vedrørende et indenlandsk lægemiddel i en anden dispenseringsform, som i det væsentlige indeholder samme aktive stoffer, kombineret med de i eksportlandet godkendte oplysninger for det parallelimporterede lægemiddel?

| 2. | Kan den nationale myndighed på baggrund af artikel 34 TEUF og 36 TEUF nægte at godkende en sådan ændring med henvisning til, at parallelimportører er fritaget fra forpligtelsen til at forelægge regelmæssige sikkerhedsrapporter, og at der i mangel af en indenlandsk markedsføringstilladelse for referencelægemidlet ikke foreligger aktuelle data om vurderingen af forholdet mellem fordele og risici, at den fortsat gældende indenlandske godkendelse vedrører en anden dispenseringsform og i forhold til godkendelsen for den samme dispenseringsform i eksportlandet refererer til en anden koncentration af aktive stoffer, og at det desuden ikke er muligt at sammenfatte to dispenseringsformer i informationsteksterne? |
| --- | --- |

2.

Kan den nationale myndighed på baggrund af artikel 34 TEUF og 36 TEUF nægte at godkende en sådan ændring med henvisning til, at parallelimportører er fritaget fra forpligtelsen til at forelægge regelmæssige sikkerhedsrapporter, og at der i mangel af en indenlandsk markedsføringstilladelse for referencelægemidlet ikke foreligger aktuelle data om vurderingen af forholdet mellem fordele og risici, at den fortsat gældende indenlandske godkendelse vedrører en anden dispenseringsform og i forhold til godkendelsen for den samme dispenseringsform i eksportlandet refererer til en anden koncentration af aktive stoffer, og at det desuden ikke er muligt at sammenfatte to dispenseringsformer i informationsteksterne?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 12. august 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) mod Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

(Sag C-608/19)

(2019/C 357/31)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Sagsøgt: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

Præjudicielt spørgsmål

Skal bestemmelserne om støtte i artikel 3 og 6 i forordning nr. 1407/2013 (1) fortolkes således, at den ansøgende virksomhed, såfremt den overskrider støtteloftet som følge af sammenlægning med et tidligere tilskud, kan – indtil den faktiske udbetaling af den ansøgte støtte – vælge mellem at opnå et lavere støttebeløb (ved ændring af eller alternativer til projektet) eller at afstå (helt eller delvist) fra eventuelle tidligere tilskud med henblik på ikke at overstige loftet; og skal de nævnte bestemmelser fortolkes således, at de forskellige muligheder (alternativ eller afståelse) er gangbare, selv om de ikke fastsættes udtrykkeligt i national ret og/eller den offentlige meddelelse om tildeling af støtte?

---

(1)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 af 18.12.2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte (EUT 2013, L 352, s. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 16. august 2019 – M.S., M.W. og G.S. mod Minister for Justice and Equality

(Sag C-616/19)

(2019/C 357/32)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court (Irland)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: M.S., M.W. og G.S.

Sagsøgt: Minister for Justice and Equality

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal henvisningen til »den pågældende medlemsstat« i artikel 25, stk. 2, litra d) og e), i direktiv 2005/85 (1) forstås i betydningen a) den første medlemsstat, der har givet beskyttelse svarende til asyl til en ansøger om international beskyttelse, b) den anden medlemsstat, som en efterfølgende ansøgning om international beskyttelse indgives til, eller c) en af disse to medlemsstater? |
| --- | --- |

1)

Skal henvisningen til »den pågældende medlemsstat« i artikel 25, stk. 2, litra d) og e), i direktiv 2005/85 (1) forstås i betydningen a) den første medlemsstat, der har givet beskyttelse svarende til asyl til en ansøger om international beskyttelse, b) den anden medlemsstat, som en efterfølgende ansøgning om international beskyttelse indgives til, eller c) en af disse to medlemsstater?

| 2) | Når en tredjelandsstatsborger har fået international beskyttelse i form af subsidiær beskyttelse i en første medlemsstat og flytter til en anden medlemsstats område, er indgivelsen af en ny ansøgning om international beskyttelse i den anden medlemsstat da udtryk for misbrug af rettigheder, således at den anden medlemsstat kan indføre en foranstaltning, hvorefter en sådan efterfølgende ansøgning kan afvises? |
| --- | --- |

2)

Når en tredjelandsstatsborger har fået international beskyttelse i form af subsidiær beskyttelse i en første medlemsstat og flytter til en anden medlemsstats område, er indgivelsen af en ny ansøgning om international beskyttelse i den anden medlemsstat da udtryk for misbrug af rettigheder, således at den anden medlemsstat kan indføre en foranstaltning, hvorefter en sådan efterfølgende ansøgning kan afvises?

| 3) | Skal artikel 25 i direktiv 2005/85 fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat, som ikke er bundet af direktiv 2011/95 (2) men er bundet af forordning nr. 604/2013 (3), indfører en foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en asylansøgning indgivet af en tredjelandstatsborger, der tidligere er givet subsidiær beskyttelse af en anden medlemsstat, afvises? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 25 i direktiv 2005/85 fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat, som ikke er bundet af direktiv 2011/95 (2) men er bundet af forordning nr. 604/2013 (3), indfører en foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en asylansøgning indgivet af en tredjelandstatsborger, der tidligere er givet subsidiær beskyttelse af en anden medlemsstat, afvises?

---

(1)  Rådets direktiv 2005/85/EF af 1.12.2005 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne (EUT 2005, L 326, s. 13).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13.12.2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (EUT 2011, L 337, s. 9).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT 2013, L 180, s. 31).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/27

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Watford Employment Tribunal (Det Forende Kongerige) den 22. august 2019 – K m.fl. mod Tesco Stores Ltd

(Sag C-624/19)

(2019/C 357/33)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Watford Employment Tribunal

Parter i hovedsagen

Sagsøger: K m.fl.

Sagsøgt: Tesco Stores Ltd

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Har artikel 157 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) direkte virkning inden for rammerne af søgsmål, hvori det gøres gældende, at sagsøgerne udfører arbejde af samme værdi som deres referencepersoner? |
| --- | --- |

1)

Har artikel 157 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) direkte virkning inden for rammerne af søgsmål, hvori det gøres gældende, at sagsøgerne udfører arbejde af samme værdi som deres referencepersoner?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, er testen (samme kilde) med henblik på sammenlignelighed i artikel 157 TEUF forskellig fra spørgsmålet om arbejde af samme værdi, og har denne test i bekræftende fald direkte virkning? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, er testen (samme kilde) med henblik på sammenlignelighed i artikel 157 TEUF forskellig fra spørgsmålet om arbejde af samme værdi, og har denne test i bekræftende fald direkte virkning?

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/27

---

Sag anlagt den 4. september 2019 – Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

(Sag C-658/19)

(2019/C 357/34)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Nardi, G. von Rintelen og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om [beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med] kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (1), idet det ikke inden den 6. maj 2018 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen sådanne bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om [beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med] kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (1), idet det ikke inden den 6. maj 2018 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen sådanne bestemmelser.

| — | Kongeriget Spanien pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en daglig tvangsbøde på 89 548,20 EUR med virkning fra datoen for afsigelse af den dom, hvorved det fastslås, at forpligtelsen til at vedtage eller under alle omstændigheder meddele Kommissionen de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktiv (EU) 2016/680, er blevet tilsidesat, hvilket beløb indbetales på en af Kommissionen angivet konto. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en daglig tvangsbøde på 89 548,20 EUR med virkning fra datoen for afsigelse af den dom, hvorved det fastslås, at forpligtelsen til at vedtage eller under alle omstændigheder meddele Kommissionen de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktiv (EU) 2016/680, er blevet tilsidesat, hvilket beløb indbetales på en af Kommissionen angivet konto.

| — | Kongeriget Spanien pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF at betale et fast beløb i form af et dagligt beløb på 21 321,00 EUR ganget med antallet af dage, tilsidesættelsen vedvarer, forudsat at dette beløb overstiger det faste minimumsbeløb på 5 290 000 EUR, idet beløbet indbetales på en af Kommissionen angivet konto. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF at betale et fast beløb i form af et dagligt beløb på 21 321,00 EUR ganget med antallet af dage, tilsidesættelsen vedvarer, forudsat at dette beløb overstiger det faste minimumsbeløb på 5 290 000 EUR, idet beløbet indbetales på en af Kommissionen angivet konto.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Medlemsstaterne skulle i henhold til artikel 63, stk. 1, i direktiv (EU) 2016/680 senest den 6. maj 2018 vedtage og offentliggøre de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og straks meddele Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.

Kommissionen har ikke modtaget meddelelse om vedtagelse og ikrafttrædelse af nogen af de krævede gennemførelsesforanstaltninger, og den har ikke fået kendskab til andre oplysninger om, at direktivet er blevet gennemført.

Kongeriget Spanien har således ikke gennemført direktiv (EU) 2016/680 mere end et år efter udløbet af fristen herfor.

---

(1)  EUT 2016, L 199, s. 89.

---

Retten

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/29

---

Rettens dom af 4. september 2019 – Litauen mod Kommissionen

(Sag T-603/17) (1)

(EGFL og ELFUL - udgifter udelukket fra EU-finansiering - forordning (EF) nr. 1698/2005 - akse 4 »Leader« - forordning (EU) nr. 65/2011 - administrativ kontrol - forpligtelse til at indføre et hensigtsmæssigt system, der tillader en vurdering af omkostningernes rimelighed - betaling in natura i form af frivilligt arbejde - betaling in natura i form af et apportindskud - kontrol på stedet - forekomsten af bilag, der begrunder betalingsanmodningerne - gennemførelsen af de operationer, der finansieres i overensstemmelse med reglerne om offentlige kontrakter)

(2019/C 357/35)

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: Republikken Litauen (først ved D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič og M. Palionis, derefter ved R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė og T. Lozoraitis og endelig ved R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė og T. Lozoraitis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Aquilina og J. Jokubauskaitė, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, J. Pavliš og J. Vláčil, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1144 af 26. juni 2017 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2017, L 165, s. 37), for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Republikken Litauen.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Republikken Litauen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Litauen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 357 af 23.10.2017.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/30

---

Rettens dom af 10. september 2019 – DK mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag T-217/18) (1)

(Personalesag - disciplinærsag - straffedom - sanktion om indeholdelse i pensionsbeløbet - åbenbart urigtigt skøn - proportionalitet - begrundelsespligt - formildende omstændigheder - ansvar)

(2019/C 357/36)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: DK (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) (ved S. Marquardt og R. Spac, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af EU-Udenrigstjenestens afgørelse af 23. maj 2017 om at pålægge sagsøgeren en disciplinær sanktion, dels om erstatning af det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af EU-Udenrigstjenestens krænkelse af hans ret til forsvar i forbindelse med den straffesag, der var anlagt mod ham ved de belgiske retsinstanser.

Konklusion

| 1) | Sagsøgte frifindes. |
| --- | --- |

1)

Sagsøgte frifindes.

| 2) | DK betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

DK betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 211 af 18.6.2018.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/30

---

Rettens dom af 4. september 2019 – Hamas mod Rådet

(Sag T-308/18) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger mod personer, grupper og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme - indefrysning af midler - mulighed for, at en myndighed i et tredjeland kan anses for en kompetent myndighed som omhandlet i fælles holdning 2001/931/FUSP - faktuelt grundlag for afgørelserne om indefrysning af midler - begrundelsespligt - urigtigt skøn - princippet om ikkeindblanding - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - bekræftelse af Rådets retsakter)

(2019/C 357/37)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Hamas (Doha, Qatar) (ved advokat L. Glock)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved B. Driessen og A. Sikora-Kalėda, derefter ved B. Driessen og S. Van Overmeire, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af for det første Rådets afgørelse (FUSP) 2018/475 af 21. marts 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2017/1426 (EUT 2018, L 79, s. 26), og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 af 21. marts 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2017/1420 (EUT 2018, L 79, s. 7) samt for det andet Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1084 af 30. juli 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2018/475 (EUT 2018, L 194, s. 144) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/1071 af 30. juli 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 (EUT 2018, L 194, s. 23).

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse (FUSP) 2018/475 af 21. marts 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2017/1426, Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 af 21. marts 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2017/1420, Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1084 af 30. juli 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2018/475 og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/1071 af 30. juli 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 annulleres, for så vidt som de vedrører »»Hamas«, herunder »Hamas-Izz al-Din al-Qassem««. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse (FUSP) 2018/475 af 21. marts 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2017/1426, Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 af 21. marts 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2017/1420, Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1084 af 30. juli 2018 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2018/475 og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/1071 af 30. juli 2018 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2018/468 annulleres, for så vidt som de vedrører »»Hamas«, herunder »Hamas-Izz al-Din al-Qassem««.

| 2) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af Hamas afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af Hamas afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 259 af 23.7.2018.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/31

---

Rettens dom af 9. september 2019 – SLL Service mod EUIPO – Elfa International (LUMIN8)

(Sag T-680/18) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - figurmærket LUMIN8 - det ældre EU-ordmærke LUMI - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 357/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SLL Service GmbH (Köln, Tyskland) (ved advokat C. Schmitt)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Lukošiūtė og H. O’Neill, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Elfa International AB (Västervik, Sverige)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. august 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2752/2017-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Elfa International og SLL Service.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | SLL Service GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

SLL Service GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 25 af 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/32 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/32

---

Rettens dom af 9. september 2019 – Executive Selling mod EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

(Sag T-689/18) (1)

(EU-varemærker - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - figurmærket EXECUTIVE SELLING - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 357/39)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Executive Selling (Paris, Frankrig) (ved advokaterne V. Bouchara og A. Maier)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. september 2018 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 313/2018-1) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet EXECUTIVE SELLING som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Executive Selling betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Executive Selling betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 25 af 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/33

---

Rettens dom af 10. september 2019 – Oakley mod EUIPO – Xuebo Ye (Gengivelse af en uafsluttet ellipse)

(Sag T-744/18) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærke, der gengiver en uafsluttet ellipse - ældre EU-figurmærke, der gengiver en ellipse - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 357/40)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne E. Ochoa Santamaría og I. Aparicio Martínez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved S. Palmero Cabezas og H. O’Neill, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Xuebo Ye (Wenzhou, Kina)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 22. oktober 2018 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 692/2018-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Oakley og Xuebo Ye.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 22. oktober 2018 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 692/2018-1) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 22. oktober 2018 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 692/2018-1) annulleres.

| 2) | EUIPO bærer sine egne omkostninger og betaler de af Oakley, Inc. afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

EUIPO bærer sine egne omkostninger og betaler de af Oakley, Inc. afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 65 af 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/33

---

Rettens dom af 5. september 2019 – C&A mod EUIPO (#BESTDEAL)

(Sag T-753/18) (1)

(EU-varemærker - ansøgning om EU-figurmærket #BESTDEAL - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 357/41)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: C&A AG (Zug, Schweiz) (ved advokat P. Koch Moreno)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved V. Ruzek, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 26. oktober 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1234/2018-2) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet #BESTDEAL som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | C&A AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

C&A AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 65 af 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/34

---

Rettens kendelse af 22. juli 2019 – Younique mod EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

(Sag T-434/17) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)

(2019/C 357/42)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Younique LLC (Alpine, Utah, De Forenede Stater) (ved M. Edenborough, QC)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved J. García Murillo og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Spanien) (ved advokat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 25. april 2017 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1564/2016-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Jafer Enterprises R&D og Younique.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Younique LLC bærer sine egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Younique LLC bærer sine egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger.

| 3) | Jafer Enterprises R&D, SLU bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Jafer Enterprises R&D, SLU bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 318 af 25.9.2017.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/35 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/35

---

Sag anlagt den 17. juli 2019 – Staciwa mod Kommissionen

(Sag T-511/19)

(2019/C 357/43)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Polen) (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 7. november 2018 om ikke at tildele sagsøgeren de udtrædelsespenge, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 7. november 2018 om ikke at tildele sagsøgeren de udtrædelsespenge, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 17. april 2019 om afslag på sagsøgerens klage af 21. december 2018 over førnævnte afgørelse. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 17. april 2019 om afslag på sagsøgerens klage af 21. december 2018 over førnævnte afgørelse.

| — | Sagsøgeren tildeles en erstatning af det lidte økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tildeles en erstatning af det lidte økonomiske tab.

| — | Sagsøgeren tildeles en erstatning af det lidte ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tildeles en erstatning af det lidte ikke-økonomiske tab.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheders skrivelse af 15. december 2017 er ulovlig. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheders skrivelse af 15. december 2017 er ulovlig.

| 2. | Andet anbringende om, at artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten er ulovlig. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten er ulovlig.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

| 6. | Sjette anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af omsorgspligten. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af omsorgspligten.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/36 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/36

---

Sag anlagt den 22. juli 2019 – Adeso mod Kommissionen

(Sag T-529/19)

(2019/C 357/44)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Kenya) (ved advokat R. Martens)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse, dvs. Kommissionens afgørelse af 10. maj 2019, annulleres i sin helhed, og det fastslås derved, at tilbagebetalingskravene for Grant Agreement FED/2013/313-770 og Grant Agreement FED/2013/316-291 på henholdsvis 3 298 703,59 EUR og 11 919,40 EUR savner ethvert grundlag. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse, dvs. Kommissionens afgørelse af 10. maj 2019, annulleres i sin helhed, og det fastslås derved, at tilbagebetalingskravene for Grant Agreement FED/2013/313-770 og Grant Agreement FED/2013/316-291 på henholdsvis 3 298 703,59 EUR og 11 919,40 EUR savner ethvert grundlag.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, hvori princippet om retten til god forvaltning er fastsat: Retten til at blive hørt er, såvel som retssikkerhedsprincippet, åbenbart tilsidesat, idet Kommissionen, til trods for de utallige og alvorlige bekymringer, som sagsøgeren gav udtryk for med hensyn til den anfægtede revisionsrapport, og til trods for, at der blev anmodet om adskillige møder med henblik på en afklaring af disse vigtige udestående spørgsmål, afviste at arrangere et sådant møde, hvorimod overholdelse af retten til at blive hørt finder anvendelse generelt og er en betingelse for, at en afgørelse truffet af en EU-institution er lovlig, og skal derfor til enhver tid og i alle slags sager overholdes. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, hvori princippet om retten til god forvaltning er fastsat: Retten til at blive hørt er, såvel som retssikkerhedsprincippet, åbenbart tilsidesat, idet Kommissionen, til trods for de utallige og alvorlige bekymringer, som sagsøgeren gav udtryk for med hensyn til den anfægtede revisionsrapport, og til trods for, at der blev anmodet om adskillige møder med henblik på en afklaring af disse vigtige udestående spørgsmål, afviste at arrangere et sådant møde, hvorimod overholdelse af retten til at blive hørt finder anvendelse generelt og er en betingelse for, at en afgørelse truffet af en EU-institution er lovlig, og skal derfor til enhver tid og i alle slags sager overholdes.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, rimelighedsprincippet og princippet om god tro i kontraktforhold, som fastsat i artikel 5, stk. 4, TEU, idet sagsøgte, ved umiddelbart at udstede påkrav om tilbagebetaling uden at give sagsøgeren mulighed for at give en tilstrækkelig forklaring på konklusionerne i den anfægtede revisionsrapport i form af et udførligt detaljeret svar fra ledelsen samt de foreslåede møder, ikke har handlet i god tro og har overskredet grænserne for, hvad der er passende og nødvendigt, hvorimod en passende mindelig løsning i første omgang ville have været tilstrækkelig, således som fastsat i de generelle betingelser i Grant Agreement. Det var således hverken nødvendigt eller væsentligt for sagsøgtes begrundelse for dennes afgørelse om at se bort fra sagsøgerens anmodning om i første omgang at finde en mindelig løsning. Dette er helt og fuldt i strid med proportionalitetsprincippet, som indebærer, at hvis der er flere egnede foranstaltninger, som det er tilfældet i den foreliggende sag, er det de mindst indgribende og mindst bebyrdende foranstaltninger, som skal vælges (quod non). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, rimelighedsprincippet og princippet om god tro i kontraktforhold, som fastsat i artikel 5, stk. 4, TEU, idet sagsøgte, ved umiddelbart at udstede påkrav om tilbagebetaling uden at give sagsøgeren mulighed for at give en tilstrækkelig forklaring på konklusionerne i den anfægtede revisionsrapport i form af et udførligt detaljeret svar fra ledelsen samt de foreslåede møder, ikke har handlet i god tro og har overskredet grænserne for, hvad der er passende og nødvendigt, hvorimod en passende mindelig løsning i første omgang ville have været tilstrækkelig, således som fastsat i de generelle betingelser i Grant Agreement. Det var således hverken nødvendigt eller væsentligt for sagsøgtes begrundelse for dennes afgørelse om at se bort fra sagsøgerens anmodning om i første omgang at finde en mindelig løsning. Dette er helt og fuldt i strid med proportionalitetsprincippet, som indebærer, at hvis der er flere egnede foranstaltninger, som det er tilfældet i den foreliggende sag, er det de mindst indgribende og mindst bebyrdende foranstaltninger, som skal vælges (quod non).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/37

---

Sag anlagt den 27. juli 2019 – Militos Symvouleftiki mod Kommissionen

(Sag T-536/19)

(2019/C 357/45)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Militos Symvouleftiki AE (Athen, Grækenland) (ved advokat K. Farmakidis-Marku)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstand:

| — | Afgørelsen meddelt den 29. maj 2019 om annullation af offentligt udbud nr. PR/2018-16/ATH med henblik på indgåelse af en rammeaftale om levering af tjenesteydelser på området for organisering af kommunikationstjenester, offentliggjort i EUT 2019/S 110-267174, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen meddelt den 29. maj 2019 om annullation af offentligt udbud nr. PR/2018-16/ATH med henblik på indgåelse af en rammeaftale om levering af tjenesteydelser på området for organisering af kommunikationstjenester, offentliggjort i EUT 2019/S 110-267174, annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første annullationsanbringende vedrørende en urigtig og ikke-underbygget begrundelse for den anfægtede retsakt og en åbenbart urigtig vurdering. I modsætning til begrundelse i den anfægtede retsakt, oversteg sagsøgerens bud ikke budgettet for projektet, og det er ikke udtrykkeligt blevet anført, at samtlige bud oversteg budgettet. |
| --- | --- |

1.

Første annullationsanbringende vedrørende en urigtig og ikke-underbygget begrundelse for den anfægtede retsakt og en åbenbart urigtig vurdering. I modsætning til begrundelse i den anfægtede retsakt, oversteg sagsøgerens bud ikke budgettet for projektet, og det er ikke udtrykkeligt blevet anført, at samtlige bud oversteg budgettet.

| 2. | Andet annullationsanbringende vedrørende urigtig anvendelse af den bestemmelse i udbudsbekendtgørelsen, som definerer sammenligningsmetoden for tilbuddene, som en grund til udelukkelse af disse tilbud eller som en formel betingelse for afgivelse af bud. Referencepriserne, som ifølge den anfægtede retsakt oversteg budgettet i rammeaftalen, udgør alene et redskab til at identificere det mest fordelagtige bud og svarer ikke præcist til markedets behov for tjenesteydelser ved gennemførelsen af kontrakten. |
| --- | --- |

2.

Andet annullationsanbringende vedrørende urigtig anvendelse af den bestemmelse i udbudsbekendtgørelsen, som definerer sammenligningsmetoden for tilbuddene, som en grund til udelukkelse af disse tilbud eller som en formel betingelse for afgivelse af bud. Referencepriserne, som ifølge den anfægtede retsakt oversteg budgettet i rammeaftalen, udgør alene et redskab til at identificere det mest fordelagtige bud og svarer ikke præcist til markedets behov for tjenesteydelser ved gennemførelsen af kontrakten.

| 3. | Tredje annullationsanbringende vedrørende misbrug af muligheden i finansforordningens artikel 171. Begrundelsen for annullationen af det offentlige udbud fremviser uoverensstemmelser, som består i en overvurdering af den ordregivende myndigheds behov, og følgelig en rimelig sandsynlighed for, at aftalens endelige omkostninger vil blive reduceret ved gennemførelsen heraf, og i mangler, idet afgørelsen ikke udtrykkeligt godtgør, at alle de deltagende selskabers bud oversteg budgettet, hvilket objektivt giver indtryk af, at retsakten er blevet vedtaget af en anden grund end den angivne. |
| --- | --- |

3.

Tredje annullationsanbringende vedrørende misbrug af muligheden i finansforordningens artikel 171. Begrundelsen for annullationen af det offentlige udbud fremviser uoverensstemmelser, som består i en overvurdering af den ordregivende myndigheds behov, og følgelig en rimelig sandsynlighed for, at aftalens endelige omkostninger vil blive reduceret ved gennemførelsen heraf, og i mangler, idet afgørelsen ikke udtrykkeligt godtgør, at alle de deltagende selskabers bud oversteg budgettet, hvilket objektivt giver indtryk af, at retsakten er blevet vedtaget af en anden grund end den angivne.

| 4. | Fjerde annullationsanbringende vedrørende manglende begrundelse for ikke at anvende artikel 169, stk. 2, i forordning 2018/1046 EU (1). |
| --- | --- |

4.

Fjerde annullationsanbringende vedrørende manglende begrundelse for ikke at anvende artikel 169, stk. 2, i forordning 2018/1046 EU (1).

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, p. 1).

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/38

---

Sag anlagt den 16. august 2019 – DS m.fl. mod Europa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten

(Sag T-573/19)

(2019/C 357/46)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: DS og 718 andre sagsøgere (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen og Tjeneste for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten)

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af afgørelserne om fastsættelse af antallet af sagsøgernes årlige betalte feriedage for 2019. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelserne om fastsættelse af antallet af sagsøgernes årlige betalte feriedage for 2019.

| — | Europa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort et enkelt anbringende gældende om en ulovlighedsindsigelse rettet mod artikel 6 i bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union af de samme grunde som dem, Retten lagde til grund i dom af 4. december 2018, Carreras Sequeros m.fl. mod Kommissionen, (T-518/16, EU:T:2018:873). Ifølge sagsøgerne afviste de sagsøgte institutioner at anvende denne dom, selv om retsvirkningerne af denne ikke er suspenderede, hvilket svarer til en ulovlig udsættelse af opfyldelsen af en dom fra Retten.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/38

---

Sag anlagt den 19. august 2019 – EI mod Kommissionen

(Sag T-575/19)

(2019/C 357/47)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: EI (ved advokat R. Mbonyumutwa)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Annullation af den anfægtede afgørelse.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren:






  — | for det første som følge af det ikke-økonomiske tab, som hun har lidt som følge af forskelsbehandlingen på grund af hendes hudfarve og i denne forbindelse at tildele hende 123 600 EUR (et hundrede treogtyve tusinde seks hundrede EUR) og |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale en erstatning til sagsøgeren:

—

for det første som følge af det ikke-økonomiske tab, som hun har lidt som følge af forskelsbehandlingen på grund af hendes hudfarve og i denne forbindelse at tildele hende 123 600 EUR (et hundrede treogtyve tusinde seks hundrede EUR) og

| — | for det andet som følge af det økonomiske tab, som hun har lidt som følge af den manglende forfremmelse og lønforhøjelse som følge af forskelsbehandlingen og i denne forbindelse at tildele hende 48 670,56 EUR (otteogfyrre tusinde seks hundrede og halvfjerds EUR og seksoghalvtreds centimer). |
| --- | --- |

—

for det andet som følge af det økonomiske tab, som hun har lidt som følge af den manglende forfremmelse og lønforhøjelse som følge af forskelsbehandlingen og i denne forbindelse at tildele hende 48 670,56 EUR (otteogfyrre tusinde seks hundrede og halvfjerds EUR og seksoghalvtreds centimer).

| — | Kommissionen pålægges at foretage en fornyet upartisk og objektiv gennemgang af sagsøgerens fortjenester og i givet fald at forfremme hende. |
| --- | --- |

—

Kommissionen pålægges at foretage en fornyet upartisk og objektiv gennemgang af sagsøgerens fortjenester og i givet fald at forfremme hende.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet til prøvelse af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 23. maj 2019 om afslag på hendes klage over afgørelsen om ikke-forfremmelse og om opstilling af den endelige forfremmelsesliste for 2018 har sagsøgeren fremført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om anlæggelse af åbenbart urigtige skøn i forbindelse med forfremmelsesproceduren. Dette anbringende er opdelt i fire led.






  — | Første led om, at de bedømmelsesrapporter, som sagsøgeren er genstand for, er upræcise og subjektive. I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at der er begået tre fejl. Den første fejl vedrører den omstændighed, at sagsøgerens bedømmelsesrapporter blev udfærdiget af en enkelt person, den anden fejl er, at bedømmelsesrapporternes indhold er upræcist, og den tredje fejl er, at der ikke er taget hensyn til sagsøgerens selvbedømmelse. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om anlæggelse af åbenbart urigtige skøn i forbindelse med forfremmelsesproceduren. Dette anbringende er opdelt i fire led.

—

Første led om, at de bedømmelsesrapporter, som sagsøgeren er genstand for, er upræcise og subjektive. I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at der er begået tre fejl. Den første fejl vedrører den omstændighed, at sagsøgerens bedømmelsesrapporter blev udfærdiget af en enkelt person, den anden fejl er, at bedømmelsesrapporternes indhold er upræcist, og den tredje fejl er, at der ikke er taget hensyn til sagsøgerens selvbedømmelse.

| — | Andet led om, at der ikke er foretaget en objektiv test til bedømmelse af sprogkundskaber. Sagsøgeren har i denne henseende anført, at der er begået tre fejl. Den første fejl vedrører den omstændighed, at sagsøgerens bedømmelsesrapporter blev udfærdiget af en enkelt person, den anden fejl er, at der ikke blev anvendt de objektive tests, som findes på markedet, og den tredje fejl er, at bedømmelsen ikke svarer til realiteten. |
| --- | --- |

—

Andet led om, at der ikke er foretaget en objektiv test til bedømmelse af sprogkundskaber. Sagsøgeren har i denne henseende anført, at der er begået tre fejl. Den første fejl vedrører den omstændighed, at sagsøgerens bedømmelsesrapporter blev udfærdiget af en enkelt person, den anden fejl er, at der ikke blev anvendt de objektive tests, som findes på markedet, og den tredje fejl er, at bedømmelsen ikke svarer til realiteten.

| — | Tredje led om subjektivitet ved bedømmelsen af det udøvede ansvarsniveau. |
| --- | --- |

—

Tredje led om subjektivitet ved bedømmelsen af det udøvede ansvarsniveau.

| — | Fjerde led om subjektivitet ved valget af de faktuelle elementer, der skulle tages hensyn til. |
| --- | --- |

—

Fjerde led om subjektivitet ved valget af de faktuelle elementer, der skulle tages hensyn til.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling. I denne forbindelse har sagsøgeren gjort to argumenter gældende.






  — | Det første argument er, at den subjektivitet, der følger af forfremmelsesproceduren, udelukkende er til ugunst for sagsøgeren. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om forbud mod forskelsbehandling. I denne forbindelse har sagsøgeren gjort to argumenter gældende.

—

Det første argument er, at den subjektivitet, der følger af forfremmelsesproceduren, udelukkende er til ugunst for sagsøgeren.

| — | Det andet argument er, at sagsøgerens overordnede som svar på sagsøgerens spørgsmål om begrundelsen for den manglende forfremmelse svarede sagsøgeren pr. e-mail, hvilket beviser, at forfremmelsesproceduren hverken er objektiv eller upartisk. |
| --- | --- |

—

Det andet argument er, at sagsøgerens overordnede som svar på sagsøgerens spørgsmål om begrundelsen for den manglende forfremmelse svarede sagsøgeren pr. e-mail, hvilket beviser, at forfremmelsesproceduren hverken er objektiv eller upartisk.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/39

---

Sag anlagt den 19. august 2019 – DV m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-576/19)

(2019/C 357/48)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: DV og 10 andre sagsøgere (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af afgørelserne om fastsættelse af antallet af sagsøgernes årlige betalte feriedage for 2019. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelserne om fastsættelse af antallet af sagsøgernes årlige betalte feriedage for 2019.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort et enkelt anbringende gældende om en ulovlighedsindsigelse rettet mod artikel 6 i bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union af de samme grunde som dem, Retten lagde til grund i dom af 4. december 2018, Carreras Sequeros m.fl. mod Kommissionen, (T-518/16, EU:T:2018:873). Ifølge sagsøgerne afviste den sagsøgte institution at anvende denne dom, selv om retsvirkningerne af denne ikke er suspenderede, hvilket svarer til en ulovlig udsættelse af opfyldelsen af en dom fra Retten.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/40 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/40

---

Sag anlagt den 20. august 2019 – Borborudi mod Rådet

(Sag T-580/19)

(2019/C 357/49)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheran, Iran) (ved advokat L. Vidal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse af 27. maj 2019 truffet i medfør af gennemførelsesforordning (EU) 2019/855 om at opretholde sagsøgeren i bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 27. maj 2019 truffet i medfør af gennemførelsesforordning (EU) 2019/855 om at opretholde sagsøgeren i bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 annulleres.

| — | Rådet tilpligtes at fjerne sagsøgeren fra bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at fjerne sagsøgeren fra bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Rådet ikke har overholdt kravet til bevisstyrken for at kunne indføre sanktioner mod personer og enheder ved at vedtage og opretholde sagsøgeren på EU’s lister over sanktioner, eftersom de anfægtede foranstaltninger ikke støttes af nogen legitim grund. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Rådet ikke har overholdt kravet til bevisstyrken for at kunne indføre sanktioner mod personer og enheder ved at vedtage og opretholde sagsøgeren på EU’s lister over sanktioner, eftersom de anfægtede foranstaltninger ikke støttes af nogen legitim grund.

| 2. | Andet anbringende om, at Rådet har begået en fejl vedrørende de faktiske omstændigheder, eftersom Sayed Shamsuddin Bordorudi ikke længere arbejder for Atomic Energy Organisation of Iran (»AEOI«), da AEOI ikke længere er en FN-sanktioneret enhed, og AMAD-planen blev indstillet i 2003. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Rådet har begået en fejl vedrørende de faktiske omstændigheder, eftersom Sayed Shamsuddin Bordorudi ikke længere arbejder for Atomic Energy Organisation of Iran (»AEOI«), da AEOI ikke længere er en FN-sanktioneret enhed, og AMAD-planen blev indstillet i 2003.

| 3. | Tredje anbringende om, at Rådet har begået en retlig fejl ved ikke at kvalificere den kvantitative eller kvalitative betydning af Sayed Shamsuddin Borborudis angivelige støtte til Irans atomprogram. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Rådet har begået en retlig fejl ved ikke at kvalificere den kvantitative eller kvalitative betydning af Sayed Shamsuddin Borborudis angivelige støtte til Irans atomprogram.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at begrunde den restriktive foranstaltning, som det har vedtaget over for sagsøgeren, eftersom Rådet ikke har oplyst de forhold, der ville bevise grundlaget for, at der er blevet indført sanktioner over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at begrunde den restriktive foranstaltning, som det har vedtaget over for sagsøgeren, eftersom Rådet ikke har oplyst de forhold, der ville bevise grundlaget for, at der er blevet indført sanktioner over for sagsøgeren.

| 5. | Femte anbringende om, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at fremsende dokumenter, der underbygger begrundelsen, selv efter at sagsøgeren har anmodet om dem. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at fremsende dokumenter, der underbygger begrundelsen, selv efter at sagsøgeren har anmodet om dem.

| 6. | Sjette anbringende om, at Rådet har tilsidesat proportionalitetsprincippet, hvilket er et af de generelle principper, som Den Europæiske Union skal overholde. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Rådet har tilsidesat proportionalitetsprincippet, hvilket er et af de generelle principper, som Den Europæiske Union skal overholde.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/41

---

Sag anlagt den 22. august 2019 – thyssenkrupp mod Kommissionen

(Sag T-584/19)

(2019/C 357/50)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: thyssenkrupp AG (Duisburg und Essen, Tyskland) (ved advokaterne M. Klusmann, J. Ziebarth, og M. Dästner)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen annulleres i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen annulleres i sin helhed.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder enhver intervenients sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder enhver intervenients sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at sagsøgte begik en fejl i forbindelse med definitionen af nye relevante produktmarkeder for varmgalvaniseret stål til biler og for visse typer af emballagestål, og at dette førte til en fejlagtig analyse af markedsstyrken efter fusionen – navnlig på grund af, at der ikke i afgørelsen blev taget hensyn til væsentlige elementer ved udbuds- og efterspørgselssubstitution. Sagsøgeren er derfor af den opfattelse, at sagsøgte med urette undlod at medtage elektrogalvaniseret stål i sin markedsafgrænsning og ikke inddrog galvaniserede industri- og bilprodukters indbyrdes substituerbarhed. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at sagsøgte begik en fejl i forbindelse med definitionen af nye relevante produktmarkeder for varmgalvaniseret stål til biler og for visse typer af emballagestål, og at dette førte til en fejlagtig analyse af markedsstyrken efter fusionen – navnlig på grund af, at der ikke i afgørelsen blev taget hensyn til væsentlige elementer ved udbuds- og efterspørgselssubstitution. Sagsøgeren er derfor af den opfattelse, at sagsøgte med urette undlod at medtage elektrogalvaniseret stål i sin markedsafgrænsning og ikke inddrog galvaniserede industri- og bilprodukters indbyrdes substituerbarhed.

| 2. | Andet anbringende om, at sagsøgte begik en fejl ved at definere EØS-markeder fremfor de globale markeder for både varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål. Sagsøgte foretog følgelig en urigtig fortolkning af resultaterne af sin markedsundersøgelse og vurdering af de af parterne fremsendte interne dokumenter samt undlod at gennemføre en korrekt procedure og at overholde princippet om en retfærdig rettergang, idet den ikke gennemførte en tilstrækkelig økonomisk analyse. Derudover støttede Kommissionen sig angiveligt på ufyldestgørende og lidet overbevisende bevismateriale for at konkludere, at importstrømmene ikke påvirker EØS-prisfastsættelsen for varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at sagsøgte begik en fejl ved at definere EØS-markeder fremfor de globale markeder for både varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål. Sagsøgte foretog følgelig en urigtig fortolkning af resultaterne af sin markedsundersøgelse og vurdering af de af parterne fremsendte interne dokumenter samt undlod at gennemføre en korrekt procedure og at overholde princippet om en retfærdig rettergang, idet den ikke gennemførte en tilstrækkelig økonomisk analyse. Derudover støttede Kommissionen sig angiveligt på ufyldestgørende og lidet overbevisende bevismateriale for at konkludere, at importstrømmene ikke påvirker EØS-prisfastsættelsen for varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter og begik en materiel fejl ved angiveligt at konstatere, at der forelå en væsentlig hindring for effektiv konkurrence i relation til et særskilt produktmarked for varmgalvaniseret stål til biler. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter og begik en materiel fejl ved angiveligt at konstatere, at der forelå en væsentlig hindring for effektiv konkurrence i relation til et særskilt produktmarked for varmgalvaniseret stål til biler.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionens konkurrencemæssige bedømmelse med hensyn til de angivelige særskilte produktmarkeder for hvidblik, elektrolytisk forchromet stål og lamineret stål bygger på en urigtig fortolkning og anvendelse af testen angående betydeligt konkurrencehæmmende virkninger, hvorved der blev foretaget en ulovlig kombination af uforenelige elementer af en betydeligt konkurrencehæmmende virkning som følge af en dominerende stilling og af horisontale ikke-koordinerede (oligopolistiske) virkninger. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig en åbenbart urigtig vurdering med hensyn til import, som bygger på selektivt udvalgte citater fra markedsundersøgelsen og et par fejlfortolkede interne dokumenter, hvilket førte til, at sagsøgte uberettiget så bort fra relevansen af den store import af hvidblik og elektrolytisk forchromet stål samt potentialet for genvalsningsanlæg til som i andre dele af verden at komme ind på markedet. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionens konkurrencemæssige bedømmelse med hensyn til de angivelige særskilte produktmarkeder for hvidblik, elektrolytisk forchromet stål og lamineret stål bygger på en urigtig fortolkning og anvendelse af testen angående betydeligt konkurrencehæmmende virkninger, hvorved der blev foretaget en ulovlig kombination af uforenelige elementer af en betydeligt konkurrencehæmmende virkning som følge af en dominerende stilling og af horisontale ikke-koordinerede (oligopolistiske) virkninger. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig en åbenbart urigtig vurdering med hensyn til import, som bygger på selektivt udvalgte citater fra markedsundersøgelsen og et par fejlfortolkede interne dokumenter, hvilket førte til, at sagsøgte uberettiget så bort fra relevansen af den store import af hvidblik og elektrolytisk forchromet stål samt potentialet for genvalsningsanlæg til som i andre dele af verden at komme ind på markedet.

| 5. | Femte anbringende om, at de foranstaltninger, der blev tilbudt for varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål, blev uberettiget afvist af sagsøgte. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte undlod at gennemføre en korrekt markedsundersøgelse af de foranstaltninger, der blev tilbudt. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at de foranstaltninger, der blev tilbudt for varmgalvaniseret stål til biler og emballagestål, blev uberettiget afvist af sagsøgte. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte undlod at gennemføre en korrekt markedsundersøgelse af de foranstaltninger, der blev tilbudt.

| 6. | Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin forpligtelse til at give en tilstrækkelig begrundelse med hensyn til bortfaldet af sine indledende betænkeligheder som anført i klagepunktsmeddelelsen vedrørende kornorienteret elektrisk stål. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin forpligtelse til at give en tilstrækkelig begrundelse med hensyn til bortfaldet af sine indledende betænkeligheder som anført i klagepunktsmeddelelsen vedrørende kornorienteret elektrisk stål.

| 7. | Syvende anbringende om, at sagsøgte begik en procedurefejl ved ikke at kræve besvarelse af adskillige begæringer om oplysninger, der blev tilsendt markedsdeltagere i sagsøgtes fase I- og fase II-undersøgelse, og som i mange tilfælde forblev ubesvaret. Sagsøgeren har gjort gældende, at dette medførte en procedurefejl og en urigtig gengivelse af beviserne. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at sagsøgte begik en procedurefejl ved ikke at kræve besvarelse af adskillige begæringer om oplysninger, der blev tilsendt markedsdeltagere i sagsøgtes fase I- og fase II-undersøgelse, og som i mange tilfælde forblev ubesvaret. Sagsøgeren har gjort gældende, at dette medførte en procedurefejl og en urigtig gengivelse af beviserne.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/42

---

Sag anlagt den 30. august 2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

(Sag T-595/19)

(2019/C 357/51)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cypern) (ved S. Malynicz, QC, barrister S. Baran og solicitor V. Marsland)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Fontana Food AB (Tyresö, Sverige)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Fontana Food AB

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket GRILLOUMI BURGER – registreringsansøgning nr. 15 963 283

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. juni 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1356/2018-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/43 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/43

---

Rettens kendelse af 18. juli 2019 – Taminco og Arysta LifeScience Great Britain mod EFSA

(Sag T-621/17) (1)

(2019/C 357/52)

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 374 af 6.11.2017.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/44

---

Rettens kendelse af 23. juli 2019 – AMVAC Netherlands mod EFSA

(Sag T-720/18) (1)

(2019/C 357/53)

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 65 af 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 357/44

---

Rettens kendelse af 23. august 2019 – Cantieri del Mediterraneo mod Kommissionen

(Sag T-335/19) (1)

(2019/C 357/54)

Processprog: italiensk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 246 af 22.7.2019.

---