# Jurnalul Oficial C 404/2019

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 404 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6229 noiembrie 2019 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 404

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6229 noiembrie 2019

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | I   Rezoluții, recomandări și avize |
| | AVIZE |
| | Comitetul Regiunilor |
| 2019/C 404/01 | Avizul Comitetului European al Regiunilor – Strategii macroregionale, cum ar fi cea pentru regiunea Dunării: un cadru pentru promovarea clusterelor transnaționale | 1 |
| | AVIZE |
| 2019/C 404/02 | Avizul Comitetului European al Regiunilor – Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE | 6 |
| 2019/C 404/03 | Avizul Comitetului European al Regiunilor – Abordarea localizată a politicii industriale a UE | 9 |
| 2019/C 404/04 | Avizul Comitetului European al Regiunilor — Obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD): o bază pentru o strategie a UE pe termen lung pentru o Europă durabilă până în 2030 | 16 |
| 2019/C 404/05 | Avizul Comitetului European al Regiunilor — O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu | 24 |
| 2019/C 404/06 | Avizul Comitetului European al Regiunilor — Consolidarea educației STI(A)M în UE | 30 |
| 2019/C 404/07 | Avizul Comitetului European al Regiunilor – Spre un cadru european mai cuprinzător privind perturbatorii endocrini | 34 |
| 2019/C 404/08 | Avizul Comitetului European al Regiunilor — Dimensiunea transfrontalieră în reducerea riscului de dezastre (RRD) | 39 |
| 2019/C 404/09 | Avizul Comitetului European al Regiunilor privind O nouă agendă europeană pentru accelerarea dezvoltării industriilor maritime | 44 |
| 2019/C 404/10 | Avizul Comitetului European al Regiunilor privind Guvernanța pe mai multe niveluri și cooperarea intersectorială pentru combaterea sărăciei energetice | 53 |

Cuprins

Pagina

I   Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Regiunilor

2019/C 404/01

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Strategii macroregionale, cum ar fi cea pentru regiunea Dunării: un cadru pentru promovarea clusterelor transnaționale

1

AVIZE

2019/C 404/02

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE

6

2019/C 404/03

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Abordarea localizată a politicii industriale a UE

9

2019/C 404/04

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD): o bază pentru o strategie a UE pe termen lung pentru o Europă durabilă până în 2030

16

2019/C 404/05

Avizul Comitetului European al Regiunilor — O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu

24

2019/C 404/06

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Consolidarea educației STI(A)M în UE

30

2019/C 404/07

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Spre un cadru european mai cuprinzător privind perturbatorii endocrini

34

2019/C 404/08

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Dimensiunea transfrontalieră în reducerea riscului de dezastre (RRD)

39

2019/C 404/09

Avizul Comitetului European al Regiunilor privind O nouă agendă europeană pentru accelerarea dezvoltării industriilor maritime

44

2019/C 404/10

Avizul Comitetului European al Regiunilor privind Guvernanța pe mai multe niveluri și cooperarea intersectorială pentru combaterea sărăciei energetice

53

---

| | III   Acte pregătitoare |
| --- | --- |
| | Comitetul Regiunilor |
| 2019/C 404/11 | Avizul Comitetului European al Regiunilor — O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei | 58 |

III   Acte pregătitoare

Comitetul Regiunilor

2019/C 404/11

Avizul Comitetului European al Regiunilor — O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei

58

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

I Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Regiunilor

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/1

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Strategii macroregionale, cum ar fi cea pentru regiunea Dunării: un cadru pentru promovarea clusterelor transnaționale

(2019/C 404/01)

| Raportor | : | Dainis TURLAIS (LV-ALDE), membru al Consiliului Local Riga |
| --- | --- | --- |
| Document de referință | : | Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind punerea în aplicare a strategiilor macroregionale ale UE
  COM(2019) 21 final |

Raportor

:

Dainis TURLAIS (LV-ALDE), membru al Consiliului Local Riga

Document de referință

:

Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind punerea în aplicare a strategiilor macroregionale ale UE

COM(2019) 21 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | salută invitația Președinției române adresată Comitetului European al Regiunilor de a emite un aviz cu privire la politica Uniunii Europene (UE) privind competitivitatea și politica industrială, al cărei obiectiv este asigurarea unei mai bune convergențe economice a clusterelor transnaționale la nivel macroregional (cum ar fi regiunea Dunării); |
| --- | --- |

1.

| 2. | salută publicarea celui de al doilea raport al Comisiei Europene privind punerea în aplicare a strategiilor macroregionale ale UE (SMR) (1), care conține o evaluare a punerii în aplicare a celor patru SMR de promovare a dezvoltării regionale și o analiză a dezvoltării viitoare a acestor strategii în contextul posibilului cadru bugetar al UE pentru perioada de după 2020. Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, care face parte din prezenta Comunicare (2), conține evaluări detaliate ale fiecărei strategii macroregionale; |
| --- | --- |

2.

| 3. | își exprimă satisfacția cu privire la faptul că în raportul CE se menționează o serie de realizări specifice în domeniul mediului și al schimbărilor climatice, al cercetării, al inovării și al dezvoltării economice și al conectivității. În același timp, Comisia Europeană subliniază pe bună dreptate provocările cu care se confruntă entitățile care pun în aplicare SMR: niveluri diferite de capacitate administrativă, niveluri diferite de dezvoltare economică, probleme cauzate de guvernanța pe mai multe niveluri și de obținerea fondurilor necesare; |
| --- | --- |

3.

| 4. | salută Concluziile Consiliului Uniunii Europene din 21 mai 2019 privind punerea în aplicare a strategiilor macroregionale ale UE (3), prin care se solicită țărilor participante să consolideze asumarea responsabilității și sprijinul politic la nivel național, promovând în același timp implicarea părților interesate de la nivel local și regional; de asemenea, subliniază importanța utilizării în continuare a strategiilor macroregionale ca un cadru strategic care să promoveze o implementare mai coerentă și mai sinergică a politicilor, programelor și fondurilor UE; |
| --- | --- |

4.

| 5. | subliniază că nu numai coordonarea la nivel macroregional și național este esențială pentru guvernanța pe mai multe niveluri, ci mai ales implicarea reprezentanților orașelor și regiunilor; |
| --- | --- |

5.

| 6. | reiterează faptul că strategiile macroregionale reprezintă o perspectivă originală și profund europeană (4) și salută conținutul raportului, conform căruia Comisia consideră că strategiile macroregionale au un potențial ridicat și oferă o contribuție excepțională și inovatoare de promovare a cooperării, atât în cadrul UE, cât și între UE și țările din vecinătatea sa. Comitetul reafirmă că UE are nevoie de o viziune privind dezvoltarea teritorială (5) care să depășească propriile granițe; |
| --- | --- |

6.

| 7. | subliniază că obiectivul coeziunii economice, sociale și teritoriale, consacrat în Tratatul de la Lisabona, nu a fost încă atins. UE își dobândește adevărata putere prin creștere economică și prin plusul de bunăstare pe care îl generează aceasta pentru cetățeni. Exploatând potențialul de care dispun toate nivelurile de guvernare din UE pentru dezvoltarea economiei, strategiile macroregionale pot aduce o contribuție semnificativă la atingerea unui nivel de trai comparabil într-un interval de timp rezonabil al persoanelor care trăiesc în teritoriile învecinate, contribuind astfel la îndeplinirea obiectivului de coeziune prevăzut de Tratatul UE. Orice document strategic ar trebui să se concentreze asupra îmbunătățirii bunăstării cetățenilor noștri; |
| --- | --- |

7.

| 8. | reiterează faptul că strategiile macroregionale, cu abordarea lor ascendentă, au devenit un excelent instrument de coordonare teritorială, care permite „o utilizare mai eficace a potențialului comun de care dispun macroregiunile” (6). Ele oferă oportunități pentru o veritabilă guvernanță pe mai multe niveluri, evitând în același timp crearea unor noi structuri birocratice și reducând decalajul dintre politicile UE și cele de la nivel local, prin implicarea în acest proces a reprezentanților orașelor și regiunilor; |
| --- | --- |

8.

| 9. | salută activitatea Comisiei Europene în domeniul politicii privind clusterele și solicită o legătură mult mai strânsă între acestea și strategiile macroregionale. Acest lucru ar contribui la creșterea economică și la atingerea obiectivelor de coeziune, întrucât rațiunea principală a acestei acțiuni este consolidarea beneficiilor competitivității regionale. Clusterele au oferit deja o contribuție concretă și deosebit de pozitivă la punerea în aplicare a strategiilor macroregionale. Astfel, proiectul „DanuBioValNet” (7) generează, de exemplu, noi lanțuri valorice pentru bioproduse în regiunea Dunării. Strategiile macroregionale încurajează crearea de clustere, dar nu le limitează în niciun fel la zonele lor geografice de referință; |
| --- | --- |

9.

| 10. | face trimitere la avizul său pe tema „Punerea în aplicare a strategiilor macroregionale” (8), în care Comitetul a sprijinit principiul celor trei „da” pentru a îmbunătăți funcționarea strategiilor macroregionale: „CoR spune „da” unei mai bune sinergii cu instrumentele de finanțare, „da” unei mai bune integrări a structurilor existente în SMR și „da” unei mai bune puneri în aplicare a normelor existente”. Comitetul regretă că Comisia Europeană nu a luat în considerare această propunere; |
| --- | --- |

10.

| 11. | împărtășește pe deplin punctul de vedere al Președinției italiene asupra Strategiei Uniunii Europene pentru regiunea alpină, conform căruia integrarea strategiilor macroregionale ale UE în cadrul juridic al politicii de coeziune în perioada 2021-2027 ar fi benefică pentru toate părțile, deoarece ar consolida aceste strategii și ar contribui la îmbunătățirea coeziunii teritoriale a Uniunii; |
| --- | --- |

11.

| 12. | își exprimă deschiderea pentru inițiativa în favoarea unei noi strategii macroregionale, elaborată în comun și susținută de mai multe state membre și regiuni, menită să abordeze provocările comune dintr-o zonă geografică definită. Atunci când se evaluează conceperea unei noi strategii macroregionale, este necesar să se aibă în vedere ca aceasta să nu îngreuneze funcționarea strategiilor macroregionale existente; |
| --- | --- |

12.

| 13. | sprijină inițiativa de a elabora o strategie a UE pentru regiunea carpatică, care ar constitui un cadru permanent de cooperare între țările, regiunile și comunitățile din Carpați. Elaborarea unui document strategic pentru regiunea carpatică se va concentra, pe de o parte, pe problemele cu care se confruntă macroregiunea și, pe de altă parte, va crea oportunități pentru potențialul specific cultural și ecologic al țărilor din regiunea carpatică. Implicarea multor actori care reprezintă atât nivelul local, cât și cel regional, național și european ar trebui să fie evidențiată aici, în procesul de elaborare a acestei strategii, care, printre altele, se reflectă în activitățile Grupului interregional „Carpați” din cadrul Comitetului Regiunilor; |
| --- | --- |

13.

| 14. | sprijină exercițiul de reflecție al regiunilor și statelor atlantice, implicate în prezent în strategia maritimă în zona Oceanului Atlantic, prin care se urmărește elaborarea unei strategii macroregionale bazate pe cooperarea existentă de zeci de ani între partenerii din zona Atlanticului. O strategie macroregională pentru zona Oceanului Atlantic ar completa actuala strategie maritimă, înzestrând-o cu o dimensiune politică și cu o guvernanță pe mai multe niveluri care ar putea include țări și regiuni terțe, extinzând domeniul său de aplicare la aspecte teritoriale și promovând o mai mare coerență între prioritățile tematice și instrumentele de finanțare existente. Strategia macroregională ar urma să se concentreze pe domeniul maritim, de pildă pe energia oceanică, care este considerată ca prioritară de către părțile interesate din zona Atlanticului și, de asemenea, pe aspecte relevante, cum ar fi ocuparea forței de muncă sau formarea; |
| --- | --- |

14.

Finanțe și administrație

| 15. | subliniază necesitatea de a integra în continuare strategiile macroregionale și sectoriale ale UE, cum ar fi Orizont 2020, Erasmus+, Europa creativă, Programul pentru competitivitatea întreprinderilor și a IMM-urilor (COSME), LIFE, Mecanismul pentru interconectarea Europei și Fondul european pentru investiții strategice, asigurând sinergii în soluționarea în comun a problemelor prioritare; |
| --- | --- |

15.

| 16. | salută eforturile Comisiei Europene de a asigura o mai bună sinergie cu Fondul european de dezvoltare regională prin propunerea sa legislativă privind cooperarea teritorială europeană (9). constată, însă, că aceste ajustări acoperă doar o foarte mică parte din fondurile UE; |
| --- | --- |

16.

| 17. | sprijină recomandarea Comisiei Europene de a asigura o mai mare coerență cu toate fondurile UE, coordonând, înainte de încheierea unui acord de parteneriat, activitățile organismelor naționale de planificare cu cele ale principalelor persoane responsabile cu punerea în aplicare a strategiilor macroregionale. Statele membre și regiunile implicate în punerea în aplicare a acestora ar trebui să își stabilească prioritățile în comun, într-o abordare ascendentă; |
| --- | --- |

17.

| 18. | invită Comisia Europeană să asigure coordonarea între țări, nu numai în interiorul fiecărui stat membru și între acestea, ci și la un al treilea nivel, cel al Uniunii Europene. Strategiile macroregionale se referă la o gamă largă de domenii de politică și nu se leagă numai de politica de cooperare teritorială a UE. Prin urmare, abordările politice privind finanțarea strategiilor macroregionale nu sunt interconectate. Pentru a asigura o veritabilă guvernanță pe mai multe niveluri, strategiile macroregionale ar trebui să fie puse la rândul lor în aplicare sub competența directă a Comisiei Europene, asigurându-se că diferitele sale direcții generale lucrează într-un mod integrat pentru fiecare dintre aceste strategii; |
| --- | --- |

18.

| 19. | consideră că rețeaua organismelor naționale care, din 2016, a gestionat alocarea de fonduri din Fondul european de dezvoltare regională pentru regiunea Mării Baltice, oferă un bun exemplu de coordonare ascendentă, care ar putea fi promovată și în alte domenii de politică sectorială și în alte zone geografice; |
| --- | --- |

19.

| 20. | este pe deplin de acord cu Comisia că unul dintre factorii de succes în punerea în aplicare a strategiilor macroregionale constă în angajamentul statelor membre și al regiunilor. Dacă nu vor beneficia de resursele necesare din partea statelor membre și a regiunilor, în special de resursele financiare și umane corespunzătoare, aceste strategii nu se vor ridica la adevăratul lor potențial și nu vor putea fi puse în practică în mod eficient; |
| --- | --- |

20.

| 21. | subliniază că strategiile macroregionale contribuie la coordonarea activității și a expertizei structurilor existente și asigură o utilizare mai eficientă a resurselor financiare disponibile, demonstrând astfel importanța lor în promovarea și dezvoltarea principiului guvernanței pe mai multe niveluri în punerea în aplicare a proiectelor UE; |
| --- | --- |

21.

Retragerea Regatului Unit din UE

| 22. | reiterează – în special în ceea ce privește retragerea Regatului Unit din UE – ideea că strategiile macroregionale pot promova și o dezvoltare integrată dincolo de frontierele sale. Prin urmare, propune să se ia în considerare modul în care aceste strategii ar putea contribui la conturarea viitoarei relații dintre Regatul Unit și UE și invită ambele părți să implice autoritățile locale și regionale în discuții aprofundate pe această temă; |
| --- | --- |

22.

| 23. | subliniază că CoR recunoaște că strategiile macroregionale care ar putea implica Regatul Unit și regiunile UE ar fi un instrument important pentru viitoarea programare, coordonare și cooperare comună durabilă între orașele și regiunile din Regatul Unit și din UE. Comitetul solicită implicarea activă a autorităților locale și regionale în dezvoltarea acestei colaborări; |
| --- | --- |

23.

Clustere

| 24. | subliniază că într-o lume în care concurența mondială se manifestă nu numai între întreprinderi, dar și între regiuni, clusterele – în calitate de centre de excelență – joacă un rol important pentru prosperitatea regiunilor, competitivitatea și dezvoltarea economică, contribuind astfel la coeziunea teritorială; |
| --- | --- |

24.

| 25. | reamintește că clusterele sunt motoare importante ale inovării, fiind la fel de interesante pentru investitori și pentru inovatori, cărora le revine și rolul de a crea legături între întreprinderi, autorități locale, instituții de cercetare și de formare. Subliniază importanța excepțională a implicării clusterelor în procesul de elaborare a strategiilor de specializare inteligentă, în special în cadrul platformelor tematice S3 promovate de Comisia Europeană. Strategiile macroregionale pot oferi un impuls natural pentru o abordare bazată pe clustere; ia act de importanța sprijinirii alinierii efective a strategiilor de specializare inteligentă la politicile regionale și naționale, în vederea promovării cooperării interregionale eficiente prin creșterea prezenței clusterelor și a sinergiilor sporite în ceea ce privește accesul la sursele de finanțare, promovând astfel și valoarea adăugată a strategiilor macroregionale pentru dezvoltarea armonioasă a zonelor implicate; reafirmă că trebuie asigurate forme sustenabile de finanțare pentru a consolida inițiativele clusterelor de punere în aplicare a strategiilor de specializare inteligentă în cadrul cooperării interregionale și transnaționale; |
| --- | --- |

25.

| 26. | subliniază că cooperarea clusterelor este un instrument promițător pentru dezvoltarea capacităților regionale de inovare; prin urmare, organizațiile din cadrul clusterelor de cooperare transfrontalieră sau regională nu ar trebui să se limiteze la Europa, ci ar trebui să urmărească o abordare globală, obiectivul final fiind crearea unor clustere la scară mondială. Strategiile macroregionale care reunesc regiuni și state membre ale UE, precum și, eventual, țări terțe, pot oferi un cadru adecvat pentru o astfel de cooperare; |
| --- | --- |

26.

| 27. | reiterează Concluziile Consiliului Uniunii Europene din 12 martie 2018, care a solicitat dezvoltarea în continuare a unei politici europene privind clusterele, în vederea interconectării și dezvoltării regiunilor, astfel încât acestea să devină transeuropene, să atingă un nivel global și să se bazeze pe principiile specializării inteligente, pentru a sprijini apariția unor noi lanțuri valorice în Europa; În consecință, viitorul buget Interreg ar trebui să asigure finanțarea cooperării în cadrul specializării inteligente în întreaga UE; |
| --- | --- |

27.

| 28. | salută concluziile Consiliului Uniunii Europene din 21 mai 2019 privind punerea în aplicare a strategiilor macroregionale ale UE (10), care invită să se profite de legăturile dintre strategiile și clusterele de specializare inteligentă pentru a conecta mai bine ecosistemele, precum și politicile industriale și de inovare în cadrul strategiilor macroregionale; |
| --- | --- |

28.

| 29. | îndeamnă, prin urmare, Comisia Europeană să elaboreze măsuri care să sprijine în continuare activitățile acestor clustere și să încurajeze cooperarea dintre acestea, îmbunătățind în special dimensiunea regională a acestora și asigurând o mai mare coerență și sinergii mai ample prin consolidarea dimensiunii regionale a clusterelor; |
| --- | --- |

29.

| 30. | este de părere că strategiile macroregionale pot crea un mediu favorabil clusterelor. În acest sens, sunt salutare acțiunile coordonate întreprinse de autorități publice, în special autorități locale și regionale, universități, centre de cercetare și întreprinderi. Clusterele transfrontaliere, prin însăși natura lor, favorizează cooperarea care reunește parteneri diferiți, atât la nivel transfrontalier, cât și transsectorial; |
| --- | --- |

30.

| 31. | solicită ca politica UE dedicată clusterelor să sprijine în continuare și într-o mai mare măsură cooperarea transfrontalieră, de exemplu prin sprijinirea căutării de parteneri internaționali pentru clustere (și membrii acestora) sau prin punerea la dispoziție, într-o anumită măsură, a unor fonduri pentru testări și pentru dezvoltarea în continuare a cooperării între clustere. Un astfel de concept a fost pus în aplicare cu succes, de exemplu, în cadrul proiectului „Innovation Express” (11) în regiunea Mării Baltice; |
| --- | --- |

31.

Strategia macroregională pentru regiunea Dunării

| 32. | constată că regiunea Dunării prezintă diferențe semnificative în ceea ce privește inovarea, unele regiuni aparținând grupului celor mai performante regiuni din UE, în timp ce altele au rămas în urmă. Comitetul constată că aceste diferențe se explică prin condiții-cadru inegale și prin gama amplă de practici în materie de guvernanță în sectorul cercetării și al investițiilor. În acest sens, solicită o mai bună coordonare a intervenției publice în acest domeniu, inclusiv în cazul programelor de la nivelul UE, pentru a investi într-un mod mai inteligent și mai bine direcționat; |
| --- | --- |

32.

| 33. | subliniază faptul că unul dintre cei mai importanți factori care contribuie la competitivitatea macroregiunii Dunării este creșterea relativ puternică a sectorului întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). Întrucât inițiativele referitoare la clustere își concentrează de obicei atenția asupra IMM-urilor și întrucât există o legătură puternică și benefică între performanțele în materie de inovare ale unei regiuni și competitivitatea acesteia, acest lucru ar putea reprezenta o oportunitate pentru o regiune de a-și îmbunătăți competitivitatea; |
| --- | --- |

33.

| 34. | subliniază că îmbunătățirea competitivității la nivel macroregional implică o abordare mai activă și necesitatea de a consolida cadrul pentru o dezvoltare viitoare a clusterelor, chiar dacă, în prezent, se află în curs de realizare mai multe proiecte și inițiative promițătoare la nivelul macroregiunilor. Comitetul solicită Comisiei Europene și organismelor de punere în aplicare a strategiilor macroregionale să nu urmărească și să evalueze doar evoluția și progresele punerii în aplicare a acestor inițiative, ci să tragă și concluzii, făcând schimburi de experiență și oferind noi mecanisme de sprijinire a creșterii și a consolidării competitivității la nivelul macroregiunilor; |
| --- | --- |

34.

| 35. | solicită să se reflecteze asupra posibilității de a dezvolta o strategie de specializare inteligentă pentru macroregiunea Dunării, care ar trebui să țină seama de punctele forte și de cerințele specifice din această regiune, cum ar fi creșterea relativ puternică a sectorului IMM-urilor; |
| --- | --- |

35.

| 36. | solicită inițierea unui schimb sistematic de experiență, informații și date cu alte strategii macroregionale în vederea dezvoltării competitivității macroregiunilor axate pe economia ecologică, sectorul inovării și crearea de noi oportunități de locuri de muncă; |
| --- | --- |

36.

| 37. | reamintește că clusterele reprezintă, de asemenea, o parte esențială a așa-numitului model de elice triplă, care implică colaborarea dintre universități, autorități publice și sectorul privat. Ca urmare a apropierii lor de piețele locale și a cunoștințelor cu privire la necesitățile de la nivel local, ele reprezintă instrumente adecvate pentru punerea în aplicare a unor măsuri specifice la nivel local, plecând de la o abordare ascendentă; |
| --- | --- |

37.

Concluzii

| 38. | subliniază că orice inițiativă care consolidează unitatea, cooperarea, integrarea, securitatea, egalitatea socială și coeziunea reală în Uniunea Europeană trebuie sprijinită. Strategiile macroregionale pot aduce o contribuție efectivă la alinierea, într-un interval de timp rezonabil, a nivelului de trai al celor care trăiesc în regiuni învecinate; |
| --- | --- |

38.

| 39. | consideră că aceste strategii fac parte dintr-o perspectivă profund europeană, au un mare potențial și, prin natura lor, încurajează în mod original cooperarea concretă care vizează atingerea unor obiective comune importante pentru oameni, indiferent de statul sau regiunea în care trăiesc; |
| --- | --- |

39.

| 40. | consideră că strategia macroregională facilitează o reală guvernanță pe mai multe niveluri, de la autoritățile locale până la Comisia Europeană, fără să fie create noi structuri birocratice, reducând în același timp decalajele dintre politicile europene și cele de la nivel local. Prin corelarea politicilor privind clusterele și strategiile macroregionale este posibil să se contribuie cu mai multă celeritate la atingerea obiectivului de coeziune economică, socială și teritorială, obiectiv consacrat în Tratatul de la Lisabona. |
| --- | --- |

40.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  COM(2019) 21 final.

1

(2)  SWD(2019) 6 final.

2

(3)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9895-2019-INIT/ro/pdf

3

(4)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Punerea în aplicare a strategiilor macroregionale” (COR-2017-02554).

4

(5)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „O viziune teritorială pentru 2050: cum arată viitorul?” (COR-2015-04285)

5

(6)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Punerea în aplicare a strategiilor macroregionale” (COR-2017-02554).

6

(7)  http://www.interreg-danube.eu/approved-projects/danubiovalnet

7

(8)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Punerea în aplicare a strategiilor macroregionale” (COR-2017-02554).

8

(9)  Articolul 15 alineatul (3) din Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind dispoziții specifice pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană (Interreg) sprijinit de Fondul european de dezvoltare regională și de instrumentele de finanțare externă [COM (2018) 374 final].

9

(10)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9895-2019-INIT/ro/pdf

10

(11)  http://www.bsr-stars.eu/innovation-express

11

---

AVIZE

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/6

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE

(2019/C 404/02)

| Raportor | : | Christophe ROUILLON (FR-PSE), primarul localității Coulaines |
| --- | --- | --- |
| Document de referință | : | Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European și Consiliu – Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE, 15 ianuarie 2019
  COM(2019) 8 final |

Raportor

:

Christophe ROUILLON (FR-PSE), primarul localității Coulaines

Document de referință

:

Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European și Consiliu – Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE, 15 ianuarie 2019

COM(2019) 8 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | este de acord cu Comisia că globalizarea, digitalizarea și dezvoltarea economiei serviciilor determină o evoluție foarte dinamică a fiscalității; |
| --- | --- |

1.

| 2. | reamintește că a încurajat deja Comisia să utilizeze clauza pasarelă pentru a pune în aplicare votul cu majoritate calificată, în special în domeniul fiscalității (1). Salută, în acest context, Rezoluția Parlamentului European din 26 martie 2019 referitoare la infracțiunile financiare, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale (raportul Comisiei TAX3), prin care se solicită Comisiei să aplice, după caz, procedura prevăzută la articolul 116 din TFUE; |
| --- | --- |

2.

| 3. | subliniază că, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din TFUE, piața internă este o zonă de competență partajată între UE și statele membre, iar articolul 113 din TFUE prevede mecanisme care să permită armonizarea legislației privind politicile fiscale între statele membre, pentru a asigura funcționarea pieței interne și pentru a evita denaturarea concurenței. Consideră că propunerea de introducere pe această bază a votului cu majoritate calificată, care, conform angajamentului Comisiei, nu ar trebui să pericliteze prerogativele statelor membre în stabilirea cotelor de impozitare directă pentru persoanele fizice sau pentru întreprinderi, ar trebui să fie însoțită de o implicare sporită atât a Parlamentului European, cât și a parlamentelor naționale și regionale – având în vedere că există regiuni cu competențe legislative în materie de politică fiscală; |
| --- | --- |

3.

| 4. | observă că propunerea Comisiei nu urmărește să atribuie noi competențe Uniunii Europene. De asemenea, Comisia nu propune să pericliteze prerogativele statelor membre în stabilirea cotelor de impozitare directă pentru persoanele fizice sau pentru întreprinderi; |
| --- | --- |

4.

| 5. | reamintește că cooperarea consolidată (articolele 326-334 din TFUE) poate fi aplicată la chestiuni fiscale și permite unui număr de cel puțin nouă state membre să convină asupra unei legislații comune, așa cum s-a întâmplat în cazul proiectului privind taxa pe tranzacțiile financiare (TTF). Cu toate acestea, cooperarea consolidată ar trebui să fie doar o soluție de ultimă instanță, la care să se recurgă doar după epuizarea posibilităților oferite de funcționarea normală a instituțiilor, întrucât măsura cooperării consolidate poate duce la fragmentarea pieței interne și se bazează pe o abordare în principal interguvernamentală; |
| --- | --- |

5.

| 6. | își exprimă satisfacția că, pe parcursul actualului său mandat, Comisia a prezentat 26 de propuneri legislative care vizează consolidarea combaterii infracțiunilor financiare și a planificării fiscale agresive (2), precum și un nivel mai ridicat al eficienței colectării și al echității în domeniul fiscal; subliniază că, în cadrul Consiliului, au fost înregistrate unele progrese prin inițiativele importante legate de reforma impozitării întreprinderilor, care însă nu au fost încă finalizate; |
| --- | --- |

6.

| 7. | observă, de asemenea, că, în Consiliu, câteva state membre au blocat inițiative care nu sunt legate de evaziunea fiscală sau de evitarea obligațiilor fiscale și printre care se numără propunerile privind taxa pe tranzacțiile financiare, prezentate în 2011, și cele privind impozitarea serviciilor digitale, care au beneficiat de sprijinul CoR; |
| --- | --- |

7.

Fiscalitate și democrație europeană

| 8. | reamintește legătura intrinsecă dintre fiscalitate și democrație, în condițiile în care istoria democrațiilor liberale este strâns legată de obținerea acordului contribuabililor pentru ca resursele și cheltuielile fiscale să facă obiectul unui control democratic, în conformitate cu principiul no taxation without representation (nicio impozitare fără reprezentare); |
| --- | --- |

8.

| 9. | subliniază că, potrivit unui sondaj Eurobarometru (3) recent, combaterea practicilor fiscale abuzive constituie, pentru trei sferturi dintre respondenți, un domeniu prioritar de acțiune al UE; consideră, prin urmare, că Comisia a ales momentul potrivit pentru a-și publica propunerea, pentru a alimenta dezbaterea democratică înainte de alegerile europene; consideră, în plus, că Uniunea Europeană poate combate mai bine populismul anti-european dacă politica europeană în materie de fiscalitate este gestionată într-un mod mai transparent și mai democratic („take back control” – să recăpătăm controlul); |
| --- | --- |

9.

| 10. | observă că evitarea obligațiilor fiscale de către întreprinderile multinaționale rămâne o problemă în UE și consideră că ar trebui intensificată investigarea entităților individuale, întrucât neregulile comise de o anumită entitate nu sunt definitorii pentru comportamentul colectiv; |
| --- | --- |

10.

Costul unanimității în domeniul fiscalității

| 11. | subliniază că, în același context economic, este necesar să se găsească un echilibru între, pe de o parte, reglementarea concurenței fiscale dintre statele membre și, adesea, în interiorul acestora și necesitatea de a evita ca suveranitatea fiscală națională a unui stat membru să încalce suveranitatea fiscală a altuia, de exemplu din lipsa definiției unei diferențe maxime adecvate între ratele de impozitare respective sau din cauza existenței unor sisteme fiscale agresive. Într-adevăr, deciziile fiscale ale unui stat membru pot afecta în mod semnificativ veniturile altor state și marja lor de manevră în efectuarea propriilor alegeri politice. În plus, suveranitatea fiscală națională este mai limitată pe măsură ce baza fiscală devine mai mobilă. Prin urmare, CoR consideră că este preferabil să se pună accent pe noțiunea de suveranitate fiscală partajată la nivel european; |
| --- | --- |

11.

| 12. | constată că, în paralel cu evoluția procesului de integrare europeană și cu transformarea semnificativă și rapidă a economiei, s-a creat un dezechilibru în ceea ce privește integrarea, capitalurile și serviciile circulând liber în UE, în pofida faptului că statele membre își stabilesc normele fiscale în mod independent. Astfel, în contextul în care dezvoltarea pieței interne era limitată, în esență, la comerțul cu mărfuri, efectele transfrontaliere ale fiscalității erau mult mai reduse decât în prezent, având în vedere că întreprinderile se bazează în mare măsură pe active necorporale, pe date și pe automatizare, valoarea adăugată a acestor componente fiind dificil de cuantificat; |
| --- | --- |

12.

| 13. | susține că este absolut necesar să se depună eforturi comune la nivel european și național pentru a proteja bugetele Uniunii și ale statelor membre împotriva pierderilor generate de evaziunea fiscală și de neplata impozitelor; constată că numai veniturile fiscale colectate în întregime și în mod eficient permit statelor și colectivităților teritoriale și, indirect, Uniunii Europene, să furnizeze, printre altele, servicii publice de calitate și eficiente din punctul de vedere al costurilor, în special în domeniul educației, al sănătății și al locuințelor la prețuri accesibile, al siguranței și al combaterii criminalității, și să finanțeze combaterea schimbărilor climatice, promovarea egalității de gen, transportul în comun și infrastructurile esențiale, pentru a face progrese în direcția punerii în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă; acest lucru ar putea duce la o eventuală scădere a sarcinii fiscale globale pentru cetățeni și pentru întreprinderile europene; |
| --- | --- |

13.

| 14. | consideră că unanimitatea în domeniul fiscalității a împiedicat, de asemenea, punerea în aplicare a altor realizări ale Uniunii Europene, în special în ceea ce privește cadrul privind clima și energia 2030, printre care se numără revizuirea directivei privind impozitarea energiei, care viza includerea emisiilor de CO2 în rata de impozitare a carburantului, economia circulară și reforma sistemului de resurse proprii; |
| --- | --- |

14.

| 15. | constată că, potrivit unui studiu recent, numeroase strategii de evitare a obligațiilor fiscale ale întreprinderilor au cauzat pierderi de venituri în Uniune estimate la 50-70 de miliarde EUR, reprezentând numai compensarea pierderilor datorate transferurilor de profituri și echivalând cu cel puțin 17 % din impozitele pe venit ale întreprinderilor, colectate în 2013, și la 160-190 de miliarde EUR dacă se includ pierderile estimate ca urmare a acordurilor fiscale individuale ale marilor întreprinderi multinaționale; |
| --- | --- |

15.

| 16. | reamintește că autoritățile locale și regionale sunt, de asemenea, victime ale evitării obligațiilor fiscale, având în vedere că taxele locale sau regionale se percep conform bazei de impozitare naționale și că autoritățile locale și regionale percep, în majoritatea statelor membre, o parte din veniturile care provin din sistemul național de impozitare a întreprinderilor; |
| --- | --- |

16.

| 17. | subliniază că reglementarea UE în materie de TVA datează din 1993, cu toate că trebuia să aibă un caracter tranzitoriu. Cerința de unanimitate a făcut imposibilă orice reformă substanțială, în pofida celor mai recente evoluții tehnologice și a schimbărilor de pe piață. În numeroase cazuri, statele membre aplică în continuare norme diferite pentru tranzacțiile naționale și transfrontaliere. CoR subliniază că acest lucru reprezintă un obstacol major în calea realizării pieței unice și presupune proceduri costisitoare pentru numărul sporit de întreprinderi europene care operează la nivel transfrontalier. Simplificarea și modernizarea normelor privind TVA-ul în UE ar reduce sarcina administrativă pentru întreprinderile transfrontaliere, permițându-le să realizeze o economie globală de 15 miliarde EUR pe an. Situația actuală sancționează în special IMM-urile care nu dispun de resurse financiare și umane adecvate pentru a face față complexității juridice a reglementării fiscale; |
| --- | --- |

17.

| 18. | consideră că eliminarea cerinței de unanimitate în domeniul fiscalității ar permite Uniunii Europene să nu aibă în vedere numai poziția celui mai mic numitor comun european ci să fie, astfel, mai ambițioasă în contextul procesului de reflecție la nivel internațional în materie de fiscalitate, în special în cadrul lucrărilor OCDE privind impozitarea digitală și transferul de profituri (BEPS); |
| --- | --- |

18.

În ceea ce privește foaia de parcurs

| 19. | sprijină principiul abordării pe etape, propus de Comisie, și consideră că această abordare ar trebui să fie sprijinită în cadrul semestrului european și că ar trebui să permită să se trateze în special sistemele de planificare fiscală agresivă; |
| --- | --- |

19.

| 20. | dorește ca, într-o primă etapă, să se introducă votul cu majoritate calificată pentru inițiative care nu afectează în mod direct drepturile, bazele sau cotele de impozitare ale statelor membre, dar care sunt necesare pentru a îmbunătăți cooperarea administrativă și asistența reciprocă între statele membre în vederea combaterii evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale. CoR dorește, de asemenea, ca prima etapă să includă și inițiativele care vizează facilitarea respectării obligațiilor fiscale de către întreprinderile din UE; |
| --- | --- |

20.

| 21. | își exprimă îndoiala cu privire la motivele pentru care Comisia propune să se utilizeze clauza pasarelă specifică menționată la articolul 192 alineatul (2) din TFUE în domeniul mediului doar într-o a doua etapă, în condițiile în care fiscalitatea constituie un element esențial în punerea în aplicare de către Uniunea Europeană a obiectivelor de dezvoltare durabilă; sugerează, prin urmare, ca utilizarea clauzei pasarelă pentru fiscalitate în domeniul mediului să fie propusă de Comisia Europeană încă din prima etapă. Este imperativ, în special, să se introducă o abordare europeană coordonată în materie de impozitare a sectorului aviației, care în prezent nu face obiectul niciunui regim fiscal european, de exemplu prin introducerea TVA-ului pentru biletele de avion sau impozitarea kerosenului. |
| --- | --- |

21.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  A se vedea punctul 6 din Rezoluția referitoare la programul de lucru al Comisiei Europene pentru 2019 (RESOL-VI/33), adoptată la 6 februarie 2019.

1

(2)  Comisia definește planificarea fiscală agresivă drept „a profita de detaliile tehnice ale unui sistem fiscal sau de neconcordanțele dintre două sau mai multe sisteme fiscale în scopul reducerii obligațiilor fiscale”;

2

https://ec.europa.eu/taxation_customs/sites/taxation/files/taxation_papers_71_atp_.pdf

(3)  http://www.europarl.europa.eu/news/ro/headlines/economy/20160707STO36204/combaterea-fraudei-fiscale-75-dintre-cetateni-doresc-ca-ue-sa-faca-mai-mult.

3

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/9

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Abordarea localizată a politicii industriale a UE

(2019/C 404/03)

| Raportor | : | Jeannette BALJEU (NL-ALDE)
  Membră a Consiliului Executiv al provinciei Olanda de Sud |
| --- | --- | --- |

Raportor

:

Jeannette BALJEU (NL-ALDE)

Membră a Consiliului Executiv al provinciei Olanda de Sud

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Introducere

| 1. | subliniază că industria, înțeleasă ca producție de bunuri și servicii, reprezintă o piatră de temelie a unei economii inovatoare, durabile și diversificate, care este capabilă să asigure atât competitivitatea europeană, cât și locuri de muncă de calitate în Uniunea Europeană; |
| --- | --- |

1.

| 2. | își reafirmă convingerea că Comisia Europeană și statele membre trebuie să exploateze toate posibilitățile pe care le oferă Tratatul UE în materie de politică industrială, definite la articolul 173 din TFUE, în special valorificând posibilitatea de a „adopta orice inițiativă utilă promovării acestei coordonări [a statelor membre, în domeniul politicii industriale], în special inițiative menite să stabilească orientările și indicatorii, să organizeze schimbul celor mai bune practici și să pregătească elementele necesare pentru supravegherea și evaluarea periodice”, în cooperare cu părțile interesate de la nivel regional; |
| --- | --- |

2.

| 3. | subliniază că industria are o importanță vitală pentru regiunile și orașele europene și pentru zecile de milioane de locuri de muncă pe care le creează și că, prin natura ei, operează într-un context global, în care comerțul este un factor important de creștere, care prezintă atât avantaje, cât și provocări; |
| --- | --- |

3.

| 4. | Consideră că ar trebui subliniată importanța deosebită a întreprinderilor mici și mijlocii pentru crearea de valoare, inovare și locuri de muncă. Ele contribuie în mare măsură la capacitatea industriei de a se adapta, cu flexibilitate, la noi exigențe, precum, de exemplu, cele induse de globalizare sau digitalizare. Politica industrială a UE trebuie să vină cu idei inspirate cu privire la modalitățile de creare și menținere a unor condiții favorabile, în special pentru aceste întreprinderi; |
| --- | --- |

4.

| 5. | consideră că provocările și oportunitățile din cadrul industriei constau în capacitatea ei de a răspunde la exigențele viitorului și de a avea în continuare o contribuție majoră la prosperitate și la ocuparea forței de muncă, precum și de a asigura o dezvoltare durabilă și crearea unei economii circulare, neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon; |
| --- | --- |

5.

| 6. | subliniază că este nevoie de investiții în noi tehnologii inovatoare și în digitalizare, într-o economie circulară, neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon, și în competențele aferente, în toate regiunile Europei, în vederea consolidării avantajului competitiv al acesteia; |
| --- | --- |

6.

| 7. | Insistă așadar asupra faptului că, pentru a răspunde rapid la diversele mutații economice și industriale și pentru a menține o poziție competitivă la scară globală, trebuie adoptată o viziune strategică pentru industria europeană, bazată pe o abordare localizată; |
| --- | --- |

7.

| 8. | consideră că este necesară o abordare europeană coordonată pentru a avea garanția faptului că industria europeană poate face față concurenței la nivel mondial, abordare care ar trebui să se axeze și pe îmbunătățirea coerenței cadrelor de reglementare și a standardelor, pe eliminarea sarcinilor de reglementare și administrative excesive și inutile, pe facilitarea colaborării și a parteneriatelor la nivel paneuropean, pe asigurarea unor costuri competitive ale energiei și pe furnizarea unor instrumente adecvate de protecție comercială atât în sectoarele tradiționale, cum ar fi siderurgia, industria textilă, industria chimică și agricultura, cât și în sectoarele emergente; de exemplu, trebuie introdusă de urgență o taxă pe produsele siderurgice, pentru a apăra industria siderurgică europeană; |
| --- | --- |

8.

| 9. | consideră că rolul politicii industriale este de a oferi un cadru favorabil, care să permită industriei să-și consolideze competitivitatea, prin combinarea unor abordări orizontale și transsectoriale localizate și, dacă este nevoie, a unor măsuri specifice sectorului și orientate de-a lungul întregului lanț valoric; |
| --- | --- |

9.

| 10. | salută Comunicarea Comisiei intitulată „Investițiile într-o industrie inteligentă, inovatoare și durabilă – O strategie reînnoită privind politica industrială a UE” (1) și importanța acordată de aceasta parteneriatului cu statele membre, cu regiunile, cu orașele și cu sectorul privat, ca un pas important spre furnizarea unui instrument de stimulare a competitivității industriei și a inovării în Europa; salută propunerea Comisiei Europene privind politica de coeziune post-2020, care se axează pe intensificarea cooperării dintre ecosistemele regionale, pretutindeni în Europa, precum și pe consolidarea dimensiunii internaționale și industriale a specializării inteligente; |
| --- | --- |

10.

| 11. | consideră că industria europeană ar trebui sprijinită prin măsuri și acțiuni de natură economică, dar și de alt tip, ca, de exemplu, prin politici în domeniul educației și formării sau prin sprijinirea cercetării și inovării; |
| --- | --- |

11.

| 12. | salută inițiativa Comisiei privind crearea unei mese rotunde la nivel înalt în domeniul industriei, „Industrie 2030”, în cadrul căreia Comitetul Regiunilor are statut de observator (2); |
| --- | --- |

12.

| 13. | salută solicitările adresate de Comisia Europeană, de Parlamentul European și de Consiliu privind dezvoltarea în continuare a unei strategii industriale cuprinzătoare a UE în perspectiva anului 2030 și a perioadei următoare, care să includă obiective și indicatori strategici pe termen mediu și lung pentru industrie și să fie însoțită de un plan de acțiune cu măsuri concrete; |
| --- | --- |

13.

| 14. | subliniază necesitatea unei abordări de guvernanță pe mai multe niveluri, bazată pe parteneriat și pe dialog cu statele membre, cu autoritățile locale și regionale și cu părțile interesate (3); |
| --- | --- |

14.

| 15. | solicită includerea unei dimensiuni teritoriale puternice în cadrul acestei strategii, pentru a respecta principiul subsidiarității; își exprimă disponibilitatea de a sprijini Consiliul și președinția sa în elaborarea unei strategii de politică industrială orientate în mai mare măsură asupra nivelului local; |
| --- | --- |

15.

| 16. | consideră că o strategie industrială a UE ar trebui să includă, de asemenea, o revizuire minuțioasă și bazată pe date concrete a normelor UE în materie de ajutoare de stat și de control al fuziunilor, pentru a asigura condiții de concurență echitabile la nivel internațional, în conformitate cu politicile comerciale globale și cu acordurile multilaterale. În același timp, această strategie ar trebui să includă și valorificarea potențialului în materie de investiții și inovare al ajutoarelor de stat și al operațiunilor de fuziune; |
| --- | --- |

16.

| 17. | salută documentul elaborat de Centrul European de Strategie Politică (4) în care se propune găsirea unui nou echilibru între deschiderea și protecția pieței europene, pentru a crea condiții de concurență mai echitabile, stimulând totodată inovarea industrială și productivitatea la nivel intern; |
| --- | --- |

17.

| 18. | consideră că, pentru a îndeplini obiectivele stabilite în cadrul Acordului de la Paris în ceea ce privește răspunsul la amenințarea generată de schimbările climatice (5), industria va trebui să treacă printr-o transformare profundă, menținându-și totodată nivelul de competitivitate. Amploarea transformării cu care se confruntă atât industria, cât și societatea necesită adoptarea unor măsuri urgente, o viziune comună și soluții integrate, acceptate de toate părțile interesate și la toate nivelurile de politică, având în vedere că doar o abordare pe mai multe niveluri poate garanta respectarea de către actorii implicați a unor decizii de politică economică de o asemenea anvergură; |
| --- | --- |

18.

| 19. | sprijină abordarea privind crearea unei piețe unice echitabile, propusă de Comisia Europeană în contextul prezentării unei politici industriale a UE care să răspundă provocării reprezentate de un mediu de lucru în schimbare, ca parte a Pilonului european al drepturilor sociale; |
| --- | --- |

19.

Mesajul 1: O industrie europeană competitivă are nevoie de o abordare combinată, în care politica regională localizată să fie însoțită de colaborarea la nivel interregional

| 20. | subliniază că avantajele competitive ale regiunilor sunt strâns legate de industriile locale, de avantajele geografice, de ecosistemele regionale de inovare industrială, de centrele de formare profesională și de instituțiile de învățământ superior, precum și de forța de muncă și expertiza disponibile; |
| --- | --- |

20.

| 21. | subliniază importanța explorării, exploatării și utilizării materiilor prime primare și secundare de la nivel european pentru dezvoltarea locală și a lanțurilor valorice industriale din regiuni. O abordare localizată durabilă trebuie să țină seama de particularitățile regionale și de potențialul de dezvoltare care pot fi exploatate în acest scop, precum și de posibilele sinergii legate de punerea în comun a resurselor; |
| --- | --- |

21.

| 22. | consideră că o abordare localizată ar trebui să se bazeze pe potențialul întreprinderilor și al ecosistemelor de inovare de a stimula modernizarea industrială și de a dezvolta strategii teritoriale pentru inovare și integrare la nivel regional, local, urban sau transfrontalier; |
| --- | --- |

22.

| 23. | constată că acest lucru necesită buna funcționare a rețelelor de cooperare, cum ar fi strategiile macroregionale, și a clusterelor în care sunt implicați partenerii principali; subliniază, de asemenea, că cooperarea interregională a acestor rețele și clustere este esențială pentru dezvoltarea sinergiilor, a schimbului de experiență, a învățării reciproce și pentru realizarea masei critice de coinvestiții, cu scopul de a dezvolta inovarea în lanțurile valorice industriale din întreaga Europă; această abordare, axată pe cooperarea interregională, poate avea succes doar cu ajutorul digitalizării și al schimbului de informații; |
| --- | --- |

23.

| 24. | subliniază că guvernele regionale și locale și alte organizații au un rol esențial în stabilirea activă a relațiilor de colaborare necesare la nivel interregional și transfrontalier; |
| --- | --- |

24.

| 25. | subliniază că o colaborare durabilă între regiuni ar trebui să depășească „inițiativele ad hoc”, aceasta necesitând un cadru structural de colaborare, pe baza unui angajament pe termen lung și a activităților desfășurate în contextul strategiilor de specializare inteligentă existente, în cadrul viitoarelor investiții interregionale pentru inovare; |
| --- | --- |

25.

| 26. | constată că informațiile privind activitățile regionale în domeniul inovării, capacitățile existente (infrastructuri, expertiză) și potențialul economiei circulare sunt esențiale. Datele existente sunt adesea dispersate și fragmentate, ceea ce le reduce utilitatea pentru regiuni; prin urmare, încurajează Comisia Europeană să desfășoare un exercițiu autentic de colectare de date, luând în considerare perspectiva locală și regională asupra strategiei UE pentru industrie; |
| --- | --- |

26.

| 27. | recomandă Comisiei să sprijine mai hotărât colaborarea interregională și transfrontalieră, inclusiv în cadrul inițiativelor existente, cum ar fi Inițiativa Vanguard, sau parteneriatele tematice de specializare inteligentă, care implică un număr din ce în ce mai mare de regiuni, în contextul unei abordări localizate reînnoite, conform propunerilor Comisiei Europene privind politica de coeziune post-2020; |
| --- | --- |

27.

| 28. | în contextul perioadei de programare post-2020, solicită consolidarea sprijinului acordat de UE pentru ecosistemele și clusterele regionale în cadrul investițiilor interregionale pentru inovare, pornind de la abordarea bazată pe specializarea inteligentă, amplificând și extinzând inițiativele existente, cum ar fi platforma de specializare inteligentă în domeniul modernizării industriale și inițiativa-pilot privind regiunile aflate în tranziție industrială; consideră, de asemenea, că este important să se dezvolte instrumente pentru punerea în aplicare a unor proiecte interregionale de colaborare pentru investiții industriale, în strânsă colaborare cu regiunile și cu parteneriatele de specializare inteligentă; |
| --- | --- |

28.

| 29. | subliniază că platformele tematice de specializare inteligentă trebuie finanțate corespunzător, deoarece regiunile nu dispun întotdeauna de resursele necesare pentru o participare structurată și adecvată la aceste sisteme; |
| --- | --- |

29.

| 30. | invită Comisia să dezvolte în continuare instrumente de intermediere pentru identificarea și stimularea activă a colaborării pentru strategiile de specializare inteligentă, astfel încât să faciliteze un proces continuu, în cadrul căruia regiunile să identifice domeniile prioritare, în care colaborarea este esențială pentru a menține poziția de lider a Europei; |
| --- | --- |

30.

| 31. | recomandă Comisiei să încurajeze inovarea industrială bazată pe strategii de specializare inteligentă în toate regiunile, facilitând introducerea unor mecanisme de sprijin specifice, prin care regiunile bine dezvoltate să poată colabora, în cadrul unor proiecte concrete, cu regiunile mai puțin dezvoltate, în avantajul reciproc, și, totodată, să fie încurajate proiectele de colaborare între regiunile dezvoltate, precum și proiecte relevante, între regiuni mai puțin dezvoltate, în avantajul reciproc; |
| --- | --- |

31.

Mesajul 2: Întrucât, pentru a răspunde provocărilor societale majore, este necesar ca regiunile europene să colaboreze, guvernele regionale joacă un rol esențial în inițiativele orientate spre îndeplinirea misiunii și în punerea în aplicare a politicilor sectoriale

| 32. | consideră că o abordare politică orientată spre îndeplinirea obiectivelor misiunilor poate fi utilă ca instrument de răspuns la provocările societale majore și de sprijin al abordării de guvernanță pe mai multe niveluri, abordarea bazată pe specializare inteligentă putând contribui la alinierea programelor regionale și de investiții la prioritățile UE; |
| --- | --- |

32.

| 33. | subliniază că, pentru a răspunde provocărilor societale, sunt necesare investiții suplimentare în cercetare și inovare pentru a sprijini excelența industrială și a exploata noi oportunități și că experimentarea și asumarea riscurilor ar trebui sprijinite în procesul de descoperire; Comitetul încurajează răspândirea inovării și a noilor tehnologii în industrie; |
| --- | --- |

33.

| 34. | subliniază că regiunile joacă un rol important în conectarea, dezvoltarea și sprijinirea ecosistemului regional de inovare, în organizarea cartografierii capacităților disponibile și în implicarea diferitelor grupuri de părți interesate într-o abordare bazată cu adevărat pe cerere și colaborare, pentru stabilirea obiectivelor industriale; prin urmare, solicită ca regiunile să fie reprezentate în cadrul guvernanței abordării orientate spre misiuni, inclusiv în parteneriate și în comitetele misiunilor; |
| --- | --- |

34.

| 35. | recomandă Comisiei să stabilească obiective clare, pe termen mediu și lung, în contextul politicilor orientate spre îndeplinirea obiectivelor misiunilor, și să le transpună în politici care să fie puse în aplicare în cadrul fondurilor structurale și de investiții și al programelor Orizont Europa și Europa digitală; |
| --- | --- |

35.

| 36. | recomandă ca autoritățile locale și regionale să depună în mod activ eforturi în direcția coordonării unora dintre aceste misiuni și să se asigure că se creează o abordare interregională. Acest demers trebuie aliniat la instrumentele europene disponibile și facilitat prin intermediul lor; prin urmare, solicită Comisiei Europene să asigure implicarea activă a părților interesate de la nivel regional în guvernanța misiunilor, în cadrul noului program Orizont Europa; |
| --- | --- |

36.

| 37. | invită Comisia să promoveze proiecte-pilot în grupuri de regiuni, pentru a permite experimentarea, în conformitate cu abordarea de tip PIIEC (6), dar la o scară mai mică, în vederea promovării cooperării interregionale; |
| --- | --- |

37.

Mesajul 3: Autoritățile regionale și locale ar trebui să se asigure că dispun de competențele necesare pentru a sprijini tranziția industriei, facilitând colaborarea dintre instituțiile de învățământ și industrie, sprijinită de o strategie europeană

| 38. | remarcă faptul că transformarea industrială rapidă, tranziția energetică, digitalizarea și economia circulară necesită dezvoltarea unor noi competențe interdisciplinare; |
| --- | --- |

38.

| 39. | salută eforturile de coordonare a diferitelor instrumente la nivel european, după cum se poate observa în Noua agendă pentru competențe în Europa, în Planul de acțiune pentru educația digitală și în Strategia privind competențele digitale; |
| --- | --- |

39.

| 40. | subliniază că se resimte o nevoie urgentă de a anticipa, a susține și a promova dezvoltarea continuă a competențelor, reeducarea și recalificarea forței de muncă actuale, în special în ceea ce privește competențele digitale; |
| --- | --- |

40.

| 41. | recunoaște că forța de muncă din industria europeană este formată din mulți lucrători formați prin pregătire profesională; |
| --- | --- |

41.

| 42. | este de acord că beneficiile transformării industriale trebuie răspândite la scară largă și că persoanele expuse riscului de a suferi pierderi ar trebui să beneficieze de oportunități și să fie sprijinite să se adapteze; în acest sens, consideră că inițiativele politice trebuie să dea o mai mare prioritate acordării de șanse de învățare pe tot parcursul vieții persoanelor cu un nivel scăzut de calificare, pentru a le garanta accesul, în mod echitabil, la noile competențe tehnologice cerute de industrie; |
| --- | --- |

42.

| 43. | subliniază importanța dezvoltării active, de-a lungul carierei, a competențelor tuturor profesioniștilor, din toate sectoarele industriale; în acest sens, CoR propune elaborarea – în colaborare cu angajatorii și instituțiile de învățământ – a unor concepte eficiente, care să fie utilizate la scară europeană, pentru schimburi de noi cunoștințe, actualizarea competențelor și dezvoltarea capacităților individuale; |
| --- | --- |

43.

| 44. | consideră, prin urmare, că o abordare paneuropeană privind politica în materie de competențe este esențială pentru competitivitatea viitoare a industriei europene și că sunt necesare investiții mult mai substanțiale în capitalul uman, în sistemele de educație și de formare profesională, precum și în formarea continuă și, de asemenea, chiar în industrie; |
| --- | --- |

44.

| 45. | consideră că educația antreprenorială, promovarea competențelor de afaceri, învățarea reciprocă și schimbul de bune practici ar trebui să fie sprijinite în continuare, pentru ca operatorii din cadrul industriei să se poată adapta la noile modele de afaceri și să colaboreze în mod eficient în cadrul unor lanțuri valorice europene competitive; |
| --- | --- |

45.

| 46. | recomandă Comisiei Europene să consolideze programele educaționale transregionale, cum ar fi Erasmus+, punând accentul pe formarea profesională și favorizând circulația talentelor pe întregul teritoriu al Europei; |
| --- | --- |

46.

| 47. | solicită autorităților competente să asigure mijloace flexibile pentru recalificare, la nivel regional, și nu la nivel sectorial, și își reiterează recomandarea conform căreia FSE+ ar trebui să intre sub incidența Regulamentului privind dispozițiile comune pentru politica de coeziune de după 2021, astfel încât să se poată aplica toate exigențele cu privire la principiul parteneriatului și la asocierea nivelului regional în dezvoltarea programelor în cadrul FSE+; |
| --- | --- |

47.

| 48. | recomandă autorităților locale și regionale să coopereze în ceea ce privește agendele comune de educație și de cercetare, pentru a transpune în practică prioritățile comune ale UE în materie de competențe și pentru a sprijini oportunitățile de învățare transregionale; |
| --- | --- |

48.

Mesajul 4: Industria și guvernele europene trebuie să devină exemple de consolidare a durabilității, trecând la acțiune

| 49. | consideră că UE se află în fruntea tranziției globale către o economie circulară și neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon. Prin urmare, industria europeană trebuie să preia conducerea în ceea ce privește contribuția la atenuarea schimbărilor climatice, la realizarea obiectivelor Acordului de la Paris, la conservarea resurselor, la prevenirea degradării mediului și la satisfacerea nevoilor în schimbare ale consumatorilor, în economia verde; |
| --- | --- |

49.

| 50. | subliniază că tranziția întreprinderilor către modele de afaceri mai durabile și mai eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor va proteja mediul și va oferi, deopotrivă, avantaje competitive, ceea ce va conduce la inovare și la crearea de noi locuri de muncă și oportunități antreprenoriale; |
| --- | --- |

50.

| 51. | subliniază că este esențială informarea reprezentanților industriilor și a cetățenilor cu privire la avantajele noilor abordări, cum ar fi economiile circulare, neutre din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon și bazate pe partajare. Aceste noi abordări necesită o schimbare a atitudinii atât din partea consumatorilor (de exemplu, orientată către reutilizare și reciclare), cât și din partea industriei, care trebuie să se adapteze treptat la noile cerințe, în cadrul unei planificări strategice pe termen lung; |
| --- | --- |

51.

| 52. | consideră că, pentru realizarea tranziției către o industrie durabilă, Europa trebuie să își valorifice poziția de lider în toate sectoarele și să abordeze creșterea concurenței la nivel mondial în domeniul producției verzi, al bioeconomiei și al tehnologiilor pentru energie curată; |
| --- | --- |

52.

| 53. | subliniază că tranziția unei regiuni către o economie circulară și neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon este un proiect pe termen lung, care nu poate avea succes decât printr-o abordare pe etape (iar, în unele cazuri, printr-o reînnoire radicală), care să fie încadrată de obiective fezabile și intermediare, care să nu fie prea împovărătoare pentru populație și economie, de exemplu pentru industria automobilelor; o atenție deosebită ar trebui acordată consolidării rezilienței comunităților rurale, care ar putea fi lăsate în urmă în procesul de tranziție economică; |
| --- | --- |

53.

| 54. | subliniază existența unor bariere importante, care trebuie depășite și printre care se numără lipsa semnalelor corecte ale pieței și a stimulentelor pentru conceperea produselor pentru o economie circulară; costurile de tranziție ridicate pentru întreprinderi; obstacolele de reglementare; informarea incorectă a consumatorilor și funcționarea defectuoasă a piețelor de materii prime secundare; |
| --- | --- |

54.

| 55. | consideră că colaborarea la nivel paneuropean și interregional are de jucat un rol important în sprijinirea regiunilor pentru a dezvolta o abordare strategică privind exploatarea potențialului economiei circulare și neutre din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon; |
| --- | --- |

55.

| 56. | sprijină ideea utilizării achizițiilor publice strategice ca instrument de stimulare a inovării, așa cum este recunoscut de Comisia Europeană în planul său de acțiune pentru economia circulară din 2015 (7) și în directivele relevante privind achizițiile publice, dar consideră că complexitatea normelor încurajează adesea aversiunea față de risc a autorităților regionale și locale; |
| --- | --- |

56.

| 57. | recomandă guvernelor regionale și locale să adopte o perspectivă de dezvoltare economică multisectorială și transsectorială, care să integreze gestionarea deșeurilor și managementul de mediu într-o abordare integrată a economiei circulare; |
| --- | --- |

57.

| 58. | invită regiunile și orașele să exploateze pe deplin posibilitățile oferite de politica de coeziune post-2020, pentru a implementa soluții inovatoare, care să abordeze schimbările climatice și tranziția către economia circulară; |
| --- | --- |

58.

| 59. | solicită adoptarea unei abordări holistice, coordonate, pe mai multe niveluri de guvernanță, pentru a se asigura coerența necesară între diferitele instrumente de politică și acțiuni, la diverse niveluri. Tranziția la economia cu emisii reduse de dioxid de carbon și circulară ar trebui să țină seama de întregul lanț valoric și de industria prelucrătoare în general, precum și de întreprinderile mici și mijlocii și de întreprinderile nou-înființate; |
| --- | --- |

59.

| 60. | invită Comisia să sprijine în continuare dezvoltarea unor strategii comune în domenii specifice, cum ar fi hidrogenul și combustibilul sintetic, și să sprijine adoptarea unor tehnologii mai durabile de către piață; |
| --- | --- |

60.

Mesajul 5: Parteneriatele strategice de tip public-privat, orientate către inovare regională, sunt esențiale pentru creșterea gradului de asimilare a noilor tehnologii în industrie

| 61. | observă că inovarea este dificilă, în special pentru întreprinderile nou-înființate și pentru IMM-uri, deoarece adoptarea unor noi tehnologii implică adesea investiții mari și necesită expertiză; subliniază că există încă un decalaj de tranziție digitală între sectoarele și regiunile din Europa; |
| --- | --- |

61.

| 62. | consideră importantă colaborarea dintre industrie, organizațiile de cercetare și guvernele regionale pentru valorificarea inovațiilor industriale; |
| --- | --- |

62.

| 63. | își exprimă aprecierea pentru centrele de inovare digitală, standurile de testare CE și infrastructurile tehnologice, ca exemple de parteneriate strategice de tip public-privat orientate spre inovare; |
| --- | --- |

63.

| 64. | apreciază faptul că strategiile de specializare inteligentă pentru perioada de după 2020 se concentrează pe problema obstacolelor cu care se confruntă diseminarea noilor idei în rândul întreprinderilor; |
| --- | --- |

64.

| 65. | sprijină cele 281 de centre de inovare digitală ale UE, incluse în programul Europa digitală, pentru a consolida colaborarea interregională; |
| --- | --- |

65.

| 66. | subliniază că, pentru a garanta că industria poate accesa cu ușurință tehnologiile și infrastructurile actuale de vârf din întreaga Europă, ar trebui stabilite relații de colaborare între aceste parteneriate de tip public-privat la nivel paneuropean și, totodată, ar trebui să se confere vizibilitate acestor resurse și să se înlesnească accesul la mijloacele financiare care să permită integrarea lor; |
| --- | --- |

66.

| 67. | consideră că este nevoie în continuare de o strategie globală coordonată și, totodată, de o strategie pentru consolidarea colaborării regionale la nivel operațional; |
| --- | --- |

67.

| 68. | subliniază că, pentru a spori impactul centrelor de inovare digitală (DIH), acestea nu ar trebui să fie institute separate, care să funcționeze pe cont propriu și să concureze cu celelalte; ele ar trebui să constituie un nod într-o rețea la a cărei coordonare să poată participa mai multe părți interesate, ca, de exemplu, universități, centre de cercetare, centre de inovare etc.; |
| --- | --- |

68.

| 69. | recomandă ca guvernele regionale să fie implicate în selectarea și operaționalizarea centrelor de inovare digitală europene, în următorul program Europa digitală; |
| --- | --- |

69.

| 70. | recomandă ca autoritățile locale și regionale să promoveze durabilitatea și inovarea prin achiziții publice (sprijinirea orașelor inteligente și a altor inițiative de interes) și prin conectarea diferiților actori din industrie, institute de cercetare și instituții de învățământ; |
| --- | --- |

70.

| 71. | recomandă ca regiunile să fie implicate în stabilirea unei abordări bazate pe colaborare durabilă între parteneriatele de tip public-privat, în alte domenii decât digitalizarea (inclusiv alte facilități de experimentare și testare). Această implicare ar trebui să includă o prezentare cuprinzătoare a activităților desfășurate în regiuni și o evaluare a complementarității lor; |
| --- | --- |

71.

| 72. | subliniază necesitatea elaborării unei strategii cuprinzătoare pentru colectarea, sistematizarea și diseminarea informațiilor privind infrastructura disponibilă și capacitățile de inovare disponibile în întreaga Europă; |
| --- | --- |

72.

| 73. | subliniază importanța tot mai mare a inteligenței artificiale (IA) în cadrul politicii industriale europene și rolul de lider în domeniu deținut de Uniunea Europeană, care are 32 % din instituțiile de cercetare în domeniul IA din întreaga lume. Își reiterează, în acest context, poziția privind IA, exprimată în avizul său din 6 februarie 2019, și susține totodată recomandările Parlamentului European (8); |
| --- | --- |

73.

| 74. | salută invitația adresată de Consiliul European Comisiei, de a prezenta, până la sfârșitul anului 2019, o viziune pe termen lung, cu măsuri concrete, pentru viitorul industriei din UE. |
| --- | --- |

74.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  COM(2017) 479 final.

1

(2)  Decizia Comisiei C(2017) 8565 din 15 decembrie 2017 de înființare a Mesei rotunde la nivel înalt în domeniul industriei, „Industrie 2030”.

2

(3)  Concluzii privind o nouă strategie de politică industrială a UE, Consiliul Competitivitate, 30 noiembrie 2017 (705/17).

3

(4)  EU Industrial Policy after Siemens-Alstom: finding a new balance between openness and protection [Politica industrială a UE după Siemens-Alstom – găsirea unui nou echilibru între deschidere și protecție], Comisia Europeană, martie 2019.

4

EU Industrial Policy after Siemens-Alstom: finding a new balance between openness and protection

(5)  Organizația Națiunilor Unite (2015).

5

(6)  Proiect important de interes european comun.

6

(7)  Închiderea buclei – un plan de acțiune al UE pentru economia circulară [COM(2015) 614 final].

7

(8)  Rezoluția Parlamentului European din 12 februarie 2019 referitoare la o politică industrială europeană cuprinzătoare în domeniul inteligenței artificiale și al roboticii [2018/2088(INI)].

8

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/16

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD): o bază pentru o strategie a UE pe termen lung pentru o Europă durabilă până în 2030

(2019/C 404/04)

| Raportor | : | Arnoldas ABRAMAVIČIUS (LT-PPE)
  Membru al Consiliului Local Zarasai |
| --- | --- | --- |
| Document de referință | : | Comunicare a Comisiei – Document de reflecție – Către o Europă durabilă până în 2030
  COM(2019) 22 final |

Raportor

:

Arnoldas ABRAMAVIČIUS (LT-PPE)

Membru al Consiliului Local Zarasai

Document de referință

:

Comunicare a Comisiei – Document de reflecție – Către o Europă durabilă până în 2030

COM(2019) 22 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | salută documentul de reflecție al UE intitulat „Către o Europă durabilă până în 2030” și invită Comisia Europeană și Consiliul European să recunoască punerea în aplicare a Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă și cele 17 obiective de dezvoltare durabilă (ODD) ale acesteia ca prioritate pentru agenda lor politică, precum și ca obiectiv global în următorul plan strategic al UE pentru perioada 2019-2024 și ulterior. Se așteaptă totodată ca noua Comisie Europeană să pregătească terenul pentru acțiunea ulterioară sub forma unei strategii de dezvoltare durabilă la nivelul UE și a unui plan de punere în aplicare, astfel cum s-a solicitat deja prin concluziile Consiliului European din 18 octombrie 2018; |
| --- | --- |

1.

| 2. | este de acord cu definiția cuprinzătoare a ODD drept cadru pentru acțiunile politice care vizează abordarea provocărilor multiple cu care ne confruntăm – economice, sociale, de mediu, de guvernanță, externe – și insistă asupra faptului că toți actorii au nevoie de o înțelegere comună a dezvoltării durabile și a ODD pentru a le pune pe deplin în aplicare, în beneficiul bunăstării oamenilor și al generațiilor viitoare. Intenția principală este aceea de a reduce sărăcia și inegalitățile, fără a lăsa pe nimeni în urmă, contribuind la pace în lume, creând și împărtășind prosperitatea, în limitele planetei noastre; |
| --- | --- |

2.

| 3. | insistă asupra faptului că cele 17 ODD sunt universale și indivizibile și că un element esențial pentru asigurarea progresului este coerența politicilor pe care se bazează acțiunile întreprinse pentru a pune în aplicare aceste obiective; |
| --- | --- |

3.

De la reflecție la acțiune

| 4. | consideră că dintre cele trei scenarii prezentate de Comisia Europeană pentru a stimula dezbaterea cu privire la pașii următori de parcurs de către UE pentru a pune în aplicare Agenda 2030, scenariul 1 este singura opțiune care abordează atât acțiunea internă, cât și pe cea externă a UE și înglobează toate domeniile politice; |
| --- | --- |

4.

| 5. | afirmă că, având în vedere natura complexă a ODD și rezultatele anchetei CoR-OCDE privind acțiunea locală și regională în ceea ce privește ODD (1), trebuie adoptată urgent o strategie globală a UE, care să coordoneze punerea lor în aplicare între toate nivelurile de guvernare, prevăzând ținte cu termene-limită și rezultate concrete până în 2030, precum și mecanisme de monitorizare și revizuire, sprijinind scenariul 1; |
| --- | --- |

5.

| 6. | subliniază faptul că țintele de punere în aplicare a ODD și strategiile politice care le vizează ar trebui să fie stabilite printr-o abordare combinată, ascendentă și descendentă, care să implice toate nivelurile de guvernare și părțile interesate relevante și să genereze un set de ținte diferențiate la nivelul fiecărei țări și la nivel regional. Această strategie pentru o Europă durabilă până în 2030 ar trebui să fie continuarea actualei Strategii Europa 2020; |
| --- | --- |

6.

| 7. | afirmă insistent că instituțiile UE și statele membre ar trebui să își accelereze imediat acțiunile legate de ODD și să integreze aceste obiective în toate politicile enumerate în scenariul 2; |
| --- | --- |

7.

| 8. | subliniază că este nevoie de o acțiune externă precum cea prezentată în scenariul 3. Cu toate acestea, concentrarea atenției numai asupra acțiunii externe nu ar dăuna doar credibilității UE la nivel internațional, ci ar însemna și nerecunoașterea faptului că UE și statele sale membre sunt departe de a realiza toate ODD, împiedicând, totodată, progresul către atingerea acestor obiective în UE; |
| --- | --- |

8.

| 9. | subliniază că, pentru a pune în aplicare ODD, este nevoie de un grad mai ridicat de ambiție la toate nivelurile, adică la nivel european, național, regional și local; |
| --- | --- |

9.

Angajamentul regiunilor și orașelor

| 10. | subliniază că obiectivul de a nu lăsa pe nimeni în urmă necesită ca toate nivelurile de guvernare să asigure o integrare pe mai multe dimensiuni și conceperea unor politici (teritoriale) complementare și coezive. Solicită instituirea unui mecanism de revizuire a progreselor și de identificare a principalelor provocări legate de punerea în aplicare a ODD pe teren și de asigurare a utilizării eficiente a resurselor; |
| --- | --- |

10.

| 11. | evidențiază faptul că, pentru a atinge 65 % din cele 169 de ținte ale celor 17 ODD, este necesar angajamentul plenar al regiunilor și orașelor în punerea în aplicare și monitorizarea ODD (2). Orașele și regiunile nu localizează ODD în teritoriu în calitate de simpli executanți, ci în calitate de actori care elaborează politici și care se află cel mai aproape de cetățeni, întreprinderi și comunitățile locale. Rezultatele anchetei CoR-OCDE confirmă, în plus, mobilizarea orașelor și a regiunilor, 59 % dintre respondenți aflându-se în procesul de punere în aplicare a ODD. Multe regiuni și orașe europene au fost deschizătoare de drumuri (3) în acest proces de localizare a ODD și au demonstrat că regiunile și orașele sunt esențiale pentru o punere în aplicare eficientă și rapidă a acestor obiective; |
| --- | --- |

11.

| 12. | subliniază rolul unor inițiative promițătoare, deschizătoare de drumuri, cum ar fi inițiativa OCDE intitulată „Orașe și regiuni în sprijinul obiectivelor de dezvoltare durabilă” și Platforma ONU dedicată orașelor fruntașe în îndeplinirea ODD 25 + 5 (25 + 5 SDG Cities Leadership Platform), în sprijinirea regiunilor și a orașelor voluntare să localizeze ODD, chiar cu cinci ani înainte de 2030, în cazul celei din urmă; |
| --- | --- |

12.

| 13. | subliniază, pe baza studiului său privind o abordare teritorială a ODD (4), importanța consolidării capacităților regiunilor și ale orașelor de a localiza ODD, a creșterii vizibilității inițiativelor actuale, precum și a promovării utilizării de către regiuni și orașe a Serviciului UE de sprijin pentru reforme structurale (SRSS) (5), ale cărui obiective ar trebui să fie aliniate la ODD; |
| --- | --- |

13.

| 14. | se angajează să sprijine procesul de „localizare și teritorializare a ODD” și să evite suprapunerea activităților prin promovarea de parteneriate cu organizații internaționale (6) și asociații europene (7); |
| --- | --- |

14.

| 15. | subliniază rolul esențial al Comisiei Europene și al Comitetului Regiunilor, împreună cu alte organizații europene, în stimularea evaluărilor inter pares, a schimburilor, a colaborării și a învățării reciproce între regiunile și orașele din întreaga UE; |
| --- | --- |

15.

| 16. | solicită să se recunoască pe deplin rolul regiunilor în localizarea ODD în UE. Autorităților locale și regionale le revine un rol esențial în dezvoltarea valorilor și în structurarea relațiilor din societate, ceea ce impune asocierea lor urgentă în cadrul măsurilor care vizează asigurarea dezvoltării durabile în întreaga UE; |
| --- | --- |

16.

| 17. | subliniază că teritoriul UE este foarte divers din perspectiva dezvoltării, a demografiei, a structurii de producție și a gradului de industrializare, ceea ce impune un unghi flexibil de abordare și o abordare bazată pe situația locală în cazul regiunilor mai puțin dezvoltate, al celor periferice și insulare, precum și al regiunilor care se confruntă cu tranziția energetică; |
| --- | --- |

17.

| 18. | sprijină instituirea unei Comunități de practici a regiunilor europene privind ODD, care să fie condusă de nrg4SD; |
| --- | --- |

18.

| 19. | subliniază decalajele economice, sociale și teritoriale de la nivel mondial, precum și din interiorul statelor membre ale UE și între acestea. ODD abordează provocarea urbanizării prin ODD 11, dar este necesar totodată să asigurăm o dezvoltare regională echilibrată în UE, pentru ca nimeni și niciun teritoriu să nu fie lăsat în urmă; |
| --- | --- |

19.

| 20. | subliniază importanța unei sinergii și unei integrări reale a fondurilor locale, regionale, naționale și europene, atât publice, cât și private, și a colaborării dintre sectorul public și cel privat în vederea dezvoltării strategice și a stimulării investițiilor pentru realizarea obiectivelor ODD până în 2030; |
| --- | --- |

20.

| 21. | subliniază că coeziunea este principalul instrument de investiții al UE pentru ca regiunile și orașele să pună în aplicare ODD și să-și asigure propria dezvoltare economică, socială și teritorială; solicită, prin urmare, ca următoarele fonduri pentru coeziune ale UE, din perioada 2021-2027, să rămână accesibile tuturor regiunilor, promovând participarea tuturor cetățenilor, pe baza unui cod de conduită european privind parteneriatul, care să aibă forță juridică obligatorie. Obiectivele următoarei politici de coeziune a UE ar trebui să fie mai bine aliniate la ODD, pentru a asigura o mai bună punere în aplicare și coerență a acțiunilor; |
| --- | --- |

21.

| 22. | subliniază că, deși printre ODD se numără un obiectiv urban, ODD 11, nu există niciun obiectiv regional specific, iar dezvoltarea regională este menționată numai indirect, în partea referitoare la utilizarea terenurilor. Prin urmare, o bună aliniere a politicii de coeziune la ODD presupune ca programarea noii finanțări a politicii de coeziune a UE să abordeze toate ODD care sunt relevante la nivel teritorial, nu numai ODD 11; |
| --- | --- |

22.

| 23. | evidențiază modelul Agendei urbane a UE pentru a promova dialogul dintre toate nivelurile de guvernare cu privire la dezvoltarea urbană durabilă. Acest proces ar putea inspira modelul de guvernanță a viitoarei Agende strategice a UE 2019-2024, astfel încât UE să poată face față mai eficient provocărilor specifice realizării ODD; |
| --- | --- |

23.

| 24. | subliniază potențialul propunerii CoR (8), conform căreia viitoarea politică de coeziune post-2020 ar trebui să sprijine regiunile și orașele să „localizeze ODD” și să alinieze punerea în aplicare a strategiilor de dezvoltare urbană durabilă la realitățile lor locale; |
| --- | --- |

24.

| 25. | subliniază importanța instrumentelor de finanțare ale UE pentru agricultură, cercetare și inovare, a FEIS și a utilizării lor sinergice, împreună cu fondurile de coeziune, pentru a realiza pe deplin ODD; |
| --- | --- |

25.

Implicarea tuturor părților interesate

| 26. | subliniază că, având în vedere caracterul transformator al ODD, toate nivelurile societății și ale economiei trebuie să și le asume; subliniază importanța sectorului privat și a analizelor de rentabilitate economică pentru punerea în aplicare și atingerea țintelor ODD până în 2030; |
| --- | --- |

26.

| 27. | reamintește faptul că oamenii se află în centrul ODD și că parteneriatul, participarea și capacitarea sunt valori fundamentale ale dezvoltării durabile. Participarea cetățenilor de toate vârstele, a societății civile în diversitatea sa, a mediului academic, a organismelor publice și a sectorului privat la dialogurile multipartite este necesară pentru a identifica și a crea în comun soluții pentru realizarea ODD, asigurând totodată echilibrul corect, în condițiile unor compromisuri inevitabile; |
| --- | --- |

27.

| 28. | subliniază rolul esențial al mișcărilor ascendente, al condițiilor favorabile și al spiritului antreprenorial în orașe și regiuni pentru realizarea ODD și pentru creșterea inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii; |
| --- | --- |

28.

| 29. | încurajează desfășurarea de activități multilaterale de comunicare cu publicul pe tema beneficiilor dezvoltării durabile, cu scopul de a modela atitudini corespunzătoare în societate, în cadrul tuturor grupelor de vârstă și pe termen lung; |
| --- | --- |

29.

O guvernanță a UE favorabilă realizării ODD

| 30. | solicită noii Comisii Europene să își asume un rol de lider în procesul de instituire, ca parte a scenariului 1, a unei guvernanțe pe mai multe niveluri, multipartite și transsectoriale, care să permită integrarea tuturor dimensiunilor ODD în toate politicile UE, asigurând totodată coerența politicilor între diferitele sectoare și implicând toate nivelurile de guvernare și părțile interesate, inclusiv cetățenii, în toate etapele procesului decizional; |
| --- | --- |

30.

| 31. | subliniază importanța crucială a învățării, întrucât conducerea politică este extrem de importantă, și observă că atât politicienii, cât și administrațiile trebuie să fie instruite în ceea ce privește ODD și implicate în realizarea acestora, precum și faptul că fiecare instituție a UE trebuie să integreze ODD în propria guvernanță; |
| --- | --- |

31.

| 32. | recomandă ca următorul președinte al Comisiei Europene să numească o echipă specifică pe lângă biroul său, care să colaboreze cu toți comisarii și să monitorizeze toate propunerile de politici privind ODD. Această echipă ar trebui să depisteze conflictele potențiale și compromisurile necesare și va fi responsabilă pentru integrarea ODD în toate politicile UE, ceea ce presupune o coordonare eficientă între direcțiile generale; |
| --- | --- |

32.

| 33. | îndeamnă următorul președinte al Comisiei Europene să prezinte anual Parlamentului European, cu ocazia discursului său privind starea Uniunii, precum și Consiliului Afaceri Generale, un raport cu privire la punerea în aplicare a ODD; |
| --- | --- |

33.

| 34. | îndeamnă Consiliul să încurajeze punerea în aplicare a ODD și să promoveze învățarea reciprocă la nivel național prin intermediul discutării analizelor naționale voluntare în cadrul Consiliului Afaceri Generale, înaintea prezentărilor programate să aibă loc în timpul forumurilor politice la nivel înalt ale ONU; |
| --- | --- |

34.

| 35. | îndeamnă Parlamentul European, în calitate de colegiuitor, să integreze ODD în toate documentele sale de politică relevante și să implice toate comisiile care se ocupă de punerea în aplicare a ODD; solicită includerea de raportori permanenți pentru ODD în diferitele sale comisii; |
| --- | --- |

35.

| 36. | se angajează să lucreze într-o manieră integrată și coerentă în ceea ce privește ODD și să le integreze în toate comisiile și avizele CoR; |
| --- | --- |

36.

| 37. | propune o colaborare cu Comisia și cu alți parteneri pentru a monitoriza punerea în aplicare a ODD la nivel local/regional; salută activitatea Platformei multipartite privind ODD organizate de Comisia Europeană drept model de guvernanță deschisă și participativă; sprijină ferm continuarea activității acesteia pentru a implica regiunile, orașele, societatea civilă, mediul academic și întreprinderile într-un dialog incluziv privind durabilitatea și pentru a determina asumarea ODD; |
| --- | --- |

37.

| 38. | salută includerea, de către Comisia Europeană, a recomandărilor platformei în documentul de reflecție; |
| --- | --- |

38.

| 39. | propune ca platforma să fie un organism consultativ permanent, care să fie consultat de factorii decizionali din UE – Comisia Europeană, Consiliul și Parlamentul European – în legătură cu o strategie globală pentru o Europă durabilă până în 2030 și care să îi informeze pe noii comisari europeni și deputați în Parlamentul European cu privire la ODD; |
| --- | --- |

39.

| 40. | solicită implicarea periodică a platformelor europene, naționale și subnaționale în activitatea platformei multipartite a UE, pentru a consolida activitatea și reprezentativitatea acesteia; |
| --- | --- |

40.

| 41. | invită toate instituțiile UE să se implice într-un dialog interinstituțional periodic cu privire la ODD, care să includă Comisia Europeană, Consiliul, Parlamentul European, precum și Comitetul European al Regiunilor și Comitetul Economic și Social European, pentru a asigura coerența politicilor, în spiritul ODD 17; |
| --- | --- |

41.

Integrarea ODD în politicile UE

| 42. | încurajează Comisia Europeană să utilizeze orientările privind o mai bună legiferare ca instrument pentru a ajuta la elaborarea legislației, ținând seama de toate dimensiunile ODD. Aceste orientări ar trebui să prezinte în mod clar toate variabilele de luat în considerare atunci când se dorește adoptarea unei abordări durabile; |
| --- | --- |

42.

| 43. | afirmă că compromisurile dintre diferitele dimensiuni ale ODD vor fi inevitabile și solicită realizarea de evaluări ex ante sistematice ale impactului pentru a identifica sinergiile și conflictele posibile și pentru a evalua în mod transparent compromisurile, luând în considerare impactul imediat și pe termen lung. Evaluarea impactului teritorial, precum și dezbaterile participative cu cetățenii și părțile interesate de la nivel local și regional vor fi esențiale pentru acceptarea deciziilor și asigurarea unui proces eficient de elaborare a politicilor; |
| --- | --- |

43.

| 44. | pentru a oferi un exemplu celorlalte instituții și organizații, Comitetul Regiunilor se angajează să organizeze conferințe anuale în cadrul cărora să fie prezentate experiențe și bune practici ale autorităților locale și regionale; |
| --- | --- |

44.

| 45. | invită toate instituțiile UE și statele membre să alinieze semestrul european la ODD și la o strategie ulterioară a UE pentru o Europă durabilă până în 2030. Orientările multianuale ar trebui să garanteze că semestrul european aplică strategia UE și devine un instrument de coordonare și aplicare a ODD și că analiza anuală a creșterii devine, prin urmare, „analiza anuală a dezvoltării durabile”; |
| --- | --- |

45.

| 46. | solicită o anchetă multianuală a UE privind dezvoltarea durabilă, care să lanseze un ciclu național multianual de revizuire a recomandărilor și de raportare cu privire la ele. Această anchetă ar trebui să facă bilanțul punerii în aplicare a strategiei UE și a planurilor de acțiune ale statelor membre în materie de dezvoltare durabilă. Ancheta ar reprezenta o bază pentru analizele naționale voluntare ale statelor membre ale UE în contextul ONU; |
| --- | --- |

46.

| 47. | solicită ca guvernanța semestrului european durabil în cadrul Comisiei să implice toate serviciile relevante ale Comisiei și să evite „inițiativele compartimentate”; |
| --- | --- |

47.

| 48. | reamintește solicitarea sa ca guvernanța semestrului european să se bazeze pe principiile parteneriatului și guvernanței pe mai multe niveluri, implicând regiunile și orașele UE ca parteneri deplini încă de la începutul ciclului anual, pe baza unui cod de conduită (9) (10); |
| --- | --- |

48.

| 49. | invită instituțiile UE să utilizeze bugetul UE pentru a integra ODD în toate politicile, în special prin stoparea subvenționării combustibililor fosili și consolidarea criteriilor de durabilitate în achizițiile publice; |
| --- | --- |

49.

| 50. | reafirmă necesitatea de a monitoriza punerea în aplicare a ODD și solicită date defalcate, cel puțin la nivelul NUTS 2 și, după caz, la nivel local, pentru a permite un proces decizional mai eficient în cazurile în care media națională este înșelătoare; |
| --- | --- |

50.

| 51. | reiterează (11) necesitatea de a merge dincolo de PIB și de a utiliza indicatori suplimentari, care să nu aibă un caracter pur economic, ci să reflecte caracterul transformator al ODD, și care ar trebui măsurați la nivelul NUTS2, cel puțin cu ajutorul unor date dezagregate relevante pentru realizarea ODD; |
| --- | --- |

51.

| 52. | evidențiază faptul că regiunile și orașele fruntașe elaborează propriii indicatori și colectează propriile date în parteneriat cu actorii locali, inclusiv cu sectorul privat. Dezvoltarea unor indicatori locali reprezintă o bună oportunitate de promovare a participării și a asumării responsabilității. Cu toate acestea, 40 % dintre respondenții la ancheta CoR-OCDE nu utilizează niciun indicator. Indicatorii UE nu pot fi folosiți din cauză că nu sunt disponibile date la nivelul NUTS 2 pentru utilizarea lor locală; |
| --- | --- |

52.

| 53. | propune ca Centrul Comun de Cercetare al UE să instituie o platformă de date urbane privind ODD pentru a elabora un ghid european al orașelor voluntare care pun în aplicare ODD; remarcă, în plus, activitatea World Council on City Data, care stabilește standarde ISO pentru indicatori pentru orașe inteligente și reziliente, precum și activitatea OCDE de elaborare a unui instrument de vizualizare care combină indicatori oficiali cu indicatori modelați la nivel regional și local pentru a lua în considerare disparitățile regionale; |
| --- | --- |

53.

| 54. | invită Eurostat să includă această activitate și progresul măsurat în raportul său anual de monitorizare, acordând atenție și datelor calitative. CoR este pregătit să colaboreze și să promoveze cooperarea cu acești parteneri pentru a monitoriza punerea în aplicare a ODD la nivel local/regional; |
| --- | --- |

54.

| 55. | reiterează faptul că numeroase regiuni și orașe înregistrează progrese și devin deschizătoare de drumuri în această tranziție, prin inițiative ascendente de succes, cum ar fi Convenția primarilor pentru climă și energie și ambasadorii CoR care desfășoară acțiuni în acest sens. Aceste inițiative ascendente pot genera un nou impuls și reprezintă un progres major în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă; |
| --- | --- |

55.

Dimensiunea externă a ODD

| 56. | insistă ca UE să țină seama de dimensiunea externă a ODD atunci când le pune în aplicare, inclusiv de impactul extern al politicilor sale interne, de exemplu, PAC sau politicile comerciale. Dimensiunile internă și externă nu sunt separate, iar urmărirea asigurării coerenței politicilor pentru dezvoltarea durabilă este esențială; |
| --- | --- |

56.

| 57. | solicită un parteneriat între nivelul european, național, regional și local pentru a ajuta la punerea în aplicare a ODD prin cooperare în materie de dezvoltare; |
| --- | --- |

57.

| 58. | solicită să fie mai bine monitorizat rolul lanțurilor de aprovizionare globale pentru a asigura respectarea statului de drept și a drepturilor omului, să fie puse în aplicare practici legate de economia circulară și să se evite utilizarea excesivă a resurselor; |
| --- | --- |

58.

| 59. | insistă asupra rolului esențial al cooperării descentralizate și al inițiativelor CoR, precum Forumul „Orașe și regiuni în favoarea dezvoltării”, organizat de Comisia Europeană și de CoR în februarie 2019, care a avut ca temă principală parteneriatele urbane durabile, a reunit mai mult de 500 de participanți din peste 80 de țări și a elaborat recomandări concrete de politici de promovare a dezvoltării durabile prin parteneriate regionale și locale, sau inițiativa Nicosia pentru sprijinirea autorităților locale libiene. Aceste inițiative ale CoR demonstrează că sprijinul UE nu ar trebui să fie direcționat exclusiv spre proiecte de parteneriat la scară largă între orașe mari, ci să fie accesibil și inițiativelor de cooperare descentralizată de diferite dimensiuni și care implică diferite tipuri de teritorii; |
| --- | --- |

59.

| 60. | regretă că propunerea Comisiei Europene pentru noul Instrument de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională (IVCDCI) nu include o linie de finanțare tematică dedicată sprijinirii autorităților locale; |
| --- | --- |

60.

| 61. | invită Comisia Europeană să sprijine integrarea economică și socială a tinerilor, a femeilor și a persoanelor dezrădăcinate, în țările în curs de dezvoltare. Logica parteneriatului de cooperare descentralizată poate ajuta la transformarea percepției potrivit căreia migrația este o amenințare într-o percepție potrivit căreia migrația este o oportunitate, în special având în vedere rolul esențial pe care îl au regiunile și orașele în integrarea migranților în societățile lor gazdă; |
| --- | --- |

61.

Politicile UE

| 62. | este de acord cu diagnosticul prezentat în documentul de reflecție și cu propunerea de a lucra în continuare cu prioritate pe baza a patru clustere de politici și a patru factori orizontali care favorizează tranziția, dar cu următoarele observații suplimentare: |
| --- | --- |

62.

| 63. | reafirmă că, dincolo de propunerea de a crește obiectivul în materie de integrare a aspectelor legate de schimbările climatice la 25 %, noul CFM ar trebui să aloce resurse financiare semnificative pentru dezvoltarea durabilă și, de asemenea, să garanteze că nicio finanțare nu subminează punerea în aplicare a ODD; |
| --- | --- |

63.

| 64. | subliniază caracterul urgent al adoptării strategiilor și al definirii acțiunilor în vederea realizării unei economii circulare eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor, prin punerea în aplicare fără întârziere a Acordului de la Paris; |
| --- | --- |

64.

| 65. | subliniază că CoR examinează mai atent, într-un aviz separat (12), legăturile dintre obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU, tranziția ecologică și Acordul de la Paris privind schimbările climatice. Acest aviz va stabili viziunea strategică a orașelor și a regiunilor din UE în vederea realizării tranziției către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon, neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei, eficientă din punctul de vedere al resurselor și bogată în biodiversitate; |
| --- | --- |

65.

| 66. | insistă că un consum și o producție durabile implică, de asemenea, o reducere, în termeni absoluți, a utilizării de resurse din surse neregenerabile, pentru a evolua către suficiența resurselor, nu numai către eficiența utilizării lor; |
| --- | --- |

66.

| 67. | subliniază potențialul deosebit al bioeconomiei în ceea ce privește promovarea independenței de combustibilii fosili și contracararea schimbărilor climatice prin intermediul neutralității emisiilor de dioxid de carbon. Maximizarea utilizării bioproduselor într-o gamă cât mai largă de sectoare contribuie, de asemenea, la asigurarea și la crearea de locuri de muncă pe piețe noi și durabile, inclusiv în regiunile care, anterior, erau cel mai puțin industrializate; |
| --- | --- |

67.

| 68. | afirmă că, în următorul deceniu, regiunile pot contribui la realizarea obiectivului de a mări în mod semnificativ procentul bioindustriilor inovatoare, ca parte a produsului intern brut; |
| --- | --- |

68.

| 69. | solicită o monitorizare a Planului de acțiune al Comisiei privind finanțarea creșterii durabile, deoarece finanțarea trebuie să fie utilizată pentru a susține schimbările care aduc rezultate în materie de durabilitate, și nu doar câștiguri financiare (13); |
| --- | --- |

69.

| 70. | solicită angajamentul întreprinderilor și al sectoarelor industriale europene în favoarea dezvoltării durabile, ca parte integrantă a strategiei europene pentru industrie 2030, pentru a ajuta întreprinderile și sectoarele industriale să accelereze tranziția către practici mai durabile. O astfel de propunere, care se numără deja printre recomandările platformei multipartite a UE privind ODD, ar trebui să fie discutată în continuare în cadrul mesei rotunde de la nivel înalt în domeniul industriei („Industria 2030”) și să ia în discuție integrarea bioeconomiei în ODD; |
| --- | --- |

70.

| 71. | evidențiază faptul că, pentru a ține pasul cu principiul UE privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării (CPD), PAC ar trebui să promoveze dezvoltarea unei agriculturi durabile în țările în curs de dezvoltare, ceea ce ar contribui la păstrarea populației rurale și ar garanta securitatea aprovizionării acesteia cu alimente. În acest scop, produsele agricole și alimentare din UE nu ar trebui să fie exportate la prețuri mai mici decât costurile de producție din Europa; |
| --- | --- |

71.

| 72. | regretă că, în ceea ce privește mobilitatea, documentul de reflecție nu include importanța disponibilității transportului public pentru consolidarea sistemelor de transport urbane și regionale durabile, nici rolul crucial al ALR în acest context; |
| --- | --- |

72.

| 73. | sugerează că o nouă dinamizare a agendei durabile a UE la nivel internațional ar trebui să cuprindă inițiative de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră (GES) la nivelul OMI (transportul maritim) și al OACI (transportul aerian), în special prin solicitarea de către UE a introducerii unei taxe globale pe kerosen, iar în cazul în care nu se ajunge la un acord privind perceperea unei astfel de taxe la nivelul OACI, prin luarea în considerare de către UE a unor eventuale măsuri unilaterale, cum ar fi eliminarea scutirii de taxe pe carburantul de aviație pentru zborurile în spațiul aerian al UE sau impunerea unei taxe pe carburant pentru transportul aerian de mărfuri; |
| --- | --- |

73.

| 74. | observă că sectorul european al mobilității trebuie să își crească competitivitatea prin inovare. Planul de implementare în ceea ce privește combustibilii alternativi și infrastructura rutieră digitală trebuie să fie asumat de autoritățile locale și regionale în cooperare cu sectorul privat și să fie sprijinit de bugetul UE; |
| --- | --- |

74.

| 75. | în contextul gravelor inegalități sociale prezentate în documentul de reflecție, conform căruia peste 22 % dintre cetățenii UE sunt expuși riscului de sărăcie, reamintește apelul său de a pune în aplicare pe deplin Pilonul european al drepturilor sociale și de a acorda atenție, în egală măsură, factorilor de durabilitate socială și celor de durabilitate a mediului, pentru a dovedi că Uniunea are ca scop să nu lase în urmă pe nimeni și niciun teritoriu. Într-adevăr, datele arată că, adesea, teritoriile vulnerabile din punct de vedere social sunt și cele mai expuse la impactul negativ generat de lipsa dezvoltării durabile; |
| --- | --- |

75.

| 76. | solicită o monitorizare mai regionalizată a Pilonului european al drepturilor sociale. CoR elaborează, în prezent, un tablou de bord social regional care ar putea fi utilizat în acest scop; |
| --- | --- |

76.

| 77. | observă că trebuie acordată o atenție specială promovării în rândul cetățenilor europeni a îmbătrânirii active și în condiții bune de sănătate, trecând de la abordarea instituțională la cea bazată pe comunitate; |
| --- | --- |

77.

| 78. | își reiterează apelul privind introducerea unei agende europene pentru locuințe (14), care, fiind plasată în siajul parteneriatului privind locuințele al Agendei urbane a UE, ar contribui în mod semnificativ la punerea în aplicare a ODD 11 (Orașe și comunități durabile), dar și a ODD 1 (Fără sărăcie), a ODD 7 (Energie la prețuri accesibile) și a ODD 10 (Reducerea inegalităților); |
| --- | --- |

78.

| 79. | subliniază că, cu contribuția regiunilor și a orașelor UE, dezvoltarea de tehnologii digitale poate transforma schimbările demografice într-o triplă victorie pentru Europa: îmbunătățirea calității vieții populației noastre care îmbătrânește, tranziția către sisteme de sănătate și de îngrijire mai durabile și crearea unei creșteri economice și a unor locuri de muncă durabile în economia de argint; |
| --- | --- |

79.

| 80. | subliniază că autoritățile locale și regionale au un rol crucial în ceea ce privește echilibrul de gen, dar recunoaște că femeile sunt subreprezentate în mod semnificativ la nivelul UE, întrucât numai 15 % dintre primarii aleși, 32 % dintre membrii consiliilor locale și 33 % dintre membrii parlamentelor sau ai adunărilor regionale (15) sunt femei; |
| --- | --- |

80.

| 81. | sprijină recunoașterea și promovarea învățării non-formale și informale în activitățile pentru tineret. Organizațiile de tineret și organizațiile sportive care oferă programe de învățare non-formală și formală pentru o cetățenie activă în afara școlii sunt deosebit de importante pentru îmbunătățirea abilităților și a competențelor tinerilor; |
| --- | --- |

81.

| 82. | subliniază potențialul pe care îl are metodologia UE de specializare inteligentă de a deveni o parte esențială a politicii pentru o Europă durabilă până în 2030. Platforma JRC de specializare inteligentă ajută regiunile să utilizeze fonduri structurale pentru integrarea ODD în strategiile lor regionale de inovare, inclusiv prin intermediul evenimentelor din cadrul inițiativei „Știința întâlnește regiunile”, organizate de CoR și JRC. Complementaritatea dintre specializarea inteligentă și punerea în aplicare a ODD la nivel regional aduce o valoare adăugată esențială pentru creșterea durabilă; |
| --- | --- |

82.

| 83. | subliniază că sistemul de comercializare a certificatelor de emisii ar trebui să se numere printre pașii următori esențiali din procesul de punere în aplicare a documentului de reflecție; |
| --- | --- |

83.

| 84. | regretă că, în ceea ce privește comerțul, în cadrul ultimului discurs privind starea Uniunii nu se face nicio referire la „acordul global de liber schimb dintre UE și Africa, la nivel de continente”. Acest acord ar trebui să fie ghidat de ODD și de contribuția uriașă pe care o poate avea comerțul la îndeplinirea lor; |
| --- | --- |

84.

| 85. | solicită un dialog social reînnoit în cadrul guvernanței corporative pentru a promova ODD și modele de afaceri noi cu scopul de a consolida democrația economică pentru o creștere durabilă; |
| --- | --- |

85.

| 86. | insistă asupra rolului pozitiv al economiei sociale în abordarea șomajului și în promovarea unei creșteri susținute și favorabile incluziunii. Acest aspect este important în special în regiunile marcate de emigrație, de o populație care îmbătrânește rapid, de lipsa dinamismului economic și de un nivel scăzut al antreprenoriatului. În astfel de regiuni, organizațiile economiei sociale reprezintă una dintre modalitățile prin care bunele intenții vor promova antreprenoriatul și vor atrage cea mai bună utilizare a resurselor locale. |
| --- | --- |

86.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  În cadrul acestei anchete au fost primite peste 400 de răspunsuri. Rezultatele și informații suplimentare pot fi consultate la adresa http://cor.europa.eu/en/news/SDGs_survey

1

(2)  Rețeaua ONU pentru soluții de dezvoltare durabilă, Getting Started with the SDGs in Cities. A Guide for Stakeholders (2016) (Introducere în punerea în aplicare a ODD în orașe. Ghid pentru părțile interesate), http://unsdsn.org/wp-content/uploads/2016/07/9.1.8.-Cities-SDG-Guide.pdf

2

Getting Started with the SDGs in Cities. A Guide for Stakeholders

(3)  Cum ar fi Țara Bascilor, Insulele Åland, Espoo, Gent, Utrecht și Renania de Nord-Westfalia.

3

(4)  Studiu comandat de CoR: „O abordare teritorială pentru punerea în aplicare a ODD-urilor în UE – Rolul Comitetului European al Regiunilor” (2019).

4

(5)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Programul de sprijin pentru reforme și Funcția europeană de stabilizare a investițiilor” (2018/3764), punctul 12, raportoare: doamna Olga Zrihen (BE-PSE).

5

(6)  Organizații precum OCDE, ICLEI, inițiativa PNUD-ART și UN-Habitat și asociații precum Rețeaua administrațiilor regionale pentru dezvoltare durabilă (nrg 4SD), ICLEI sau Global Task Force.

6

(7)  De pildă CLRE, Eurocities, CRMP, Rețeaua europeană pentru dezvoltare durabilă (ESDN) sau rețeaua EEAC.

7

(8)  Avizul Comitetului European al Regiunilor privind viitorul Fond european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune după 2020.

8

(9)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Îmbunătățirea guvernanței semestrului european: un cod de conduită pentru implicarea autorităților locale și regionale” (2016/5386).

9

(10)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Semestrul european și politica de coeziune: alinierea reformelor structurale și a investițiilor pe termen lung” (2018/5504).

10

(11)  A se vedea Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Indicatori pentru dezvoltarea teritorială – dincolo de PIB”, adoptat la 11 februarie 2016.

11

(12)  „O Europă durabilă până în 2030: monitorizarea obiectivelor ONU de dezvoltare durabilă, a tranziției ecologice și a Acordului de la Paris privind schimbările climatice” (ENVE-VI/039); raportoare: doamna Sirpa Hertell (FI-PPE).

12

(13)  A se vedea Avizul Comitetului European al Regiunilor privind finanțarea creșterii durabile (2182/2018), adoptat la 6 decembrie 2018.

13

(14)  A se vedea Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Către o agendă europeană pentru locuințe” (CDR 1529/2017), adoptat la 1 decembrie 2017.

14

(15)  Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, Baza de date privind statisticile de gen, 2017.

15

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/24

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor — O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu

(2019/C 404/05)

| Raportor | : | Jácint HORVÁTH (HU-PSE), membru al Consiliului Local Nagykanizsa |
| --- | --- | --- |
| Document de referință | : | O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu
  COM(2018) 673 final |

Raportor

:

Jácint HORVÁTH (HU-PSE), membru al Consiliului Local Nagykanizsa

Document de referință

:

O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu

COM(2018) 673 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Observații generale

| 1. | salută Comunicarea Comisiei Europene intitulată „O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu”, care propune un plan de acțiune pentru punerea în aplicare a Strategiei UE reînnoite în domeniul bioeconomiei pentru anii următori. Comitetul Regiunilor poate juca un rol esențial ca instrument de dialog cu Comisia Europeană; |
| --- | --- |

1.

| 2. | consideră că planul de acțiune publicat este suficient de ambițios și că punerea în aplicare a acțiunilor pe care le conține este esențială pentru un ritm adecvat de dezvoltare a bioeconomiei europene; |
| --- | --- |

2.

| 3. | consideră, de asemenea, că dezvoltarea bioeconomiei are un potențial foarte mare de creștere economică și de ocupare a forței de muncă și subliniază că acest potențial nu poate fi exploatat decât dacă actorii regionali și locali cooperează strâns pe teren și urmăresc obiective comune; Comitetul subliniază și importanța bioeconomiei durabile pentru atingerea obiectivelor de dezvoltare durabilă; |
| --- | --- |

3.

| 4. | este ferm convins că inițiativele europene, naționale, regionale și locale în domeniul bioeconomiei trebuie armonizate prin valorificarea guvernanței pe mai multe niveluri, astfel încât să se creeze condiții optime pentru dezvoltarea bioeconomiei în Europa. În plus, și în ceea ce privește bioeconomia, nivelul local și regional joacă un rol important în promovarea cooperării dintre universități, industrie, guvern și societatea civilă, datorită modelului „elice cvadruplă”; |
| --- | --- |

4.

| 5. | subliniază posibilitățile imense de dezvoltare a bioeconomiei în perioada 2021-2027. Autoritățile locale și regionale sunt esențiale pentru punerea în aplicare a politicii de coeziune a UE și a unui număr mare de strategii regionale de specializare inteligentă, care permit cofinanțarea programelor și a proiectelor care consolidează bioeconomia; |
| --- | --- |

5.

| 6. | constată, de asemenea, că Comisia prevede, începând din 2021, obligativitatea elaborării planurilor de acțiune pentru bioeconomie la cel mai adecvat nivel teritorial – prin consolidarea rolului autorităților locale și regionale – și a gestionării programelor într-o cooperare cât mai strânsă cu sectoarele și cu cetățenii implicați, în conformitate cu principiul subsidiarității și al guvernanței pe mai multe niveluri. Pentru realizarea unei bioeconomii durabile și circulare, este necesar ca activitățile să fie solid ancorate la nivel regional și local, având în vedere că populațiile locale sunt familiarizate cu lanțurile valorice existente în cadrul regiunilor. Regiunile investesc în serviciile și capacitățile de bază, astfel încât abordarea locală și regională să asigure o legătură solidă cu particularitățile și specializările regionale; |
| --- | --- |

6.

| 7. | consideră că, pentru a pune în aplicare cu succes viziunea privind o extindere cât mai mare a bioeconomiei, este necesar să se revizuiască cu regularitate cadrul juridic, pentru a elimina obstacolele juridice din calea investițiilor; |
| --- | --- |

7.

| 8. | este convins că dezvoltarea unei bioeconomii europene durabile va duce la crearea de locuri de muncă, în special în zonele rurale și de coastă, prin participarea sporită a producătorilor primari la bioeconomiile lor locale. Potrivit estimărilor din sector, în industriile bioeconomice ar putea fi create, până în 2030, un milion de noi locuri de muncă; |
| --- | --- |

8.

| 9. | solicită ferm tuturor țărilor UE să își stabilească, până în 2021, o strategie națională în domeniul bioeconomiei, în cadrul planificării următorului cadru financiar multianual pentru perioada 2021–2027, pentru a facilita astfel posibilitățile de coordonare a programelor de dezvoltare; |
| --- | --- |

9.

| 10. | încurajează toate regiunile Europei, întrucât acestea reprezintă unul dintre cele mai adecvate niveluri teritoriale pentru punerea în aplicare a unor strategii de dezvoltare a bioeconomiei, ca, până cel târziu la sfârșitul anului 2024, să elaboreze planuri de acțiune în domeniul bioeconomiei sau să prevadă un capitol separat privind bioeconomia în strategia lor globală de dezvoltare. De asemenea, Comitetul consideră că, deoarece limitele de natură ecologică ale bioeconomiei depășesc limitele administrative, ar putea fi avute în vedere și strategii interregionale, menite să consolideze cooperarea transfrontalieră și interregională (parteneriate, rețele) cu regiunile ce au un profil similar. În același timp, parteneriatele din domeniul bioeconomiei ar trebui promovate în cadrul strategiilor macroregionale și al strategiilor pentru bazinele maritime; |
| --- | --- |

10.

| 11. | dorește ca, în viitor, creșterea achizițiilor publice ecologice să fie cât mai puternică în Uniunea Europeană și subliniază că dezvoltarea bioeconomiei este esențială în acest scop. Subliniază, în acest sens, că achizițiile publice reprezintă un instrument important care poate sprijini dezvoltarea de produse și soluții din surse biologice. Adeseori, sprijinul și facilitarea acestora presupune un sprijin de la nivel european, sub forma unor standarde de proiectare ecologică, a unor norme specifice, a unor declarații de mediu pentru produse și a unor strategii pentru măsurile de dezvoltare; |
| --- | --- |

11.

| 12. | constată cu îngrijorare că, potrivit unui document recent elaborat de Centrul Comun de Cercetare, „în perioada 2015-2030, aproximativ 11 % (peste 20 de milioane de hectare) de teren agricol din UE sunt expuse unui risc potențial considerabil de abandon din cauza unor factori ce țin de caracterul adecvat al terenurilor, de structura exploatațiilor agricole și de viabilitatea agricolă, de populație și de specificul regional” (1). Având în vedere cele de mai sus, Comitetul subliniază potențialul important al terenurilor agricole abandonate pentru intensificarea producției de diferite tipuri de bioresurse, cu condiția ca această utilizare diversificată să nu pună în pericol terenurile agricole de mare valoare naturală și nici să nu reducă biodiversitatea și potențialul de refacere și restaurare ecologică a habitatelor; |
| --- | --- |

12.

| 13. | reamintește că, într-un aviz precedent privind reforma politicii agricole comune (2), CoR a subliniat că, în ceea ce privește mediul și alimentația, suprafața exploatată în statele membre în cadrul agriculturii biologice sau cel puțin 30 % din suprafața agricolă utilă din statele membre ar trebui dublată în comparație cu anul 2017; |
| --- | --- |

13.

| 14. | este de acord cu concluziile raportului privind evaluarea intermediară a Strategiei UE pentru păduri, potrivit cărora revizuirea strategiei pentru păduri ar trebui coordonată cu reforma strategiei în domeniul bioeconomiei. Trebuie asigurată coerența între diferitele politici ale UE în cadrul dezvoltării bioeconomiei forestiere și al promovării inovării; |
| --- | --- |

14.

Consolidarea și extinderea sectoarelor bioeconomice, deblocarea investițiilor și a piețelor

| 15. | consideră că inovațiile din domeniul bioeconomiei atrag în prezent investitori în întreprinderi doar dacă acestea sunt legate de dezvoltarea de produse cu valoare adăugată ridicată. Pentru a dezvolta tehnologii pentru produsele bazate pe resurse bio, care au o valoare de piață mai mică, dar care sunt menite să înlocuiască produsele obținute din resurse fosile, ar fi necesar să se ajusteze schemele de sprijin. Resursele bioenergetice presupun mecanisme mai clare de stabilire a prețurilor, fără să se specifice în detaliu scopul în care vor fi utilizate resursele. Stabilirea coerentă a prețurilor pentru combustibilii fosili este o condiție prealabilă pentru competitivitatea bioeconomiei; |
| --- | --- |

15.

| 16. | este de părere că, pentru organizațiile implicate în cercetarea, dezvoltarea și fabricarea de produse din surse regenerabile, instituirea unui sistem armonizat de reglementare a normelor referitoare la produsele care pot fi fabricate într-un mod durabil și la deșeurile rezultate din acestea, precum și garantarea stabilității acestui sistem în întreaga Uniune Europeană, ar reprezenta un important pas înainte; |
| --- | --- |

16.

| 17. | solicită Comisiei Europene să sprijine procesele din cadrul producției și vânzării de bioproduse în statele membre ale UE, precum și multiplicarea tehnologiilor în domeniul bioeconomiei durabile. UE ar trebui să se profileze ca lider în acest sector, dezvoltând tehnologii bioeconomice de ultimă generație, cu scopul de a promova crearea de locuri de muncă și de a garanta aprovizionarea cu produse din surse biologice de înaltă calitate; |
| --- | --- |

17.

| 18. | subliniază că normele aplicabile ar trebui să evite sarcinile administrative excesive pentru utilizatorii de bioresurse. În prezent, astfel de obligații de raportare privind durabilitatea și parametrii economici (inclusiv ai partenerilor de afaceri) sunt impuse atât prin normele privind ajutoarele de stat, cât și prin Directiva privind energia din surse regenerabile (RED II). În același timp trebuie evitată și microgestionarea utilizării unor resurse biologice diferite, atât timp cât resursele îndeplinesc cerințele privind reducerea impactului climatic și de îmbunătățire a durabilității. În special biorafinăriile sunt cele care utilizează diferite fluxuri de resurse în diverse scopuri, inclusiv pentru biocombustibili; |
| --- | --- |

18.

| 19. | consideră că dezvoltarea bioeconomiei, în special în regiunile mai puțin dezvoltate, este legată de proiecte concrete și că evoluția acesteia poate fi urmărită prin realizarea unor inovații importante. În ceea ce privește BIOEAST și alte inițiative similare care implică mai multe state membre, CoR propune ca Comisia Europeană să încurajeze consolidarea sinergiilor pozitive prin intermediul programelor și al subvențiilor tematice. Este important ca interconexiunea dintre activitățile de transfer tehnologic și resursele de biomasă ale regiunilor să permită obținerea de rezultate vizibile și pentru societate, care să demonstreze că bioeconomia durabilă reprezintă nucleul economiei circulare; |
| --- | --- |

19.

| 20. | consideră că se impune o adaptare a Directivei privind impozitarea energiei și a normelor privind ajutoarele de stat, pentru a accelera tranziția energetică și pentru ca energia din surse regenerabile să devină mai competitivă în raport cu combustibilii fosili, fără ca acest ajutor să fie considerat ajutor de stat ilegal; |
| --- | --- |

20.

| 21. | salută faptul că Comisia Europeană intenționează să înființeze în următorii ani un instrument de susținere a politicilor care vizează eliminarea dezechilibrelor teritoriale în domeniul bioeconomiei, subliniind în același timp că funcționarea acestui instrument trebuie asigurată cel puțin până la sfârșitul anului 2027 pentru a reduce în mod eficient disparitățile teritoriale apărute în trecut în acest domeniu; |
| --- | --- |

21.

| 22. | salută faptul că biotehnologia a fost inclusă în strategiile de specializare inteligentă (RIS3) ale mai multor țări din UE. Elaborarea unor strategii de specializare inteligentă a fost o condiție ex ante pentru obținerea accesului la fondurile europene de cercetare, dezvoltare și inovare (CDI) din perioada de programare 2014-2020; aceste strategii sunt, în același timp, instrumente politice care, oferind o imagine a caracteristicilor regionale și teritoriale ale sectoarelor și ale priorităților tehnologice, constituie puncte de reper pentru punerea în aplicare a politicilor. În plus, consideră că RIS3 regionale legate de bioeconomie sunt mai eficiente dacă se bazează pe eforturi coordonate atât între regiunile învecinate, cât și la nivelul statelor membre, pentru a proteja mediul pe termen lung și a păstra biodiversitatea, valorificând potențialul bioeconomiei; |
| --- | --- |

22.

| 23. | CoR consideră că este necesar să se consolideze sprijinul pentru biotehnologie, atât în ceea ce privește prioritățile în domeniul cercetării și inovării (C+I), cât și prioritățile de investiții. Datorită bazei sale de cunoștințe și instrumentelor sale, biotehnologia poate, întrucât constituie legătura dintre etapele de tratare a biomasei, nu numai să reducă efectele negative asupra mediului, ci și să promoveze dezvoltarea durabilă a industriilor bioeconomice; |
| --- | --- |

23.

| 24. | sprijină acțiunea 1.5 din planul de acțiune, care prevede dezvoltarea a 300 de noi biorafinării durabile (3). CoR propune ca, pe baza datelor din sistemul unic de indicatori de monitorizare, la înființarea unei noi biorafinării, regiunile mai puțin dezvoltate în materie de bioeconomie să fie ajutate să își recupereze decalajul, în conformitate cu normele și subvențiile din cadrul PAC și din cadrul celui de-al 9-lea program-cadru. Introducerea inovațiilor tehnologice și dezvoltarea sistemelor conexe de transfer de cunoștințe vor permite să se asigure exploatarea rațională din punct de vedere ecologic a potențialului ecosistemelor, ceea ce poate duce la dezvoltarea unor lanțuri valorice durabile de biomasă; |
| --- | --- |

24.

| 25. | consideră că, pentru a optimiza, transforma și integra lanțurile de valori, este esențială implicarea activă a actorilor locali și regionali, în special a IMM-urilor, astfel încât să fie antrenat întregul lanț de afaceri, dincolo de nivelul producătorilor primari. Este esențial să se sprijine angajarea IMM-urilor în procesele de tranziție către bioeconomie în ceea ce privește tehnologia și desfășurarea afacerilor; |
| --- | --- |

25.

Răspândirea rapidă a bioeconomiilor locale în toată Europa

| 26. | recomandă Comisiei Europene să acorde o atenție deosebită informării responsabililor din cadrul administrațiilor din orașe și din zonele rurale, pentru ca aceștia să integreze posibilitățile de producție și de transformare a biomasei în procese de planificare strategică și bugetare pe termen lung; |
| --- | --- |

26.

| 27. | subliniază că, prin intermediul cooperării reciproce, consultările dintre regiunile învecinate ar trebui să permită dezvoltarea tehnologiilor și a soluțiilor pentru agricultura biologică circulară; |
| --- | --- |

27.

| 28. | este de părere că orașele ar trebui să devină centre importante ale bioeconomiei circulare. Gestionarea circulară a materialelor și reciclarea (sau, acolo unde este posibil, revalorificarea) deșeurilor, inclusiv a deșeurilor organice, în orașe sunt de o importanță majoră, iar punerea în aplicare a acestora necesită nu numai infrastructuri și sisteme de colectare, tratare și reciclare (sau revalorificare), ci și sensibilizarea populației. CoR solicită Comisiei Europene să prevadă, într-un mod coordonat, resursele necesare în acest sens, inclusiv dezvoltarea comună și complementară a adaptărilor tehnologice și a sistemelor de transfer de cunoștințe; |
| --- | --- |

28.

| 29. | consideră, în special, că, într-adevăr, definirea responsabilităților administrative nu este prevăzută în strategie sau în planul de acțiune în domeniul bioeconomiei. Pentru realizarea proceselor elaborate în cadrul planului de acțiune, trebuie atribuite responsabilități clare actorilor relevanți, cu respectarea deplină a guvernanței pe mai multe niveluri, pentru a se asigura punerea în aplicare efectivă și eficientă a fiecărui element al strategiei; |
| --- | --- |

29.

| 30. | consideră că este necesar să se armonizeze legislația, având în vedere că cele 28 de state membre aplică norme diferite în ceea ce privește fluxurile de biomasă, care constituie principalele materii prime pentru lanțurile valorice relevante ale bioeconomiei, și fluxurile de deșeuri rezultate din prelucrarea acestora; |
| --- | --- |

30.

| 31. | este de părere că organizațiile (precum ECRN), platformele (precum BIC) și organizațiile clusterelor, care pot maximiza potențialul rezultatelor și al cunoștințelor dobândite și pot combina inițiativele locale și regionale, au capacitatea de a promova în mod eficient procesul bioeconomiei. În viitor, va fi deosebit de important ca acestea să fie integrate în sistemele de transfer de cunoștințe; |
| --- | --- |

31.

Înțelegerea limitelor ecologice ale bioeconomiei

| 32. | propune ca limitele ecologice și ecosistemele, mai degrabă decât limitele administrative, să servească drept bază pentru evaluarea potențialului de producție a biomasei. Pentru a realiza obiectivele planului de acțiune, ar fi necesar să se evalueze cu precizie cantitățile de biomasă produse și ca acestea să fie înregistrate într-un sistem unic. Acest lucru necesită o cooperare coordonată între regiuni, iar elaborarea și definirea metodelor standardizate de măsurare și de control sunt esențiale pentru această evaluare; |
| --- | --- |

32.

| 33. | salută sprijinul acordat de Comisia Europeană, în conformitate cu acțiunea 3.2 din planul de acțiune, dezvoltării sistemelor de cartografiere și statistice pentru monitorizarea ecosistemelor. Totuși, CoR propune dezvoltarea și implementarea unui sistem european uniform de indicatori pentru monitorizarea producției de biomasă. Punerea în aplicare a unui cadru unic de informare este de o importanță primordială pentru implementarea tehnologiilor de post-tratare și pentru optimizarea funcționării acestora din punctul de vedere al eficienței energetice, al protecției mediului și al logisticii biomasei; |
| --- | --- |

33.

| 34. | recomandă stabilirea unui sistem unic de indicatori care să ofere informații cu privire la activitățile regiunilor prin intermediul indicatorilor de bază și specifici. În ceea ce privește indicatorii de bază, se recomandă monitorizarea următorilor parametri: 1. PIB per regiune (% din PIB-ul național); 2. activitate internațională în domeniul cercetării și inovării; 3. economisirea de combustibili fosili (saving fossil fuels); 4. reducerea emisiilor, în special a emisiilor de amoniac (NH3) și a emisiilor de gaze cu efect de seră (GHG – green house gas) (CO2, CH4); 5. producția de energie din surse regenerabile (în acest caz, se propune standardizarea dimensiunii măsurătorilor). Indicatorii specifici care pot caracteriza performanțele regiunilor în conformitate cu planul de acțiune și cu strategia în domeniul bioeconomiei ar fi următorii: 1. numărul de noi locuri de muncă (în raport cu dezvoltarea bioeconomiei); 2. rolul bioeconomiei în ceea ce privește performanțele regionale; 3. amploarea eforturilor de menținere și dezvoltare a biodiversității (fonduri alocate); 4. conservarea mediului și reducerea cantității de deșeuri; |
| --- | --- |

34.

| 35. | consideră că extinderea sistemelor transfrontaliere de sprijinire a proceselor de inovare și a posibilităților de cooperare, concepute special pentru a sprijini dezvoltarea bioeconomiei, contribuie în mod eficient la coordonarea transfrontalieră a strategiilor din regiunile învecinate. Cooperarea axată pe abordări ecologice, sociale și economice similare poate orienta specializarea formărilor la nivel local și poate avea un impact pozitiv asupra ratelor de ocupare a forței de muncă din sectoare; |
| --- | --- |

35.

| 36. | recomandă să se promoveze mecanismele care permit realizarea compromisurilor între biodiversitate și producție și să se caute sinergii între diferitele politici. Accelerarea schimbărilor climatice conduce, de asemenea, la schimbări la nivel microregional; |
| --- | --- |

36.

| 37. | solicită crearea unui cadru global de dezvoltare, care să contribuie la coordonarea măsurilor de politică în domeniul climei la nivelul Uniunii, pentru a lupta împotriva pierderii biodiversității și împotriva schimbărilor de mediu, conservând și îmbunătățind resursele și fertilitatea solurilor; |
| --- | --- |

37.

| 38. | salută elaborarea unei strategii în domeniul bioeconomiei, care respectă obiectivele de durabilitate și care include un plan de acțiune bazat pe protecția zonelor de producție împotriva supraexploatării, în paralel cu valorizarea potențialului biomasei. Comitetul Regiunilor salută, de asemenea, protecția resurselor pe care se bazează producția și invită Comisia Europeană să garanteze regiunilor un nivel mai ridicat de egalitate în ceea ce privește accesul la fondurile destinate sensibilizării; |
| --- | --- |

38.

Probleme legate de finanțarea bioeconomiei

| 39. | salută faptul că obiectivul propunerilor Comisiei Europene privind următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2021-2027 este acela de a da un impuls puternic inovării și cercetărilor sistemice în domeniile și sectoarele acoperite de bioeconomie; în special, este prevăzut să se aloce un buget de 10 miliarde EUR (4), aproximativ 10 % din buget, pentru clusterul „Alimente și resurse naturale” din programul Orizont Europa (5). Comitetul salută în special și adăugarea unor „soluții ecologice durabile, circulare și favorabile incluziunii” la cele opt domenii de parteneriat ale programului; |
| --- | --- |

39.

| 40. | subliniază totuși că dezvoltarea bioeconomiei necesită o abordare globală, ceea ce înseamnă, de asemenea, că finanțarea acesteia necesită recurgerea simultană și coordonată la diferite surse. Comitetul consideră că este necesar, la nivelul Comisiei Europene, să se îmbunătățească complementaritatea unor instrumente financiare și să se dezvolte instrumente adecvate pentru coordonarea resurselor din cadrul Fondului european de dezvoltare regională, al Fondului social european Plus, al Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime, al politicii agricole comune, precum și a resurselor disponibile pentru cercetare și inovare și a instrumentelor financiare din cadrul programului InvestEU, pentru a permite statelor membre și regiunilor să utilizeze pe deplin fondurile disponibile pentru a asigura sprijinirea bioeconomiei; |
| --- | --- |

40.

| 41. | insistă asupra importanței care trebuie acordată programului InvestEU ca viitoare sursă de finanțare pentru bioeconomie. Prin urmare, solicită ca bioeconomia să rămână o zonă-țintă de finanțare și să fie în continuare unul dintre domeniile finanțate prin programul InvestEU; |
| --- | --- |

41.

| 42. | reiterează faptul că obiectivul de a utiliza 25 % din cheltuielile bugetului UE pentru realizarea obiectivelor în domeniul climei nu este suficient pentru a îndeplini obiectivele Acordului de la Paris. CoR menționase deja în avizul său referitor la Pachetul privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027 (6) că propunerea privind viitoarele perspective financiare ar trebui să vizeze creșterea la peste 30 % a nivelului cheltuielilor care contribuie la decarbonizarea sectorului energetic, al industriei și transporturilor și la tranziția către o economie circulară. Aceste obiective permit dezvoltarea bioeconomiei într-un ritm adecvat; |
| --- | --- |

42.

| 43. | reiterează că propunerea Comisiei Europene privind un regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a programului-cadru pentru cercetare și inovare Orizont Europa include justificarea pentru măsurile specifice în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii în ceea ce privește accesul acestora la programele orizontale ale Uniunii, având în vedere situația lor structurală, socială și economică. CoR regretă faptul că această recunoaștere nu este reflectată în textul propus; prin urmare, va fi foarte dificil ca programul să țină seama de particularitățile acestor regiuni și de avantajele unice pe care acestea le posedă, ca bancuri de testare pentru cercetare și inovare în domenii precum bioeconomia sau schimbările climatice, în conformitate cu strategiile lor de specializare inteligentă; |
| --- | --- |

43.

Educație, formare și sensibilizare privind bioeconomia

| 44. | este îngrijorat de faptul că, potrivit statisticilor, vârsta medie a producătorilor și a antreprenorilor care își desfășoară activitatea în domeniul bioeconomiei crește în fiecare an. Se poate afirma că, în lipsa reînnoirii populației îmbătrânite și a transferului de cunoștințe, precum și a dobândirii noilor abilități și competențe necesare, aprovizionarea viitoare cu alimente de calitate și în cantitate suficientă – și tot mai mare – este amenințată. Ar trebui să se acorde prioritate dezvoltării unor sisteme adecvate de transfer de cunoștințe în sectoarele bioeconomiei și dimensiunilor inovatoare, socială, economică și ecologică ale conectivității intersectoriale; |
| --- | --- |

44.

| 45. | consideră că forța de muncă necesară pentru lanțurile valorice durabile bazate pe resurse bio, adaptate ecosistemului, va fi disponibilă pe termen lung dacă ne angajăm să răspundem nevoilor specifice legate de forța de muncă din sectoarele bioeconomiei prin intermediul unor module de educație progresive și coerente, începând cu școala primară, precum și a unor module de formare profesională și învățare pe tot parcursul vieții, elaborate de statele membre pe baza metodei deschise de coordonare. CoR consideră că dezvoltarea acestor module este indispensabilă, deoarece cunoștințele în materie de cultură ecologică și durabilitate trebuie să fie transferate la fiecare nivel de educație, inclusiv în cadrul formării și învățării pe tot parcursul vieții. Invită, în acest sens, Comisia Europeană să faciliteze identificarea și definirea în comun de către statele membre a obiectivelor comune, precum și a mijloacelor de realizare a acestora la nivelul UE; |
| --- | --- |

45.

| 46. | subliniază faptul că crearea cererii de pe piața produselor bazate pe resurse bio este esențială pentru dezvoltarea bioeconomiei. Atrage atenția asupra necesității de a întreprinde acțiuni și activități de sensibilizare, dar și de a sprijini cererea, fapt care necesită existența unei cooperări între Comisia Europeană, regiuni și municipalități. |
| --- | --- |

46.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Agricultural Land Abandonment in the EU within 2015-2030 (Abandonarea terenurilor agricole în UE în perioada 2015-2030), JRC Policy Insights (octombrie 2018), accesibil la adresa: https://ec.europa.eu/jrc/sites/jrcsh/files/jrc113718.pdf

1

Agricultural Land Abandonment in the EU within 2015-2030

(2)  Avizul CoR pe tema „Reforma PAC” (COR-2018-03637).

2

(3)  OCDE, Meeting Policy Challenges for a Sustainable Bioeconomy (Cum răspundem provocărilor legate de politică pentru o bioeconomie durabilă?), 2018, ISBN 9789264292345; BIO-TIC, O foaie de parcurs pentru un sector industrial al biotehnologiei prosper în Europa, 2015.

3

Meeting Policy Challenges for a Sustainable Bioeconomy

(4)  COM(2018) 435 final, 7 iunie 2018: Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a programului-cadru pentru cercetare și inovare Orizont Europa și de stabilire a normelor sale de participare și de diseminare.

4

(5)  COM(2018) 321 final, 2 mai 2018: Un buget modern pentru o Uniune care protejează, capacitează și apără – Cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027.

5

(6)  COR-2018-02389.

6

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/30

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Consolidarea educației STI(A)M în UE

(2019/C 404/06)

| Raportor | : | Csaba BORBOLY (RO-PPE), președintele Consiliului județean Harghita |
| --- | --- | --- |

Raportor

:

Csaba BORBOLY (RO-PPE), președintele Consiliului județean Harghita

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | salută faptul că un număr semnificativ de autorități locale și regionale europene au recunoscut că li se oferă posibilități și sarcini importante legate de definirea unei abordări coerente și integrate a STIM (știință, tehnologie, inginerie și matematică) și de dezvoltarea aptitudinilor și competențelor conexe acestor discipline tot mai răspândite în lume la diferite niveluri de învățământ; |
| --- | --- |

1.

| 2. | subliniază că sectoarele economice cu un nivel ridicat de inovare, și anume TIC, robotica, automatizarea, cercetarea și dezvoltarea tehnică, logistica și diverse activități de inginerie, sunt susceptibile de a genera o creștere economică suplimentară substanțială, care însă poate fi împiedicată de punerea în aplicare inadecvată a predării disciplinelor STIM; |
| --- | --- |

2.

| 3. | înțelege că, în cazul STIM, chiar dacă se poate vorbi de metode de predare consacrate puse în aplicare de decenii, pentru care există deja condiții materiale, încă mai sunt necesare acțiuni suplimentare, la fel cum este nevoie de tot mai mulți profesori care să predea depășind granițele tradiționale dintre materii și să aplice o abordare interdisciplinară bazată pe cercetare aplicată, pe metoda științifică și pe proiecte, ținând seama și de faptul că, în multe cazuri, politicile naționale în domeniul educației din diferitele state membre nu au recunoscut încă necesitatea de a investi în acest domeniu; |
| --- | --- |

3.

| 4. | subliniază că STIM nu se limitează la predarea separată sau în paralel a materiilor și disciplinelor științifice, un element esențial constând în faptul că disciplinele trebuie concepute și predate într-un sistem coordonat și multidisciplinar, nu izolat; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atrage atenția asupra faptului că, conform cercetărilor, numărul de locuri de muncă va crește semnificativ și pe termen mediu spre lung în sectoarele legate de STIM, în care șomajul este cel mai redus, practic în toate statele membre; |
| --- | --- |

5.

| 6. | avertizează că, în opinia Forumului Economic Mondial (1), dihotomia dintre științele umane și cele exacte nu pregătește noile generații pentru noile roluri transversale pentru care angajații vor avea nevoie de competențe tehnice, dar și sociale și analitice. Prin urmare, solicită punerea unui accent deosebit pe STI(A)M, care să înzestreze elevii și studenții cu competențe în domeniile rezolvării de probleme complexe, creativității, gândirii critice, gestionării resurselor umane și flexibilității cognitive; |
| --- | --- |

6.

| 7. | consideră important faptul că rezultatele STIM la nivel internațional arată că aceste discipline merită luate în considerare nu numai în învățământul superior, ci și la toate nivelurile învățământului (de la cel primar în sus) – prin lărgirea sferei de competențe elementare, astfel încât toți să aibă acces la cunoștințele de bază în domeniile STIM, inclusiv la alfabetizarea tehnică și științifică; |
| --- | --- |

7.

| 8. | este de părere că, în conformitate cu principiul subsidiarității și al guvernanței pe mai multe niveluri, trebuie analizat în ce fel poate contribui nivelul local și regional, pe baza metodei deschise de coordonare, la remedierea deficiențelor și necorelărilor în ce privește formarea, forța de muncă și locurile de muncă legate de STIM, prin intermediul coordonării, cu scopul de a crea, astfel, condiții de concurență echitabile în Europa; |
| --- | --- |

8.

| 9. | reiterează că, în interesul subsidiarității și al descentralizării în statele membre, trebuie să fie clar faptul că rolul autorităților locale și regionale, în calitate de finanțatori ai școlilor sau susținători ai rețelei educaționale, este incontestabil, deoarece acestea joacă și un rol esențial în mobilizarea fondurilor UE; |
| --- | --- |

9.

| 10. | consideră că inițiativele, strategiile, planurile de acțiune și parteneriatele public-privat puse în aplicare la nivel local și regional în domeniile STIM pot avea un rol important în depășirea diferențelor de dezvoltare dintre regiuni. Îmbunătățirea competențelor asociate cu locurile de muncă din sectoarele STIM nu este legată, în multe cazuri, de infrastructuri educaționale tradiționale costisitoare, existând, în special în domeniul formării profesionale și educației adulților, o mulțime de posibilități de organizare a unor formări de ciclu scurt sau cursuri specializate cu o durată de doar câteva luni. Dat fiind că prezența forței de muncă în sectoarele STIM este un factor decisiv pentru competitivitatea regională, implicarea autorităților locale și regionale poate fi deosebit de eficace. Tratarea cu prioritate a STIM la nivel local și regional, din perspectiva învățământului, investițiile și inițiativele coordonate destinate dezvoltării pot contribui în mare măsură la reducerea efectelor negative ale exodului creierelor, oferind oportunități reale de carieră forței de muncă din sectoarele STIM; |
| --- | --- |

10.

| 11. | este de părere că implicarea organizațiilor profesionale și a camerelor de comerț active și bine integrate la nivel local și regional în planificarea activităților de formare și în procesul de formare sporește eficiența abordării STIM și permite recunoașterea corespunzătoare a valorii adăugate și intereselor de la nivel local și regional; |
| --- | --- |

11.

| 12. | având în vedere programarea fondurilor politicii de coeziune pentru perioada 2021-2027 și în conformitate cu rapoartele de țară privind semestrul european care emit orientări în acest sens, invită Comisia Europeană și statele membre să acorde prioritate adecvată sprijinirii inițiativelor în domeniile STIM de la nivel local și regional și să ia măsurile necesare pentru a se asigura că sunt puse la dispoziție investiții adecvate din fondurile statelor membre sau ale UE și că planificarea politicii de coeziune are o abordare mai bine direcționată în ceea ce privește lacunele în materie de competențe STIM. De asemenea, invită Comisia Europeană ca, atunci când elaborează Liniile directoare privind ocuparea forței de muncă, în contextul „furnizării ameliorate de forță de muncă și de competențe”, care abordează deficiențele structurale din sistemele de educație și formare, să încurajeze statele membre să acorde un sprijin adecvat inițiativelor în domeniile STIM, dat fiind că acestea pot contribui cel mai bine la menținerea cu succes a unui model economic european bazat pe cunoaștere, favorabil incluziunii și egalității de șanse; |
| --- | --- |

12.

| 13. | consideră că este momentul ca Comisia Europeană, în plus față de planurile ambițioase și de lăudabile privind Spațiul european al educației, să se asigure că toate prioritățile legate de STIM sunt abordate în gestionarea directă a programelor relevante ale UE; recomandă, de asemenea, Comisiei să promoveze prezentarea și schimbul de bune practici în domeniul STIM, inclusiv prin intermediul unui portal specific al UE; |
| --- | --- |

13.

| 14. | recomandă ca Comisia Europeană și statele membre să depună eforturi coordonate pentru a garanta:






  — | o abordare nepărtinitoare din punctul de vedere al genului în educația STIM, în consiliere și în elaborarea programelor școlare; |
| --- | --- | --- |

14.

—

o abordare nepărtinitoare din punctul de vedere al genului în educația STIM, în consiliere și în elaborarea programelor școlare;

| — | că tabloul de bord „Femeile în domeniul digital” (WID), care este tabloul de bord anual al Comisiei Europene de monitorizare a participării femeilor la economia digitală, să fie extins pentru a evalua inclusiv dobândirea de competențe în domeniul STIM de către femei și ocuparea de către acestea a unor locuri de muncă în domeniile STIM; |
| --- | --- |

—

că tabloul de bord „Femeile în domeniul digital” (WID), care este tabloul de bord anual al Comisiei Europene de monitorizare a participării femeilor la economia digitală, să fie extins pentru a evalua inclusiv dobândirea de competențe în domeniul STIM de către femei și ocuparea de către acestea a unor locuri de muncă în domeniile STIM;

| — | că drepturile lingvistice ale minorităților etnice și lingvistice sunt protejate și prin eforturi educaționale inovatoare, astfel încât materialele educaționale și programele de învățământ ale acestora să nu rămână în urmă; |
| --- | --- |

—

că drepturile lingvistice ale minorităților etnice și lingvistice sunt protejate și prin eforturi educaționale inovatoare, astfel încât materialele educaționale și programele de învățământ ale acestora să nu rămână în urmă;

| — | acțiuni directe și eficiente și schimburi de bune practici în ceea ce privește implicarea atât a tinerilor din sistemul de învățământ, cât și a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare, pentru a-i atrage spre cursurile și locurile de muncă din domeniile STIM; |
| --- | --- |

—

acțiuni directe și eficiente și schimburi de bune practici în ceea ce privește implicarea atât a tinerilor din sistemul de învățământ, cât și a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare, pentru a-i atrage spre cursurile și locurile de muncă din domeniile STIM;

solicită, de asemenea, luarea unor măsuri concrete pentru a combate stereotipurile de gen, a promova competențele și educația femeilor în domeniul STIM și a încuraja implicarea mai multor femei în acest domeniu, ca angajate sau antreprenoare;

| 15. | este preocupat de faptul că în ultimele decenii se pot observa trei lacune îngrijorătoare în domeniile STIM:






  (i) | lipsa de profesori pentru disciplinele STIM la toate nivelurile de educație, în întreaga Europă; |
| --- | --- | --- |

15.

(i)

lipsa de profesori pentru disciplinele STIM la toate nivelurile de educație, în întreaga Europă;

| (ii) | în multe cazuri, interesul elevilor pentru STIM este în scădere; |
| --- | --- |

(ii)

în multe cazuri, interesul elevilor pentru STIM este în scădere;

| (iii) | rezultatele produse de sistemele de învățământ nu corespund întotdeauna nevoilor pieței forței de muncă; |
| --- | --- |

(iii)

rezultatele produse de sistemele de învățământ nu corespund întotdeauna nevoilor pieței forței de muncă;

| 16. | constată, totuși, că aceste chestiuni nu ar trebui percepute ca probleme, ci ca sarcini concrete care pot fi abordate în mod eficient numai printr-o planificare adecvată, crearea unui parteneriat local și regional și implicarea angajatorilor; întrucât, în prezent, doar nouă state membre dispun de o strategie în domeniile STIM, această problemă trebuie abordată de statele membre și soluționată de urgență prin strategii locale și regionale; |
| --- | --- |

16.

| 17. | subliniază că proporția femeilor în aceste cursuri de formare și profesii rămâne scăzută, ceea ce înseamnă că există loc de îmbunătățiri în ceea ce privește egalitatea de gen, precum și de progrese în acest domeniu și în aceste profesii. În cazul tinerelor fete, exemplele de urmat pot avea un rol foarte semnificativ în a le determina să se îndrepte către un domeniu STI(A)M. Pentru toate vârstele, este necesar să se ia o serie de măsuri, inclusiv programe de orientare profesională, burse de studii sau de ucenicie. Studiile arată că eliminarea disparității de gen în domeniul STIM ar contribui la o creștere a PIB-ului UE pe cap de locuitor situată între 2,2 și 3,0 % și ar duce la sporirea numărului de locuri de muncă în UE cu 850 000-1 200 000 până în 2050, în timp ce participarea egală a femeilor la sectorul TIC, aflat în creștere rapidă, dar cu un grad ridicat de segregare de gen, ar determina o creștere cu aproximativ 9 miliarde EUR a PIB-ului UE în fiecare an (2); |
| --- | --- |

17.

| 18. | constată că, în prezent, în 35 de țări europene, mai puțin de unul din cinci absolvenți de științe informatice sunt femei (3). Subliniază că abordarea decalajelor de competențe STIM din perspectiva genului este cu atât mai importantă cu cât crearea de locuri de muncă se concentrează din ce în ce mai mult în sectoarele legate de STIM, în fiecare an fiind create aproximativ 120 000 de noi locuri de muncă în domeniul TIC. Potrivit Comisiei Europene, până în 2020, Europa s-ar putea confrunta cu un deficit de până la 900 000 de lucrători calificați în acest domeniu (4). Prin urmare, subliniază că, pentru a ajuta tot mai multe fete și femei să aleagă o carieră în domeniul STIM, este nevoie de o cooperare între părinți, instituțiile de învățământ, toate nivelurile de guvernare și întreprinderi, iar încurajarea, îndrumarea și promovarea modelelor feminine sunt factori esențiali în acest sens; |
| --- | --- |

18.

| 19. | consideră că pentru universitățile regionale și populare răspândirea disciplinelor STIM constituie o oportunitate importantă, deoarece cursurile de formare și disciplinele universitare legate de STIM pot fi internaționalizate, motiv pentru care pot fi atractive pentru universitățile ambițioase, și prin faptul că noile orientări ale STIM – cum ar fi dezvoltarea muncii în echipă, promovarea sinergiilor interprofesionale, răspândirea și sprijinirea sistemelor de stagii, consolidarea învățământului bazat pe proiecte, includerea elevilor defavorizați, minoritari sau cu handicap în procesul educațional și de formare – pot conferi un rol de pionierat acelor regiuni și universități, respectiv școli profesionale, în care posibilitățile oferite de STIM sunt valorificate timpuriu de acești actori inovatori; |
| --- | --- |

19.

| 20. | subliniază că, în măsura în care modulele STIM sunt elaborate la nivel local și regional, este posibilă includerea cunoștințelor locale specifice în oferta educațională, o condiție importantă în acest sens fiind extinderea posibilităților și competențelor autorităților locale și regionale și în acest domeniu; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atrage atenția asupra faptului că completarea STIM cu elemente artistice, creative și de design oferă posibilitatea de a pune în aplicare soluții, tradiții de la nivel local, și că, în același timp, extinderea la STI(A)M oferă reale posibilități de inovare în domeniul educației și formării, care, dacă ar fi aplicate cu succes, ar permite regiunilor europene să fie un exemplu la nivel mondial, ceea ce ar putea stimula capacitatea lor inovatoare, având în vedere că includerea artelor poate duce la o creștere semnificativă a creativității în acest domeniu. Reamintește că, potrivit unui studiu recent al OCDE (5), educația artistică este din ce în ce mai importantă în societățile bazate pe inovare, un număr tot mai mare de universități dezvoltând noi tipuri de programe de învățământ interdisciplinare; |
| --- | --- |

21.

| 22. | consideră că, pe de o parte, acțiunile de sensibilizare și de persuasiune cu privire la STIM și STI(A)M ar trebui să se adreseze și părinților, dar, în același timp, este deosebit de important să se găsească modalitățile adecvate de a aduce STIM în atenția copiilor încă de timpuriu, într-o manieră adecvată și atractivă, prin programele preșcolare; |
| --- | --- |

22.

| 23. | invită Comisia Europeană să ia măsurile necesare în ceea ce privește continuarea și reînnoirea Procesului de la Bologna și procesul de recunoaștere automată a diplomelor, acordând prioritate și atenția necesară recunoașterii reciproce cât mai rapide a diplomelor și a formărilor în domeniile STIM și în disciplinele artistice; |
| --- | --- |

23.

| 24. | încurajează statele membre și Comisia să elaboreze, cu ajutorul instrumentelor disponibile, de comun acord cu autoritățile locale și regionale și cu participarea universităților regionale și populare, programe de învățământ pentru STIM și STI(A)M pentru diferite niveluri de educație. Acest lucru ar face ca introducerea STIM să fie mai simplă și mai flexibilă, chiar și ca program de educație la nivel local; solicită Comisiei Europene să propună un cadru integrat de competență în domeniile STIM, cu scopul de a îmbunătăți comparabilitatea și atingerea standardelor în UE; |
| --- | --- |

24.

| 25. | solicită Comisiei Europene și Eurostat să perfecționeze metoda de colectare de date în funcție de pertinența lor, făcând clar diferența între sistemele de învățământ care tratează STIM ca discipline separate și sistemele bazate pe o interpretare globală a STIM, și să clarifice dimensiunea regională, contribuind astfel la procesul de elaborare a strategiilor locale și regionale în domeniile STIM. |
| --- | --- |

25.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Forumul Economic Mondial, Global Challenge Insight Report, ianuarie 2016.

1

Global Challenge Insight Report

(2)  Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE), 2017: Economic Benefits of Gender Equality in the EU (Beneficiile economice ale egalității de gen în UE).

2

Economic Benefits of Gender Equality in the EU

(3)  Portalul OCDE privind datele de gen, Where are tomorrow’s female scientists (Unde sunt femeile care vor activa mâine în domeniul științei?) (https://www.oecd.org/gender/data/wherearetomorrowsfemalescientists.htm).

3

Where are tomorrow’s female scientists

(4)  Digital skills, jobs and the need to get more Europeans online (Competențele digitale, locurile de muncă și necesitatea de a crește prezența europenilor în mediul online) (https://ec.europa.eu/commission/commissioners/2014-2019/ansip/blog/digital-skills-jobs-and-need-get-more-europeans-online_en).

4

Digital skills, jobs and the need to get more Europeans online

(5)  Art for Art’s Sake? The impact of Arts education (Artă de dragul artei? Impactul educației artistice) (https://read.oecd-ilibrary.org/education/art-for-art-s-sake_9789264180789-en#page1).

5

Art for Art’s Sake?

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/34

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor – „Spre un cadru european mai cuprinzător privind perturbatorii endocrini”

(2019/C 404/07)

| Raportor | : | Uno SILBERG (EE-AE), președinte al Consiliului local Kose |
| --- | --- | --- |
| Referințe | : | Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Spre un cadru european mai cuprinzător privind perturbatorii endocrini
  COM(2018) 734 final |

Raportor

:

Uno SILBERG (EE-AE), președinte al Consiliului local Kose

Referințe

:

Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Spre un cadru european mai cuprinzător privind perturbatorii endocrini

COM(2018) 734 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Considerații generale

| 1. | consideră că este importantă inițiativa Comisiei de a lansa o revizuire cuprinzătoare a cadrului legislativ existent al UE privind perturbatorii endocrini și este de acord că este necesar să se modernizeze abordarea UE privind perturbatorii endocrini, pe baza evoluției cunoștințelor, rezultatelor și experiențelor, astfel încât să reflecte în continuare stadiul actual al tehnologiei și să permită o abordare coerentă a acestor substanțe în diferite domenii; |
| --- | --- |

1.

| 2. | constată cu îngrijorare că, începând din 1999, dovezile științifice tot mai solide demonstrează legătura dintre expunerea la perturbatorii endocrini și patologiile umane, respectiv efectele adverse asupra florei și faunei; |
| --- | --- |

2.

| 3. | consideră că informațiile disponibile pentru public în privința perturbatorilor endocrini sunt îngrijorător de superficiale, având în vedere că mulți dintre cetățeni s-ar putea să nu cunoască sensul unor termeni precum „funcție endocrină” și „perturbatori endocrini”; |
| --- | --- |

3.

| 4. | sprijină inițiativele Comisiei de a asigura un nivel înalt de protecție pentru cetățenii UE și pentru mediul înconjurător, adaptând, în același timp, piața internă, ca să țină seama de noile circumstanțe și să funcționeze în beneficiul consumatorilor; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atrage atenția asupra conflictelor care pot apărea între dezideratul unui nivel înalt de protecție pentru cetățeni și mediul înconjurător și obiectivele orientate spre profit ale întreprinderilor; în acest scop trebuie avute în vedere, de la bun început, efectele măsurilor și riscurile pe care le implică acestea pentru sectorul economic; |
| --- | --- |

5.

| 6. | invită Comisia să nu întârzie și mai mult elaborarea și adoptarea noii strategii privind perturbatorii endocrini; |
| --- | --- |

6.

| 7. | solicită ca noua strategie să fie completată cu un calendar clar pentru punerea în aplicare a criteriilor adecvate pentru perturbatorii endocrini în toate actele legislative relevante ale UE, mai ales pentru a putea înregistra progrese în sensul reducerii expunerii la aceste substanțe a celor mai vulnerabile grupuri; |
| --- | --- |

7.

| 8. | încurajează Comisia să elimine cu celeritate discrepanțele existente între dispozițiile legislative ale UE și să armonizeze abordarea privind perturbatorii endocrini, și anume pornind de la premisa că nu este posibilă stabilirea cu suficientă certitudine a unui prag valoric de siguranță în ceea ce privește expunerea; |
| --- | --- |

8.

| 9. | invită statele membre și Comisia să acorde prioritate sănătății cetățenilor, ținând seama în același timp de interesele consumatorilor și industriei și să crească în mod semnificativ mijloacele financiare destinate cercetării independente (finanțate din fonduri publice) privind perturbatorii endocrini și substanțele alternative sigure, precum și alte soluții inovatoare; |
| --- | --- |

9.

| 10. | este de părere că, în contextul cooperării internaționale, Europa ocupă o poziție de lider în ceea ce privește testarea, depistarea și identificarea perturbatorilor endocrini; pledează pentru îmbunătățirea colectării și schimbului de date și sprijină ideea unei clasificări internaționale a perturbatorilor endocrini; |
| --- | --- |

10.

Cercetarea în domeniul perturbatorilor endocrini

| 11. | își exprimă convingerea că autoritățile de la toate nivelurile de guvernare ar trebui să contribuie la finanțarea cercetării privind perturbatorii endocrini, pentru a umple eventualele lacune de cunoaștere și a trage concluziile necesare în timp cât mai scurt; |
| --- | --- |

11.

| 12. | subliniază nevoia de informare cu privire la modul și măsura în care sunt expuși oamenii și alte organisme vii la perturbatorii endocrini, la modul de răspândire al acestor substanțe și la efectele lor asupra sănătății umane, precum și a sănătății florei și faunei; |
| --- | --- |

12.

| 13. | sprijină cu fermitate propunerea prezentată în comunicare de a oferi prin programul „Orizont Europa” finanțare pentru activități de cercetare care să se concentreze asupra următoarelor aspecte: efectul de cocktail, evaluarea pericolelor și riscurilor, eliminarea din fazele de producție și fazele de la sfârșitul ciclului de viață a substanțelor care prezintă motive de îngrijorare, ecoinovația, eliminarea poluării mediului, zona de intersecție dintre substanțele chimice, produse și deșeuri; |
| --- | --- |

13.

| 14. | solicită Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) și Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) să își întărească cooperarea și coordonarea pentru a utiliza în mod eficient resursele financiare existente în scopul unor evaluări cuprinzătoare; |
| --- | --- |

14.

| 15. | face trimitere la raportul privind costurile inacțiunii („Costurile inacțiunii”) (1) solicitat de Consiliul Nordic al Miniștrilor, în care sunt estimate costurile (totale) care rezultă din efectele perturbatorilor endocrini asupra sistemului reproductiv al bărbaților din cele 28 de state membre ale UE, acestea ajungând la 1 267 de milioane EUR pe an; |
| --- | --- |

15.

| 16. | atrage atenția asupra rezultatelor unui alt studiu (2), în care se stabilește legătura dintre perturbatorii endocrini și slăbirea coeficientului de inteligență și, ca urmare, cu alte afecțiuni care implică scăderea capacității intelectuale, precum autism, deficit de atenție/tulburări de hiperactivitate, endometrioză, fibrom uterin, obezitate la copii și adulți, diabet de tip II, criptorhidie, infertilitate la bărbați și morbiditate crescută ca urmare a insuficienței de testosteron. Aceste îmbolnăviri duc, conform studiului, la costuri anuale de 163 de miliarde EUR (1,28 % din PIB-ul UE); |
| --- | --- |

16.

| 17. | consideră că este problematică definiția stabilită în 2002 în cadrul Programului internațional pentru securitate chimică – un program comun al agențiilor ONU, printre care și Organizația Mondială a Sănătății –, conform căreia perturbatorii endocrini sunt substanțe sau amestecuri de substanțe exogene care modifică funcția/funcțiile sistemului endocrin și produc astfel îmbolnăviri unui organism intact, descendenților sau în rândul unor populații sau unor părți ale acestora, dat fiind că formularea acestei definiții este prea limitată față de nivelul de cunoaștere actual, iar efectele asupra florei și faunei nu sunt luate în considerare suficient; |
| --- | --- |

17.

| 18. | propune următoarea formulare pentru definirea perturbatorilor endocrini, pe baza nivelului actual de cunoștințe: „Perturbatorii endocrini sunt substanțe sau amestecuri de substanțe chimice exogene, care modifică modul de funcționare a hormonilor și a sistemului endocrin, având, drept urmare, efecte nocive asupra proceselor fiziologice și de dezvoltare, inclusiv asupra sănătății oamenilor, a animalelor și a descendenților acestora”; |
| --- | --- |

18.

| 19. | subliniază că nu este suficient să se cerceteze legătura dintre perturbatorii endocrini și patologiile umane; abordarea ar trebui să vizeze în mai mare măsură sănătatea oamenilor, a florei, faunei și a mediului, precum și aspectul prevenirii efectelor asupra societății în sens mai larg – atât din punct de vedere economic, cât și social; |
| --- | --- |

19.

| 20. | subliniază că, deși se recunoaște că intervalul cel mai critic de expunere la perturbatori endocrini corespunde etapelor esențiale de dezvoltare, cum ar fi dezvoltarea fătului și perioada de pubertate, consideră îngrijorător faptul că expunerea la perturbatorii endocrini în aceste perioade poate avea urmări pe termen lung și poate duce la creșterea susceptibilității la boli în etapele ulterioare ale vieții; |
| --- | --- |

20.

| 21. | recomandă aprofundarea și promovarea constatărilor privind cauzele apariției unor afecțiuni, de exemplu numărul tot mai ridicat al copiilor născuți cu autism sau creșterea incidenței cancerului testicular; |
| --- | --- |

21.

| 22. | subliniază în continuare că datele științifice actuale nu oferă o bază suficient de solidă pentru stabilirea unei valori-limită sub care nu apar efecte adverse. Din această cauză perturbatorii endocrini ar trebui să fie considerați substanțe fără valoare-prag și ar trebui să se considere așadar că orice expunere la astfel de substanțe poate implica un risc, în special în etapele critice de dezvoltare (înainte și după naștere și la vârsta pubertății) și că trebuie acordată atenție efectelor amestecurilor de substanțe; |
| --- | --- |

22.

| 23. | este îngrijorat că, până în acest moment, cercetările s-au concentrat pe un număr restrâns de efecte asupra sistemului endocrin: în anii precedenți s-a demonstrat însă că și alte zone ale sistemului endocrin pot fi sensibile la perturbatorii endocrini și că aceștia pot avea un efect cumulat („efect de amestec” sau „efect de cocktail”); prin urmare, expunerea la o combinație de perturbatori endocrini în concentrație mare poate avea unele efecte nocive pe care substanțele respective, luate individual, nu le au; |
| --- | --- |

23.

| 24. | consideră că este necesar să se continue cercetările – finanțate cu precădere în cadrul programului Orizont 2020 –, din care să rezulte mai clar care sunt efectele expunerii la perturbatorii endocrini în ceea ce privește etiopatogeneza și evoluția bolilor, precum și efectele asupra florei și faunei sălbatice; |
| --- | --- |

24.

| 25. | consideră că sunt necesare eforturi de cercetare în vederea conceperii, proiectării și validării metodelor de testare și în vederea elaborării de modele predictive; |
| --- | --- |

25.

| 26. | sprijină eforturile de coordonare ale Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) în scopul îmbunătățirii accesului la îndrumări privind testarea în vederea identificării perturbatorilor endocrini și a eliminării din metodele de testare a lacunelor existente la nivelul UE și la nivel internațional; |
| --- | --- |

26.

| 27. | invită Comisia să sprijine proiectele de cercetare cu ținte specifice, inclusiv elaborarea unor noi metode de testare și analiză, privind substanțele care pot afecta sistemul endocrin și să se concentreze asupra efectelor negative ale concentrațiilor mici sau ale expunerii la combinații; |
| --- | --- |

27.

| 28. | îndeamnă Comisia să elaboreze metode in vitro și in silico în vederea reducerii la minimum a testelor de depistare a perturbatorilor endocrini efectuate pe animale; |
| --- | --- |

28.

| 29. | ia act cu satisfacție de lucrările de cercetare finanțate până în prezent sau comandate pentru perioada următoare și speră ca în viitor să fie puse la dispoziție semnificativ mai multe resurse bugetare în sprijinul cercetărilor cu privire la perturbatorii endocrini; |
| --- | --- |

29.

Politicile și reglementările actuale ale UE privind perturbatorii endocrini

| 30. | salută diversele inițiative și propuneri ale Comisiei privind perturbatorii endocrini, printre care și propunerea de regulament privind transparența și durabilitatea modelului de analiză de risc, strategia europeană pentru materialele plastice, directiva privind apa potabilă, reformarea condițiilor-cadru pentru consumatori, pachetul privind mărfurile și actualizarea cadrului juridic actual în domeniul siguranței și protecției sănătății la locul de muncă; |
| --- | --- |

30.

| 31. | reamintește însă că, în lumina Deciziei nr. 1386/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013 privind un Program general de acțiune pentru mediu al UE până în 2020 intitulat „O viață bună, în limitele planetei noastre” (3), Comisia avea obligația să aplice măsuri cu caracter orizontal pentru „reducerea la minimum a expunerii la perturbatori endocrini” până în 2015 și să elaboreze o strategie a Uniunii în acest domeniu până în 2018. CoR își exprimă, prin urmare, regretul că documentul propus acum nu se ridică la înălțimea acestor angajamente, asumate în 2013; |
| --- | --- |

31.

| 32. | reamintește că principiile unei „mai bune legiferări” nu ar trebui să întârzie nicio măsură care vizează prevenirea sau reducerea consecințelor potențial grave sau ireversibile pentru sănătatea umană și/sau mediu, în conformitate cu principiul precauției, consacrat în tratatele UE; |
| --- | --- |

32.

| 33. | reiterează că Uniunea Europeană s-a angajat să acționeze pe plan internațional în legătură cu substanțele periculoase și atrage atenția asupra Declarațiilor OMS de la Parma și Ostrava; |
| --- | --- |

33.

| 34. | salută calea inițiată de Franța, Suedia, Danemarca și Belgia de a-și proteja mai bine cetățenii prin măsuri naționale de reducere a utilizării perturbatorilor endocrini și invită Comisia să se orienteze după exemplul acestor state-pionier și să garanteze un nivel maxim de protecție pentru toți cetățenii din Europa; |
| --- | --- |

34.

| 35. | consideră că ar trebui să se acorde mai multă atenție, în cadrul întregii legislații, activităților din amonte, cu alte cuvinte ar trebui să li se aplice cerințe mai stricte producătorilor de produse chimice și farmaceutice. Concentrarea pe măsurile suplimentare de purificare în instalațiile de apă potabilă și în stațiile de epurare a apelor uzate nu este eficientă din punct de vedere economic; |
| --- | --- |

35.

| 36. | este preocupat de faptul că, spre deosebire de produsele din tutun, de exemplu, perturbatorii endocrini nu pot fi evitați complet, deoarece ei sunt prezenți peste tot și ajung în corpul oamenilor, fără ca ei să știe sau să vrea acest lucru; |
| --- | --- |

36.

| 37. | invită Comisia și statele membre să furnizeze cetățenilor europeni, într-o formă adecvată și într-un limbaj accesibil, informații fiabile cu privire la pericolele pe care le implică perturbatorii endocrini, efectele acestora și eventualele mijloace de reducere a expunerii; |
| --- | --- |

37.

| 38. | solicită interzicerea bisfenolilor și ftalaților în materialele care intră în contact cu alimentele; |
| --- | --- |

38.

| 39. | atrage atenția că adesea bisfenolul A (BPA) este înlocuit cu bisfenol S (BPS), bisfenol F (BPF) și bisfenol HPF (BHPF), substanțe care au făcut mai puțin obiectul cercetării și care au în mod evident efecte similare asupra sistemului endocrin; consideră de aceea că legiuitorii ar trebui să reglementeze nu substanțele individuale, ci grupurile de substanțe înrudite. În cazul în care nu se dovedește contrariul pe baza unor date fiabile, substanțele cu structură similară ar trebui considerate ca având aceleași caracteristici toxicologice ca substanța cu gradul cel mai înalt de toxicitate din grupul respectiv; |
| --- | --- |

39.

| 40. | observă că o abordare bazată pe principiul precauției și respectarea sa strictă este și în interesul industriei (chimice), ea având o influență pozitivă asupra investițiilor în cercetare și în dezvoltarea produselor inovatoare și ecologice, precum și a unor alternative sigure și durabile, astfel contribuind la dezvoltarea pieței interne și a economiei în ansamblu; |
| --- | --- |

40.

| 41. | propune modernizarea cadrului juridic și a dispozițiilor UE prin care se asigură protecția împotriva perturbatorilor endocrini care au efecte directe asupra sănătății oamenilor, astfel încât dispozițiile legale și orientările într-un domeniu precum, de exemplu, produsele cosmetice pentru femei, să vizeze și protecția femeilor însărcinate; |
| --- | --- |

41.

| 42. | propune să se cerceteze „zonele și suprafețele cu risc înalt”, de exemplu suprafețele agricole și pajiștile unde se folosește ca îngrășământ nămolul de epurare, zonele din vecinătatea gropilor de gunoi și a instalațiilor de incinerare a deșeurilor sau, în sens mai larg, regiuni precum zona Mării Baltice, zona Mării Mediterane, regiunea dunăreană etc.; |
| --- | --- |

42.

Promovarea politicilor UE în ceea ce privește perturbatorii endocrini – Efectele măsurilor programate la nivel local și regional

| 43. | salută introducerea de către Comisie a unui test de adecvare prin care se evaluează dacă dispozițiile legale relevante ale UE referitoare la perturbatorii endocrini ating sau nu obiectivul principal, și anume, de a proteja sănătatea oamenilor și mediul înconjurător prin reducerea la minimum a expunerii la aceste substanțe; |
| --- | --- |

43.

| 44. | își exprimă satisfacția pentru faptul că înțelegerea perturbatorilor endocrini se bazează pe concluziile cele mai recente ale cercetărilor științifice, la fel ca și dezvoltarea politicilor; |
| --- | --- |

44.

| 45. | consideră că este esențial ca cetățenii să fie cât mai bine informați cu privire la perturbatorii endocrini și la răspândirea lor, precum și la pericolele pe care le presupun; |
| --- | --- |

45.

| 46. | consideră că este important ca Comisia să mobilizeze toate forțele pentru a identifica substanțele chimice toxice din produse, inclusiv perturbatorii endocrini, și pentru a institui și aplica, printre altele, un sistem adecvat de etichetare a produselor, în scopul informării cetățenilor; |
| --- | --- |

46.

| 47. | observă că autoritățile locale și regionale nu au, în general, competențe de legiferare privind perturbatorii endocrini, dar sunt în schimb obligate să se asigure de bunăstarea cetățenilor lor (în majoritatea statelor membre ale UE, nivelul regional este cel competent în domeniul sistemelor de sănătate); |
| --- | --- |

47.

| 48. | consideră, prin urmare, că este important din punct de vedere etic și economic, ca nivelurile local și regional să își exprime punctul de vedere privind perturbatorii endocrini, deoarece este bine-cunoscut că ei nu afectează doar sănătatea generațiilor prezente, ci și pe a celor viitoare; |
| --- | --- |

48.

| 49. | afirmă categoric că autoritățile locale și regionale sunt gata să protejeze generațiile viitoare, fără a se lăsa influențate de presiunea tot mai mare din partea unei industrii puternice și a unor parteneri comerciali ai UE; |
| --- | --- |

49.

| 50. | în absența unei legislații naționale și europene adecvate și cuprinzătoare privind perturbatorii endocrini, subliniază inițiativele de tipul „orașe și regiuni fără perturbatori endocrini”, „orașe nepericuloase”, „orașe fără pesticide”, adoptate de autoritățile locale și regionale pentru a reduce expunerea locuitorilor lor la substanțe chimice cu efect perturbator asupra sistemului endocrin, în special pentru grupurile cele mai vulnerabile – copii și femei însărcinate; |
| --- | --- |

50.

| 51. | consideră că este esențial ca politica UE în domeniul perturbatorilor endocrini să progreseze și să fie supus analizei impactul acțiunilor planificate la nivel local și regional; |
| --- | --- |

51.

| 52. | reamintește că anumiți ftalați sunt utilizați în prezent în sectorul sănătății, pentru a face dispozitivele medicale suficient de flexibile. Înainte de a se putea reduce conținutul de ftalați, trebuie încurajată dezvoltarea de noi produse cu aceleași proprietăți. Deși aceste substanțe sunt utilizate în continuare, este important să se garanteze eliminarea lor în mod corespunzător prin intermediul unor sisteme eficiente de colectare și distrugere; |
| --- | --- |

52.

| 53. | este convins că ierarhizarea în funcție de prioritate a indicatorilor de sănătate umană față de interesele industriei și ale pieței unice va crea noi provocări în ceea ce privește dezvoltarea și implementarea de tehnologii durabile pentru sănătate și mediu și ar fi, probabil, benefică pentru competitivitatea întreprinderilor, acestea fiind astfel încurajate spre inovare și investiții în soluții mai inteligente și mai durabile. Ea trebuie însă să se bazeze pe rezultate științifice și să meargă mână în mână cu o analiză a consecințelor de natură socioeconomică. |
| --- | --- |

53.

Bruxelles, 26 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://www.norden.org/en/publication/cost-inaction

1

(2)  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/27003928

2

(3)  JO L 354, 28.12.2013, p. 171.

3

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/39

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor — Dimensiunea transfrontalieră în reducerea riscului de dezastre (RRD)

(2019/C 404/08)

| Raportor | : | Roberto CIAMBETTI (CRE-IT), președinte și membru al Consiliului Regional Veneto |
| --- | --- | --- |

Raportor

:

Roberto CIAMBETTI (CRE-IT), președinte și membru al Consiliului Regional Veneto

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | subliniază că amploarea și frecvența tot mai mare a daunelor provocate de calamități au un impact asupra vieții oamenilor și din punct de vedere economic. În fiecare an, dezastrele naturale ucid circa 90 000 de persoane și afectează alte aproape 160 de milioane în toată lumea. Între 1980 și 2016, calamitățile naturale provocate de condițiile meteorologice și climatice au reprezentat în jur de 83 % din pierderile financiare din statele membre ale UE; |
| --- | --- |

1.

| 2. | subliniază că dezastrele nu țin seama de granițe și, prin urmare, dezvoltarea prevenirii, a rezilienței și a reacției eficiente în situații de urgență necesită o cooperare transfrontalieră. Cooperarea transfrontalieră eficientă ar aduce beneficii însemnate pentru 37,5 % din populația UE care trăiește în zonele de frontieră; |
| --- | --- |

2.

| 3. | subliniază că și posibilitatea unei întreruperi transfrontaliere de proporții a alimentării cu energie electrică, un așa-numit „blackout”, ar putea duce la situații de urgență grave, pentru care se recomandă cu insistență elaborarea unui plan de măsuri specifice de prevenire a dezastrelor și consolidarea contactelor transfrontaliere; |
| --- | --- |

3.

| 4. | reiterează necesitatea de a integra capacitatea de a reduce în mod semnificativ riscul și consecințele catastrofelor în toate strategiile politicilor de investiții ale UE, astfel încât banii publici să ajute comunitățile să devină mai reziliente la efectele negative ale dezastrelor și să garanteze că viețile cetățenilor nu sunt puse în pericol. Regretă că fondurile structurale și de investiții europene, în general, și Fondul de coeziune, în special, nu impun ca evaluarea riscurilor de dezastre să fie efectuată ca o condiție preliminară pentru realizarea proiectelor de infrastructură finanțate de UE; |
| --- | --- |

4.

| 5. | deși constată că UE dispune în prezent de două instrumente prin care intenționează să contribuie la coordonarea răspunsului și la consolidarea rezilienței în fața dezastrelor naturale (mecanismul de protecție civilă și Fondul de solidaritate al UE), este necesar un demers mai puternic de guvernanță pe mai multe niveluri pentru a îndeplini obiectivele Cadrului de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre pentru perioada 2015-2030 (SFDRR), în strânsă colaborare cu Biroul Organizației Națiunilor Unite pentru reducerea riscurilor de dezastre. În plus, principiul de a investi în reducerea riscurilor de dezastre trebuie să devină foarte important pentru viitorul Europei, inclusiv în semestrul european și pentru fondurile UE. |
| --- | --- |

5.

Observații generale

| 6. | amintește că, în avizele sale anterioare, CoR a atras atenția asupra amenințărilor și dezastrelor transfrontaliere care afectează regiuni din două sau mai multe state membre ale UE și a solicitat o mai bună cooperare între regiunile învecinate, pentru a garanta că eforturile de prevenire sunt depuse de toate părțile și că activitățile de răspuns sunt coordonate (1); |
| --- | --- |

6.

| 7. | observă că este nevoie de o planificare care să țină seama în mod dinamic de nevoile diferitelor regiuni, inclusiv ale regiunilor ultraperiferice, legate de riscuri, vulnerabilitate și expunere; |
| --- | --- |

7.

| 8. | observă că Europa prezintă un peisaj foarte divers al structurilor și metodelor de gestionare a riscurilor la nivel național sau la nivelurile subnaționale corespunzătoare. Ca atare, o abordare mai sistematică în viitoarele evaluări ale riscurilor ar putea fi utilă pentru dimensiunea transfrontalieră a riscurilor; |
| --- | --- |

8.

| 9. | sprijină și încurajează elaborarea de strategii și planuri de gestionare a riscurilor la nivel național, regional și local și, între altele, elaborarea de strategii transfrontaliere comune pentru regiunile transfrontaliere și coordonarea eficientă a acestor strategii. Comitetul a solicitat, de asemenea, să se aloce resurse suficiente programelor care sprijină cooperarea transfrontalieră în domeniul reducerii riscului de dezastre și al gestionării crizelor (2); |
| --- | --- |

9.

| 10. | consideră că planurile de prevenire și gestionare a riscurilor ar trebui să cuprindă, printre alte aspecte, scenarii de risc pe scară largă, transregională, în scopuri de supraveghere și monitorizare a evenimentelor prevăzute, astfel încât aceste scenarii să poată contribui mai bine la înțelegerea și evaluarea riscurilor la nivel regional. Studiile de vulnerabilitate și expunere la riscuri, cele de caracterizare a pericolelor și a mediului, care conduc la o cartografiere a riscurilor, constituie condiții prealabile necesare pentru planurile de prevenire și gestionare a riscurilor. Aceste riscuri la nivel transfrontalier ar trebui să fie disponibile publicului și comunicate în mod corespunzător de ambele părți ale frontierei, pentru a preveni și atenua catastrofele și pentru a pregăti reacția la acestea; |
| --- | --- |

10.

| 11. | se subliniază necesitatea de a consolida guvernanța, pentru a gestiona riscurile prin promovarea colaborării transfrontaliere; |
| --- | --- |

11.

| 12. | subliniază importanța unei mai bune înțelegeri a dimensiunii transfrontaliere a reducerii riscului de dezastre în Europa și necesitatea și valoarea adăugată a unei astfel de înțelegeri pentru o reducere mai eficientă și pe termen lung a riscului de dezastre; |
| --- | --- |

12.

| 13. | reiterează sprijinul (3) pentru propunerea de regulament a Comisiei Europene de stabilire a unui mecanism transfrontalier european (4) ca parte a eforturilor de eliminare a obstacolelor din calea cooperării transfrontaliere, inclusiv în domeniul reducerii riscului de dezastre. Pentru o mai bună cooperare transfrontalieră și pentru a preveni dezastrele, pot fi lansate noi proiecte pregătitoare în regiunile cele mai vulnerabile, cum ar fi regiunile ultraperiferice, insulele și regiunile de coastă; |
| --- | --- |

13.

| 14. | subliniază că, dacă o țară un poate face față singură unui dezastru, statele participante intervin și oferă asistență prin intermediul mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Cu toate acestea, dacă amenințările și dezastrele transfrontaliere afectează regiuni din două sau mai multe state membre, este necesară o cooperare mai eficace între regiunile învecinate, pentru a asigura punerea în comun a acțiunilor de prevenire și coordonarea activităților de intervenție; |
| --- | --- |

14.

| 15. | subliniază că prevenirea eficace a dezastrelor și comunicarea optimă în situații de criză presupun, pe lângă strategii concrete de coordonare și comunicare, și cunoașterea limbii vorbite în țara învecinată; |
| --- | --- |

15.

| 16. | în acest context, observă că cele mai multe țări au încheiat acorduri bilaterale cu țările vecine (nu neapărat limitate doar la două țări) care acoperă și cooperarea transfrontalieră în caz de dezastre. Cu toate acestea, ar trebui să se acorde mai multă atenție prevenirii și atenuării riscurilor, precum și pregătirii strategiilor de reacție; |
| --- | --- |

16.

| 17. | salută acordul provizoriu la care au ajuns Parlamentul European și Consiliul cu privire la consolidarea mecanismului actual de protecție civilă al UE și la răspunsul UE în caz de dezastre – rescEU, care – printre alte considerații – pune un accent mai mare pe riscurile transfrontaliere; |
| --- | --- |

17.

Rolul autorităților locale și regionale și al proiectelor transfrontaliere

| 18. | recomandă o mai mare implicare a autorităților locale și regionale în proiectele finanțate de UE în domeniul reducerii riscului de dezastre, deoarece aceste proiecte au continuitate în timp și pot fi repetate și în alte teritorii cu situații de risc similare; |
| --- | --- |

18.

| 19. | invită statele membre să implice, de asemenea, autoritățile locale și regionale în examinarea investițiilor planificate pentru toate programele relevante și în discutarea posibilelor schimbări; |
| --- | --- |

19.

| 20. | solicită intensificarea implementării proiectelor transfrontaliere de reducere a riscurilor de dezastre, în vederea unei utilizări pe scară mai largă a fondurilor structurale alocate în acest scop; |
| --- | --- |

20.

| 21. | speră că UE va acorda mai multe stimulente la nivel local și regional pentru a promova cooperarea transfrontalieră în materie de reducere a riscurilor, nu în ultimul rând în domeniul prevenirii, al formării și al pregătirii; |
| --- | --- |

21.

| 22. | subliniază rolul central al actorilor locali în reducerea riscurilor de dezastre și în consolidarea rezilienței, precum și valoarea inițiativelor existente la promovarea măsurilor de reducere a nivelului local de risc de dezastre, cum ar fi campania „Asigurarea rezilienței orașelor” a Biroului ONU pentru reducerea riscurilor de dezastre; |
| --- | --- |

22.

| 23. | este deosebit de important să se investească, inclusiv financiar, în acest plan privind reducerea riscurilor, în special în ceea ce privește schimbările climatice și evenimentele extreme aferente, prin intermediul mecanismului de protecție civilă al UE și al Fondului de solidaritate al UE; |
| --- | --- |

23.

Cooperarea transfrontalieră

Planificare

| 24. | afirmă necesitatea unei planificări transfrontaliere caracterizată de continuitate și care să țină seama de scenariile de risc care afectează mai multe țări, prin identificarea și evaluarea în comun a riscurilor și cartografierea lor, pentru dezvoltarea zonelor transfrontaliere și pentru protecția unui teritoriu de mare întindere, inclusiv în scopuri de supraveghere și monitorizare a evenimentelor preconizate; |
| --- | --- |

24.

| 25. | solicită înființarea unor comitete științifice pentru o mai bună stabilire a scenariilor de risc și pentru crearea de rețele de cunoștințe și competențe, alcătuite din tipuri de specializări bazate pe factori de risc similari pentru zone omogene (de exemplu, incendii forestiere în zona mediteraneeană, inundații bruște sau inundații treptate în Europa Centrală etc.), cu posibilitatea de a interveni rapid și de a dialoga cu autoritățile locale, pentru a putea dispune de resurse și mijloace financiare și umane; |
| --- | --- |

25.

| 26. | constată că, în condițiile reducerii finanțării, aspect observat în cazul unor autorități locale și regionale, devine din ce în ce mai important ca responsabilii din domeniul protecției civile să dispună de o evaluare mai bună a comunităților, a indivizilor și a proiectelor de protecție civilă. Consideră că indicele de reziliență socială, un rezultat al proiectului transfrontalier INDRIX cofinanțat de UE, este adecvat pentru evaluarea rezilienței comunității, pe baza datelor statistice și a datelor introduse tocmai în acest scop. Prin intermediul anumitor indicatori sociali (nivel de educație, condiții sanitare, rata șomajului, servicii oferite etc.), proiectul a permis estimarea perceperii riscului de către diverse comunități și, mai ales, identificarea acelor comunități care sunt mai expuse la riscuri și mai vulnerabile. Comitetul invită instituțiile competente să evalueze elaborarea unor instrumente de asigurare obligatorie împotriva dezastrelor naturale, uniformizate la nivel european și cu prime stabilite în funcție de nivelul de risc, inclusiv pentru a sensibiliza persoanele private, făcându-le să înțeleagă importanța prevenției, reducând hazardul moral și garantând tuturor cetățenilor europeni indemnizarea echitabilă și omogenă; |
| --- | --- |

26.

| 27. | constată că este necesară crearea unei baze de date în anumite regiuni transfrontaliere, partajată între țările învecinate, care să identifice materialele, mijloacele, echipamentele și specializările voluntarilor, amplasarea și logistica resurselor; |
| --- | --- |

27.

| 28. | menționează că această bază de date ar trebui înființată și gestionată nu doar pentru a îmbunătăți gradul de pregătire în caz de dezastre, ci și pentru a consolida redresarea socioeconomică și culturală a zonelor afectate de dezastre dintr-o perspectivă transfrontalieră comună; |
| --- | --- |

28.

| 29. | consideră că ar trebui fructificate și reproduse exemplele pozitive de cooperare transfrontalieră deja existente, cum ar fi:






  — | exercițiile comune germano-daneze de protecție civilă, cum ar fi DANGERREX 07, DANGERFloodEx 2010 și răspunsurile la situații de urgență care nu țin seama de frontiere; |
| --- | --- | --- |

29.

—

exercițiile comune germano-daneze de protecție civilă, cum ar fi DANGERREX 07, DANGERFloodEx 2010 și răspunsurile la situații de urgență care nu țin seama de frontiere;

| — | pregătirea pentru inundații și atenuarea daunelor transnaționale în bazinul râului Sava (comitatul Brod Posavina din Croația și districtul Mačva din Serbia); |
| --- | --- |

—

pregătirea pentru inundații și atenuarea daunelor transnaționale în bazinul râului Sava (comitatul Brod Posavina din Croația și districtul Mačva din Serbia);

| — | RiKoSt: strategii de comunicare a riscurilor [în Carintia (Austria) și în Tirolul de Sud (Italia), până în octombrie 2020]; |
| --- | --- |

—

RiKoSt: strategii de comunicare a riscurilor [în Carintia (Austria) și în Tirolul de Sud (Italia), până în octombrie 2020];

| — | U-SCORE-II: evaluări inter pares între orașe (proiecte-pilot în Portugalia, Italia și Regatul Unit); |
| --- | --- |

—

U-SCORE-II: evaluări inter pares între orașe (proiecte-pilot în Portugalia, Italia și Regatul Unit);

| — | echipamentul mobil pentru exerciții în apele interioare de pe Rinul Superior și Congresul Conferinței franco-germano-elvețiene privind Rinul Superior „Blackout – întrerupere de curent transfrontalieră de proporții” (2016); |
| --- | --- |

—

echipamentul mobil pentru exerciții în apele interioare de pe Rinul Superior și Congresul Conferinței franco-germano-elvețiene privind Rinul Superior „Blackout – întrerupere de curent transfrontalieră de proporții” (2016);

Formare

| 30. | subliniază că este important să li se ofere tinerilor stimulente pentru a urma cursuri de formare și îndeamnă statele membre și autoritățile locale și regionale să promoveze programe universitare specifice și proiecte ce cuprind activități de diminuare a riscurilor. De asemenea, subliniază că tinerii pot lua parte la activități de solidaritate în domeniul prevenirii riscurilor de dezastre, prin intermediul Corpului european de solidaritate (5). Aceste activități pot lua forma voluntariatului, a uceniciei, a stagiilor și a experienței la locul de muncă; |
| --- | --- |

30.

| 31. | este conștient de necesitatea înființării unei formări specifice pentru administratorii locali (inclusiv din perspectiva campaniei ce urmărește să sporească reziliența orașelor), prin care ei să devină mai conștienți și să dobândească instrumente mai puternice de cunoaștere, date fiind responsabilitățile directe pe care le au față de cetățeni și protecția și dezvoltarea teritoriului; |
| --- | --- |

31.

| 32. | recomandă să se acorde mai multă atenție formării voluntarilor și a tehnicienilor, astfel încât ei să devină mai specializați, încurajându-i și înființând programe de formare în funcție de riscurile existente în diversele țări, în special cele transfrontaliere, pentru a cunoaște mai bine teritoriul și a acționa în comun și a coordona monitorizarea, supravegherea și intervențiile în situații de urgență; |
| --- | --- |

32.

| 33. | reiterează că trebuie înființate campanii de informare prin intermediul autorităților locale sau al activităților de voluntariat, pentru a face cunoscute cetățenilor riscurile existente și comportamentele ce trebuie adoptate pentru a se proteja, precum și cu privire la inițiativele de învățare reciprocă de la nivel local și regional, prin intermediul unor evaluări inter pares între orașe și regiuni; |
| --- | --- |

33.

| 34. | subliniază că formarea transnațională ar trebui să fie conformă cu scenariile de risc stabilite în planurile transfrontaliere de prevenire și gestionare a riscurilor. De la experții tehnici și până la organizațiile de voluntari, toate părțile interesate nemijlocit de riscuri ar trebui implicate în aceste cursuri de formare de o parte și de alta a frontierei, eventual împreună; |
| --- | --- |

34.

| 35. | subliniază necesitatea de a consolida platformele de e-learning, cum ar fi Programul de formare legat de mecanismul de protecție civilă al Uniunii, și de a spori disponibilitatea cursurilor online deschise în domeniul protecției civile; |
| --- | --- |

35.

| 36. | sprijină ideea ca Fondul de solidaritate al UE să ofere asistență mai susținută campaniilor de informare în regiuni, prin măsuri de sprijinire care și-au dovedit deja eficiența în cazul statelor membre ale UE și al țărilor candidate. Fondul de solidaritate al UE este un instrument esențial de sprijinire a regiunilor interesate atunci când sunt necesare eforturi excepționale de reconstrucție a zonelor afectate de dezastre naturale și meteorologice, deoarece dezastrele naturale nu se opresc la frontiere; |
| --- | --- |

36.

Măsuri de urgență

| 37. | subliniază necesitatea de a încuraja un sistem de alertă la nivel transfrontalier, care să fie comun și standardizat, inclusiv pentru a garanta comunicarea în timp real a oricărei perturbări și a oricărui eveniment catastrofal care ar putea avea consecințe asupra teritoriului unei regiuni dintr-un alt stat; |
| --- | --- |

37.

| 38. | constată că este necesar să se încheie acorduri transfrontaliere pentru a standardiza și a accelera timpul de activare a sistemelor de salvare și a voluntarilor, identificând obstacolele juridice, încurajând cooperarea și optimizând alocarea mijloacelor și a resurselor umane. Comitetul solicită încheierea unor acorduri și în legătură cu riscurile de inundații, pentru o mai bună cunoaștere a gestionării organizării și funcționării barajelor, putând astfel interveni în timp util pentru reducerea riscurilor de inundații în aval, pe teritoriul altui stat membru; |
| --- | --- |

38.

| 39. | încurajează utilizarea unor acronime pentru identificarea centrelor de coordonare de la diverse niveluri teritoriale, în vederea standardizării și omogenizării terminologiei utilizate; |
| --- | --- |

39.

| 40. | solicită instituirea unor proceduri armonizate de informare prealabilă și pentru punerea în comun a procedurilor operative în caz de urgență; |
| --- | --- |

40.

| 41. | recomandă utilizarea unor aplicații informatice care să servească la alertarea cetățenilor în timp real; |
| --- | --- |

41.

| 42. | îndeamnă statele membre să recunoască și să certifice funcțiile profesionale (descrise optim ca „responsabili cu gestionarea riscurilor de dezastre”), pentru a-i ajuta pe administratorii locali și regionali, în special în situații de urgență, și pe planificatori, care să dispună de expertiză, abilități și competențe multidisciplinare și transversale; |
| --- | --- |

42.

Principiul subsidiarității

| 43. | este de acord că UE este responsabilă de punerea în aplicare a măsurilor de sprijinire, coordonare sau completare a măsurilor din statele membre în domeniul protecției civile; |
| --- | --- |

43.

Cele mai bune practici

| 44. | subliniază că există diverse exemple de bune practici de cooperare transfrontalieră în domeniul reducerii riscurilor de dezastre, care ar putea fi urmate și dezvoltate în mod optim, ca de exemplu:






  — | exerciții comune care ar asigura o abordare comună, înțelegerea reciprocă și omogenizarea nivelului de pregătire în caz de dezastre; |
| --- | --- | --- |

44.

—

exerciții comune care ar asigura o abordare comună, înțelegerea reciprocă și omogenizarea nivelului de pregătire în caz de dezastre;

| — | difuzarea de informații omogene, schimb de bune practici și învățarea din inițiativele, metodele și instrumentele regiunilor învecinate etc.; |
| --- | --- |

—

difuzarea de informații omogene, schimb de bune practici și învățarea din inițiativele, metodele și instrumentele regiunilor învecinate etc.;

| — | campanii comune de sensibilizare și educare a persoanelor care trăiesc în zone transfrontaliere cu risc ridicat, cu participarea diverselor părți interesate (de exemplu, zile speciale dedicate reducerii riscului de dezastre în unele orașe și comune); |
| --- | --- |

—

campanii comune de sensibilizare și educare a persoanelor care trăiesc în zone transfrontaliere cu risc ridicat, cu participarea diverselor părți interesate (de exemplu, zile speciale dedicate reducerii riscului de dezastre în unele orașe și comune);

| 45. | sprijină cu fermitate proiectul b-solutions al Asociației regiunilor frontaliere europene (AEBR), care își propune să identifice obstacolele juridice și administrative din calea cooperării transfrontaliere în materie de prevenire a dezastrelor și de reducere a lor. subliniază că, în cadrul primei cereri de propuneri din 2018, AEBR a identificat 10 cazuri (care au fost transformate în proiecte-pilot), dar multe cazuri nu au fost încă soluționate (ambulanțe, unități de pompieri sau elicoptere care pot intra pe teritoriul unor regiuni de frontieră, dar nu și al altora, formalități administrative pentru transferul corpurilor, prestarea asimetrică de servicii la nivel transfrontalier, probleme legate de asigurări, recunoașterea diplomelor etc.). Încurajează toate regiunile care se confruntă cu obstacole asemănătoare să participe la viitoarele cereri de propuneri; |
| --- | --- |

45.

| 46. | subliniază necesitatea ca regiunile afectate de dezastre să propună în comun soluții propriilor guverne naționale. Ca exemplu poate fi dată cooperarea dintre nordul Portugaliei și regiunea Galicia din Spania, regiuni care își prezintă prioritățile guvernelor centrale în chestiuni care pot fi soluționate în contextul „summiturilor iberice”, sau cooperarea strânsă dintre regiunile ultraperiferice Insulele Canare, Azore și Madeira prin programul Interreg MAC, la care au aderat și țări terțe vecine, cum ar fi Capul Verde, Mauritania și Senegal. |
| --- | --- |

46.

Bruxelles, 27 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Avizul Comitetului Regiunilor pe tema Cadrul de acțiune de la Hyogo post-2015: Gestionarea riscurilor în vederea obținerii rezilienței (JO C 271, 19.8.2014, p. 61).

1

Cadrul de acțiune de la Hyogo post-2015: Gestionarea riscurilor în vederea obținerii rezilienței

(2)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema Planul de acțiune privind Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre pentru perioada 2015-2030 (JO C 272, 17.8.2017, p. 32).

2

Planul de acțiune privind Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre pentru perioada 2015-2030

(3)  Avizul Comitetului European al Regiunilor privind Mecanismul de soluționare transfrontalieră (adoptat la 5 decembrie 2018, încă nepublicat în JO).

3

Mecanismul de soluționare transfrontalieră

(4)  Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind un mecanism de soluționare a obstacolelor juridice și administrative în context transfrontalier [COM(2018) 373 final].

4

(5)  Avizul Comitetului European al Regiunilor 2018/03892, pe tema Corpul european de solidaritate și noua strategie a UE pentru tineret (raportor: Matteo Bianchi).

5

Corpul european de solidaritate și noua strategie a UE pentru tineret

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/44

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor privind „O nouă agendă europeană pentru accelerarea dezvoltării industriilor maritime”

(2019/C 404/09)

| Raportor | : | Christophe CLERGEAU (FR-PSE), membru al Consiliului Regional Ținuturile Loarei |
| --- | --- | --- |

Raportor

:

Christophe CLERGEAU (FR-PSE), membru al Consiliului Regional Ținuturile Loarei

RECOMANDĂRI POLITICE

I.   Recomandări politice cheie pentru accelerarea dezvoltării industriilor maritime

Recunoașterea provocărilor și alegerea unei noi politici industriale mai proactive

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

| 1. | solicită conștientizarea oportunităților de dezvoltare, dar și a amenințărilor la care sunt expuse industriile maritime europene. Acestea trebuie să se mobilizeze, cu sprijinul administrațiilor europene, naționale și regionale, pentru a asigura succesul tranziției lor ecologice și energetice, al mutației digitale și al revoluției industriale, precum și pentru a face profesiile mai atractive. Aceste provocări trebuie abordate într-un moment în care industriile maritime europene sunt amenințate de o nouă concurență, din partea Asiei, în segmentul navelor cu valoare adăugată ridicată, în care Europa deține poziția de lider. Această concurență, care vizează captarea tehnologiilor europene, este o concurență neloială, caracterizată de dumping social și de mediu și finanțată în mare parte din ajutoare publice, în contradicție cu normele comerciale internaționale, o problemă pe care administrațiile europene ar trebui să o soluționeze, acționând în favoarea asigurării unor condiții de concurență echitabile. Trebuie remarcat faptul că, în prezent, și sectorul pescuitului se confruntă cu această concurență neloială; |
| --- | --- |

1.

| 2. | subliniază diversitatea sectoarelor din industriile maritime, care reprezintă un avantaj pentru consolidarea sinergiilor dintre industrii și impactul la nivel teritorial: construcțiile navale civile și militare, reparațiile și dezafectările (de la nave de croazieră la navele de agrement, de la navele de pescuit la navele de serviciu sau de pasageri, fără a uita flotele militare), energia din surse marine regenerabile, sectorul petrolier și al gazelor naturale, infrastructurile portuare, de coastă și de pe mare, pescuitul, pescuitul fructelor de mare, acvacultura și bioeconomia albastră; |
| --- | --- |

2.

| 3. | solicită continuarea angajamentului față de dezvoltarea unei activități de pescuit, de pescuit de fructe de mare și de acvacultură în ceea ce privește echilibrul și sustenabilitatea socială, economică și de mediu; subliniază, de asemenea, necesitatea unei reînnoiri a generațiilor care să se bazeze pe formare și pe îmbunătățirea condițiilor la bordul navelor; |
| --- | --- |

3.

| 4. | consideră că industriile maritime trebuie, ca și sectorul spațial și cel aeronautic, să dispună de o strategie industrială ambițioasă și de un cadru concret de punere în aplicare, adaptat caracteristicilor sale specifice: chestiunea suveranității, investițiile mari de capital, producția de serie mică, ciclul lung și nivelul ridicat de risc, nevoile substanțiale în materie de cercetare, inovare și formare; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atrage atenția asupra necesității de a sprijini dezvoltarea energiei eoliene offshore în largul mării, ca mijloc de reducere a ocupării zonelor maritime de coastă în apele de mică adâncime, în beneficiul altor activități specifice economiei albastre; |
| --- | --- |

5.

| 6. | reamintește că industriile maritime reprezintă al doilea sector din punctul de vedere al ocupării forței de muncă în economia albastră; în contextul creșterii globale, Europa ocupă o poziție de lider și creează numeroase locuri de muncă în sectorul industrial, de înaltă calificare și durabile; |
| --- | --- |

6.

| 7. | atrage atenția asupra rolului important pe care îl au porturile, infrastructuri strategice care nu sunt doar platforme comerciale și de transport, ci sunt din ce în ce mai mult considerate platforme industriale și de inovare, a căror interfață cu orașele învecinate ar putea fi mai bine pusă în valoare. Prin urmare, este important să se planifice un sprijin adecvat pentru toate întreprinderile de la țărm (1) care desfășoară deja activități legate de economia albastră sau care pot dezvolta astfel de activități prin pârghii de diversificare cu potențial dovedit; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atrage atenția asupra importanței sociale și economice a pescuitului și a activităților maritime pentru a asigura aprovizionarea cu alimente sigure și de calitate și reamintește importanța dimensiunii lor culturale și de patrimoniu, element fundamental pentru stimularea turismului; subliniază necesitatea de a se asigura că aceste activități tradiționale sunt compatibile cu noile sectoare care trebuie dezvoltate, creând sinergii între ele, în scopul generării de locuri de muncă și în slujba dezvoltării durabile; |
| --- | --- |

8.

| 9. | consideră că industriile maritime constituie una dintre pârghiile principale de realizare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) stabilite în Europa. Produsele, serviciile și inovațiile lor aduc o contribuție esențială la sprijinirea activităților necesare pentru realizarea cu succes a tranzițiilor, mai ales în ceea ce privește:






  — | explorarea oceanelor, dezvoltarea cunoștințelor despre mare și fundul mării; |
| --- | --- | --- |

9.

—

explorarea oceanelor, dezvoltarea cunoștințelor despre mare și fundul mării;

| — | intensificarea combaterii dereglărilor climatice, cauzate, printre altele, de transportul maritim; |
| --- | --- |

—

intensificarea combaterii dereglărilor climatice, cauzate, printre altele, de transportul maritim;

| — | dezvoltarea energiei marine din surse regenerabile, a parcurilor eoliene în larg și a interconexiunilor electrice dintre țările Uniunii Europene, pentru a spori ponderea formelor regenerabile de energie în mixul de energie electrică și integrarea lor la nivel european; |
| --- | --- |

—

dezvoltarea energiei marine din surse regenerabile, a parcurilor eoliene în larg și a interconexiunilor electrice dintre țările Uniunii Europene, pentru a spori ponderea formelor regenerabile de energie în mixul de energie electrică și integrarea lor la nivel european;

| — | prezența pe mare, monitorizarea și siguranța; intervențiile pe mare, inclusiv în ceea ce privește combaterea prezenței materialelor plastice; |
| --- | --- |

—

prezența pe mare, monitorizarea și siguranța; intervențiile pe mare, inclusiv în ceea ce privește combaterea prezenței materialelor plastice;

| — | cunoașterea și valorificarea bioresurselor marine, dezvoltarea durabilă a pescuitului, a acvaculturii și a economiei circulare albastre; |
| --- | --- |

—

cunoașterea și valorificarea bioresurselor marine, dezvoltarea durabilă a pescuitului, a acvaculturii și a economiei circulare albastre;

| 10. | împărtășește concluziile evaluării inițiativei „LeaderSHIP 2020”, adoptată de CESE în 2018 (2), care evidențiază limitele ce apar la punerea în aplicare și lipsa unor obiective precise și cuantificabile; |
| --- | --- |

10.

| 11. | solicită o abordare „LeaderSHIP 2030”, revizuită în profunzime, prin care să fie propus un „nou acord albastru european”, care să combine trei elemente: o politică comercială și în domeniul concurenței care să vizeze protejarea intereselor noastre și să permită apariția unor „campioni europeni”, mobilizarea și adaptarea fiecărei politici europene la nevoile și caracteristicile specifice ale industriilor maritime și adoptarea a șase obiective operaționale în jurul cărora să se mobilizeze actorii de la nivel național local și cei de la nivel european în perioada 2020-2027, și anume:






  — | decarbonizarea transporturilor maritime și construirea de nave ecologice: zero emisii, zero deversări în mare, zero zgomot; |
| --- | --- | --- |

11.

—

decarbonizarea transporturilor maritime și construirea de nave ecologice: zero emisii, zero deversări în mare, zero zgomot;

| — | eliminarea deșeurilor prezente în mare, în special a materialelor plastice; |
| --- | --- |

—

eliminarea deșeurilor prezente în mare, în special a materialelor plastice;

| — | industrii maritime 4.0, o abordare transversală orientată către performanță și către calitatea locurilor de muncă în toate industriile maritime; |
| --- | --- |

—

industrii maritime 4.0, o abordare transversală orientată către performanță și către calitatea locurilor de muncă în toate industriile maritime;

| — | asigurarea rolului de lider mondial al Europei în toate tehnologiile din domeniul energiei din surse marine regenerabile; |
| --- | --- |

—

asigurarea rolului de lider mondial al Europei în toate tehnologiile din domeniul energiei din surse marine regenerabile;

| — | o strategie europeană pentru o nouă bioeconomie albastră care să stimuleze pescuitul, acvacultura și valorizarea bioresurselor marine; |
| --- | --- |

—

o strategie europeană pentru o nouă bioeconomie albastră care să stimuleze pescuitul, acvacultura și valorizarea bioresurselor marine;

| — | lansarea unei misiuni a UE de explorare a oceanelor care să vizeze cunoașterea mediilor marine de pe întreaga planetă. |
| --- | --- |

—

lansarea unei misiuni a UE de explorare a oceanelor care să vizeze cunoașterea mediilor marine de pe întreaga planetă.

Aceste 6 obiective comportă provocări industriale specifice și trebuie, la rândul lor, să fie luate în considerare în procesul de reflecție lansat pe tema unei „misiuni” maritime în cadrul programului Orizont Europa;

| 12. | încurajează adoptarea de strategii pentru industriile maritime în regiunile ultraperiferice și insulele europene, în vederea accelerării progreselor în trei direcții prioritare: porturile, autonomia energetică cu emisii reduse de dioxid de carbon la costuri mai scăzute și bioeconomia albastră, inclusiv pescuitul și acvacultura; |
| --- | --- |

12.

| 13. | atrage atenția asupra importanței pe care o prezintă pentru viitorul industriilor maritime plasarea aspectelor maritime în centrul politicilor viitoare ale UE și al punerii în aplicare a fondurilor politicii regionale; |
| --- | --- |

13.

European Sea Tech: construirea unor rețele europene care să reunească ecosistemele de inovare regionale, mobilizând regiunile pentru structurarea lanțurilor valorice industriale

| 14. | consideră că ceea ce caracterizează în primul rând industriile maritime este o bază teritorială în regiunile maritime care au dezvoltat ecosisteme regionale de inovare de excelență destinate acestor industrii. Pe aceste ecosisteme regionale de inovare și pe strategiile de specializare inteligentă asociate lor trebuie să se sprijine politicile naționale și europene pentru a fi dinamice și eficace; |
| --- | --- |

14.

| 15. | propune crearea unui sistem „European Sea Tech” care să reunească ecosistemele de inovare regionale, prin crearea mai multor rețele de cooperare:






  — | pentru a dinamiza subsectoarele și a construi lanțuri valorice europene; |
| --- | --- | --- |

15.

—

pentru a dinamiza subsectoarele și a construi lanțuri valorice europene;

| — | pentru a identifica și monitoriza mai bine provocările legate de mutațiile industriale, în special în domeniile ecologic, energetic și digital; |
| --- | --- |

—

pentru a identifica și monitoriza mai bine provocările legate de mutațiile industriale, în special în domeniile ecologic, energetic și digital;

| — | pentru a crea noi servicii, produse și modele economice mai integrate și mai bine echipate în raport cu concurența de la nivel global. |
| --- | --- |

—

pentru a crea noi servicii, produse și modele economice mai integrate și mai bine echipate în raport cu concurența de la nivel global.

Comisia va lansa cereri de exprimare a interesului pentru a constitui rețele tematice. Fiecare ecosistem regional (sau interregional) ar putea solicita să aparțină mai multor rețele, în conformitate cu strategiile de specializare inteligentă din regiune. Ecosistemele care combină un număr mare de competențe și mai multe rețele ar constitui „ecosistemele centrale” ale sistemului „European Sea Tech”.

Fiecare rețea ar trebui să fie cât mai incluzivă cu putință, aducând laolaltă toate competențele diverselor regiuni europene. În cadrul rețelelor, vor fi abordate în mod sistematic aspecte legate de dezvoltarea durabilă, cercetare-dezvoltare, performanța industrială, finanțare și competențe.

Aceste rețele ar constitui, mai eficient decât o platformă europeană centralizată, baza de stabilire a unor relații de cooperare între regiuni, precum și a unor proiecte operaționale relevante pentru diferitele politici ale Uniunii.

Rolul sistemului „European Sea Tech” ar fi și stimularea transferului de tehnologii, de experiență și de competențe între diversele rețele și sectoare ale industriilor maritime;

| 16. | subliniază importanța inițiativei „European Sea Tech” în promovarea unei abordări transversale a industriilor maritime și în accelerarea tranziției către industrii maritime ecologice și digitale, prin mobilizarea ansamblului de tehnologii și competențe ale tuturor sectoarelor industriilor maritime, pentru a le pune la dispoziția celorlalte sectoare; |
| --- | --- |

16.

| 17. | își reafirmă sprijinul față de proiectul comunității de cunoaștere și inovare în domeniul mediului marin, dar observă că, concentrându-se pe gestionarea durabilă a resurselor marine, acest proiect nu poate reprezenta – în cel mai bun caz –, decât una dintre rețelele sistemului „European Sea Tech”; |
| --- | --- |

17.

| 18. | speră ca proiectele realizate în cadrul rețelelor de ecosisteme de inovare „European Sea Tech” să poată fi sprijinite prin parteneriate europene și să fie cofinanțate de Orizont Europa și de celelalte fonduri care pot fi mobilizate. Ar trebui ca aceste proiecte să poată include finanțarea unor linii-pilot, prototipuri și demonstratori; |
| --- | --- |

18.

| 19. | își reiterează, de asemenea, solicitarea privind crearea unei foi de parcurs în domeniul maritim în cadrul programului Orizont Europa, includerea explicită a provocărilor științifice și tehnologice cu care se confruntă industriile maritime în cadrul pilonului 2, precum și obiectivul de mobilizare a 10 % din bugetul programului Orizont Europa pentru finanțarea proiectelor cu un impact semnificativ asupra economiei albastre și a industriilor maritime; |
| --- | --- |

19.

II.   Propuneri concrete de mobilizare și adaptare a politicilor Uniunii Europene pentru perioada de după 2020 în serviciul industriilor maritime

Comerțul internațional și concurența

| 20. | subliniază, în ceea ce privește industriile și serviciile maritime, necesitatea unei noi politici comerciale „realiste”, bazate pe reciprocitate, pentru a apăra ocuparea forței de muncă și suveranitatea europeană de strategiile ofensive și neloiale ale marilor țări cu specific maritim, în special din Asia. Ori de câte ori este posibil și eficient, această politică ar trebui să promoveze un sistem de schimb stabil și multilateral, întemeiat pe norme echitabile și transparente, care să garanteze condiții de concurență loială, să încheie acorduri de succes cu partenerii comerciali și să se bazeze pe rolul OMC; |
| --- | --- |

20.

| 21. | consideră că, în ceea ce privește piețele mondiale și globale, politica în domeniul concurenței ar trebui să permită apariția unor „campioni europeni”, asigurând întotdeauna o concurență echitabilă și echilibrată în cadrul UE, și reafirmă valoarea adăugată a orientărilor privind ajutoarele de stat pentru transportul maritim și necesitatea unui cadru fiscal simplu, stabil și competitiv pentru realizarea acestui obiectiv; |
| --- | --- |

21.

| 22. | atrage atenția Comisiei asupra importanței unui control mai eficient al fluxurilor de investiții străine și a limitării și minimizării posibilelor efecte negative pe care le-ar putea avea transferurile de tehnologie asupra industriei europene, în special a celor incluse în marile contracte internaționale; |
| --- | --- |

22.

| 23. | solicită asumarea unor angajamente precise în gestionarea achizițiilor publice civile și militare, de exemplu prin introducerea unor cerințe ferme în aprovizionarea cu anumite produse și servicii care au fost identificate în prealabil ca strategice sau deosebit de vulnerabile în raport cu concurența la nivel mondial; |
| --- | --- |

23.

Finanțarea proiectelor

| 24. | solicită finalizarea rapidă a proiectului de platformă pentru finanțarea proiectelor privind economia albastră, care ar trebui să includă un sistem de sprijin, dar și un fond de investiții specific pentru a finanța proiecte inovatoare și riscante. Principalul obiectiv al platformei ar trebui să fie, într-adevăr, concentrarea pe asigurarea unei finanțări la rate preferențiale a proiectelor considerate a fi prea riscante de către operatorii tradiționali, pentru a răspunde astfel disfuncționalităților pieței. Acest sistem va trebui să funcționeze în strânsă cooperare cu statele membre și regiunile, pentru a asigura complementaritatea instrumentelor de intervenție și continuitatea monitorizării proiectelor. Această platformă ar trebui să se bazeze, printre altele, pe rețelele și pe „ecosistemele centrale” ale sistemului „European Sea Tech”; |
| --- | --- |

24.

| 25. | în plus, solicită Comisiei să stabilească, în serviciul economiei albastre și al industriilor maritime, un obiectiv și o metodă de utilizare a vehiculelor de investiții europene care vor fi lansate în cadrul InvestEU, în special în legătură cu programul Orizont Europa; |
| --- | --- |

25.

| 26. | subliniază necesitatea unor instrumente care să permită reducerea costurilor financiare ale proiectelor structurale și prefinanțarea corespunzătoare a achizițiilor și investițiilor mari (nave de croazieră, echipamente GNL, energie din surse marine regenerabile etc.); |
| --- | --- |

26.

| 27. | reiterează necesitatea unei finanțări specifice pentru regiunile ultraperiferice, ținând seama de constrângerile și de trăsăturile lor specifice. Aceste regiuni conferă Europei o dimensiune maritimă și oceanică excepțională, datorită poziției lor strategice, în Oceanul Atlantic, în Oceanul Indian și în Marea Caraibilor, și reprezintă active naturale unice, după cum a recunoscut și Comisia Europeană; |
| --- | --- |

27.

| 28. | subliniază că este importantă facilitarea apelului la achiziții inovatoare (innovative procurement), ceea ce face posibilă relaxarea normelor privind licitațiile pentru achiziționarea de tehnologii emergente, care nu au fost încă introduse în mod standardizat pe piață. Acest demers accelerează introducerea pe piață a inovațiilor, permițând întreprinderilor care oferă servicii și produse noi să își găsească mai rapid primii clienți; |
| --- | --- |

28.

| 29. | subliniază importanța barierelor legate de constrângerile normative specifice domeniului maritim și de termenele administrative necesare prelucrării cererilor în ceea ce privește realizarea testelor și a probelor pe mare. Sugerează crearea unui grup de lucru european care să reunească Comisia, statele membre, regiunile și actorii economici pentru a disemina bunele practici și a încuraja o tendință favorabilă a cadrelor de referință naționale; |
| --- | --- |

29.

| 30. | consideră că merită să se ia în considerare opțiunea de a avansa mai mult, prin înființarea în viitor a unei „Agenții pentru proiecte de cercetare avansată în domeniul maritim” (Maritime Advanced Research Projects Agency), după modelul agenției DARPA din SUA și, astfel, să se sprijine prin finanțare specifică inovarea disruptivă, cu recunoașterea dreptului la eșec și cu luarea în considerare pe deplin a constrângerilor în materie de dezvoltare ale IMM-urilor și ale întreprinderilor cu capitalizare medie; |
| --- | --- |

30.

| 31. | propune, într-un context post-Brexit, să se acorde părților interesate din industriile maritime o parte din fondurile specifice alocate pentru a sprijini zonele cele mai afectate, pentru a crea noi perspective de dezvoltare și de ocupare a forței de muncă; |
| --- | --- |

31.

| 32. | subliniază importanța inițiativei „European Sea Tech” în promovarea unei abordări transversale a industriilor maritime și în accelerarea tranziției către industrii maritime ecologice și digitale, prin mobilizarea ansamblului de tehnologii și competențe ale tuturor industriilor maritime, pentru a le pune la dispoziția celorlalte sectoare. Această abordare transversală trebuie, de asemenea, încurajată în ceea ce privește activitățile maritime și costiere și alte sectoare industriale și digitale care aduc inovații direct accesibile sau care pot fi adaptate în mod util la lumea maritimă; |
| --- | --- |

32.

Industriile maritime 4.0

| 33. | atrage atenția asupra provocărilor cu care se confruntă industria 4.0 în ceea ce privește tranziția energetică și ecologică, performanțele industriale, digitalizarea, printre care cea a proceselor de producție, și cooperarea în cadrul lanțurilor valorice locale și europene. În acest sens, sprijină obiectivul „Green Shipyard 2050”, care urmărește realizarea unor șantiere navale exemplare în cadrul tranziției ecologice și energetice; |
| --- | --- |

33.

| 34. | reamintește, de asemenea, că învățarea pe tot parcursul vieții, dezvoltarea și calitatea locurilor de muncă, condițiile de muncă și mobilizarea experienței și a creativității angajaților sunt indisolubil legate de această transformare industrială; |
| --- | --- |

34.

| 35. | consideră că inovarea și investițiile productive în acest domeniu ar trebui să fie o prioritate a politicii europene de sprijinire a industriilor maritime și să vizeze în special IMM-urile; |
| --- | --- |

35.

| 36. | subliniază că cooperarea dintre sectorul civil și cel militar reprezintă un factor de progres comun, facilitând în special transferul – în ambele direcții – de tehnologie și de know-how, precum și mobilitatea competențelor umane; |
| --- | --- |

36.

| 37. | subliniază importanța încurajării tranziției companiilor petroliere și de gaze naturale offshore și a strategiilor de diversificare a acestora către alte sectoare ale economiei albastre; aceste întreprinderi au o expertiză însemnată în domeniul marin, gestionează exemplar proiecte lungi și complexe și dispun de competențe valoroase pentru a contribui la dezvoltarea industriilor maritime (nave de aprovizionare, robotică submarină, sistem de ancorare și de automatizare etc.). Ele ar putea reinvesti în mod util și colectiv o parte din profiturile obținute în sectorul hidrocarburilor în fonduri de investiții în economia albastră și în energia marină din surse regenerabile; |
| --- | --- |

37.

| 38. | subliniază că revoluția tehnologică va duce la faptul că navele vor înceta să fie unități analogice și vor deveni platforme de transport digitale, în cadrul unei transformări care oferă oportunități pentru o mai puternică integrare și interconexiune între diferite sisteme digitale. Această evoluție modifică metodele de lucru ale sectorului, de exemplu în ceea ce privește interacțiunea dintre nave și instalațiile de pe uscat sau contactele dintre nave și dintre acestea și autorități. Prin urmare, industriile maritime europene și autoritățile publice ar trebui să profite de oportunitățile oferite de digitalizare, din perspectiva concurenței internaționale; |
| --- | --- |

38.

| 39. | subliniază necesitatea absolută de a lua în considerare și de a sprijini digitalizarea și, la un nivel mai general, noile tehnologii de inteligență artificială (IA) în inovarea maritimă; |
| --- | --- |

39.

| 40. | propune ca o serie de subiecte, nu doar tehnologice, ci și legate de dezvoltarea de noi servicii, să fie luate în considerare în cadrul programelor de sprijin și finanțare, cum ar fi cele destinate navelor și submersibilelor autonome (autonomous underwater vehicles – AUV) sau serviciilor de supraveghere maritimă și întreținere predictivă, în care angajamentele contractuale pentru rezultate și performanțe prevalează tot mai mult în raport cu angajarea resurselor. Ar trebui să se promoveze crearea de platforme capabile să asigure convergența diferitelor tehnologii de supraveghere maritimă din diferite state membre, pentru a spori interoperabilitatea activităților de supraveghere, pentru a îmbunătăți eficacitatea operațiunilor pe mare, pentru a facilita punerea în aplicare a legislației și a politicilor europene în acest domeniu și, ca atare, pentru a promova un control mai bun al spațiului maritim european; |
| --- | --- |

40.

Ocuparea forței de muncă, competențe și formare

| 41. | recunoaște importanța stimulării dialogului social sectorial și a organizării relației dintre ocuparea forței de muncă și formare în industriile maritime; solicită platforme specifice pentru îndeplinirea acestor sarcini atât în domeniul transportului maritim și al bioresurselor marine, cât și în industria manufacturieră și construcțiile navale. Se atrage atenția în special asupra necesității de a adapta și de a promova formarea în domeniul maritim și al pescuitului, astfel încât aceasta să fie un element care să sprijine reînnoirea generațiilor în sectorul pescuitului, al acvaculturii și al pescuitului de fructe de mare; de asemenea, este necesară adecvarea și promovarea formării universitare în cadrul studiilor superioare din domeniul marinei comerciale. În plus, se consideră necesar să se instituie un sistem de asigurare a eficienței programelor de formare și a competențelor adecvate ale formatorilor; |
| --- | --- |

41.

| 42. | subliniază că dezvoltarea activităților pe mare presupune asigurarea de angajați cu competențe solide în domeniul maritim sau o formare suplimentară semnificativă pentru cei care nu cunosc viața pe mare. În acest sens, devine evidentă necesitatea de a desfășura campanii în rândul tinerilor pentru a atrage talente și a include noi profesioniști în industriile maritime, în marina comercială și în sectorul pescuitului, în activități desfășurate atât pe uscat, cât și pe mare; |
| --- | --- |

42.

| 43. | salută progresele realizate prin adoptarea recentelor directive privind detașarea, foarte importante în sectorul maritim, și solicită crearea unui sistem de recunoaștere a calificărilor profesionale, nu doar a diplomelor și certificatelor, pentru a implementa pe deplin principiul remunerației egale pentru muncă egală; |
| --- | --- |

43.

| 44. | consideră că mobilitatea salariaților în cadrul UE este un element pozitiv pentru organizarea optimă a lanțurilor valorice în industriile maritime și pentru a face față evoluțiilor din diverse sectoare. Acest obiectiv trebuie abordat păstrând și consolidând în același timp competențele necesare pentru a răspunde nevoilor întreprinderilor, mai întâi la nivel local și apoi la nivel european; |
| --- | --- |

44.

III.   O abordare și propuneri specifice pentru principalele sectoare ale industriilor maritime

Digitalizarea industriilor maritime

| 45. | subliniază necesitatea absolută de a lua în considerare și de a sprijini digitalizarea și, la un nivel mai general, noile tehnologii de inteligență artificială (IA) în inovarea maritimă;
  propune ca o serie de subiecte, nu doar tehnologice, ci și legate de dezvoltarea de noi servicii, să fie luate în considerare în cadrul programelor de sprijin și finanțare, cum ar fi cele destinate navelor și submersibilelor autonome (autonomous underwater vehicles – AUV) sau serviciilor de supraveghere maritimă și întreținere predictivă; |
| --- | --- |

45.

propune ca o serie de subiecte, nu doar tehnologice, ci și legate de dezvoltarea de noi servicii, să fie luate în considerare în cadrul programelor de sprijin și finanțare, cum ar fi cele destinate navelor și submersibilelor autonome (autonomous underwater vehicles – AUV) sau serviciilor de supraveghere maritimă și întreținere predictivă;

Bioeconomia albastră

| 46. | subliniază potențialul promițător, dar încă slab exploatat, al sectorului bioeconomiei albastre, cu aplicații multiple pe piețe (alimentație umană și furaje, farmacologie, produse cosmetice, energie) și cu un puternic impact teritorial; subliniază că trebuie să se acorde prioritate celor mai mature și mai importante sectoare economice: pescuitul, acvacultura și culturile marine; |
| --- | --- |

46.

| 47. | salută mobilizarea în jurul acestui sector emergent, în special prin intermediul „Forumului privind bioeconomia albastră”, coordonat de DG MARE; consideră că, după o etapă majoră de investiții în cercetare și dezvoltare, ar trebui să se acorde prioritate industrializării și comercializării proceselor noi, dovedite și controlate pe scară redusă; |
| --- | --- |

47.

| 48. | speră că se va acorda o nouă prioritate acestui sector prin investiții în întregul lanț valoric, de la extracția sau producția controlată de resurse biologice, până la faza de prelucrare și de promovare a produselor; |
| --- | --- |

48.

| 49. | în acest sens, propune stabilirea unor legături cu sectoarele maritime mai mature, cum ar fi pescuitul și acvacultura, în vederea dezvoltării în aval a lanțului valoric de valorificare și prelucrare a produselor pescărești care generează cea mai mare valoare adăugată; |
| --- | --- |

49.

| 50. | subliniază importanța economiei maritime circulare, pentru a sprijini dezvoltarea bioeconomiei albastre (aplicarea principiului „zero aruncări înapoi în mare” în domeniul pescuitului, recuperarea de paragat flotant, a reziduurilor provenite din valorificarea algelor, tratarea deșeurilor și a materialelor plastice etc.); |
| --- | --- |

50.

| 51. | îndeamnă Uniunea Europeană să sprijine explorarea la nivel mondial a tuturor mărilor și oceanelor, mai ales în vederea consolidării cunoștințelor privind mediul marin și climatologia (ciclul de carbon și absorbția de CO2, acidificarea și creșterea nivelului mării etc.) sau pentru identificarea diverselor rezerve energetice și non-energetice, astfel încât să se evalueze mai bine potențialul resurselor marine (energie geotermală, minerale strategice etc.); |
| --- | --- |

51.

Construcții navale civile și militare

| 52. | afirmă caracterul strategic al investițiilor europene în factorii de diferențiere din sectorul construcțiilor navale, în special în ceea ce privește digitalizarea și tranziția ecologică și energetică. Inovarea duce la îmbunătățirea competitivității europene și la recâștigarea unor cote de piață. Aspectele legate de finanțare sunt, de asemenea, esențiale pentru construcțiile navale; |
| --- | --- |

52.

| 53. | atrage atenția asupra noilor piețe legate de aceste tranziții: integrarea în nave a sistemelor ecologice de propulsie, a sistemelor inovatoare de propulsie decarbonizată (noile sisteme de veliere), a navelor de aprovizionare, a feriboturilor electrice, a navelor pentru transportul de mărfuri pe distanțe scurte, a navelor pentru servicii portuare și de coastă etc.; |
| --- | --- |

53.

| 54. | subliniază importanța consolidării legăturilor și a cooperării locale dintre șantiere și lanțul lor de co-contractare în cadrul clusterelor maritime; de asemenea, subliniază necesitatea sprijinirii regiunilor în care se desfășoară activități de construcții și reparații de nave, în care operează un mare număr de întreprinderi mici și mijlocii; dorește să se acorde un sprijin specific lanțurilor valorice din sectorul producătorilor de echipamente, care reprezintă 50 % din cotele de piață la nivel global și o cifră de afaceri dublă față de cea a construcțiilor navale. În politica sa comercială și de finanțare, UE trebuie să promoveze și utilizarea echipamentelor europene la bordul navelor construite în afara Uniunii; |
| --- | --- |

54.

| 55. | încurajează, în cadrul sistemului „European Sea Tech”, implicarea sistematică, în lanțurile valorice din sectorul construcțiilor navale, a unor noi actori care pot contribui la stimularea capacității de producție, la mobilizarea competențelor și la competitivitatea europeană; |
| --- | --- |

55.

| 56. | subliniază că repararea navelor și construirea de ambarcațiuni mici sunt activități industriale strategice pentru regiunile ultraperiferice, deoarece flotele și structurile plutitoare care operează în apele lor suferă de pe urma caracterului insular și a îndepărtării de continentul european, care le afectează puternic logistica, întreținerea și înlocuirea unităților mici; prin urmare, pentru a sprijini creșterea eficientă a activităților maritime în aceste regiuni, ar trebui să se acorde un sprijin specific acestor activități industriale; |
| --- | --- |

56.

| 57. | consideră că problematica maritimă trebuie să se afle în centrul noilor politici de apărare și securitate, ceea ce presupune să se acorde o atenție deosebită construcțiilor navale militare; propune, în acest sens, să se acorde mai mult sprijin dezvoltării tehnologiilor cu dublă utilizare în cele două sectoare, civil și militar; |
| --- | --- |

57.

| 58. | subliniază necesitatea consolidării capacității flotelor care desfășoară misiuni suverane de supraveghere și de securitate și consideră că aceste misiuni suverane trebuie asigurate de nave construite în Europa; subliniază că organizarea adecvată a acestor misiuni, în special în contextul Brexitului și al provocărilor legate de migrație, presupune angajarea flotelor naționale existente, în strâns parteneriat cu Frontex, și necesită un efort de solidaritate la nivel european, pentru a sprijini țările cele mai implicate în aceste misiuni de interes comun major; |
| --- | --- |

58.

Energia din surse marine regenerabile

| 59. | consideră că energia din surse regenerabile marine (EMR) este un sector cu potențial ridicat de a contribui semnificativ la producția de energie din surse regenerabile, la constituirea unui lanț valoric industrial care creează locuri de muncă durabile în multe regiuni și la exporturi de succes; amintește că dezvoltarea acestui sector trebuie să se desfășoare în mod respectuos față de mediu, compatibil sau chiar în sinergie cu activitățile preexistente; |
| --- | --- |

59.

| 60. | atrage atenția asupra dinamicii constând în reducerea spectaculoasă a costurilor legate de parcurile eoliene offshore fixate în sol din Europa, după instalarea primelor ferme în 1991, datorită, în special, structurării unui sector industrial european de succes în ultimii 10 ani; |
| --- | --- |

60.

| 61. | reamintește importanța reparațiilor și a reviziilor la care sunt supuse navele și că acestea ar trebui să fie casate la sfârșitul ciclului lor de viață. Prin urmare, se recomandă elaborarea unui plan specific de către Comisie, pentru a dota UE cu structuri suficiente pentru buna desfășurare a acestor sarcini, inclusiv cu angajamentele bugetare necesare în acest scop; |
| --- | --- |

61.

| 62. | subliniază că dezvoltarea în continuare a acestui sector necesită continuarea eforturilor la nivel european, în special în domeniul cercetării și dezvoltării (investiții de peste 3 miliarde EUR), dar este determinată în prezent de opțiuni politice clare, care depind, în primul rând, de statele membre: stabilirea de volume și calendare ambițioase pentru cererile de oferte, nu numai pentru turbinele eoliene fixate în sol, în prezent cea mai dezvoltată tehnologie, ci și pentru noile tehnologii, cum ar fi turbinele eoliene flotante și hidroeolienele sau sistemele de utilizare a energiei valurilor, pentru care este neapărat nevoie de o retribuție suficientă și garantată, pentru a declanșa investițiile și a începe industrializarea acestora; |
| --- | --- |

62.

| 63. | încurajează crearea la nivel european a unor instrumente de sprijinire a investițiilor, dar și de asigurare a proiectelor și de gestionare a riscurilor. Crearea unor astfel de instrumente ar putea reduce semnificativ costurile de finanțare și, ca atare, ar reduce prețul de cost al energiei electrice produse; |
| --- | --- |

63.

| 64. | salută progresele semnificative înregistrate în ultimii ani în testarea prototipurilor și a demonstratorilor pentru tehnologiile emergente în condiții reale de utilizare, în special în ceea ce privește hidroeolienele, cu perspective din ce în ce mai sigure și mai credibile de reducere a costurilor, care trebuie să permită justificarea lansării acestei piețe prin intermediul unor tarife fixe adaptate, consolidând astfel poziția de lideri mondiali a actorilor europeni; |
| --- | --- |

64.

| 65. | îndeamnă Uniunea Europeană să își stabilească drept obiectiv deținerea poziției de lider mondial în sectorul turbinelor eoliene flotante și recomandă Comisiei și statelor membre să analizeze ideea unor licitații coordonate sau comune, astfel încât să ofere pieței un volum sporit și o mai mare vizibilitate. Ar putea fi elaborată o abordare similară pentru hidroeoliene și sistemele de utilizare a energiei valurilor în cazul fermelor-pilot înainte de comercializare; |
| --- | --- |

65.

| 66. | subliniază că este important să se adopte o abordare specifică în zonele care nu sunt interconectate, în special în teritoriile insulare, permițând astfel propunerea unor soluții globale pentru o autonomie energetică fără dioxid de carbon, combinând tehnologii, în special EMR, în funcție de caracteristicile fiecărui teritoriu; în această perspectivă, trebuie depuse mai multe eforturi pentru dezvoltarea unor mașini cu putere medie; |
| --- | --- |

66.

| 67. | propune ca aceste soluții de autonomie energetică să fie, de asemenea, testate și validate în cadrul proiectelor de construcții offshore multifuncționale, care prefigurează o orientare tot mai accentuată spre potențialul maritim, nu numai a activităților industriale, ci și, în cele din urmă, a vieții umane în sens larg; este imperios necesar ca aceste perspective, pe termen mai lung, să răspundă unor cerințe stricte în ceea ce privește durabilitatea și controlul efectelor asupra mediului, pe parcursul întregului ciclu de viață al proiectelor; |
| --- | --- |

67.

IV.   Porturile, o provocare majoră pentru dinamica industriilor maritime

Platforme portuare și infrastructuri portuare, de coastă și pe mare

| 68. | atrage atenția asupra capacității porturilor, datorită integrării activităților și potențialului de care dispun, ca domenii de dezvoltare a proiectelor de „creștere albastră”, care ar putea servi drept exemplu ce poate fi extins la toate regiunile de coastă; |
| --- | --- |

68.

| 69. | insistă asupra faptului că, indiferent de statutul lor, porturile sunt considerate în continuare active strategice, în care autoritățile publice au responsabilitatea să investească și că normele în materie de concurență și control al ajutoarelor de stat permit astfel de investiții; |
| --- | --- |

69.

| 70. | subliniază necesitatea de a sprijini, prin fonduri UE, infrastructura portuară a regiunilor ultraperiferice, având în vedere lipsa de alternativă pentru transportul de mărfuri și faptul că ajutoarele de stat pentru aceste infrastructuri, dată fiind dimensiunea lor pur locală, nu reprezintă denaturări ale concurenței pe piața internă a UE; |
| --- | --- |

70.

| 71. | subliniază că funcția unui port este de a fi atât o platformă de transport maritim, cât și una dedicată industriilor maritime și activităților aferente de inovare și formare; atrage atenția asupra faptului că ele constituie un factor de atractivitate regională pentru noi activități industriale în perimetrul sau hinterlandul lor; |
| --- | --- |

71.

| 72. | subliniază importanța sectorului logistic și al serviciilor maritime în cadrul porturilor și necesitatea de a introduce, alături de inovații tehnice, și noi modele economice și de servicii în porturi, bazate – de exemplu – pe digitalizarea lor treptată (porturi inteligente) și pe posibilitatea de îmbunătățire și optimizare a proceselor oferită de prelucrarea datelor (big data); |
| --- | --- |

72.

| 73. | recomandă încurajarea unei mai bune articulări a porturilor cu mediul lor urban, consolidându-se, în același timp, autonomia decizională a comunităților portuare și asigurându-se conservarea terenului portuar pentru a permite dezvoltări ulterioare; |
| --- | --- |

73.

| 74. | propune să se creeze, în cadrul sistemului „European Sea Tech”, o rețea de porturi implicate în dezvoltarea economiei albastre, în siajul lucrărilor Forumului european al porturilor și ale subgrupurilor sale „Porturi și platforme pentru creșterea albastră” (Ports and hubs for blue growth) și „Porturi ecologice” (Green ports); |
| --- | --- |

74.

| 75. | subliniază importanța lucrărilor de inginerie civilă și de mediu în porturi și în zonele de coastă pentru dezvoltarea siturilor și a zonelor de coastă și pentru a însoți adaptarea la schimbările climatice; |
| --- | --- |

75.

| 76. | propune ca porturile să devină incubatoarele și, eventual, în viitor, gestionarii noilor proiecte de infrastructură offshore, indiferent dacă este vorba de porturi offshore sau, la nivel mai general, de platforme utilizate în comun pentru activitățile economiei albastre (transbordare, platforme logistice, producție de energie marină din surse regenerabile, acvacultură, repararea navelor, baze științifice etc.); |
| --- | --- |

76.

| 77. | propune să se lanseze un proces de reflecție asupra rolului funcțional al așa-numitelor porturi „secundare”, rol care oscilează între specializarea pe piețele cu volum redus și consolidarea/complementaritatea în raport cu marile porturi industriale învecinate; |
| --- | --- |

77.

Decarbonizarea porturilor și a transportului maritim

| 78. | consideră că trebuie intensificat de urgență sprijinul acordat pentru investițiile din porturi destinate aprovizionării navelor cu GNL și, în general, pentru infrastructura care contribuie la reducerea amprentei ecologice a navelor (conexiune electrică bord-cheiuri pe baza unor tehnologii cu emisii scăzute de dioxid de carbon); consideră că această tranziție către carburanți mai curați sau noi purtători de energie reprezintă o prioritate pentru punerea în aplicare a obiectivelor de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și a emisiilor nocive pentru sănătatea umană și consideră că armatorii ar trebui să fie sprijiniți pentru a-și adapta și reînnoi flota. Subliniază că biogazul produs din bioresurse (plante, agricultură și alimente) poate contribui, de asemenea, la lanțul valoric al GNL pentru a reduce și mai mult emisiile de gaze cu efect de seră în raport cu soluțiile actuale; |
| --- | --- |

78.

| 79. | propune o evaluare a oportunității instituirii unor „coridoare albastre cu GNL pentru insulele europene și [...] pentru regiunile ultraperiferice”, în conformitate cu Rezoluția Parlamentului European din 25 octombrie 2018 pe tema „Implementarea infrastructurii pentru combustibili alternativi în Uniunea Europeană: este momentul să acționăm!” [2018/2023(INI)];
  reamintește, în acest context, necesitatea unor instrumente financiare adaptate pentru a sprijini astfel de investiții, care rămân relativ ridicate în aceste zone; |
| --- | --- |

79.

reamintește, în acest context, necesitatea unor instrumente financiare adaptate pentru a sprijini astfel de investiții, care rămân relativ ridicate în aceste zone;

| 80. | atrage atenția asupra necesității de a sprijini cercetarea și dezvoltarea acvaculturii offshore, prin integrarea cunoștințelor existente privind ingineria oceanelor în largul mării și industria 4.0, ca mijloc de reducere a prezenței fermelor de acvacultură ancorate în zonele maritime costiere, în beneficiul altor activități specifice economiei albastre, care trebuie să utilizeze același spațiu marin; |
| --- | --- |

80.

| 81. | arată că activitățile de cercetare și dezvoltare pot deschide calea către utilizarea combustibililor sintetici lichizi produși din lanțul valoric al carbonului și din energie din surse regenerabile; consideră că această posibilitate ar trebui analizată cu prudență și că aceste tehnologii trebuie să își demonstreze competitivitatea în raport cu alte soluții, să aibă o amprentă de mediu redusă și să contribuie la combaterea efectului de seră pe toată durata ciclului; în stadiul actual, nu există încă dovezi în acest sens; |
| --- | --- |

81.

| 82. | recunoaște că utilizarea GNL poate acoperi doar o perioadă de tranziție și solicită să se dezvolte alimentarea la țărm cu energie electrică a navelor, în porturi, precum și utilizarea navelor electrice, a energiei solare și eoliene pe nave și să se aibă în vedere o producție și o utilizare competitive a hidrogenului din surse regenerabile în transportul maritim (asigurându-se totodată dezvoltarea energiei din surse marine regenerabile, în special a tehnologiilor cu un potențial ridicat de producție, cum ar fi turbinele eoliene offshore fixate în sol și flotante); |
| --- | --- |

82.

| 83. | pentru aceasta, solicită dezvoltarea în porturi a unei infrastructuri de rețele inteligente, necesară pentru integrarea unor surse distribuite de energie electrică din surse regenerabile, pentru instalarea unor sisteme de furnizare a energiei de la rețeaua electrică terestră, pentru mobilitatea electrică și pentru alte tehnologii care țin de rețelele inteligente. |
| --- | --- |

83.

Bruxelles, 27 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  NAT-V-044 – „Inovarea în economia albastră: exploatarea potențialului mărilor și oceanelor noastre de a genera creștere economică și locuri de muncă” – Raportor: Adam Banaszak.

1

(2)  https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/opinions-information-reports/opinions/leadership-2020-maritime-technology

2

---

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/53

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor privind „Guvernanța pe mai multe niveluri și cooperarea intersectorială pentru combaterea sărăciei energetice”

(2019/C 404/10)

| Raportor | : | Kata TÜTTŐ (HU-PSE), membră a Consiliului Local al Sectorului 12, Budapesta |
| --- | --- | --- |

Raportor

:

Kata TÜTTŐ (HU-PSE), membră a Consiliului Local al Sectorului 12, Budapesta

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Observații introductive

| 1. | reamintește că în avizele sale anterioare a subliniat deja că sărăcia energetică ar trebui să fie luată în considerare în procesul de elaborare a diferitelor politici și consideră că recunoașterea explicită a necesității de a ține seama și de consecințele sociale în procesul de modelare a politicilor în domeniul energiei și al climei atât în prezent, cât și în viitor, reprezintă una dintre cele mai importante evoluții politice din ultimii ani. Prin urmare, combaterea sărăciei energetice ar trebui să fie integrată în mod cuprinzător în toate actele legislative relevante de la nivel național și de la nivelul UE; |
| --- | --- |

1.

| 2. | subliniază că, sub aspectul consecințelor sociale, una dintre principalele probleme este cea a sărăciei energetice, care este strâns legată de prioritățile actuale ale Comitetului Regiunilor; |
| --- | --- |

2.

| 3. | consideră că o gestionare a combaterii sărăciei energetice care să țină seama atât de punctele de vedere generale ale Uniunii, cât și de specificitățile locale și regionale, poate contribui în mod semnificativ la consolidarea încrederii cetățenilor în UE și la apropierea acesteia de cetățenii europeni, dar și la punerea în aplicare a Acordului de la Paris și la realizarea uniunii energetice; |
| --- | --- |

3.

| 4. | salută faptul că pachetul legislativ al Comisiei Europene intitulat „Energie curată pentru toți europenii” recunoaște importanța combaterii sărăciei energetice și face trimitere în mod explicit la aceasta în mai multe rânduri; |
| --- | --- |

4.

| 5. | subliniază că, după instituirea unui cadru UE, următoarea provocare este de a transpune dispozițiile generale ale pachetului privind energia curată în adaptări ale diferitelor elemente legislative specifice, ținând seama pe deplin de nevoile diferitelor regiuni. Acest lucru va implica atât menținerea conformității cu cadrul general al UE, cât și stabilirea cadrelor și măsurilor necesare bazate pe identificarea și luarea în considerare a diferitelor aspecte ale sărăciei energetice; |
| --- | --- |

5.

| 6. | salută progresele înregistrate în procesul legislativ în ceea ce privește unele elemente importante ale pachetului privind energia curată, în special poziția Parlamentului European privind atât normele comune pentru piața internă a energiei electrice, cât și recunoașterea explicită a necesității ca statele membre să colecteze date complete privind sărăcia energetică, dar și sugestia adresată statelor membre de a interveni în mod flexibil pe piață în vederea combaterii acestui fenomen și extinderea definiției „clienților vulnerabili” (articolul 28) (1); |
| --- | --- |

6.

| 7. | în special, sprijină cererea PE adresată Comisiei Europene de a elabora orientări privitoare la criteriile care trebuie utilizate pentru a defini un „număr semnificativ de gospodării afectate de sărăcie energetică” [inclusiv în contextul articolului 3 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 2018/1999 privind PECNI] și sprijină pe deplin premisa PE potrivit căreia „orice proporție de gospodării afectate de sărăcia energetică poate fi considerată semnificativă”; |
| --- | --- |

7.

| 8. | subliniază că, întrucât problema sărăciei energetice este deja bine cunoscută și în prezent tot mai recunoscută de cadrul legislativ al UE, cu obligații explicite pentru statele membre, nimeni nu va putea pretinde în viitor că nu a avut cunoștință despre existența acesteia, motiv pentru care sunt necesare politici și acțiuni concrete; menționează însă că definiția exactă a diferitelor aspecte și efecte ale sărăciei energetice și indicatorii necesari pentru a le măsura trebuie să fie elaborați acordând atenție deplină diversității circumstanțelor regionale și locale, cu scopul de a garanta că măsurile de politică sunt realiste și pot fi puse în aplicare în mod eficient; |
| --- | --- |

8.

| 9. | subliniază, totuși, că nivelul local și regional a desfășurat deja acțiuni de pionierat în ceea ce privește combaterea sărăciei energetice, inclusiv valoroasa activitate a parteneriatul privind locuințele din cadrul Agendei urbane a UE; |
| --- | --- |

9.

| 10. | observă că una dintre cele mai bune căi de a eradica sărăcia energetică la nivel european constă în investiții în eficiența energetică și în realizarea unei piețe unice, perfect funcționale, competitive și care oferă prețuri scăzute; |
| --- | --- |

10.

| 11. | salută faptul că noul regulament privind guvernanța uniunii energetice oferă cadrul care permite autorităților locale și regionale să-și facă auzită vocea și să trateze sărăcia energetică ca o prioritate; |
| --- | --- |

11.

| 12. | recunoaște că sărăcia energetică este o provocare societală majoră, cu consecințe sociale și asupra mediului, care trebuie abordată de urgență la toate nivelurile de guvernanță și care necesită o strategie transversală globală, care să țină seama de legăturile dintre obiectivele și instrumentele sociale și de mediu; |
| --- | --- |

12.

Ce se înțelege în principal prin sărăcie energetică?

| 13. | reamintește că Convenția primarilor pentru climă și energie definește sărăcia energetică ca „situația în care, din cauza combinației între veniturile mici, costurile ridicate la energie și eficiența energetică scăzută a locuinței, o persoană sau o gospodărie nu își permite servicii energetice de bază (încălzire, răcire, iluminat, mobilitate și alimentare cu energie electrică), care să garanteze un nivel de trai decent”; |
| --- | --- |

13.

| 14. | subliniază faptul că unul din zece cetățeni europeni nu își poate încălzi în mod corespunzător locuința în timpul iernii și că unul din cinci cetățeni europeni nu își poate permite sisteme de climatizare a locuinței în timpul verii, precum și că peste 80 de milioane de europeni locuiesc în case afectate de umezeală, cu urme de mucegai, fapt legat și de dificultățile pe care le au în a-și încălzi sau răci suficient locuințele; |
| --- | --- |

14.

| 15. | constată că, așa cum se întâmplă în cazul multor alte forme de sărăcie și în combinație cu acestea, femeile sunt mai amenințate și mai afectate de sărăcia energetică. Mai precis, acest lucru este cauzat de inegalitatea veniturilor și de repartizarea inegală a sarcinilor casnice și familiale între bărbați și femei, precum și de faptul că un procent mai mare de părinți singuri și de persoane în vârstă care trăiesc singure sunt femei; |
| --- | --- |

15.

Necesitatea unei abordări globale

| 16. | recunoaște că sărăcia energetică este o problemă foarte complexă, care poate fi soluționată doar printr-o abordare comună și coordonată a diferitelor aspecte sociale, tehnice, economice și bugetare; |
| --- | --- |

16.

| 17. | observă că, pentru evaluarea sărăciei energetice și elaborarea de soluții, este necesar să se colecteze informații foarte variate și să se facă o analiză detaliată a acestora; în special în acest context, subliniază, reluând observația din evaluarea sa asupra impactului teritorial, că sunt necesare informații suplimentare defalcate până la nivelul NUTS 3 și sub acest nivel, după caz, pentru dezvoltarea în continuare a unor indicatori adecvați de măsurare a diferitelor aspecte și efecte ale sărăciei energetice la nivel local și pentru colectarea/prelucrarea informațiilor deja disponibile, spre a fi puse la dispoziția factorilor de decizie; |
| --- | --- |

17.

| 18. | subliniază că pentru combaterea sărăciei energetice trebuie să se recurgă la diferite instrumente de politici publice, care să țină seama de aspectele legate atât de eficiența energetică, cât și de protecția socială; |
| --- | --- |

18.

| 19. | subliniază, în același timp, că o abordare transversală globală nu poate, în niciun caz, să servească drept pretext pentru realizarea obiectivelor de politică și satisfacerea intereselor sectoriale, comerciale sau de altă natură, care nu sunt legate de combaterea sărăciei energetice; |
| --- | --- |

19.

| 20. | atrage atenția autorităților locale și regionale europene asupra faptului că punerea în aplicare a unei asemenea abordări globale este deosebit de importantă și că se poate realiza relativ ușor la nivel local și regional; totuși, pentru ca punerea în aplicare a acesteia să fie posibilă, este esențial să se facă schimb de experiență și să se recurgă la alte forme de cooperare; |
| --- | --- |

20.

| 21. | subliniază că situația gospodăriilor afectate de sărăcia energetică este foarte diferită și că fiecare caz prezintă caracteristici unice. Persoanele vizate pot fi locatari sau proprietari de locuințe, care locuiesc în zone urbane sau rurale și care, în general, se confruntă și cu alte dificultăți, care necesită o abordare echitabilă, inovatoare, deschisă și incluzivă la care trebuie să participe toate persoanele vizate; |
| --- | --- |

21.

| 22. | subliniază că sărăcia energetică nu se referă doar la starea locuințelor, ci are și un impact direct asupra sănătății fizice și mentale a persoanelor vizate, afectându-le relațiile sociale, învățarea, posibilitatea de a desfășura activități antreprenoriale sau de alt tip; |
| --- | --- |

22.

Este necesar să se sprijine atât analiza fenomenului sărăciei energetice, cât și eradicarea acestuia!

| 23. | consideră că succesul politicilor publice la nivelul Uniunii necesită, în general, stabilirea unor obiective suficient de ambițioase, concrete și măsurabile; |
| --- | --- |

23.

| 24. | subliniază că, dacă scopul final al unei politici care vizează eradicarea sărăciei energetice nu poate fi decât eliminarea completă a fenomenului, pentru ca procesul politic să fie eficient este necesar să se formuleze obiective pe termen mai scurt; |
| --- | --- |

24.

| 25. | invită Comisia Europeană să propună formularea unor obiective concrete pentru reducerea sărăciei energetice până în 2030 și eradicarea ei până în 2050; |
| --- | --- |

25.

Acțiuni care trebuie întreprinse la nivelul UE

| 26. | salută faptul că garanția accesului la energie nu este doar unul dintre obiectivele de dezvoltare durabilă ale Națiunilor Unite; Pilonul european al drepturilor sociale, lansat în noiembrie 2017, acordă, de asemenea, o importanță deosebită chestiunii protecției sociale, având în vedere că sărăcia energetică este, prin excelență, un domeniu în care se impun măsuri și la nivelul Uniunii; |
| --- | --- |

26.

| 27. | salută viziunea strategică adoptată în noiembrie 2018 de Comisia Europeană, intitulată „O planetă curată pentru toți”, al cărei obiectiv este de a se ajunge la o Europă neutră din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon până în 2050, asigurându-se, în același timp, nu numai creșterea nivelului de prosperitate și crearea de locuri de muncă, ci și echitatea socială pentru o tranziție echitabilă; |
| --- | --- |

27.

| 28. | invită instituțiile Uniunii și statele membre să se asigure că oricine poate beneficia efectiv de dreptul la energie la prețuri accesibile și, în acest scop, să analizeze posibilitatea introducerii unui moratoriu privind stoparea sau suspendarea furnizării de servicii publice din cauza neplății utilităților, astfel încât nicio gospodărie să nu rămână fără serviciile esențiale de încălzire sau răcire; |
| --- | --- |

28.

| 29. | consideră că limitarea costurilor excesive ale energiei nu poate fi lăsată doar la discreția concurenței și a autoreglementării pieței și că, de aceea, Uniunea ar trebui să instituie cadre juridice care să ofere statelor membre și autorităților locale instrumentele potrivite pentru a furniza energie la prețuri accesibile. Pentru a menține prețurile energiei la un nivel scăzut, UE și alte autorități trebuie să se asigure mai întâi de toate că oferta de pe piața energiei este suficientă, că există măsuri eficiente de combatere a prețurilor de monopol și că instrumentele de coordonare a tranziției energetice sunt rentabile și nu determină creșterea excesivă a prețurilor; |
| --- | --- |

29.

| 30. | subliniază necesitatea unor măsuri adecvate de prevenire sau de compensare a posibilelor efecte negative ale renovărilor în vederea creșterii eficienței energetice, cum ar fi apariția unui cost suplimentar legat de locuință; în acest context, este esențial să se garanteze o distribuție echitabilă a costurilor și beneficiilor eficienței energetice între proprietarii de locuințe și chiriași; |
| --- | --- |

30.

| 31. | consideră că este necesar ca autoritățile locale și regionale să faciliteze accesul la consiliere gratuită și independentă în materie de energie pentru public și să sprijine o participare mai activă a gospodăriilor la producția de energie; |
| --- | --- |

31.

| 32. | consideră că legislația europeană ar putea fi mult mai ambițioasă și că este necesară o cooperare bazată pe sinceritate și implicare între guvernele naționale și autoritățile locale și regionale, pentru a asigura eficiența guvernanței pe mai multe niveluri; |
| --- | --- |

32.

| 33. | consideră că este esențial să se simplifice și să se extindă accesul la fondurile UE, deoarece mijloacele limitate de acțiune pentru persoanele și grupurile afectate de sărăcia energetică și accesul redus al acestora la serviciile oferite de administrațiile publice joacă adesea un rol în apariția sau agravarea acestei probleme; în plus, arată că renovarea și măsurile de eficiență energetică pot fi limitate de situația financiară a ocupanților și de reglementările privind închirierea, care fac dificilă recuperarea costurilor; în consecință, subliniază că este necesar să se asigure atât stimulente corespunzătoare pentru investițiile chiriașilor și ale proprietarilor în îmbunătățirea eficienței energetice, cât și protecția consumatorilor vulnerabili; |
| --- | --- |

33.

| 34. | solicită o cooperare mai strânsă între Observatorul sărăciei energetice, Convenția primarilor pentru climă și energie și Eurostat; |
| --- | --- |

34.

| 35. | subliniază că este esențial ca transformarea consumatorilor de energie în „prosumatori” să fie considerată drept un instrument de eradicare a sărăciei energetice. În acest scop, ar trebui încurajate inițiative la toate nivelurile, pentru a permite consumatorilor care se confruntă cu sărăcia energetică să devină producători de energie; |
| --- | --- |

35.

Rolul autorităților locale și regionale

| 36. | subliniază faptul că autoritățile locale și regionale se află în prima linie a soluționării problemei complexe a sărăciei energetice, deoarece acestea pot identifica persoanele afectate și cauzele concrete ale fenomenului și pot oferi în mod direct sfaturi și orientări cetățenilor, și că multe dintre măsurile de combatere a sărăciei energetice pot fi puse în aplicare la nivel local; |
| --- | --- |

36.

| 37. | subliniază că, întrucât sărăcia energetică este o problemă foarte complexă, nu se poate aplica o soluție uniformă în toate regiunile UE, și că autoritățile locale și regionale ar trebui, de asemenea, să adopte o nouă abordare cuprinzătoare pentru găsirea mijloacelor adecvate, punând în legătură birourile administrațiilor locale competente în diferite domenii pentru a găsi cea mai bună soluție. Nivelul local și regional are, prin propriile întreprinderi energetice sau societăți locative și mulțumită colaborării cu actori din sectorul privat, resurselor dedicate proiectelor sau acțiunilor de consultanță etc. o anumită putere de decizie, deloc neglijabilă, în privința eficienței energetice și a producției de energie; |
| --- | --- |

37.

| 38. | atrage atenția asupra faptului că politicile de gestionare a sărăciei energetice pot aduce avantaje suplimentare acestor autorități locale, contribuind la succesul altor obiective de politică și sprijinind, de exemplu, politicile ce vizează eficiența energetică, reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, îmbunătățirea stării de sănătate publică, a incluziunii sociale, a protecției sociale și, astfel, a calității generale a vieții și a durabilității; |
| --- | --- |

38.

| 39. | subliniază că măsurile eficiente de combatere a sărăciei energetice pot ajuta autoritățile locale și regionale ca, prin implicarea grupurilor sociale care până acum au fost mai puțin active și au beneficiat de mai puțină atenție, să extindă baza socială a acțiunilor de combatere a schimbărilor climatice; |
| --- | --- |

39.

| 40. | subliniază, totuși, că acest lucru nu va fi posibil decât dacă instrumentele juridice și financiare ale autorităților locale și regionale vor fi consolidate suficient; |
| --- | --- |

40.

Parcul imobiliar și eficiența energetică

| 41. | subliniază că eficiența energetică reprezintă o legătură importantă între obiectivele legate de neutralitatea climatică și cele referitoare la tranziția energetică echitabilă, care includ gestionarea sărăciei energetice; |
| --- | --- |

41.

| 42. | consideră că îmbunătățirea eficienței energetice a parcului imobiliar constituie una dintre principalele misiuni ale autorităților locale și regionale și că, în acest scop, acestea ar trebui să evite să se concentreze doar pe furnizarea de locuințe sociale, în special în statele membre în care ponderea acestora este scăzută; |
| --- | --- |

42.

| 43. | subliniază că obligația de a renova anual 3 % dintre clădirile care aparțin autorităților centrale ale statelor membre, în vederea îmbunătățirii eficacității energetice a acestora, ar trebui aplicată prin intermediul unor măsuri și cerințe ambițioase, pentru a accelera ritmul de renovare a restului parcului imobiliar; fără aceasta, eforturile de eradicare a sărăciei energetice nu vor avea nicio șansă de reușită într-un viitor previzibil, fără a mai menționa imposibilitatea de a realiza obiectivele climatice; |
| --- | --- |

43.

| 44. | atrage atenția asupra necesității unei alocări cât mai consistente posibil din fondurile Uniunii pentru o renovare globală a parcului imobiliar care să țină seama de aspectul sărăciei energetice, pentru a se evita exact situația în care reabilitarea energetică a locuințelor în care trăiesc locatarii și proprietarii cei mai săraci se face cu întârziere, ceea ce ar duce la agravarea sărăciei energetice și ar împiedica, în plus, realizarea obiectivelor climatice; |
| --- | --- |

44.

| 45. | îndeamnă statele membre să transpună Directiva PEC actualizată (2) cât mai curând posibil și cel mai târziu până în martie 2020, întrucât îmbunătățirea performanței energetice a parcului imobiliar existent în UE este direct legată de punerea în aplicare integrală a cadrului legislativ existent; |
| --- | --- |

45.

Importanța Convenției primarilor

| 46. | salută faptul că cel de al treilea pilon al Convenției primarilor pentru climă și energie vizează chestiunea sărăciei energetice, jucând astfel un rol principal în menținerea acestei problematici pe ordinea de zi și în căutarea de soluții; subliniază rolul extrem de valoros jucat de Convenția primarilor în schimburile de cunoștințe și de experiență și în materie de sprijin și orientări metodologice furnizate autorităților teritoriale europene și altor actori; |
| --- | --- |

46.

| 47. | subliniază că Convenția primarilor poate continua să se bazeze pe sprijinul său, având în vedere valoarea ridicată a rolului său activ pentru cetățenii europeni, precum și implicarea sa socială profundă; |
| --- | --- |

47.

| 48. | solicită autorităților locale și regionale europene, precum și liderilor acestora să adere la Convenția primarilor și la alte rețele dedicate acțiunilor în domeniul climei și să se implice activ în activitățile acestora, punând un accent deosebit pe schimbul de bune practici locale; |
| --- | --- |

48.

| 49. | reamintește că un grup de membri din cadrul Comitetului Regiunilor joacă rolul de ambasadori ai Convenției primarilor, având misiunea de a face cunoscute activitățile acesteia și de a încuraja adeziunea unui număr cât mai mare de entități, și consideră că ambasadorii trebuie susținuți în mod corespunzător pentru eforturile lor; |
| --- | --- |

49.

Observatorul sărăciei energetice

| 50. | subliniază că pentru planificarea și punerea în aplicare de soluții și de măsuri de politică publică adecvate, este esențial să se definească și să se evalueze cu precizie fenomenul sărăciei energetice; |
| --- | --- |

50.

| 51. | regretă faptul că două treimi din statele membre nu urmăresc evoluția sărăciei energetice prin indicatori cantitativi; |
| --- | --- |

51.

| 52. | constată că, până în prezent, activitatea Observatorului sărăciei energetice, instituit de Comisia Europeană, respectă pe deplin obiectivele vizate la înființarea acestuia; |
| --- | --- |

52.

| 53. | având în vedere că durata de funcționare prevăzută a Observatorului se apropie de final, invită Comisia Europeană să analizeze condițiile de prelungire a activității acestuia, să extindă obiectul și misiunile sale în măsura în care acest lucru este justificat și să dezvolte posibilitățile de colectare și de evaluare a datelor, întrucât informațiile colectate de Observator vor continua să fie indispensabile pentru elaborarea adecvată de politici publice în viitor. |
| --- | --- |

53.

Bruxelles, 27 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  P8_TA-PROV(2019)0226, adoptat la 26.3.2019

1

(2)  Directiva (UE) 2018/844 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 de modificare a Directivei 2010/31/UE privind performanța energetică a clădirilor și a Directivei 2012/27/UE privind eficiența energetică (JO L 156, 19.6.2018, p. 75).

2

---

III Acte pregătitoare

Comitetul Regiunilor

| 29.11.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 404/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 404/58

---

Avizul Comitetului European al Regiunilor — O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei

(2019/C 404/11)

| Raportor | : | Michele EMILIANO (IT-PSE), președintele regiunii Apulia |
| --- | --- | --- |
| Document de referință | : | Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor și Banca Europeană de Investiții – O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei
  COM(2018) 773 final |

Raportor

:

Michele EMILIANO (IT-PSE), președintele regiunii Apulia

Document de referință

:

Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor și Banca Europeană de Investiții – O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei

COM(2018) 773 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Punerea în aplicare a strategiei pe termen lung pentru 2050

| 1. | salută Comunicarea Comisiei „O planetă curată pentru toți” și sprijină obiectivul de a atinge neutralitatea emisiilor de gaze cu efect de seră (emisii zero, calculate ca emisii nete) până în 2050. Pentru a realiza acest obiectiv, invită Comisia Europeană să elaboreze o foaie de parcurs și mai ambițioasă prin adoptarea unor măsuri care să mențină încălzirea globală sub 1,5 °C peste nivelurile preindustriale, dând prioritate scenariilor mai ambițioase; de asemenea, solicită Comisiei să evalueze impactul diferitelor scenarii asupra aspectelor legate de climă, de sănătate, de mediu, economice și sociale și o invită să propună un cadru de reglementare corespunzător și global, pe baza acestei evaluări și în conformitate cu strategia de implementare a obiectivelor ONU de dezvoltare durabilă (ODD); salută, în acest context, și activitatea în curs desfășurată la nivelul UE, inclusiv în Comitetul Regiunilor, cu privire la documentul de reflecție privind o Europă durabilă, referitoare la modalitățile de implicare a autorităților locale și regionale în procesele esențiale de transformare; |
| --- | --- |

1.

| 2. | subliniază necesitatea de a investi în educarea și în sensibilizarea cetățenilor în general și a tinerilor în special, în ceea ce privește chestiunile legate de climă, cei din urmă fiind din ce în ce mai preocupați de ceea ce consideră a fi un progres mult prea lent în abordarea acestei provocări; subliniază că autoritățile locale și regionale, în cooperare cu instituțiile de învățământ și cu organizațiile societății civile, au un rol important în promovarea acestui angajament și în satisfacerea așteptărilor tinerilor; |
| --- | --- |

2.

| 3. | își reiterează solicitarea adresată statelor membre și Comisiei Europene de a crea o platformă de dialog permanent pe mai multe niveluri pe tema energiei, astfel cum este prevăzut în Regulamentul privind guvernanța uniunii energetice, care să țină seama inclusiv de aspectele climatice și de mediu, pentru a sprijini regiunile și autoritățile locale, organizațiile societății civile, întreprinderile și alte părți interesate în tranziția energetică (1); afirmă, în acest context, disponibilitatea de a înființa, la cererea Comisiei Europene, o structură pentru schimburile tehnice privind punerea în aplicare la nivel local sau regional a Pachetului „Energie curată pentru toți europenii”; |
| --- | --- |

3.

| 4. | reamintește rolul esențial al regiunilor și al autorităților locale în punerea în aplicare a politicilor publice privind clima și energia, în promovarea schimbărilor comportamentale necesare pentru ca acestea să fie implementate într-o manieră eficace și în garantarea faptului că aceste schimbări sunt acceptate de toți cetățenii, pe baza unei strategii concrete de decarbonizare, care vizează atingerea obiectivului „zero emisii”; subliniază, în acest sens, inițiativele lansate în contextul Convenției primarilor privind schimbările climatice și energia și solicită Comisiei să promoveze în continuare această inițiativă și să sprijine alte măsuri similare, pentru a consolida acțiunea la nivel local și pentru a institui un mecanism permanent de consultare pe baza dialogului Talanoa (2); |
| --- | --- |

4.

| 5. | atrage atenția asupra necesității susținerii unor inițiative precum Convenția primarilor pentru climă și energie, care, prin intermediul unei relații directe între autoritățile locale și Comisie, permite elaborarea, în sens ascendent, a unui plan specific. Plecând de la planurile de acțiune în domeniul climei și al energiei durabile (PACED), acesta ar trebui să se transforme într-un plan integrat de gestionare teritorială a combaterii schimbărilor climatice, în coordonare și cu alte părți interesate locale implicate în planurile naționale integrate în domeniul energiei și al climei (PNEC) și în sprijinirea realizării ODD; |
| --- | --- |

5.

| 6. | solicită Comisiei să se asigure că planurile energetice și climatice naționale și strategiile naționale pe termen lung sunt în conformitate cu dispozițiile Acordului de la Paris, cu strategia pentru 2050 și cu ODD; consideră că este esențial ca acestea să fie elaborate printr-un dialog pe mai multe niveluri și printr-o metodă participativă și să se bazeze pe bunele practici existente la nivel regional și local; sugerează, de asemenea, reducerea timpului necesar revizuirii periodice a acestor planuri și instituționalizarea sistemului de contribuții stabilite la nivel local (CSL) pentru a-l combina cu sistemul de contribuții stabilite la nivel național (CSN); |
| --- | --- |

6.

| 7. | invită Comisia să ia în considerare în mod activ vulnerabilitatea deosebită a anumitor teritorii, cum ar fi regiunile ultraperiferice, și categorii de persoane aflate în procesul de tranziție către o Europă neutră din punctul de vedere al climei, deoarece, în caz contrar, s-ar putea ajunge la respingerea procesului de tranziție, și solicită înființarea unui Observator european al neutralității climatice pentru a contribui la îndeplinirea obligațiilor de raportare naționale în cadrul guvernanței uniunii energetice și la cartografierea și monitorizarea acestor vulnerabilități, precum și un nou audit al competențelor UE, în cadrul Panoramei competențelor în UE. Aceste măsuri de realizare a unei Europe neutre din punctul de vedere al impactului asupra climei trebuie să țină seama de necesitățile regionale și locale pentru a alinia elaborarea politicilor în materie de durabilitate la necesitatea creșterii competențelor corespunzătoare unor locuri de muncă de calitate adaptate exigențelor viitorului în regiunile cele mai vulnerabile și pentru a încuraja schimbul eficace de bune practici între aceste regiuni, pe baza indicatorilor compuși existenți și a altor indicatori care rămân a fi identificați; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atrage atenția asupra diferitelor caracteristici privind clima, mediul, peisajul, mobilitatea și structura economico-socială a teritoriilor europene, subliniind cât de important este ca strategia să fie pusă în aplicare în funcție de caracteristicile geografice, geopolitice și economice, fără a se limita la granițele administrative; |
| --- | --- |

8.

| 9. | subliniază necesitatea de a asigura o abordare holistică care să cuprindă instrumentele și strategiile din cadrul politicilor generale ale UE privind ODD, coeziunea și economia circulară, dar și acțiuni specifice referitoare, de exemplu, la politica energetică, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, precum și tranziția regiunilor carbonifere; |
| --- | --- |

9.

Neutralitatea climatică a sistemului energetic

| 10. | luând în considerare rolul esențial al regiunilor și al autorităților locale în punerea în aplicare participativă a politicilor privind energia și clima, recunoaște rolul exemplar al autorităților publice în toate sectoarele, începând cu gestionarea parcului imobiliar public și a întreprinderilor de stat; în acest sens, subliniază importanța planurilor de eficientizare energetică a clădirilor publice, precum și a aplicării criteriilor privind achizițiile publice durabile și a sistemelor de management al energiei și mediului în conformitate cu criteriile minime de mediu (3); |
| --- | --- |

10.

| 11. | invită Comisia Europeană să promoveze în continuare eficiența energetică a clădirilor ca prioritate, pentru reducerea emisiilor parcului imobiliar existent, și să garanteze că subvențiile publice și instrumentele financiare permit proprietarilor să îmbunătățească eficiența energetică a clădirilor prin măsuri de reabilitare. În plus, investițiile și ajutoarele de stat ar trebui clasificate drept costuri de capital, în vederea facilitării marjelor de decizie ale autorităților locale și regionale. Aceste măsuri contribuie în mod semnificativ la creșterea ratei medii anuale de reabilitare a clădirilor; |
| --- | --- |

11.

| 12. | reamintește importanța protejării cetățenilor vulnerabili la sărăcia energetică și a asigurării accesului egal pentru toți cetățenii europeni la serviciile energetice de bază; |
| --- | --- |

12.

| 13. | invită Comisia să promoveze o abordare circulară în faza de proiectare, construcție și gestionare a clădirilor noi, care trebuie să fie durabile sau eficiente din punct de vedere energetic, precum și utilizarea surselor regenerabile, pornind de la exemplul inițiativei Level(s) (4). În acest scop, este necesar ca – dintr-o perspectivă bazată pe ciclul de viață – să fie stabilite cerințe privind performanțele climatice și ecologice ale materialelor de construcție și ale proceselor aferente, precum și privind documentația referitoare la materialele utilizate, ceea ce impune continuarea investițiilor în standarde, cerințe de proiectare ecologică, declarații de mediu pentru produse și sisteme informatice pentru analiza ciclului de viață; |
| --- | --- |

13.

| 14. | este ferm convins că obiectivul privind o pondere de 32 % a energiei din surse regenerabile la nivelul UE ar trebui reevaluat din nou în viitor, în funcție de evoluția tehnologiilor, cu scopul de a atinge 40 % până în 2030 și de a asigura neutralitatea climatică până în 2050 și că, în orice caz, regiunile europene în măsură să depășească acest prag trebuie încurajate și sprijinite în mod corespunzător; |
| --- | --- |

14.

| 15. | salută înființarea în mod oficial a comunităților locale de energie în Pachetul „Energie curată pentru toți europenii” (5) și invită statele membre să își valorifice potențialul (6), subliniind necesitatea instituirii de scheme de sprijin financiar specifice în care să aibă prioritate teritoriile care se confruntă cu obstacole, cum ar fi cele cu sisteme de electrificare izolate și care nu sunt intercontectate cu marile rețele europene. În acest sens, observă că – la nivel local și regional – întreprinderile publice și private din domeniul energiei sunt actori importanți ai tranziției energetice; |
| --- | --- |

15.

| 16. | subliniază că este important să se încurajeze decarbonizarea și urmărirea obiectivului „emisii zero”, precum și să se solicite statelor membre să definească, împreună cu regiunile, foi de parcurs specifice pentru reconversia instalațiilor și a infrastructurilor care utilizează combustibili fosili și, de asemenea, a centralelor nucleare, încurajând utilizarea surselor regenerabile (cum ar fi hidrogenul), și a tehnologiilor care vizează decarbonizarea sectorului european al gazelor, pe baza BREF. Subliniază că tarifarea adecvată a combustibililor fosili în cadrul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii – într-un mod durabil din punct de vedere social – sau în scopul impozitării este o premisă majoră pentru tranziția energetică; salută, prin urmare, recenta Comunicare a Comisiei Europene privind un proces decizional mai eficient și mai democratic în politica energetică și climatică a UE și consideră că multe dintre sugestiile din acest document, în special în ceea ce privește elementul crucial al impozitării energiei, sunt esențiale pentru a asigura un răspuns coordonat, coerent și punctual la provocările enorme cu care se confruntă UE; |
| --- | --- |

16.

Planificarea teritorială și neutralitatea climatică

| 17. | reamintește rolul central al regiunilor și al autorităților locale în punerea în aplicare a politicilor de mobilitate durabilă a persoanelor și a mărfurilor, inclusiv prin activități de planificare urbană și teritorială care vizează echilibrarea diferitelor moduri de transport, reducerea utilizării vehiculelor cu motor și a exploatării terenurilor; |
| --- | --- |

17.

| 18. | reiterează necesitatea ca transporturile să devină neutre din punctul de vedere al climei, acesta fiind singurul sector în care emisiile de CO2 încă depășesc nivelurile din 1990 (7), inclusiv prin creșterea sprijinului financiar și tehnic acordat platformelor europene, cum ar fi S3P Energy (8); |
| --- | --- |

18.

| 19. | invită Comisia să deblocheze fonduri europene pentru a accelera instalarea de puncte de reîncărcare pentru vehicule, astfel încât să se garanteze că infrastructura actuală nu împiedică introducerea mobilității curate în întreaga Europă pentru a satisface cererea viitoare; |
| --- | --- |

19.

| 20. | subliniază importanța facilitării și finanțării tranziției către modurile de transport colectiv, comun, multimodal și intermodal, inclusiv prin dezvoltarea unor platforme logistice și a unor planuri de gestionare a mobilității la nivel local și regional, ținând seama și de particularitățile regiunilor slab populate și periferice, ultraperiferice și insulare; |
| --- | --- |

20.

| 21. | subliniază că este important ca planurile de mobilitate să fie în concordanță cu creșterea producției și a distribuției de energie electrică ecologică și de combustibili din resurse regenerabile (9), să urmărească atingerea de zero emisii în trafic și să fie integrate în planificarea urbană și teritorială și, după caz, în planurile de acțiune privind clima și energia durabilă, amintind modul în care aceste politici joacă un rol esențial în ceea ce privește îmbunătățirea calității vieții și protecția sănătății cetățenilor; |
| --- | --- |

21.

| 22. | subliniază necesitatea de a se acorda o atenție deosebită posibilelor măsuri de decarbonizare în sistemul transporturilor, prin promovarea utilizării surselor regenerabile de energie și a combustibililor alternativi și, în consecință, prin crearea unor infrastructuri specifice care să asigure o aprovizionare ecologică și diversificată, în special prin sprijinirea operatorilor sistemelor locale de distribuție; |
| --- | --- |

22.

| 23. | subliniază importanța interacțiunilor dintre utilizarea terenurilor, atenuarea schimbărilor climatice și potențialul de adaptare, precum și cea a abordării chestiunii impactului enorm al agriculturii asupra climei, drept elemente esențiale ale oricărei strategii de conciliere a respectării Acordului de la Paris și a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) cu o bunăstare sporită în ceea ce privește mediul, sănătatea și situația economico-socială; |
| --- | --- |

23.

| 24. | subliniază rolul comunităților insulare de posibile laboratoare pentru politicile privind neutralitatea climatică și, de asemenea, subliniază necesitatea măsurilor de decarbonizare în transportul maritim, luând în considerare regiunile vulnerabile, care sunt dependente de transportul maritim; |
| --- | --- |

24.

Neutralitatea climatică a sistemului economic

| 25. | subliniază rolul SPP în promovarea dezvoltării economiei verzi și a schimbărilor comportamentale, importanța accelerării procesului de achiziție publică circulară și relevanța utilizării sistemelor de management de mediu în sectorul privat, pornind de la punerea integrală în aplicare a Directivei privind emisiile industriale (DEI) (10) și a BREF pentru fiecare sector de producție, precum și a sistemelor de certificare ecologică EMAS și ISO (11); |
| --- | --- |

25.

| 26. | subliniază faptul că din strategie lipsește o referire la sectorul „deșeuri”, la ierarhia europeană a opțiunilor de gestionare a deșeurilor și la principiile economiei circulare (12) și, prin urmare, propune introducerea de măsuri pentru definirea rapidă a criteriilor uniforme pentru încetarea statutului de deșeu, în scopul reducerii operațiunilor de eliminare, al promovării recuperării și al reducerii la minimum a emisiilor poluante din procesele industriale conexe. Subliniază că deșeurile ar trebui reduse la minimum și prin intermediul unor cerințe de proiectare ecologică a produselor în ceea ce privește conținutul de substanțe chimice și caracterul lor reciclabil și prin investiții în sortarea și reciclarea materialelor și energiei; |
| --- | --- |

26.

| 27. | reamintește importanța acordării unei atenții deosebite regiunilor în care există industrii mari consumatoare de energie și infrastructuri energetice pentru a asigura un start rapid al tranziției, precum și gestionarea lor într-o manieră echitabilă și favorabilă incluziunii, prin limitarea sau compensarea impactului social și de mediu; subliniază importanța garantării faptului că autoritățile locale și regionale, precum și cetățenii și ONG-urile interesate, sectorul de afaceri, universitățile și institutele de cercetare sunt implicate în definirea măsurilor compensatorii pentru potențialele efecte negative ale tranziției energetice; |
| --- | --- |

27.

| 28. | reamintește necesitatea de a se asigura distribuirea echitabilă a costurilor de mediu și a beneficiilor în domeniul sănătății, al mediului, economic și social pentru cetățenii interesați de realizarea infrastructurii energetice și de schimbările pe care le necesită tranziția. În special, subliniază importanța implicării autorităților locale și regionale în teritoriile traversate de infrastructuri care utilizează cantități importante de energie, împreună cu autoritățile naționale competente, în definirea unor criterii pentru repartizarea costurilor și beneficiilor legate de mediu, asigurând alocarea unei părți echitabile din veniturile generate în beneficiul cetățenilor cei mai afectați; subliniază, de asemenea, că toate politicile UE, inclusiv politica comercială a Uniunii cu parteneri din afară, trebuie aliniate la obiectivul de neutralitate în domeniul climei; |
| --- | --- |

28.

Strategiile de absorbție și de compensare a emisiilor

| 29. | salută actualizarea strategiei UE în domeniul bioeconomiei (13), care sprijină dezvoltarea sistemelor de producție ce permit reducerea emisiilor de GES; |
| --- | --- |

29.

| 30. | reamintește rolul esențial al zonelor verzi urbane și rurale în combaterea schimbărilor climatice, acestea reprezentând sisteme ecologice care acționează drept echivalente naturale ale rezervoarelor de dioxid de carbon, în special în regiunile cele mai vulnerabile, printre care cele ultraperiferice și insulare. Reamintește că, pentru a reduce emisiile, este important să se îmbunătățească gestionarea solurilor organice, să se refacă turbăriile și zonele umede, precum și toate sistemele agronomice și de captură a emisiilor, și subliniază necesitatea de a promova și de a sprijini protecția și buna gestionare a patrimoniului forestier, precum și integrarea deplină a politicilor agricole și forestiere cu cele de gestionare a riscurilor hidrogeologice și climatice; |
| --- | --- |

30.

| 31. | invită Comisia Europeană să implice regiunile și autoritățile locale în punerea în aplicare a Regulamentului privind partajarea eforturilor (ESR) și a Regulamentului cu privire la includerea emisiilor de gaze cu efect de seră și a absorbțiilor rezultate din activități legate de exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură (LULUCF) (14), stabilind obiective de reducere a emisiilor pentru 2030 și definind inițiative realiste pentru a le putea atinge; |
| --- | --- |

31.

| 32. | subliniază competențele orașelor și regiunilor în ceea ce privește colectarea datelor necesare pentru realizarea inventarului emisiilor de GES în sectoarele acoperite de LULUCF și ESR și recomandă statelor membre și Comisiei să le sprijine în vederea promovării capacităților de care dispun (15); |
| --- | --- |

32.

| 33. | subliniază necesitatea dezvoltării în continuare a tuturor tehnicilor și tehnologiilor destinate recuperării integrale a masei și energiei din sistemele de producție și a tuturor formelor de compensare ecologică a emisiilor difuze și fugitive, inclusiv în ceea ce privește dioxidul de carbon, care va trebui compensat prin sisteme ecologice naturale și, dacă nu se poate altfel, prin utilizarea tehnicilor de captare și stocare a dioxidului de carbon (CSC); cu toate acestea, subliniază că aceste tehnologii rămân încă să își dovedească eficacitatea și securitatea și că, prin urmare, evitarea emisiilor trebuie să constituie principala prioritate. |
| --- | --- |

33.

Finanțarea neutralității climatice

| 34. | reamintește importanța asigurării unei acoperiri financiare suficiente pentru a atinge o economie cu emisii zero de gaze cu efect de seră, prin creșterea procentului PIB investit anual în sistemul energetic și în infrastructura conexă; salută Planul de acțiune: finanțarea creșterii durabile publicat de Comisie în 2018 (16); |
| --- | --- |

34.

| 35. | reiterează necesitatea de a spori cu cel puțin 30 % obiectivul privind cheltuielile bugetare ale UE în domeniul climei, prin punerea integrală în aplicare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris, prevăzând acordarea de finanțări dedicate pe termen lung din partea guvernelor naționale (17); |
| --- | --- |

35.

| 36. | subliniază că, având în vedere consecințele sociale importante preconizate ale tranziției către o economie cu emisii zero de gaze cu efect de seră, va fi necesar să se aibă în vedere un fond specific de tranziție echitabilă, pentru a sprijini acele regiuni sau sectoare ale societății în care efectele pe termen scurt ale eliminării combustibililor fosili se vor face simțite cel mai acut; |
| --- | --- |

36.

| 37. | amintește că sunt necesare resurse financiare considerabile pentru dezvoltarea soluțiilor inovatoare, printre altele a surselor regenerabile de energie și pentru integrarea acestora pe piață; consideră că este important să se definească o abordare integrată și comună între autorități la toate nivelurile, în scopul combinării diferitelor surse de finanțare și pentru a obține un efect multiplicator, sporind gradul de sensibilizare cu privire la diversele instrumente existente și îmbunătățind accesibilitatea acestora în general; subliniază, de asemenea, că trebuie revizuite normele UE privind energia din surse regenerabile și ajutoarele de stat, astfel încât să devină nu numai avantajoase, ci să și stimuleze dezvoltarea unor noi tehnologii neutre în raport cu beneficiile pentru climat și cu durabilitatea. Astfel, Directiva privind impozitarea energiei și normele privind ajutoarele de stat trebuie adaptate, pentru a putea reduce impozitele pe energie în cazul surselor regenerabile, astfel încât acestea să devină competitive cu combustibilii fosili; |
| --- | --- |

37.

| 38. | subliniază că investițiile în infrastructuri ecologice durabile sunt extrem de profitabile pe termen lung, deoarece pot duce la o creștere puternică atât a PIB-ului, cât și a ratelor de ocupare a forței de muncă. De asemenea, observă că aceste investiții duc la economii semnificative, permițând reducerea consumului de energie și reducerea importurilor de combustibili fosili; |
| --- | --- |

38.

| 39. | reiterează importanța prevederii unor norme simplificate, clare și uniforme pentru achizițiile publice și pentru procedurile juridice care încurajează investițiile (18) și salută ambiția Comisiei privind simplificarea normelor pentru perioada de programare 2021-2027 și unificarea regulamentului pentru FEDR și FSC (19); |
| --- | --- |

39.

| 40. | reamintește că este important ca neutralitatea climatică, durabilitatea mediului și adaptarea la schimbările climatice să devină componente transversale pentru toate fondurile și programele de finanțare care ar trebui să includă obiective neutre din punctul de vedere al impactului asupra climei, care pot fi atinse prin definirea unor indicatori specifici; salută inițiativa „Înverzirea semestrului european” (20), solicitând eforturi suplimentare în acest sens; în acest context, sugerează și includerea unor indicatori privind schimbările climatice în cadrul de raportare al Comisiei privind practicile de alertă; |
| --- | --- |

40.

| 41. | sugerează ca evaluările impactului ex ante al propunerilor legislative ale UE să fie însoțite de o evaluare a impactului asupra climei și de o evaluare a contribuției acestora la realizarea obiectivelor Acordului de la Paris (21); solicită, în plus, o evaluare corespunzătoare a impactului fondurilor europene destinate sectoarelor și regiunilor afectate de tranziția energetică, pentru a garanta că acestea sprijină procesul în mod eficient; |
| --- | --- |

41.

| 42. | subliniază importanța ratelor ridicate de cofinanțare din partea UE, pentru a asigura accesul autorităților locale și regionale de mici dimensiuni, evidențiind necesitatea de a defini metodologii specifice și indicatori care să țină seama de obiectivele economice neutre din punctul de vedere al impactului asupra climei la evaluarea proiectelor care urmează să beneficieze de finanțare; |
| --- | --- |

42.

| 43. | subliniază rolul pe care îl joacă sectorul asigurărilor în a face față pierderilor și daunelor, consolidând astfel reziliența la nivel local; |
| --- | --- |

43.

| 44. | salută referirea la economiile preconizate în sectorul medical ca urmare a politicilor în domeniul climei și al mediului, invitând Comisia să examineze în continuare posibilitatea cuantificării acestor economii prin identificarea unor indicatori specifici, inclusiv prin implicarea OMS (22); în acest sens, atrage atenția asupra experienței unei structuri precum Rețeaua OMS a orașelor sănătoase și solicită să se depună mai multe eforturi pentru a crea sinergii între astfel de inițiative și cele axate pe tranziția energetică și impactul schimbărilor climatice asupra orașelor; |
| --- | --- |

44.

| 45. | împărtășește obiectivele cuprinse în Planul de acțiune privind finanțarea sustenabilă: sprijinirea creșterii durabile și dorința de a permite sectorului financiar și investitorilor privați să își asume rolul în atingerea obiectivelor ambițioase și comune privind clima și durabilitatea mediului; recunoaște că mobilizarea capitalului privat necesită o planificare pe termen lung și stabilitate în materie de reglementare la nivelul UE, la nivel național, dar și la nivel local și regional; |
| --- | --- |

45.

| 46. | subliniază importanța existenței unui cadru solid de finanțare pentru activitățile de cercetare și în domeniul tehnologiilor care vizează neutralitatea climatică; salută instituirea fondului pentru inovare, sperând ca Regulamentul de punere în aplicare (23) să fie aprobat rapid, creându-se „zone libere de cunoaștere”, în care să se acorde scutiri fiscale importante; |
| --- | --- |

46.

| 47. | subliniază că, pentru regiuni și autoritățile locale, este important să existe un cadru integrat coerent și ușor de gestionat al obligațiilor și al celor mai bune tehnici disponibile printr-un portal care să raporteze BAT pentru fiecare sector, proiectele H2020 și inițiativele din cadrul Convenției primarilor. |
| --- | --- |

47.

Menținerea contactelor în ceea ce privește angajamentele internaționale și legislația în vigoare

| 48. | salută obiectivul ambițios al UE de a promova adoptarea de politici și acțiuni la nivel global de schimbare a traiectoriei actuale nesustenabile a emisiilor și invită instituțiile și statele membre ale UE să implice în mod stabil, durabil și coerent regiunile și autoritățile locale în punerea în aplicare a agendei generale pentru dezvoltarea durabilă și a celor 17 obiective de dezvoltare durabilă (24), precum și a Acordului de la Paris, inclusiv prin includerea CoR în lucrările pregătitoare ale COP25, pentru a asigura faptul că poziția UE în cadrul negocierilor este sprijinită de toate nivelurile de guvernare; |
| --- | --- |

48.

| 49. | solicită ca un reprezentant al CoR să fie recunoscut drept observator în toate lucrările pregătitoare ale organismelor CCONUSC, pentru a se garanta că nevoile și potențialul de a contribui cu măsuri concrete ale regiunilor și ale autorităților locale sunt luate în considerare în mod corespunzător și pentru a contribui la evaluarea deschisă, incluzivă și transparentă a lucrărilor colective desfășurate în contextul bugetului global. |
| --- | --- |

49.

Bruxelles, 27 iunie 2019.

Președintele

Comitetului European al Regiunilor

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema Guvernanța uniunii energetice și energia curată (2017/C 342/13), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=CELEX%3A52017AR0830

1

(2)  https://unfccc.int/topics/2018-talanoa-dialogue-platform

2

(3)  Comunicările Comisiei COM(2008) 397, „Planul de acțiune privind consumul și producția durabile și politica industrială durabilă”, COM(2008) 400, „Achiziții publice pentru îmbunătățirea condițiilor de mediu” și COM(2015) 614, „Închiderea buclei – un plan de acțiune al UE pentru economia circulară”, adoptate de Consiliul de Miniștri al Uniunii Europene.

3

(4)  http://ec.europa.eu/environment/eussd/buildings.htm

4

(5)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-strategy-and-energy-union/clean-energy-all-europeans

5

(6)  Modele de asumare a răspunderii la nivel local în domeniul energiei și rolul comunităților energetice locale în tranziția energetică din Europa (CDR 2515/2018), https://cor.europa.eu/RO/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-2515-2018

6

(7)  Europa în mișcare: promovarea unor soluții de mobilitate neîntreruptă (CDR 3560/2017), https://cor.europa.eu/ro/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-3560-2017

7

(8)  https://e3p.jrc.ec.europa.eu/articles/smart-specialisation-platform-energy-s3p-energy.

8

(9)  Realizarea obiectivelor privind mobilitatea cu emisii scăzute (CDR 6151/2017), https://cor.europa.eu/RO/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-6151-2017

9

(10)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=CELEX:32010L0075

10

(11)  Regulamentul (UE) 2017/1505 al Comisiei din 28 august 2017 de modificare a anexelor I, II și III la Regulamentul (CE) nr. 1221/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS) (JO L 222, 29.8.2017, p. 1) – https://www.iso.org/home.html

11

(12)  Directiva (UE) 2018/851 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 de modificare a Directivei 2008/98/CE privind deșeurile (JO L 150, 14.6.2018, p. 109); Directiva (UE) 2018/852 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 de modificare a Directivei 94/62/CE privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (JO L 150, 14.6.2018, p. 141); Directiva (UE) 2018/850 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 de modificare a Directivei 1999/31/CE privind depozitele de deșeuri (JO L 150, 14.6.2018, p. 100); Directiva (UE) 2018/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 de modificare a Directivei 2000/53/CE privind vehiculele scoase din uz, a Directivei 2006/66/CE privind bateriile și acumulatorii și deșeurile de baterii și acumulatori și a Directivei 2012/19/UE privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (JO L 150, 14.6.2018, p. 93).

12

(13)  O bioeconomie durabilă pentru Europa: consolidarea legăturilor dintre economie, societate și mediu (2018).

13

(14)  Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind reducerea anuală obligatorie a emisiilor de gaze cu efect de seră de către statele membre în perioada 2021-2030 în vederea unei contribuții la acțiunile climatice de respectare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 (JO L 156, 19.6.2018, p. 26) – Decizia nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind efortul statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră astfel încât să respecte angajamentele Comunității de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020 (JO L 140, 5.6.2009, p. 136), https://unfccc.int/topics/land-use/workstreams/land-use–land-use-change-and-forestry-lulucf

14

(15)  Avizul Comitetului European al Regiunilor – Propunerile legislative privind Regulamentul cu privire la partajarea eforturilor și privind Regulamentul privind LULUCF (JO C 272, 17.8.2017, p. 36), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=CELEX%3A52016AR5780

15

(16)  Comunicarea Comisiei Europene COM(2018) 97 final – „Plan de acțiune: finanțarea creșterii durabile”.

16

(17)  Programul InvestEU (CoR 2018/03766); raportor: Konstantinos Agorastos (EL-PPE).

17

(18)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO L 94, 28.3.2014, p. 1); Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, 28.3.2014, p. 65); Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile efectuate de entitățile care își desfășoară activitatea în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale și de abrogare a Directivei 2004/17/CΕ (JO L 94, 28.3.2014, p. 243).

18

(19)  Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune; raportor: Michiel Rijsberman (NL-ALDE).

19

(20)  http://ec.europa.eu/environment/integration/green_semester/index_en.htm

20

(21)  Avizul „Finanțarea combaterii schimbărilor climatice: un instrument esențial pentru punerea în aplicare a Acordului de la Paris” (COR 2108/2017), https://cor.europa.eu/RO/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-2108-2017

21

(22)  https://www.who.int/publications/guidelines/en/

22

(23)  Propunerea de regulament delegat (UE) 1492 final din 26 februarie 2019 privind funcționarea fondului pentru inovare [C(2019) 1492 final].

23

(24)  Acronim: ODD.

24

---