# Euroopan unionin C 357/2019

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 357 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 62. vuosikerta21. lokakuuta 2019 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 357

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

62. vuosikerta21. lokakuuta 2019

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2019/C 357/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2019/C 357/02 | Apulaiskirjaajan nimittäminen | 2 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2019/C 357/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

Unionin yleinen tuomioistuin

2019/C 357/02

Apulaiskirjaajan nimittäminen

2

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2019/C 357/03 | asia C-162/19 P: Valitus, jonka Iceland Foods Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-267/18, Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND), 14.12.2018 antamasta määräyksestä | 3 |
| 2019/C 357/04 | asia C-188/19 P: Valitus, jonka FV on tehnyt 24.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-750/16, FV v. neuvosto, 14.12.2018 antamasta tuomiosta | 3 |
| 2019/C 357/05 | asia C-230/19 P: Valitus, jonka Petr Fryč on tehnyt 14.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-513/18, Fryč v. komissio, 15.1.2019 antamasta määräyksestä | 4 |
| 2019/C 357/06 | asia C-317/19 P: Valitus, jonka ND (*1) 
  ja OE (*1) 
  ovat tehneet 16.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-581/18, ND (*1) 
  ja OE (*1) v. komissio, 27.2.2019 antamasta määräyksestä | 4 |
| 2019/C 357/07 | asia C-433/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.6.2019 – Ellmes Property Services Limited v. SP | 4 |
| 2019/C 357/08 | Asia C-442/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 12.6.2019 – Stichting Brein v. News-Service Europe BV | 5 |
| 2019/C 357/09 | asia C-462/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Espanja) on esittänyt 13.6.2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarios (ASOPORT) | 6 |
| 2019/C 357/10 | asia C-464/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 14.6.2019 – Latte Villafranca SCRL, selvitystilassa, ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto | 7 |
| 2019/C 357/11 | asia C-468/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 17.6.2019 – Regione Veneto v. HD | 7 |
| 2019/C 357/12 | Asia C-478/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/13 | Asia C-479/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/14 | Asia C-481/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 21.6.2019 – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB) | 10 |
| 2019/C 357/15 | Asia C-496/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale della Campania (Italia) on esittänyt 25.6.2019 – Antonio Capaldo SpA v. Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno | 11 |
| 2019/C 357/16 | asia C-497/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 26.6.2019 – Ibercaja Banco SA v. SO ja TP | 11 |
| 2019/C 357/17 | asia C-499/19 P: Valitus, jonka Victor Lupu on tehnyt 28.6.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-558/18, Lupu v. EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS), 30.4.2019 antamasta tuomiosta | 12 |
| 2019/C 357/18 | asia C-505/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – WS v. Saksan valtio | 12 |
| 2019/C 357/19 | asia C-512/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 3.7.2019 – Go Sun Srl ja Malby Energy 4 Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym. | 13 |
| 2019/C 357/20 | asia C-517/19 P: Valitus, jonka Maria Alvarez y Bejarano ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-516/16 ja T-536/16, Alvarez y Bejarano ym. v. komissio, 30.4.2019 antamasta tuomiosta | 14 |
| 2019/C 357/21 | asia C-518/19 P: Valitus, jonka Jakov Ardalic ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-523/16 ja T-542/16, Ardalic ym. v. neuvosto, 30.4.2019 antamasta tuomiosta | 15 |
| 2019/C 357/22 | asia C-538/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Constanța (Romania) on esittänyt 10.7.2019 – TS, UT ja VU v. Casa Națională de Asigurări de Sănătate ja Casa de Asigurări de Sănătate Constanța | 16 |
| 2019/C 357/23 | Asia C-544/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD v. Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite | 17 |
| 2019/C 357/24 | asia C-553/19 P: Valitus, jonka International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) on tehnyt 18.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-396/18, ITSA v. komissio, 16.5.2019 antamasta määräyksestä | 18 |
| 2019/C 357/25 | asia C-554/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 18.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on FU | 19 |
| 2019/C 357/26 | Asia C-555/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 19.7.2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH v. SevenOne Media GmbH | 21 |
| 2019/C 357/27 | asia C-561/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA | 22 |
| 2019/C 357/28 | asia C-595/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Fototre Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym. | 23 |
| 2019/C 357/29 | asia C-600/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 6.8.2019 – MA v. Ibercaja Banco SA | 23 |
| 2019/C 357/30 | asia C-602/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.8.2019 – Kohlpharma GmbH v. Saksan valtio | 24 |
| 2019/C 357/31 | asia C-608/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.8.2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C | 25 |
| 2019/C 357/32 | asia C-616/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 16.8.2019 – M.S., M.W. ja G.S. v. Minister for Justice and Equality | 26 |
| 2019/C 357/33 | asia C-624/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Watford Employment Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.8.2019 – K ym. v. Tesco Stores Ltd | 27 |
| 2019/C 357/34 | asia C-658/19: Kanne 4.9.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuingaskunta | 27 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2019/C 357/35 | asia T-603/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Liettua v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Asetus (EY) N:o 1698/2005 – Toimintalinja 4 Leader – Asetus (EU) N:o 65/2011 – Hallinnolliset tarkastukset – Velvollisuus ottaa käyttöön asianmukainen järjestelmä, joka mahdollistaa kustannusten kohtuullisuuden arvioinnin – Vapaaehtoistyöstä muodostuva luontoissuoritus – Kiinteistön luovuttamisesta muodostuva luontoissuoritus – Paikalla tehdyt tarkastukset – Maksatushakemukset oikeuttavien tositteiden olemassaolo – Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti rahoitettujen toimien täytäntöönpano) | 29 |
| 2019/C 357/36 | asia T-217/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – DK v. EUH (Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Rikostuomio – Kurinpitoseuraamus, jolla hänen eläkkeestään pidätetään tietty määrä – Ilmeinen arviointivirhe – Oikeasuhteisuus – Perusteluvelvollisuus – Lieventävät olosuhteet – Vastuu) | 30 |
| 2019/C 357/37 | asia T-308/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Hamas v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi – Varojen jäädyttäminen – Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi – Varojen jäädyttämisestä tehtyjen päätösten tosiasiallinen perusta – Perusteluvelvollisuus – Arviointivirhe – Puuttumattomuuden periaate – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattaminen) | 30 |
| 2019/C 357/38 | asia T-680/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – SLL Service v. EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki LUMIN8 – Aiempi EU-sanamerkki LUMI – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 31 |
| 2019/C 357/39 | asia T-689/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – Executive Selling v. EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (EU-tavaramerkki – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki EXECUTIVE SELLING – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) | 32 |
| 2019/C 357/40 | asia T-744/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – Oakley v. EUIPO – Xuebo Ye (Katkeavan ellipsin kuva) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus katkeavaa ellipsiä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi ellipsiä esittävä EU-kuviomerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 33 |
| 2019/C 357/41 | asia T-753/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.9.2019 – C&A v. EUIPO (#BESTDEAL) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin #BESTDEAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 33 |
| 2019/C 357/42 | asia T-434/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.7.2019 – Younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Väitteen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen) | 34 |
| 2019/C 357/43 | asia T-511/19: Kanne 17.7.2019 – Staciwa v. komissio | 35 |
| 2019/C 357/44 | asia T-529/19: Kanne 22.7.2019 – Adeso v. komissio | 36 |
| 2019/C 357/45 | asia T-536/19: Kanne 27.7.2019 – Militos Symvouleftiki v. komissio | 37 |
| 2019/C 357/46 | asia T-573/19: Kanne 16.8.2019 – DS ym. v. komissio ja EUH | 38 |
| 2019/C 357/47 | asia T-575/19: Kanne 19.8.2019 – EI v. komissio | 38 |
| 2019/C 357/48 | asia T-576/19: Kanne 19.8.2019 – DV ym. v. komissio | 39 |
| 2019/C 357/49 | asia T-580/19: Kanne 20.8.2019 – Borborudi v. neuvosto | 40 |
| 2019/C 357/50 | asia T-584/19: Kanne 22.8.2019 – thyssenkrupp v. komissio | 41 |
| 2019/C 357/51 | asia T-595/19: Kanne 30.8.2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) | 42 |
| 2019/C 357/52 | asia T-621/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.7.2019 – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain v. EFSA | 43 |
| 2019/C 357/53 | asia T-720/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.7.2019 – AMVAC Netherlands v. EFSA | 44 |
| 2019/C 357/54 | asia T-335/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.8.2019 – Cantieri del Mediterraneo v. komissio | 44 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2019/C 357/03

asia C-162/19 P: Valitus, jonka Iceland Foods Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-267/18, Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND), 14.12.2018 antamasta määräyksestä

3

2019/C 357/04

asia C-188/19 P: Valitus, jonka FV on tehnyt 24.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-750/16, FV v. neuvosto, 14.12.2018 antamasta tuomiosta

3

2019/C 357/05

asia C-230/19 P: Valitus, jonka Petr Fryč on tehnyt 14.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-513/18, Fryč v. komissio, 15.1.2019 antamasta määräyksestä

4

2019/C 357/06

asia C-317/19 P: Valitus, jonka ND (*1) 
  ja OE (*1) 
  ovat tehneet 16.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-581/18, ND (*1) 
  ja OE (*1) v. komissio, 27.2.2019 antamasta määräyksestä

*1

*1

*1

*1

4

2019/C 357/07

asia C-433/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.6.2019 – Ellmes Property Services Limited v. SP

4

2019/C 357/08

Asia C-442/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 12.6.2019 – Stichting Brein v. News-Service Europe BV

5

2019/C 357/09

asia C-462/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Espanja) on esittänyt 13.6.2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarios (ASOPORT)

6

2019/C 357/10

asia C-464/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 14.6.2019 – Latte Villafranca SCRL, selvitystilassa, ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

7

2019/C 357/11

asia C-468/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 17.6.2019 – Regione Veneto v. HD

7

2019/C 357/12

Asia C-478/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/13

Asia C-479/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/14

Asia C-481/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 21.6.2019 – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)

10

2019/C 357/15

Asia C-496/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale della Campania (Italia) on esittänyt 25.6.2019 – Antonio Capaldo SpA v. Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

11

2019/C 357/16

asia C-497/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 26.6.2019 – Ibercaja Banco SA v. SO ja TP

11

2019/C 357/17

asia C-499/19 P: Valitus, jonka Victor Lupu on tehnyt 28.6.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-558/18, Lupu v. EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS), 30.4.2019 antamasta tuomiosta

12

2019/C 357/18

asia C-505/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – WS v. Saksan valtio

12

2019/C 357/19

asia C-512/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 3.7.2019 – Go Sun Srl ja Malby Energy 4 Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym.

13

2019/C 357/20

asia C-517/19 P: Valitus, jonka Maria Alvarez y Bejarano ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-516/16 ja T-536/16, Alvarez y Bejarano ym. v. komissio, 30.4.2019 antamasta tuomiosta

14

2019/C 357/21

asia C-518/19 P: Valitus, jonka Jakov Ardalic ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-523/16 ja T-542/16, Ardalic ym. v. neuvosto, 30.4.2019 antamasta tuomiosta

15

2019/C 357/22

asia C-538/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Constanța (Romania) on esittänyt 10.7.2019 – TS, UT ja VU v. Casa Națională de Asigurări de Sănătate ja Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

16

2019/C 357/23

Asia C-544/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD v. Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

17

2019/C 357/24

asia C-553/19 P: Valitus, jonka International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) on tehnyt 18.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-396/18, ITSA v. komissio, 16.5.2019 antamasta määräyksestä

18

2019/C 357/25

asia C-554/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 18.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on FU

19

2019/C 357/26

Asia C-555/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 19.7.2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH v. SevenOne Media GmbH

21

2019/C 357/27

asia C-561/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

22

2019/C 357/28

asia C-595/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Fototre Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym.

23

2019/C 357/29

asia C-600/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 6.8.2019 – MA v. Ibercaja Banco SA

23

2019/C 357/30

asia C-602/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.8.2019 – Kohlpharma GmbH v. Saksan valtio

24

2019/C 357/31

asia C-608/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.8.2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C

25

2019/C 357/32

asia C-616/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 16.8.2019 – M.S., M.W. ja G.S. v. Minister for Justice and Equality

26

2019/C 357/33

asia C-624/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Watford Employment Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.8.2019 – K ym. v. Tesco Stores Ltd

27

2019/C 357/34

asia C-658/19: Kanne 4.9.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuingaskunta

27

Unionin yleinen tuomioistuin

2019/C 357/35

asia T-603/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Liettua v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Asetus (EY) N:o 1698/2005 – Toimintalinja 4 Leader – Asetus (EU) N:o 65/2011 – Hallinnolliset tarkastukset – Velvollisuus ottaa käyttöön asianmukainen järjestelmä, joka mahdollistaa kustannusten kohtuullisuuden arvioinnin – Vapaaehtoistyöstä muodostuva luontoissuoritus – Kiinteistön luovuttamisesta muodostuva luontoissuoritus – Paikalla tehdyt tarkastukset – Maksatushakemukset oikeuttavien tositteiden olemassaolo – Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti rahoitettujen toimien täytäntöönpano)

29

2019/C 357/36

asia T-217/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – DK v. EUH (Henkilöstö – Kurinpitomenettely – Rikostuomio – Kurinpitoseuraamus, jolla hänen eläkkeestään pidätetään tietty määrä – Ilmeinen arviointivirhe – Oikeasuhteisuus – Perusteluvelvollisuus – Lieventävät olosuhteet – Vastuu)

30

2019/C 357/37

asia T-308/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Hamas v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi – Varojen jäädyttäminen – Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi – Varojen jäädyttämisestä tehtyjen päätösten tosiasiallinen perusta – Perusteluvelvollisuus – Arviointivirhe – Puuttumattomuuden periaate – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattaminen)

30

2019/C 357/38

asia T-680/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – SLL Service v. EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki LUMIN8 – Aiempi EU-sanamerkki LUMI – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

31

2019/C 357/39

asia T-689/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – Executive Selling v. EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (EU-tavaramerkki – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki EXECUTIVE SELLING – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

32

2019/C 357/40

asia T-744/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – Oakley v. EUIPO – Xuebo Ye (Katkeavan ellipsin kuva) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus katkeavaa ellipsiä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi ellipsiä esittävä EU-kuviomerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

33

2019/C 357/41

asia T-753/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.9.2019 – C&A v. EUIPO (#BESTDEAL) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin #BESTDEAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

33

2019/C 357/42

asia T-434/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.7.2019 – Younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Väitteen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

34

2019/C 357/43

asia T-511/19: Kanne 17.7.2019 – Staciwa v. komissio

35

2019/C 357/44

asia T-529/19: Kanne 22.7.2019 – Adeso v. komissio

36

2019/C 357/45

asia T-536/19: Kanne 27.7.2019 – Militos Symvouleftiki v. komissio

37

2019/C 357/46

asia T-573/19: Kanne 16.8.2019 – DS ym. v. komissio ja EUH

38

2019/C 357/47

asia T-575/19: Kanne 19.8.2019 – EI v. komissio

38

2019/C 357/48

asia T-576/19: Kanne 19.8.2019 – DV ym. v. komissio

39

2019/C 357/49

asia T-580/19: Kanne 20.8.2019 – Borborudi v. neuvosto

40

2019/C 357/50

asia T-584/19: Kanne 22.8.2019 – thyssenkrupp v. komissio

41

2019/C 357/51

asia T-595/19: Kanne 30.8.2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

42

2019/C 357/52

asia T-621/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.7.2019 – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain v. EFSA

43

2019/C 357/53

asia T-720/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.7.2019 – AMVAC Netherlands v. EFSA

44

2019/C 357/54

asia T-335/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.8.2019 – Cantieri del Mediterraneo v. komissio

44

---

| | |
| --- | --- |

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2019/C 357/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 348, 14.10.2019

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 337, 7.10.2019

EUVL C 328, 30.9.2019

EUVL C 319, 23.9.2019

EUVL C 312, 16.9.2019

EUVL C 305, 9.9.2019

EUVL C 295, 2.9.2019

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/2

---

Apulaiskirjaajan nimittäminen

(2019/C 357/02)

Unionin yleinen tuomioistuin on täysistunnossaan 13.2.2019 päättänyt työjärjestyksen 33 artiklan mukaisesti luettuna yhdessä saman työjärjestyksen 32 artiklan kanssa nimittää Thomas Henzen unionin yleisen tuomioistuimen apulaiskirjaajaksi.

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/3

---

Valitus, jonka Iceland Foods Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-267/18, Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND), 14.12.2018 antamasta määräyksestä

(asia C-162/19 P)

(2019/C 357/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Iceland Foods Ltd (edustajat: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, J. Hertzog, C. Hill ja J. Warner, solicitors)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 5.9.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen selvästi perusteettomana ja velvoittanut valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/3

---

Valitus, jonka FV on tehnyt 24.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-750/16, FV v. neuvosto, 14.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-188/19 P)

(2019/C 357/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: FV (edustaja:. Boigelot, avocat)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 3.9.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut FV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/4

---

Valitus, jonka Petr Fryč on tehnyt 14.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-513/18, Fryč v. komissio, 15.1.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-230/19 P)

(2019/C 357/05)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Asianosaiset

Valittaja: Petr Fryč (edustaja: Š. Oharková, advokátka)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 5.9.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen selvästi perusteettomana ja velvoittanut Petr Fryčin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/4

---

Valitus, jonka  ND (*1) ja  OE (*1) ovat tehneet 16.4.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-581/18,  ND (*1) ja  OE (*1) v. komissio, 27.2.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-317/19 P)

(2019/C 357/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: ND (*1) ja  OE (*1) (edustaja: A. Bove, avocate)

Muut osapuolet: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 3.9.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen koska se on osittain selvästi perusteeton ja koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat, ja velvoittanut ND (*1) ja  OE (*1) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(*1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.6.2019 – Ellmes Property Services Limited v. SP

(asia C-433/19)

(2019/C 357/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ellmes Property Services Limited

Vastapuoli: SP

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) (jäljempänä Bryssel Ia -asetus) 24 artiklan 1 alakohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että asunnonomistajan nostamat kanteet, joilla halutaan kieltää toista asunnonomistajaa muuttamasta asuntoaan ja erityisesti sen käyttötarkoitusta ilman muiden asunnonomistajien suostumusta, perustuvat esineoikeudelliseen vaatimukseen? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) (jäljempänä Bryssel Ia -asetus) 24 artiklan 1 alakohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että asunnonomistajan nostamat kanteet, joilla halutaan kieltää toista asunnonomistajaa muuttamasta asuntoaan ja erityisesti sen käyttötarkoitusta ilman muiden asunnonomistajien suostumusta, perustuvat esineoikeudelliseen vaatimukseen?

| 2) | Jos kysymykseen vastataan kieltävästi:
  Onko Bryssel Ia -asetuksen 7 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että 1 kohdassa tarkoitetut kanteet perustuvat sopimusvelvoitteisiin, jotka on täytettävä sopimuksen kohteena olevan omaisuuden sijaintipaikassa? |
| --- | --- |

2)

Jos kysymykseen vastataan kieltävästi:

Onko Bryssel Ia -asetuksen 7 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että 1 kohdassa tarkoitetut kanteet perustuvat sopimusvelvoitteisiin, jotka on täytettävä sopimuksen kohteena olevan omaisuuden sijaintipaikassa?

---

(1)  EUVL 2012, L 351, s. 1.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 12.6.2019 – Stichting Brein v. News-Service Europe BV

(Asia C-442/19)

(2019/C 357/08)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Stichting Brein

Vastapuoli: News-Service Europe BV

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Suorittaako Usenet-palvelujen alustan operaattori (jollainen NSE on ollut) [...] tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL 2001, L 167, s. 10; jäljempänä tekijänoikeusdirektiivi) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisölle välittämisen? |
| --- | --- |

1)

Suorittaako Usenet-palvelujen alustan operaattori (jollainen NSE on ollut) [...] tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL 2001, L 167, s. 10; jäljempänä tekijänoikeusdirektiivi) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisölle välittämisen?

| 2) | Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi (ja kyseessä on siis yleisölle välittäminen):
  Onko sen vahvistaminen, että Usenet-palvelujen alustan operaattori suorittaa tekijänoikeusdirektiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisölle välittämisen, esteenä tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (EYVL 2000, L 178, s. 1; jäljempänä sähköisestä kaupankäynnistä annettu direktiivi) 14 artiklan 1 kohdan soveltamiselle? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi (ja kyseessä on siis yleisölle välittäminen):

Onko sen vahvistaminen, että Usenet-palvelujen alustan operaattori suorittaa tekijänoikeusdirektiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisölle välittämisen, esteenä tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (EYVL 2000, L 178, s. 1; jäljempänä sähköisestä kaupankäynnistä annettu direktiivi) 14 artiklan 1 kohdan soveltamiselle?

| 3) | Jos ensimmäiseen tai toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi (ja sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun vastuusta vapauttamiseen vetoaminen on periaatteessa mahdollista):
  Onko Usenet-palvelujen alustan operaattorilla, joka tarjoaa [...] palveluja, aktiivinen rooli, joka on muulla tavalla esteenä sille, että vetoaminen sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohtaan voi menestyä? |
| --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen tai toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi (ja sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun vastuusta vapauttamiseen vetoaminen on periaatteessa mahdollista):

Onko Usenet-palvelujen alustan operaattorilla, joka tarjoaa [...] palveluja, aktiivinen rooli, joka on muulla tavalla esteenä sille, että vetoaminen sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohtaan voi menestyä?

| 4) | Voidaanko Usenet-palvelujen alustan operaattoria, joka suorittaa yleisölle välittämisen ja joka voi vedota menestyksekkäästi sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohtaan, kieltää jatkamasta loukkausta tai voidaanko sitä vastaan antaa määräys, joka pitää sisällään enemmän kuin mitä sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 3 kohdassa mainitaan, vai onko tämä sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 15 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

4)

Voidaanko Usenet-palvelujen alustan operaattoria, joka suorittaa yleisölle välittämisen ja joka voi vedota menestyksekkäästi sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 1 kohtaan, kieltää jatkamasta loukkausta tai voidaanko sitä vastaan antaa määräys, joka pitää sisällään enemmän kuin mitä sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 14 artiklan 3 kohdassa mainitaan, vai onko tämä sähköisestä kaupankäynnistä annetun direktiivin 15 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Espanja) on esittänyt 13.6.2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarios (ASOPORT)

(asia C-462/19)

(2019/C 357/09)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

Pääasian asianosaiset

Osapuoli, jota asia koskee: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarios (ASOPORT)

Muut osapuolet: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak ja Unión General de Trabajadores (UGT)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että yritysten ja työntekijöiden edustajien välisiä sopimuksia on pidettävä kiellettyinä, silloinkin kun niitä kutsutaan työehtosopimuksiksi, jos niissä vahvistetaan, että yritysten, jotka eroavat SAGEP:stä, työntekijät, jotka kuuluvat SAGEP:n piiriin, on otettava ns. vanhoina työntekijöinä palvelukseen samoin kuin tapaa, jolla työntekijöiden ottaminen palvelukseen vanhoina työntekijöinä toteutetaan? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että yritysten ja työntekijöiden edustajien välisiä sopimuksia on pidettävä kiellettyinä, silloinkin kun niitä kutsutaan työehtosopimuksiksi, jos niissä vahvistetaan, että yritysten, jotka eroavat SAGEP:stä, työntekijät, jotka kuuluvat SAGEP:n piiriin, on otettava ns. vanhoina työntekijöinä palvelukseen samoin kuin tapaa, jolla työntekijöiden ottaminen palvelukseen vanhoina työntekijöinä toteutetaan?

| 2) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kuninkaan asetukseen 9/2019 sisältyvien kaltaisille säännöksille, koska ne ovat perustana työehtosopimuksille, joissa määrätään työntekijöiden ottamisesta palvelukseen vanhoina työntekijöinä tavalla, joka ylittää työhön liittyvät kysymykset ja jolla yhdenmukaistetaan liiketoiminnallisia edellytyksiä? |
| --- | --- |

2)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kuninkaan asetukseen 9/2019 sisältyvien kaltaisille säännöksille, koska ne ovat perustana työehtosopimuksille, joissa määrätään työntekijöiden ottamisesta palvelukseen vanhoina työntekijöinä tavalla, joka ylittää työhön liittyvät kysymykset ja jolla yhdenmukaistetaan liiketoiminnallisia edellytyksiä?

| 3) | Jos katsotaan, että edellä mainitut oikeussäännöt ovat unionin oikeuden vastaisia, onko unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee unionin oikeuden ensisijaista soveltamista ja sen seurauksia ja joka sisältyy muun muassa tuomioon Simmenthal (1) ja tuomioon Fratelli Costanzo, (2) tulkittava siten, että niissä velvoitetaan Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencian (kansallinen markkina- ja kilpailuviranomainen) kaltainen julkisoikeudellinen elin jättämään soveltamatta SEUT 101 artiklan vastaisia kansallisia oikeussääntöjä? |
| --- | --- |

3)

Jos katsotaan, että edellä mainitut oikeussäännöt ovat unionin oikeuden vastaisia, onko unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee unionin oikeuden ensisijaista soveltamista ja sen seurauksia ja joka sisältyy muun muassa tuomioon Simmenthal (1) ja tuomioon Fratelli Costanzo, (2) tulkittava siten, että niissä velvoitetaan Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencian (kansallinen markkina- ja kilpailuviranomainen) kaltainen julkisoikeudellinen elin jättämään soveltamatta SEUT 101 artiklan vastaisia kansallisia oikeussääntöjä?

| 4) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 101 artiklaa ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1/2003 (3) sekä velvoitetta varmistaa unionin oikeussääntöjen tehokkuus, tulkittava siten, että niissä edellytetään Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencian kaltaisen hallintoviranomaisen määräävän seuraamuksena sakkoja ja uhkasakkoja yhteisöille, jotka toteuttavat edellä kuvatun kaltaisia menettelytapoja? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 101 artiklaa ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1/2003 (3) sekä velvoitetta varmistaa unionin oikeussääntöjen tehokkuus, tulkittava siten, että niissä edellytetään Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencian kaltaisen hallintoviranomaisen määräävän seuraamuksena sakkoja ja uhkasakkoja yhteisöille, jotka toteuttavat edellä kuvatun kaltaisia menettelytapoja?

---

(1)  Tuomio 15.12.1976, Simmenthal (35/76, EU:C:1976:180).

(2)  Tuomio 22.6.1989, Costanzo (103/88, EU:C:1989:256).

(3)  EYVL 2003, L 1, s. 1.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 14.6.2019 – Latte Villafranca SCRL, selvitystilassa, ym. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

(asia C-464/19)

(2019/C 357/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Latte Villafranca SCRL, selvitystilassa, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA ja FB

Vastapuolet: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ja Regione Veneto

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät? |
| --- | --- |

1)

Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta tulkittava siten, että jos jäsenvaltion lainsäädännön säännös on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 2 artiklan 2 kohdan 3 alakohdan kanssa, siitä seuraa, etteivät tuottajat ole velvollisia maksamaan lisämaksua, kun kyseisessä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät?

| 2) | Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi? |
| --- | --- |

2)

Onko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa unionin oikeutta ja erityisesti yleistä luottamuksensuojan periaatetta tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden luottamusta ei voida suojata, jotka ovat noudattaneet jäsenvaltion säätämää velvollisuutta ja hyötyneet kyseisen velvollisuuden noudattamiseen liittyvistä vaikutuksista, kun kyseinen velvollisuus on osoittautunut unionin oikeuden vastaiseksi?

| 3) | Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa 9.7.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (2) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) nro 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisessa sovellettavista erilaisista menettelyistä määräaikojen ja palautustapojen osalta erottamalla toisistaan tuottajat, jotka ovat luottaneet siihen, että unionin oikeuden vastaiseksi osoittautunutta kansallista säännöstä on noudatettava, ja tuottajat, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä? |
| --- | --- |

3)

Ovatko kuvatun kaltaisessa, pääasian kohteena olevassa tilanteessa 9.7.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1392/2001 (2) 9 artikla ja unionin oikeuteen sisältyvä ”etuoikeutetun luokan” käsite esteenä Italian tasavallan antaman asetuksen (decreto legge) nro 157/2004 2 §:n 3 momentin kaltaiselle jäsenvaltion säännökselle, jossa säädetään liikaa kannetun lisämaksun palauttamisessa sovellettavista erilaisista menettelyistä määräaikojen ja palautustapojen osalta erottamalla toisistaan tuottajat, jotka ovat luottaneet siihen, että unionin oikeuden vastaiseksi osoittautunutta kansallista säännöstä on noudatettava, ja tuottajat, jotka eivät ole noudattaneet kyseistä säännöstä?

---

(1)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92 (EYVL 1992, L 405, s. 1).

(2)  Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1392/2001 (EYVL 2001, L 187, s. 19).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italia) on esittänyt 17.6.2019 – Regione Veneto v. HD

(asia C-468/19)

(2019/C 357/11)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria regionale per il Veneto

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Regione Veneto

Vastapuoli: HD

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 36 artiklassa tarkoitettuja ”kulttuuriesineitä” yksilöitäessä sovellettava 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/60/EU (1) 2 artiklan 1 kohdassa säädettyä kriteeriä, jonka mukaan ratkaisevana on pidettävä sitä, miten jäsenvaltio on määritellyt ne kansallisessa lainsäädännössä? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 36 artiklassa tarkoitettuja ”kulttuuriesineitä” yksilöitäessä sovellettava 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/60/EU (1) 2 artiklan 1 kohdassa säädettyä kriteeriä, jonka mukaan ratkaisevana on pidettävä sitä, miten jäsenvaltio on määritellyt ne kansallisessa lainsäädännössä?

| 2) | Kattaako SEUT 36 artiklan ”kulttuuriesineille” tarjoama suoja direktiivissä 2000/53/EY (2) tarkoitetut ”vanhat ajoneuvot”? |
| --- | --- |

2)

Kattaako SEUT 36 artiklan ”kulttuuriesineille” tarjoama suoja direktiivissä 2000/53/EY (2) tarkoitetut ”vanhat ajoneuvot”?

| 3) | Jos näin on, otetaanko edellä mainituissa unionin oikeussäännöissä huomioon niille asetettujen päämäärien vuoksi myös ajoneuvot, jotka on Italian oikeusjärjestyksessä määritelty ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviksi” niiden omaleimaisuuden säilyttämisvelvollisuuden vuoksi? |
| --- | --- |

3)

Jos näin on, otetaanko edellä mainituissa unionin oikeussäännöissä huomioon niille asetettujen päämäärien vuoksi myös ajoneuvot, jotka on Italian oikeusjärjestyksessä määritelty ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviksi” niiden omaleimaisuuden säilyttämisvelvollisuuden vuoksi?

| 4) | Lisäksi kysytään, voidaanko SEUT 36 artiklassa tarkoitettua ”kulttuuriesineiden” – kuten ”vanhojen ajoneuvojen” – suojeluvelvoitetta, johon 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/60/EU 2 artiklan 1 kohdassa sekä romuajoneuvoista 18.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa viitataan, kun sitä tarkastellaan Euroopan komission 29.5.2005 hyväksymän tieliikenneturvallisuuden eurooppalaisen toimintaohjelman 26 kohdan valossa, tulkita siten, että se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden syrjivään verokohteluun, jossa verovapautusta sovelletaan ainoastaan ”erityistä historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviin ajoneuvoihin”, vaikka tietyillä valtion muilla alueilla tällainen vapautus myönnetään laajemmin kaikille ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaville ajoneuvoille” yksinomaan niillä sovellettavien alue- tai maakuntalakien nojalla? |
| --- | --- |

4)

Lisäksi kysytään, voidaanko SEUT 36 artiklassa tarkoitettua ”kulttuuriesineiden” – kuten ”vanhojen ajoneuvojen” – suojeluvelvoitetta, johon 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/60/EU 2 artiklan 1 kohdassa sekä romuajoneuvoista 18.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa viitataan, kun sitä tarkastellaan Euroopan komission 29.5.2005 hyväksymän tieliikenneturvallisuuden eurooppalaisen toimintaohjelman 26 kohdan valossa, tulkita siten, että se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden syrjivään verokohteluun, jossa verovapautusta sovelletaan ainoastaan ”erityistä historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviin ajoneuvoihin”, vaikka tietyillä valtion muilla alueilla tällainen vapautus myönnetään laajemmin kaikille ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaville ajoneuvoille” yksinomaan niillä sovellettavien alue- tai maakuntalakien nojalla?

| 5) | Siinä tapauksessa, että edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, antavatko mainitut unionin oikeussäännöt kuitenkin mahdollisuuden epäedullisempaan ja syrjivään verokohteluun, josta on säädetty lailla ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaavien ajoneuvojen” osalta niiden huonon kunnon vuoksi ja joka lisää verorasitusta tällaisten ajoneuvojen päästöistä aiheutuvien saasteiden vuoksi ja heikentää niille tarkoitettua suojelua, rajoittaa niiden uusiokäyttöä eikä tarjoa kannustimia niiden säilyttämiselle? |
| --- | --- |

5)

Siinä tapauksessa, että edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, antavatko mainitut unionin oikeussäännöt kuitenkin mahdollisuuden epäedullisempaan ja syrjivään verokohteluun, josta on säädetty lailla ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaavien ajoneuvojen” osalta niiden huonon kunnon vuoksi ja joka lisää verorasitusta tällaisten ajoneuvojen päästöistä aiheutuvien saasteiden vuoksi ja heikentää niille tarkoitettua suojelua, rajoittaa niiden uusiokäyttöä eikä tarjoa kannustimia niiden säilyttämiselle?

| 6) | Antaako SEU 52 artiklan 2 kohdassa ja SEUT 30 artiklassa vahvistettu tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate ja siihen liittyvä tulleja vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden kielto unionin tuomioistuimen näitä kysymyksiä koskevan oikeuskäytännön perusteella jäsenvaltiolle oikeuden soveltaa koko valtion alueella ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviin ajoneuvoihin” syrjivää ja epäyhtenäistä verokohtelua, joka rasittaa sellaisella valtion alueella asuvan henkilön ajoneuvon omistusoikeuden siirtoa, jolla sovelletaan verovapautusta, henkilölle, joka asuu sellaisella valtion alueella, jolla on säädetty veronmaksuvelvollisuudesta? |
| --- | --- |

6)

Antaako SEU 52 artiklan 2 kohdassa ja SEUT 30 artiklassa vahvistettu tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate ja siihen liittyvä tulleja vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden kielto unionin tuomioistuimen näitä kysymyksiä koskevan oikeuskäytännön perusteella jäsenvaltiolle oikeuden soveltaa koko valtion alueella ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaaviin ajoneuvoihin” syrjivää ja epäyhtenäistä verokohtelua, joka rasittaa sellaisella valtion alueella asuvan henkilön ajoneuvon omistusoikeuden siirtoa, jolla sovelletaan verovapautusta, henkilölle, joka asuu sellaisella valtion alueella, jolla on säädetty veronmaksuvelvollisuudesta?

| 7) | Lisäksi kysytään, ovatko perusvapauksien suojaa Euroopan alueella koskevat SEUT 18, 19, 20, 21, 45 ja 49 artikla ja välittömän ja välillisen syrjinnän kielto, josta säädetään 29.6.2000 annetussa direktiivissä 2000/43/EY (3), esteenä jäsenvaltion alueella sovellettavalle epäedulliselle ja syrjivälle verokohtelulle, jossa ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaavien ajoneuvojen” omistajia verotetaan eri tavalla ja sanktioidaan näin yksinomaan asuinpaikan perusteella? |
| --- | --- |

7)

Lisäksi kysytään, ovatko perusvapauksien suojaa Euroopan alueella koskevat SEUT 18, 19, 20, 21, 45 ja 49 artikla ja välittömän ja välillisen syrjinnän kielto, josta säädetään 29.6.2000 annetussa direktiivissä 2000/43/EY (3), esteenä jäsenvaltion alueella sovellettavalle epäedulliselle ja syrjivälle verokohtelulle, jossa ”historiallista arvoa ja keräilyarvoa omaavien ajoneuvojen” omistajia verotetaan eri tavalla ja sanktioidaan näin yksinomaan asuinpaikan perusteella?

| 8) | Lopuksi kysytään, sallivatko tuomioistuinten vapauden, itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden periaatteet, jotka on vahvistettu ja joiden suojasta määrätään SEU 2 artiklassa oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin turvaamiseksi Euroopan unionin alueella, sen, että jäsenvaltio kieltää lailla tuomareita tunnustamasta itsenäisesti tietyn ajoneuvon erityisen historiallisen ja keräilyarvon ratkaistaessa sitä, onko ajoneuvo verosta vapautettu, velvoittamalla tuomioistuimen ottamaan huomioon ainoastaan ratkaisut, jotka yksinoikeudella tähän tehtävään osoitettu yksityinen henkilö on niiden osalta tehnyt? |
| --- | --- |

8)

Lopuksi kysytään, sallivatko tuomioistuinten vapauden, itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden periaatteet, jotka on vahvistettu ja joiden suojasta määrätään SEU 2 artiklassa oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin turvaamiseksi Euroopan unionin alueella, sen, että jäsenvaltio kieltää lailla tuomareita tunnustamasta itsenäisesti tietyn ajoneuvon erityisen historiallisen ja keräilyarvon ratkaistaessa sitä, onko ajoneuvo verosta vapautettu, velvoittamalla tuomioistuimen ottamaan huomioon ainoastaan ratkaisut, jotka yksinoikeudella tähän tehtävään osoitettu yksityinen henkilö on niiden osalta tehnyt?

---

(1)  Jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta ja asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/60/EU (uudelleenlaadittu) (EUVL 2014, L 159, s. 1).

(2)  Romuajoneuvoista 18.9.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/53/EY – Komission lausumat (EYVL 2000, L 269, s. 34).

(3)  Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/43/EY (EYVL 2000, L 180, s. 22).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate

(Asia C-478/19)

(2019/C 357/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Vastapuoli: Agenzia delle Entrate

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin oikeus – ja erityisesti perussopimuksen sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevat säännökset, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut niitä – esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 223/2006 35 §:n 10 ter momentissa, siltä osin kuin sillä rajoitetaan kiinnitys- ja rekisteriverojen huojennus vain suljetuille kiinteistörahastoille, tarkoitetun kaltaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 19.6.2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v. Agenzia delle Entrate

(Asia C-479/19)

(2019/C 357/13)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Vastapuoli: Agenzia delle Entrate

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin oikeus – ja erityisesti perussopimuksen sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevat säännökset, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut niitä – esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 223/2006 35 §:n 10 ter momentissa, siltä osin kuin sillä rajoitetaan kiinnitys- ja rekisteriverojen huojennus vain suljetuille kiinteistörahastoille, tarkoitetun kaltaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 21.6.2019 – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)

(Asia C-481/19)

(2019/C 357/14)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte costituzionale

Pääasian asianosaiset

Kassaatiomenettelyn valittaja: DB

Kassaatiomenettelyn vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko ratione temporis edelleen sovellettavan direktiivin 2003/6/EY (1) 14 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EU) N:o-596/2014 (2) 30 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että niissä sallitaan jäsenvaltioiden olla määräämättä seuraamuksia henkilölle, joka kieltäytyy vastaamasta sellaisiin toimivaltaisen viranomaisen kysymyksiin, joista voisi käydä ilmi hänen syyllisyytensä rikkomukseen, josta rangaistuksena on rangaistusluonteisia hallinnollisia seuraamuksia? |
| --- | --- |

1)

Onko ratione temporis edelleen sovellettavan direktiivin 2003/6/EY (1) 14 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EU) N:o-596/2014 (2) 30 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että niissä sallitaan jäsenvaltioiden olla määräämättä seuraamuksia henkilölle, joka kieltäytyy vastaamasta sellaisiin toimivaltaisen viranomaisen kysymyksiin, joista voisi käydä ilmi hänen syyllisyytensä rikkomukseen, josta rangaistuksena on rangaistusluonteisia hallinnollisia seuraamuksia?

| 2) | b) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko ratione temporis edelleen sovellettavan direktiivin 2003/6/EY 14 artiklan 3 kohta ja asetuksen (EU) N:o 596/2014 30 artiklan 1 kohdan b alakohta yhteensopivia Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa, kun niitä tarkastellaan myös eurooppalaisen ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön ja jäsenvaltioiden yhteisten valtiosääntöperinteiden valossa, siltä osin kuin niissä velvoitetaan määräämään seuraamuksia myös henkilölle, joka kieltäytyy vastaamasta sellaisiin toimivaltaisen viranomaisen kysymyksiin, joista voisi käydä ilmi hänen syyllisyytensä rikkomukseen, josta rangaistuksena on rangaistusluonteisia hallinnollisia seuraamuksia? |
| --- | --- |

2)

b) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko ratione temporis edelleen sovellettavan direktiivin 2003/6/EY 14 artiklan 3 kohta ja asetuksen (EU) N:o 596/2014 30 artiklan 1 kohdan b alakohta yhteensopivia Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa, kun niitä tarkastellaan myös eurooppalaisen ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön ja jäsenvaltioiden yhteisten valtiosääntöperinteiden valossa, siltä osin kuin niissä velvoitetaan määräämään seuraamuksia myös henkilölle, joka kieltäytyy vastaamasta sellaisiin toimivaltaisen viranomaisen kysymyksiin, joista voisi käydä ilmi hänen syyllisyytensä rikkomukseen, josta rangaistuksena on rangaistusluonteisia hallinnollisia seuraamuksia?

---

(1)  Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY (EUVL 2003, L 96, s. 16).

(2)  Markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 596/2014 (EUVL 2014, L 173, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale della Campania (Italia) on esittänyt 25.6.2019 – Antonio Capaldo SpA v. Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

(Asia C-496/19)

(2019/C 357/15)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria regionale della Campania

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja valittaja: Antonio Capaldo SpA

Vastaaja: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

Ennakkoratkaisukysymykset

Estääkö tavaroiden fyysinen tarkastus niiden maahantuonnin yhteydessä tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen N:o-2913/92 (1) 78 artiklassa tarkoitetun tullauspäätöksen oikaisemista koskevan menettelyn aloittamisen?

---

(1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 26.6.2019 – Ibercaja Banco SA v. SO ja TP

(asia C-497/19)

(2019/C 357/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja)

Pääasian asianosaiset

Hakija: Ibercaja Banco SA

Vastapuolet: SO ja TP

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallinen lainsäädäntö Euroopan unionin oikeuden mukainen, kun sen perusteella silloin, jos tietty kohtuuton ehto läpäisi tuomioistuimen alun perin täytäntöönpanon alkaessa harjoittaman valvonnan, tämä valvonta estää sen, että sama tuomioistuin voisi arvioida sitä jälkikäteen viran puolesta, kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat olivat jo alun perin olemassa, vaikka tämän alun perin harjoitetun valvonnan yhteydessä ei esitetty tuomion määräysosassa eikä perusteluissa mitään näkemyksiä sen ehtojen pätevyydestä? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallinen lainsäädäntö Euroopan unionin oikeuden mukainen, kun sen perusteella silloin, jos tietty kohtuuton ehto läpäisi tuomioistuimen alun perin täytäntöönpanon alkaessa harjoittaman valvonnan, tämä valvonta estää sen, että sama tuomioistuin voisi arvioida sitä jälkikäteen viran puolesta, kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat olivat jo alun perin olemassa, vaikka tämän alun perin harjoitetun valvonnan yhteydessä ei esitetty tuomion määräysosassa eikä perusteluissa mitään näkemyksiä sen ehtojen pätevyydestä?

| 2) | Seuraava kysymys koskee sitä, että kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka määrittävät ehdon kohtuuttomuuden tehtäessä sopimuksia kuluttajien kanssa, ovat jo olleet olemassa eikä täytäntöönpanon kohteena oleva osapuoli ole vedonnut ehtojen kohtuuttomuuteen oikeudenkäyntiväitteessä, josta säädetään laissa tätä varten, sen jälkeen, kun tämä oikeudenkäyntiväite on ratkaistu, esittää uuden oikeudenkäyntiväitteen joidenkin ehtojen kohtuuttomuuden selvittämiseksi, kun niiden kohtuuttomuuteen olisi voitu alun perin vedota jo laissa säädetyssä tavanomaisessa menettelyssä? Syntyykö siinä yhteydessä viime kädessä preklusiivinen vaikutus, joka estää kuluttajaa vetoamasta uudelleen jonkin toisen ehdon kohtuuttomuuteen samassa täytäntöönpanomenettelyssä, ja myös myöhemmässä vahvistuskannetta koskevassa menettelyssä? |
| --- | --- |

2)

Seuraava kysymys koskee sitä, että kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka määrittävät ehdon kohtuuttomuuden tehtäessä sopimuksia kuluttajien kanssa, ovat jo olleet olemassa eikä täytäntöönpanon kohteena oleva osapuoli ole vedonnut ehtojen kohtuuttomuuteen oikeudenkäyntiväitteessä, josta säädetään laissa tätä varten, sen jälkeen, kun tämä oikeudenkäyntiväite on ratkaistu, esittää uuden oikeudenkäyntiväitteen joidenkin ehtojen kohtuuttomuuden selvittämiseksi, kun niiden kohtuuttomuuteen olisi voitu alun perin vedota jo laissa säädetyssä tavanomaisessa menettelyssä? Syntyykö siinä yhteydessä viime kädessä preklusiivinen vaikutus, joka estää kuluttajaa vetoamasta uudelleen jonkin toisen ehdon kohtuuttomuuteen samassa täytäntöönpanomenettelyssä, ja myös myöhemmässä vahvistuskannetta koskevassa menettelyssä?

| 3) | Kolmas kysymys esitetään siltä varalta, että pidetään unionin oikeuden mukaisena päätelmää, jonka mukaan osapuoli ei voi esittää toista tai uutta oikeudenkäyntiväitettä vedotakseen sellaisen ehdon kohtuuttomuuteen, jota se olisi voinut vastustaa aikaisemmin, koska tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat on määritetty jo aikaisemmin: voidaanko tällaista seikkaa käyttää perusteena sille, että tuomioistuin, jolle ilmoitetaan tästä kohtuuttomuudesta, voi vedota valvontaa koskevaan toimivaltaansa viran puolesta? |
| --- | --- |

3)

Kolmas kysymys esitetään siltä varalta, että pidetään unionin oikeuden mukaisena päätelmää, jonka mukaan osapuoli ei voi esittää toista tai uutta oikeudenkäyntiväitettä vedotakseen sellaisen ehdon kohtuuttomuuteen, jota se olisi voinut vastustaa aikaisemmin, koska tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat on määritetty jo aikaisemmin: voidaanko tällaista seikkaa käyttää perusteena sille, että tuomioistuin, jolle ilmoitetaan tästä kohtuuttomuudesta, voi vedota valvontaa koskevaan toimivaltaansa viran puolesta?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/12

---

Valitus, jonka Victor Lupu on tehnyt 28.6.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-558/18, Lupu v. EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS), 30.4.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-499/19 P)

(2019/C 357/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Victor Lupu (edustaja: P. A. Acsinte, avocat)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 5.9.2019 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – WS v. Saksan valtio

(asia C-505/19)

(2019/C 357/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: WS

Vastaaja: Saksan valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (Schengenin säännöstö sellaisena kuin siitä säädetään 20.5.1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/435/EY (1) 1 artiklan 2 kohdassa, jäljempänä yleissopimus) 54 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jo rikosoikeudellisen menettelyn aloittaminen saman teon perusteella on kielletty kaikissa tämän yleissopimuksen sopimusvaltioissa, kun Saksan syyttäjäviranomainen on päättänyt aloitetun rikosoikeudellisen menettelyn sen jälkeen kun syytetty on täyttänyt tietyt ehdot ja erityisesti suorittanut määrätyn, syyttäjäviranomaisen vahvistaman rahasumman? |
| --- | --- |

1)

Onko tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (Schengenin säännöstö sellaisena kuin siitä säädetään 20.5.1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/435/EY (1) 1 artiklan 2 kohdassa, jäljempänä yleissopimus) 54 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jo rikosoikeudellisen menettelyn aloittaminen saman teon perusteella on kielletty kaikissa tämän yleissopimuksen sopimusvaltioissa, kun Saksan syyttäjäviranomainen on päättänyt aloitetun rikosoikeudellisen menettelyn sen jälkeen kun syytetty on täyttänyt tietyt ehdot ja erityisesti suorittanut määrätyn, syyttäjäviranomaisen vahvistaman rahasumman?

| 2) | Kielletäänkö Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna 7.6.2016, EUVL C 202 s. 1, 47, jäljempänä SEUT) 21 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioita panemasta täytäntöön kolmansien valtioiden väliaikaista säilöönottamista koskevia pyyntöjä, jotka esitetään kansainvälisen järjestön – kuten kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) – kautta, kun väliaikaista säilöönottamista koskevan pyynnön kohteena on unionin kansalainen ja jäsenvaltio, jonka kansalainen hän on, on esittänyt epäilyjä sanotun pyynnön yhdenmukaisuudesta ne bis in idem -periaatteen kanssa kansainväliselle järjestölle ja näin ollen myös muille jäsenvaltioille? |
| --- | --- |

2)

Kielletäänkö Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna 7.6.2016, EUVL C 202 s. 1, 47, jäljempänä SEUT) 21 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioita panemasta täytäntöön kolmansien valtioiden väliaikaista säilöönottamista koskevia pyyntöjä, jotka esitetään kansainvälisen järjestön – kuten kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) – kautta, kun väliaikaista säilöönottamista koskevan pyynnön kohteena on unionin kansalainen ja jäsenvaltio, jonka kansalainen hän on, on esittänyt epäilyjä sanotun pyynnön yhdenmukaisuudesta ne bis in idem -periaatteen kanssa kansainväliselle järjestölle ja näin ollen myös muille jäsenvaltioille?

| 3) | Onko SEUT 21 artiklan 1 kohdan määräys esteenä jo rikosoikeudellisen menettelyn aloittamiselle ja väliaikaiselle säilöönottamiselle jäsenvaltioissa, joiden kansalainen asianomainen henkilö on, mikäli se on ristiriidassa ne bis in idem -periaatteen kanssa? |
| --- | --- |

3)

Onko SEUT 21 artiklan 1 kohdan määräys esteenä jo rikosoikeudellisen menettelyn aloittamiselle ja väliaikaiselle säilöönottamiselle jäsenvaltioissa, joiden kansalainen asianomainen henkilö on, mikäli se on ristiriidassa ne bis in idem -periaatteen kanssa?

| 4) | Onko direktiivin (EU) 2016/680 (2) 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä yleissopimuksen 54 artiklan ja perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltiot ovat velvollisia antamaan lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että silloin, kun menettely johtaa syyteoikeuden raukeamiseen, kaikissa valtioissa, jotka ovat tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen sopimusvaltioita, kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) julkaisemien punaisten ilmoitusten (”Red Notice”), joiden pitäisi johtaa uuteen rikosoikeudelliseen menettelyyn, jatkokäsittely on kielletty? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin (EU) 2016/680 (2) 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä yleissopimuksen 54 artiklan ja perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltiot ovat velvollisia antamaan lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että silloin, kun menettely johtaa syyteoikeuden raukeamiseen, kaikissa valtioissa, jotka ovat tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen sopimusvaltioita, kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) julkaisemien punaisten ilmoitusten (”Red Notice”), joiden pitäisi johtaa uuteen rikosoikeudelliseen menettelyyn, jatkokäsittely on kielletty?

| 5) | Onko kansainvälisellä järjestöllä, kuten kansainvälisellä rikospoliisijärjestöllä (Interpol), riittävä tietosuojan taso silloin, kun direktiivin (EU) 2016/680 36 artiklassa tarkoitettua tietosuojan riittävyyttä koskevaa päätöstä ei ole tehty ja/tai 37 artiklassa tarkoitettuja asianmukaisia suojatoimia ei ole vahvistettu? |
| --- | --- |

5)

Onko kansainvälisellä järjestöllä, kuten kansainvälisellä rikospoliisijärjestöllä (Interpol), riittävä tietosuojan taso silloin, kun direktiivin (EU) 2016/680 36 artiklassa tarkoitettua tietosuojan riittävyyttä koskevaa päätöstä ei ole tehty ja/tai 37 artiklassa tarkoitettuja asianmukaisia suojatoimia ei ole vahvistettu?

| 6) | Saavatko jäsenvaltiot jatkaa sellaisten tietojen käsittelyä, jotka kolmannet valtiot ovat ilmoittaneet kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) julkaisemaa etsintäkuulutusta (punaista ilmoitusta) varten, vain silloin, kun kolmas valtio pyytää tämän etsintäkuulutuksen välityksellä kiinniottamista ja luovuttamista ja on esittänyt väliaikaista säilöönottamista koskevan pyynnön, joka ei ole ristiriidassa unionin oikeuden ja erityisesti ne bis in idem -periaatteen kanssa? |
| --- | --- |

6)

Saavatko jäsenvaltiot jatkaa sellaisten tietojen käsittelyä, jotka kolmannet valtiot ovat ilmoittaneet kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) julkaisemaa etsintäkuulutusta (punaista ilmoitusta) varten, vain silloin, kun kolmas valtio pyytää tämän etsintäkuulutuksen välityksellä kiinniottamista ja luovuttamista ja on esittänyt väliaikaista säilöönottamista koskevan pyynnön, joka ei ole ristiriidassa unionin oikeuden ja erityisesti ne bis in idem -periaatteen kanssa?

---

(1)  EYVL 2000, L 239, s. 19.

(2)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta 27.4.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/680 (EUVL 2016, L 119, s. 89).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 3.7.2019 – Go Sun Srl ja Malby Energy 4 Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym.

(asia C-512/19)

(2019/C 357/19)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Go Sun Srl ja Malby Energy 4 Srl

Vastaajat: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente ja Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko unionin oikeus esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 91/2014, sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 116/2014, 26 §:n 3 momentin kaltaisen kansallisen oikeussäännön soveltamiselle, jolla rajoitetaan huomattavalla tavalla lailla jo myönnettyjen ja erillissopimusten, joita aurinkosähköenergian tuottajayritykset ovat tehneet kyseisestä menettelystä vastuussa olevan julkisen yhtiön eli Gestore dei servizi energetici S.p.A:n kanssa, perusteella määriteltyjen kannustimien maksamista?

Onko tällainen kansallinen oikeussääntö unionin oikeuden yleisten periaatteiden, kuten perustellun luottamuksen, oikeusvarmuuden, vilpittömän yhteistyön ja tehokkaan oikeusvaikutuksen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklan, direktiivin 2009/28/EY (1) ja siinä säädettyjä tukijärjestelmiä koskevien sääntöjen sekä SEUT 216 artiklan 2 kohdan mukainen, kun kyseistä kansallista säännöstä tarkastellaan erityisesti Euroopan energiaperuskirjaan kannalta?

---

(1)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16)

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/14

---

Valitus, jonka Maria Alvarez y Bejarano ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-516/16 ja T-536/16, Alvarez y Bejarano ym. v. komissio, 30.4.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-517/19 P)

(2019/C 357/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El ja Evelyne Vandevoorde (edustajat: S. Orlandi ja T. Martin, avocats)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Valituksenalainen tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

Valituksenalainen tuomio on kumottava

| — | Päätös, jonka mukaan valittajille ei enää vuodesta 2014 lähtien myönnetä matkapäiviä eikä vuotuista matkakulukorvausta, on kumottava |
| --- | --- |

—

Päätös, jonka mukaan valittajille ei enää vuodesta 2014 lähtien myönnetä matkapäiviä eikä vuotuista matkakulukorvausta, on kumottava

| — | Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajat vetoavat siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa on useita oikeudellisia virheitä.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tuomion 67 ja 75 kohdassa rajatessaan suoritettavakseen kuuluvan tuomioistuinvalvonnan vain ”ilmeisiin” tapauksiin.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tuomion 70–73 kohdassa katsoessaan, ettei valittajien tilanne ollut rinnastettavissa niiden toimihenkilöiden tilanteeseen, joilla on edelleen oikeus matkapäiviin ja vuotuiseen matkakulukorvaukseen.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan tuomion 69 ja 80–86 kohdassa, ettei riidanalainen säännöstö ole suhteellisuusperiaatteen vastainen.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/15

---

Valitus, jonka Jakov Ardalic ym. ovat tehneet 8.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-523/16 ja T-542/16, Ardalic ym. v. neuvosto, 30.4.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-518/19 P)

(2019/C 357/21)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (edustajat: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Valituksenalainen tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

Valituksenalainen tuomio on kumottava

| — | Päätös, jonka mukaan valittajille ei enää vuodesta 2014 lähtien myönnetä matkapäiviä eikä vuotuista matkakulukorvausta, on kumottava |
| --- | --- |

—

Päätös, jonka mukaan valittajille ei enää vuodesta 2014 lähtien myönnetä matkapäiviä eikä vuotuista matkakulukorvausta, on kumottava

| — | Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajat vetoavat siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa on useita oikeudellisia virheitä.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tuomion 65 ja 73 kohdassa rajatessaan suoritettavakseen kuuluvan tuomioistuinvalvonnan vain ”ilmeisiin” tapauksiin.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tuomion 68–71 kohdassa katsoessaan, ettei valittajien tilanne ollut rinnastettavissa niiden toimihenkilöiden tilanteeseen, joilla on edelleen oikeus matkapäiviin ja vuotuiseen matkakulukorvaukseen.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan tuomion 67 ja 78–84 kohdassa, ettei riidanalainen säännöstö ole suhteellisuusperiaatteen vastainen.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Constanța (Romania) on esittänyt 10.7.2019 – TS, UT ja VU v. Casa Națională de Asigurări de Sănătate ja Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

(asia C-538/19)

(2019/C 357/22)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Constanța

Pääasian asianosaiset

Valittajat: TS, UT ja VU

Vastapuolet: Casa Națională de Asigurări de Sănătate ja Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Rinnastetaanko se, että hoidon, johon vakuutettu henkilö on antanut suostumuksensa, on määrännyt ainoastaan jonkin toisen jäsenvaltion kuin vakuutetun asuinjäsenvaltion lääkäri, tuomion Elchinov (C-173/09) 45 kohdan perusteella kiireelliseen hoidon tarpeeseen tai onko kyseessä asetuksen N:o 883/2004 (1) 20 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetty luvan pyytämistä koskeva objektiivinen mahdottomuus, joka voi olla perustana sille, että asianmukaisista sairaanhoitopalveluista (sairaalahoito) jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin vakuutetun henkilön asuinjäsenvaltiossa aiheutuneet kustannukset korvataan täysimääräisesti, kun otetaan huomioon, että diagnoosin ja varsinaisen kiireellisen hoidon tarpeen on vahvistanut lääkäri, joka kuuluu asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmään mutta joka on määrännyt jonkin toisen hoidon, ja hoito, johon vakuutettu henkilö on antanut oman suostumuksensa asianmukaisina pidettävistä syistä, on vähintään yhtä tehokas, mutta sen etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa? |
| --- | --- |

1)

Rinnastetaanko se, että hoidon, johon vakuutettu henkilö on antanut suostumuksensa, on määrännyt ainoastaan jonkin toisen jäsenvaltion kuin vakuutetun asuinjäsenvaltion lääkäri, tuomion Elchinov (C-173/09) 45 kohdan perusteella kiireelliseen hoidon tarpeeseen tai onko kyseessä asetuksen N:o 883/2004 (1) 20 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetty luvan pyytämistä koskeva objektiivinen mahdottomuus, joka voi olla perustana sille, että asianmukaisista sairaanhoitopalveluista (sairaalahoito) jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin vakuutetun henkilön asuinjäsenvaltiossa aiheutuneet kustannukset korvataan täysimääräisesti, kun otetaan huomioon, että diagnoosin ja varsinaisen kiireellisen hoidon tarpeen on vahvistanut lääkäri, joka kuuluu asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmään mutta joka on määrännyt jonkin toisen hoidon, ja hoito, johon vakuutettu henkilö on antanut oman suostumuksensa asianmukaisina pidettävistä syistä, on vähintään yhtä tehokas, mutta sen etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vakuutettu henkilö samalla tavoin velvollinen hakemaan edellä mainitun asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädettyä lupaa saadakseen korvauksen hoidosta aiheutuneista kustannuksista sen jälkeen kun asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmään kuuluva lääkäri on vahvistanut häntä koskevan diagnoosin ja hoidon, jota vakuutettu henkilö ei asianmukaisina pidettävistä syistä hyväksy, jos hän matkustaa johonkin toiseen jäsenvaltioon saadakseen toisen lääkärinlausunnon ja tämä toinen lääkäri puoltaa jotain toista hoitoa, joka on vähintään yhtä tehokas mutta jonka etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa, ja jos vakuutettu henkilö hyväksyy tämän hoidon ja se täyttää asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen vaatimukset? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vakuutettu henkilö samalla tavoin velvollinen hakemaan edellä mainitun asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädettyä lupaa saadakseen korvauksen hoidosta aiheutuneista kustannuksista sen jälkeen kun asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmään kuuluva lääkäri on vahvistanut häntä koskevan diagnoosin ja hoidon, jota vakuutettu henkilö ei asianmukaisina pidettävistä syistä hyväksy, jos hän matkustaa johonkin toiseen jäsenvaltioon saadakseen toisen lääkärinlausunnon ja tämä toinen lääkäri puoltaa jotain toista hoitoa, joka on vähintään yhtä tehokas mutta jonka etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa, ja jos vakuutettu henkilö hyväksyy tämän hoidon ja se täyttää asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen vaatimukset?

| 3) | Onko kansallinen lainsäädäntö ristiriidassa SEUT 56 artiklan sekä asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, kun sen mukaan yhtäältä toimivaltaisen laitoksen luvan saaminen jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin asuinpaikan jäsenvaltiossa suoritettavia asianmukaisia sairaanhoitopalveluja varten (sairaalahoito) edellyttää lääkärinlausuntoa, jonka voi antaa vain lääkäri, joka harjoittaa toimintaansa asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmän piirissä, ja jota kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen johtava lääkäri suosittaa, myös siinä tapauksessa, että hoidon, johon vakuutettu henkilö on antanut suostumuksensa asianmukaisina pidettävistä syistä, kun otetaan huomioon, että sen etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa, määrää ainoastaan jonkin toisen jäsenvaltion lääkäri toisella lääkärinlausunnolla ja kun siinä ei toisaalta taata käytettävissä ja ennakoitavissa olevassa menettelyssä sitä, että asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmässä tosiasiallisesti tarkasteltaisiin lääketieteellisestä näkökulmasta mahdollisuutta noudattaa tätä toisessa jäsenvaltiossa annettua toista lausuntoa? |
| --- | --- |

3)

Onko kansallinen lainsäädäntö ristiriidassa SEUT 56 artiklan sekä asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, kun sen mukaan yhtäältä toimivaltaisen laitoksen luvan saaminen jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin asuinpaikan jäsenvaltiossa suoritettavia asianmukaisia sairaanhoitopalveluja varten (sairaalahoito) edellyttää lääkärinlausuntoa, jonka voi antaa vain lääkäri, joka harjoittaa toimintaansa asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmän piirissä, ja jota kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen johtava lääkäri suosittaa, myös siinä tapauksessa, että hoidon, johon vakuutettu henkilö on antanut suostumuksensa asianmukaisina pidettävistä syistä, kun otetaan huomioon, että sen etuna on, että siitä ei aiheudu vammaa, määrää ainoastaan jonkin toisen jäsenvaltion lääkäri toisella lääkärinlausunnolla ja kun siinä ei toisaalta taata käytettävissä ja ennakoitavissa olevassa menettelyssä sitä, että asuinjäsenvaltion sairausvakuutusjärjestelmässä tosiasiallisesti tarkasteltaisiin lääketieteellisestä näkökulmasta mahdollisuutta noudattaa tätä toisessa jäsenvaltiossa annettua toista lausuntoa?

| 4) | Jos ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vakuutetulla henkilöllä tai vastaavasti hänen perillisillään oikeus saada vakuutetun henkilön asuinvaltion toimivaltaiselta laitokselta täysimääräinen korvaus kustannuksista, joita on aiheutunut jossain toisessa jäsenvaltiossa suoritetusta hoidosta, sillä edellytyksellä, että asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen edellytykset täyttyvät? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko vakuutetulla henkilöllä tai vastaavasti hänen perillisillään oikeus saada vakuutetun henkilön asuinvaltion toimivaltaiselta laitokselta täysimääräinen korvaus kustannuksista, joita on aiheutunut jossain toisessa jäsenvaltiossa suoritetusta hoidosta, sillä edellytyksellä, että asetuksen N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen edellytykset täyttyvät?

---

(1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD v. Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Asia C-544/19)

(2019/C 357/23)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Blagoevgrad

Pääasian asianosaiset

Valittaja: ECOTEX BULGARIA EOOD

Vastapuoli: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

Ennakkoratkaisukysymykset

Ensimmäinen kysymys:

Onko SEUT 63 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan vähintään 10 000 levin (BGN) suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille ja jolla rajoitetaan jakamattomista voitoista maksettujen osinkojen maksamista käteisellä, kun maksettavien osinkojen määrä on vähintään 10 000 BGN? Jos SEUT 63 artikla ei ole esteenä tällaiselle säännöstölle, onko tällainen rajoitus oikeutettu direktiivin (ЕU) 2015/849 (1) tavoitteiden perusteella?

Toinen kysymys:

Onko direktiivin (ЕU) 2015/849 2 artiklan 1 kohtaa, kun otetaan huomioon direktiivin johdanto-osan kuudes perustelukappale ja 4 ja 5 artikla, tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle yleiselle kansalliselle oikeussäännölle, jonka mukaan vähintään 10 000 BGN suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille, kun sääntöä sovelletaan riippumatta siitä, kuka suorittaa käteismaksun ja miksi, jolloin se kattaa kaikki luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden väliset käteismaksut?

| 1) | Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi, sallitaanko direktiivin (ЕU) 2015/849 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan e alakohdassa, kun otetaan huomioon direktiivin johdanto-osan kuudes perustelukappale ja 4 ja 5 artikla, jäsenvaltioiden säätää muista yleisistä jäsenvaltion alueella suoritettaviin käteismaksuihin sovellettavista rajoituksista pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella oikeussäännöllä, jonka mukaan vähintään 10 000 BGN suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille, kun käteismaksusuorituksen perusteena ovat ”jakamattomat voitot” (osingot)? |
| --- | --- |

1)

Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi, sallitaanko direktiivin (ЕU) 2015/849 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan e alakohdassa, kun otetaan huomioon direktiivin johdanto-osan kuudes perustelukappale ja 4 ja 5 artikla, jäsenvaltioiden säätää muista yleisistä jäsenvaltion alueella suoritettaviin käteismaksuihin sovellettavista rajoituksista pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella oikeussäännöllä, jonka mukaan vähintään 10 000 BGN suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille, kun käteismaksusuorituksen perusteena ovat ”jakamattomat voitot” (osingot)?

| 2) | Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi, sallitaanko direktiivin (ЕU) 2015/849 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan e alakohdassa, kun otetaan huomioon direktiivin johdanto-osan kuudes perustelukappale ja 5 artikla, jäsenvaltioiden säätää käteismaksurajoituksista pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella oikeussäännöllä, jonka mukaan vähintään 10 000 BGN suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille, kun säädetty kynnysarvo on alle 10 000 euroa? |
| --- | --- |

2)

Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan myöntävästi, sallitaanko direktiivin (ЕU) 2015/849 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan e alakohdassa, kun otetaan huomioon direktiivin johdanto-osan kuudes perustelukappale ja 5 artikla, jäsenvaltioiden säätää käteismaksurajoituksista pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella kansallisella oikeussäännöllä, jonka mukaan vähintään 10 000 BGN suuruiset maksut jäsenvaltion alueella on suoritettava joko tilisiirtona tai talletuksena maksutilille, kun säädetty kynnysarvo on alle 10 000 euroa?

Kolmas kysymys:

Onko direktiivin (ЕU) 2015/849 58 artiklan 1 kohtaa ja 60 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään käteismaksurajoitusten rikkomisesta määrättäville hallinnollisille seuraamuksille kiinteämääräinen arvo eikä mahdollisteta erisuuruisten seuraamusten määräämistä konkreettisten merkityksellisten seikkojen perusteella?

| 1) | Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan niin, että direktiivin (ЕU) 2015/849 58 artiklan 1 kohtaa ja 60 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään käteismaksurajoitusten rikkomisesta määrättäville hallinnollisille seuraamuksille kiinteämääräinen arvo, onko tällöin direktiivin (ЕU) 2015/849 58 artiklaa ja 60 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon tehokkuusperiaate ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitettu tehokasta oikeussuojaa koskevaa oikeus, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa rajoitetaan tuomioistuinvalvontaa, kun kyseinen oikeussääntö on esteenä sille, että käsitellessään valitusta [määrätystä seuraamuksesta] tuomioistuin vahvistaa käteismaksurajoitusten rikkomisesta sellaisen hallinnollisen seuraamuksen, jonka määrä on oikeasuhteinen suhteessa asian konkreettisiin merkityksellisiin olosuhteisiin ja alle säädetyn vähimmäistason? |
| --- | --- |

1)

Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan niin, että direktiivin (ЕU) 2015/849 58 artiklan 1 kohtaa ja 60 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään käteismaksurajoitusten rikkomisesta määrättäville hallinnollisille seuraamuksille kiinteämääräinen arvo, onko tällöin direktiivin (ЕU) 2015/849 58 artiklaa ja 60 artiklan 4 kohtaa, kun otetaan huomioon tehokkuusperiaate ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitettu tehokasta oikeussuojaa koskevaa oikeus, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, jossa rajoitetaan tuomioistuinvalvontaa, kun kyseinen oikeussääntö on esteenä sille, että käsitellessään valitusta [määrätystä seuraamuksesta] tuomioistuin vahvistaa käteismaksurajoitusten rikkomisesta sellaisen hallinnollisen seuraamuksen, jonka määrä on oikeasuhteinen suhteessa asian konkreettisiin merkityksellisiin olosuhteisiin ja alle säädetyn vähimmäistason?

---

(1)  Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta 20.5.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849 (EUVL 2015, L 141, s. 73).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/18

---

Valitus, jonka International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) on tehnyt 18.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-396/18, ITSA v. komissio, 16.5.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-553/19 P)

(2019/C 357/24)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (edustaja: F. Scanvic, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 16.5.2019 asiassa ITSA v. komissio (T-396/18) antaman määräyksen ja vahvistaa valittajan asiavaltuuden ja oikeussuojan tarpeen; |
| --- | --- |

—

kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 16.5.2019 asiassa ITSA v. komissio (T-396/18) antaman määräyksen ja vahvistaa valittajan asiavaltuuden ja oikeussuojan tarpeen;

| — | kumoaa tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän osana tehtävien tiedontallennussopimusten keskeisistä tekijöistä 15.12.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/573, (1) teknisistä standardeista tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustamista ja toimintaa varten 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/574 (2) ja tupakkatuotteisiin lisättävien turvaominaisuuksien teknisistä standardeista 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/576 (3). |
| --- | --- |

—

kumoaa tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän osana tehtävien tiedontallennussopimusten keskeisistä tekijöistä 15.12.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/573, (1) teknisistä standardeista tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustamista ja toimintaa varten 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/574 (2) ja tupakkatuotteisiin lisättävien turvaominaisuuksien teknisistä standardeista 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/576 (3).

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon valittajan oikeussuojan tarvetta delegoidun asetuksen 2018/573, täytäntöönpanoasetuksen 2018/574 ja täytäntöönpanopäätöksen 2018/576 osalta. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti jättänyt tutkimatta valittajan näistä kolmesta komission toimesta nostaman kumoamiskanteen.

Valittajan mukaan molemmat riitautetut asetukset koskevat valittajaa ja sen jäseniä suoraan. Myös muut SEUT 263 artiklan mukaiset edellytykset täyttyvät. Lisäksi valittaja toteaa, että vaikka riidanalaisen päätöksen keskeinen osa edellyttää jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia, tämä ei koske mainitun päätöksen 3 artiklan 2 kohtaa, jossa rajoitetaan kolmantena osapuolena olevan riippumattoman tahon käyttäminen yhteen viidestä tupakkatuotteisiin lisättävistä turvaominaisuuksista. Tämä säännös on itsessään riittävä.

Asiakysymyksestä valittaja väittää, että riitautetut toimet ovat tupakkatuotteiden laittoman kaupan estämistä koskevan lisäpöytäkirjan (4) 8 artiklan vastaisia. Tässä säännöksessä kielletään tupakkatuotteiden merkitsemisen antaminen tupakkateollisuuden tehtäväksi, mutta kaikilla kolmella riidanalaisella komission toimella tehdään juuri näin. Valittaja toteaa lisäksi, että vaikka edellä mainittu lisäpöytäkirja ei vielä ole voimassa, unioni on allekirjoittanut ja tehnyt sen, joten unioni ei voi ryhtyä tämän lisäpöytäkirjan vastaisiin toimiin.

Sillä, että direktiivissä 2014/40/EU (5) ei nimenomaisesti kielletä kyseessä olevien toimenpiteiden antamista tupakkateollisuuden tehtäväksi, on vailla merkitystä, sillä yhtäältä tätä direktiiviä voidaan ja sitä pitää tulkita tämän lisäpöytäkirjan mukaisesti, ja toisaalta, mikäli tällainen tulkinta ei ole mahdollinen, direktiivi itsessään on kyseisen lisäpöytäkirjan ja näin ollen perussopimusten vastainen.

---

(1)  EUVL 2018, L 96, s. 1.

(2)  EUVL 2018, L 96, s. 7.

(3)  EUVL 2018, L 96, s. 57.

(4)  Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen Soulissa 12.11.2012 hyväksytty ensimmäinen lisäpöytäkirja.

(5)  Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2014, L 127, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 18.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on FU

(asia C-554/19)

(2019/C 357/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Kehl

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

FU

Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Offenburg

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 67 artiklan 2 kohtaa ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (1) 22 ja 23 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa annetaan kyseessä olevan jäsenvaltion poliisiviranomaisille toimivalta tarkastaa alueella, joka ulottuu 30 kilometrin etäisyydelle kyseisen jäsenvaltion sellaisten muiden valtioiden vastaisesta maarajasta, jotka ovat sopimuspuolina tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä yleissopimuksessa, joka allekirjoitettiin Schengenissä (Luxemburg) 19.6.1990, laittoman maahantulon kyseessä olevan jäsenvaltion alueelle tai laittoman siellä oleskelun ehkäisemiseksi tai estämiseksi tai tiettyjen sellaisten rikosten torjumiseksi, jotka kohdistuvat rajaturvallisuutta vastaan, kenen tahansa henkilöllisyys riippumatta tämän henkilön käyttäytymisestä ja erityisistä olosuhteista, ja jota on täydennetty ministeriön päätöksellä seuraavasti:






  ”a) | Rajatylittävä rikollisuus on dynaamista (ajallisesti ja paikallisesti, ja käyttää eri liikennevälineitä), ja sen vuoksi sen torjuntaan tarvitaan joustavia poliisivaltuuksia. Edellä mainittujen valtuuksien käyttämisen tavoitteena on vastaavasti rajatylittävän rikollisuuden ehkäiseminen tai estäminen; |
| --- | --- | --- |

1)

Onko SEUT 67 artiklan 2 kohtaa ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (1) 22 ja 23 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa annetaan kyseessä olevan jäsenvaltion poliisiviranomaisille toimivalta tarkastaa alueella, joka ulottuu 30 kilometrin etäisyydelle kyseisen jäsenvaltion sellaisten muiden valtioiden vastaisesta maarajasta, jotka ovat sopimuspuolina tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyssä yleissopimuksessa, joka allekirjoitettiin Schengenissä (Luxemburg) 19.6.1990, laittoman maahantulon kyseessä olevan jäsenvaltion alueelle tai laittoman siellä oleskelun ehkäisemiseksi tai estämiseksi tai tiettyjen sellaisten rikosten torjumiseksi, jotka kohdistuvat rajaturvallisuutta vastaan, kenen tahansa henkilöllisyys riippumatta tämän henkilön käyttäytymisestä ja erityisistä olosuhteista, ja jota on täydennetty ministeriön päätöksellä seuraavasti:

”a)

Rajatylittävä rikollisuus on dynaamista (ajallisesti ja paikallisesti, ja käyttää eri liikennevälineitä), ja sen vuoksi sen torjuntaan tarvitaan joustavia poliisivaltuuksia. Edellä mainittujen valtuuksien käyttämisen tavoitteena on vastaavasti rajatylittävän rikollisuuden ehkäiseminen tai estäminen;

| b) | Tarkastusten on tapahduttava Schengenin rajasäännöstön 21 artiklan a alakohdassa mainituissa perusteissa määritetyissä tiukoissa rajoissa. Ne on suunniteltava siten, että ne poikkeavat selkeästi henkilöihin ulkorajoilla järjestelmällisesti kohdistuvista tarkastuksista ja ettei niiden käyttämisellä ole vastaavaa vaikutusta kuin rajavalvonnalla. Tarkastusten suorituksella on oltava puitteet, jotta on varmaa, ettei niiden intensiteetti ja toistuvuus vastaa rajatarkastuksia. |
| --- | --- |

b)

Tarkastusten on tapahduttava Schengenin rajasäännöstön 21 artiklan a alakohdassa mainituissa perusteissa määritetyissä tiukoissa rajoissa. Ne on suunniteltava siten, että ne poikkeavat selkeästi henkilöihin ulkorajoilla järjestelmällisesti kohdistuvista tarkastuksista ja ettei niiden käyttämisellä ole vastaavaa vaikutusta kuin rajavalvonnalla. Tarkastusten suorituksella on oltava puitteet, jotta on varmaa, ettei niiden intensiteetti ja toistuvuus vastaa rajatarkastuksia.

| c) | Puitteet ovat seuraavat: | Tarkastukset eivät saa olla jatkuvia, vaan niiden on tapahduttava epäsäännöllisesti eri aikoina, eri paikoissa ja pistokoemaisesti matkustajamäärät huomioon ottaen. |
| --- | --- | --- |

c)

Puitteet ovat seuraavat:

Tarkastukset eivät saa olla jatkuvia, vaan niiden on tapahduttava epäsäännöllisesti eri aikoina, eri paikoissa ja pistokoemaisesti matkustajamäärät huomioon ottaen.

| | Tarkastuksia ei suoriteta pelkästään rajanylityksen johdosta. Niitä suoritetaan jatkuvasti ajan tasalla pidettävien asiaintilaa koskevien tietojen tai (raja-)poliisin kokemusten perusteella, joita kootaan liittovaltion poliisin asemilla omien tai muiden viranomaisten asiantilaa koskevien tietojen perusteella. Sen vuoksi poliisitoimien toteuttamisen ja niiden intensiteetin ja toistuvuuden lähtökohtana ovat yleiset tai konkreettiset poliisitiedot ja/tai kokemukset rajatylittävästä rikollisuudesta, esimerkiksi usein käytetyistä liikennevälineistä ja infrastruktuureista ja tietyistä käyttäytymistavoista, ja rajatylittävästä rikollisuudesta käytettävissä olevien tietojen, jotka ovat peräisin omista lähteistä tai muilta viranomaisilta, analyysi. |
| --- | --- |

Tarkastuksia ei suoriteta pelkästään rajanylityksen johdosta. Niitä suoritetaan jatkuvasti ajan tasalla pidettävien asiaintilaa koskevien tietojen tai (raja-)poliisin kokemusten perusteella, joita kootaan liittovaltion poliisin asemilla omien tai muiden viranomaisten asiantilaa koskevien tietojen perusteella. Sen vuoksi poliisitoimien toteuttamisen ja niiden intensiteetin ja toistuvuuden lähtökohtana ovat yleiset tai konkreettiset poliisitiedot ja/tai kokemukset rajatylittävästä rikollisuudesta, esimerkiksi usein käytetyistä liikennevälineistä ja infrastruktuureista ja tietyistä käyttäytymistavoista, ja rajatylittävästä rikollisuudesta käytettävissä olevien tietojen, jotka ovat peräisin omista lähteistä tai muilta viranomaisilta, analyysi.

| | Tarkastusten suunnitteluun kohdistuu säännöllinen laaja virkahierarkinen ja teknisen valvonta. Perussäännöt sisältyvät ministeriöiden yhteisen työjärjestyksen 3 §:n 1 momentin neljänteen virkkeeseen ja ministeriöiden toimialan teknisen valvonnan harjoittamisen periaatteisiin. Näitä konkretisoidaan liittovaltion poliisin osalta liittovaltion poliisiin kohdistetun virkahierarkisen ja teknisen valvonnan harjoittamista koskevilla sisäministeriön täydentävillä määräyksillä (Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei). Bundespolizeipräsidium (liittovaltion poliisijohto) ja sen viranomaiset ja virastot säätävät virkahierarkisen ja teknisen valvonnan toteuttamisesta organisaatiokaavioissaan ja panevat sen täytäntöön omissa suunnitelmissaan. |
| --- | --- |

Tarkastusten suunnitteluun kohdistuu säännöllinen laaja virkahierarkinen ja teknisen valvonta. Perussäännöt sisältyvät ministeriöiden yhteisen työjärjestyksen 3 §:n 1 momentin neljänteen virkkeeseen ja ministeriöiden toimialan teknisen valvonnan harjoittamisen periaatteisiin. Näitä konkretisoidaan liittovaltion poliisin osalta liittovaltion poliisiin kohdistetun virkahierarkisen ja teknisen valvonnan harjoittamista koskevilla sisäministeriön täydentävillä määräyksillä (Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei). Bundespolizeipräsidium (liittovaltion poliisijohto) ja sen viranomaiset ja virastot säätävät virkahierarkisen ja teknisen valvonnan toteuttamisesta organisaatiokaavioissaan ja panevat sen täytäntöön omissa suunnitelmissaan.

| d) | Päällekkäisten tarkastusten välttämiseksi tarkastukset on mahdollisuuksien mukaan sovitettava yhteen muiden viranomaisten kanssa tai ne on suoritettava yhteisten toiminta-/yhteistoimintamuotojen puitteissa.”? |
| --- | --- |

d)

Päällekkäisten tarkastusten välttämiseksi tarkastukset on mahdollisuuksien mukaan sovitettava yhteen muiden viranomaisten kanssa tai ne on suoritettava yhteisten toiminta-/yhteistoimintamuotojen puitteissa.”?

| 2) | Onko Euroopan unionin oikeutta, erityisesti SEU 4 artiklan 3 kohdan toista [– –] alakohtaa, SEUT 197 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 291 artiklan 1 kohtaa, tulkittava siten, että se on ilman muuta tai sen jälkeen, kun on punnittu rikosoikeudellista menettelyä koskevaa intressiä ja syytetyn etua, esteenä tietojen tai todisteiden käyttämiselle rikosoikeudellisessa menettelyssä, kun ne on saatu SEUT 67 artiklan 2 kohdan tai henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 22 ja 23 artiklan vastaisesti suoritetun syytetyn poliisitarkastuksen avulla? |
| --- | --- |

2)

Onko Euroopan unionin oikeutta, erityisesti SEU 4 artiklan 3 kohdan toista [– –] alakohtaa, SEUT 197 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 291 artiklan 1 kohtaa, tulkittava siten, että se on ilman muuta tai sen jälkeen, kun on punnittu rikosoikeudellista menettelyä koskevaa intressiä ja syytetyn etua, esteenä tietojen tai todisteiden käyttämiselle rikosoikeudellisessa menettelyssä, kun ne on saatu SEUT 67 artiklan 2 kohdan tai henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 22 ja 23 artiklan vastaisesti suoritetun syytetyn poliisitarkastuksen avulla?

---

(1)  EUVL 2016, L 77, s. 1.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 19.7.2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH v. SevenOne Media GmbH

(Asia C-555/19)

(2019/C 357/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Stuttgart

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fussl Modestraße Mayr GmbH

Vastaaja: SevenOne Media GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko






  a) | direktiivin 2010/13/EU (1) 4 artiklan 1 kohtaa, |
| --- | --- | --- |

1)

Onko

a)

direktiivin 2010/13/EU (1) 4 artiklan 1 kohtaa,

| b) | unionin oikeuden mukaista yhdenvertaisuusperiaatetta ja |
| --- | --- |

b)

unionin oikeuden mukaista yhdenvertaisuusperiaatetta ja

| c) | SEUT 56 artiklan palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia määräyksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen oikeuden säännöstölle, jolla kielletään alueellinen mainonta koko jäsenvaltiossa sallituissa radio-ohjelmissa? |
| --- | --- |

c)

SEUT 56 artiklan palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia määräyksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen oikeuden säännöstölle, jolla kielletään alueellinen mainonta koko jäsenvaltiossa sallituissa radio-ohjelmissa?

| 2) | Onko ensimmäistä kysymystä arvioitava poikkeavasti, kun kansallisessa oikeudessa sallitaan lakisääteiset järjestelmät, joiden mukaan alueellinen mainonta voidaan sallia lailla ja on tässä tapauksessa sallittu – lisäksi vaadittavalla – hallinnollisella luvalla? |
| --- | --- |

2)

Onko ensimmäistä kysymystä arvioitava poikkeavasti, kun kansallisessa oikeudessa sallitaan lakisääteiset järjestelmät, joiden mukaan alueellinen mainonta voidaan sallia lailla ja on tässä tapauksessa sallittu – lisäksi vaadittavalla – hallinnollisella luvalla?

| 3) | Onko ensimmäistä kysymystä arvioitava poikkeavasti, kun toisessa kysymyksessä kuvattua mahdollisuutta alueellisen mainonnan sallimiseen ei tosiasiallisesti käytetä ja kun alueellinen mainonta on vastaavasti jatkuvasti kielletty? |
| --- | --- |

3)

Onko ensimmäistä kysymystä arvioitava poikkeavasti, kun toisessa kysymyksessä kuvattua mahdollisuutta alueellisen mainonnan sallimiseen ei tosiasiallisesti käytetä ja kun alueellinen mainonta on vastaavasti jatkuvasti kielletty?

| 4) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklaa, kun otetaan huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 10 artikla ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö, erityisesti tiedon moniarvoisuutta koskeva periaate, tulkittava siten, että se on esteenä kolmessa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun kaltaiselle kansalliselle säännöstölle? |
| --- | --- |

4)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklaa, kun otetaan huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 10 artikla ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö, erityisesti tiedon moniarvoisuutta koskeva periaate, tulkittava siten, että se on esteenä kolmessa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun kaltaiselle kansalliselle säännöstölle?

---

(1)  Audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/13/EU (EUVL 2010, L 95, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

(asia C-561/19)

(2019/C 357/27)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Consorzio Italian Management ja Catania Multiservizi SpA

Vastapuoli: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallinen tuomioistuin, jonka päätöksiin ei saada hakea muutosta, SEUT 267 artiklan nojalla lähtökohtaisesti velvollinen esittämään unionin oikeuden tulkintaa koskevan ennakkoratkaisukysymyksen myös niissä tapauksissa, joissa joku oikeudenkäynnin asianosaisista ehdottaa sille tällaisen kysymyksen asiaa koskevan ensimmäisen vireillepanotoimensa jälkeen tai sen jälkeen, kun se ensimmäisen kerran on vastannut asiaan, tai sen jälkeen, kun päätösneuvottelut alkavat ensimmäisen kerran, vai vielä senkin jälkeen, kun ennakkoratkaisupyyntö on esitetty unionin tuomioistuimelle ensimmäisen kerran? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallinen tuomioistuin, jonka päätöksiin ei saada hakea muutosta, SEUT 267 artiklan nojalla lähtökohtaisesti velvollinen esittämään unionin oikeuden tulkintaa koskevan ennakkoratkaisukysymyksen myös niissä tapauksissa, joissa joku oikeudenkäynnin asianosaisista ehdottaa sille tällaisen kysymyksen asiaa koskevan ensimmäisen vireillepanotoimensa jälkeen tai sen jälkeen, kun se ensimmäisen kerran on vastannut asiaan, tai sen jälkeen, kun päätösneuvottelut alkavat ensimmäisen kerran, vai vielä senkin jälkeen, kun ennakkoratkaisupyyntö on esitetty unionin tuomioistuimelle ensimmäisen kerran?

| 2) | Ovatko – edellä esitetyn perusteella – asetuksen nro 163/2006 115 §, 206 § ja 217 §, sellaisina kuin niitä on tulkittu hallinto-oikeudellisessa oikeuskäytännössä, siltä osin kuin niissä evätään hintojen tarkistaminen nk. erityisalojen sopimuksissa, erityisesti siltä osin kuin kyse on sopimuksista, joilla on muu kuin direktiivissä 2004/17 (1) tarkoitettu kohde mutta jotka liittyvät viimeksi mainittuun välineellisellä yhteydellä, yhteensopivia unionin oikeuden (erityisesti SEUT 4 artiklan 2 kohdan, SEUT 9 artiklan, SEUT 101 artiklan 1 kohdan e alakohdan, SEUT 106 artiklan, SEUT 151 artiklan – ja Torinossa 18.10.1961 allekirjoitetun Euroopan sosiaalisen peruskirjan ja vuoden 1989 työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan, joihin mainitussa artiklassa viitataan – SEUT 152 artiklan, SEUT 153 artiklan ja SEUT 156 artiklan, SEU 2 artiklan ja SEU 3 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan) kanssa? |
| --- | --- |

2)

Ovatko – edellä esitetyn perusteella – asetuksen nro 163/2006 115 §, 206 § ja 217 §, sellaisina kuin niitä on tulkittu hallinto-oikeudellisessa oikeuskäytännössä, siltä osin kuin niissä evätään hintojen tarkistaminen nk. erityisalojen sopimuksissa, erityisesti siltä osin kuin kyse on sopimuksista, joilla on muu kuin direktiivissä 2004/17 (1) tarkoitettu kohde mutta jotka liittyvät viimeksi mainittuun välineellisellä yhteydellä, yhteensopivia unionin oikeuden (erityisesti SEUT 4 artiklan 2 kohdan, SEUT 9 artiklan, SEUT 101 artiklan 1 kohdan e alakohdan, SEUT 106 artiklan, SEUT 151 artiklan – ja Torinossa 18.10.1961 allekirjoitetun Euroopan sosiaalisen peruskirjan ja vuoden 1989 työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan, joihin mainitussa artiklassa viitataan – SEUT 152 artiklan, SEUT 153 artiklan ja SEUT 156 artiklan, SEU 2 artiklan ja SEU 3 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan) kanssa?

| 3) | Ovatko – edellä esitetyn perusteella – asetuksen nro 163/2006 115 §, 206 § ja 217 §, sellaisina kuin niitä on tulkittu hallinto-oikeudellisessa oikeuskäytännössä, siltä osin kuin niissä evätään hintojen tarkistaminen nk. erityisalojen sopimuksissa, erityisesti siltä osin kuin kyse on sopimuksista, joilla on muu kuin direktiivissä 2004/17 tarkoitettu kohde mutta jotka liittyvät viimeksi mainittuun välineellisellä yhteydellä, yhteensopivia unionin oikeuden (erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan, SEUT 26 artiklan ja SEUT 34 artiklassa todetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklassa todetun elinkeinovapauden periaatteen) kanssa? |
| --- | --- |

3)

Ovatko – edellä esitetyn perusteella – asetuksen nro 163/2006 115 §, 206 § ja 217 §, sellaisina kuin niitä on tulkittu hallinto-oikeudellisessa oikeuskäytännössä, siltä osin kuin niissä evätään hintojen tarkistaminen nk. erityisalojen sopimuksissa, erityisesti siltä osin kuin kyse on sopimuksista, joilla on muu kuin direktiivissä 2004/17 tarkoitettu kohde mutta jotka liittyvät viimeksi mainittuun välineellisellä yhteydellä, yhteensopivia unionin oikeuden (erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan, SEUT 26 artiklan ja SEUT 34 artiklassa todetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklassa todetun elinkeinovapauden periaatteen) kanssa?

---

(1)  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY (EUVL 2004, L 134, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 23.7.2019 – Fototre Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico ym.

(asia C-595/19)

(2019/C 357/28)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fototre Srl

Vastaajat: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin oikeus esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 91/2014, joka on muutettu laiksi lailla nro 116/2014, 26 §:n 2 ja 3 momentin kaltaisten kansallisten oikeussääntöjen soveltamiselle, joilla rajoitetaan tai viivytetään huomattavalla tavalla lailla jo myönnettyjen ja sellaisten erillissopimusten perusteella määriteltyjen kannustimien myöntämistä, jotka aurinkosähköenergian tuottajayritykset ovat tehneet kyseisestä menettelystä vastuussa olevan julkisen yhtiön eli Gestore dei servizi energetici S.p.A:n kanssa?

Ovatko tällaiset kansalliset oikeussäännöt unionin oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden, kuten perustellun luottamuksen, oikeusvarmuuden, vilpittömän yhteistyön ja tehokkaan vaikutuksen periaatteiden, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklan, direktiivin 2009/28/EY (1) ja siinä säädettyjä tukijärjestelmiä koskevien sääntöjen sekä SEUT 216 artiklan 2 kohdan mukaisia, kun kyseisiä kansallisia säännöksiä tarkastellaan Euroopan energiaperuskirjaan kannalta?

---

(1)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16)

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 6.8.2019 – MA v. Ibercaja Banco SA

(asia C-600/19)

(2019/C 357/29)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Zaragoza

Pääasian asianosaiset

Valittaja: MA

Vastapuoli: Ibercaja Banco SA

Muu osapuoli: PO

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallinen lainsäädäntö unionin tuomioistuimen tulkinnan mukaan neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tehokkuusperiaatteen mukainen, kun sen perusteella silloin, kun tietty kohtuuton ehto läpäisi tuomioistuimen alun perin täytäntöönpanomääräystä annettaessa viran puolesta harjoittaman valvonnan [ehtojen pätevyyden negatiivinen valvonta], tämä valvonta estää sen, että sama tuomioistuin voisi arvioida sitä jälkikäteen viran puolesta, kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat olivat jo alun perin olemassa, vaikka tämän alun perin harjoitetun valvonnan yhteydessä ei esitetty määräysosassa eikä perusteluissa mitään näkemyksiä ehtojen pätevyydestä? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallinen lainsäädäntö unionin tuomioistuimen tulkinnan mukaan neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tehokkuusperiaatteen mukainen, kun sen perusteella silloin, kun tietty kohtuuton ehto läpäisi tuomioistuimen alun perin täytäntöönpanomääräystä annettaessa viran puolesta harjoittaman valvonnan [ehtojen pätevyyden negatiivinen valvonta], tämä valvonta estää sen, että sama tuomioistuin voisi arvioida sitä jälkikäteen viran puolesta, kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat olivat jo alun perin olemassa, vaikka tämän alun perin harjoitetun valvonnan yhteydessä ei esitetty määräysosassa eikä perusteluissa mitään näkemyksiä ehtojen pätevyydestä?

| 2) | Seuraava kysymys koskee sitä, että kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka määrittävät ehdon kohtuuttomuuden tehtäessä sopimuksia kuluttajien kanssa, ovat jo olleet olemassa, voiko ulosmittausvelallinen, joka ei ole vedonnut ehtojen kohtuuttomuuteen tätä varten laissa säädetyssä väitteessä, esittää tämän väitteen ratkaisemisen jälkeen uuden väitteen joidenkin muiden ehtojen kohtuuttomuuden selvittämiseksi, kun niiden kohtuuttomuuteen olisi voitu alun perin vedota jo laissa säädetyssä tavanomaisessa menettelyssä. Syntyykö siinä yhteydessä viime kädessä preklusiivinen vaikutus, joka estää kuluttajaa vetoamasta uudelleen jonkin toisen ehdon kohtuuttomuuteen samassa ulosmittausmenettelyssä ja myös myöhemmässä pääasiamenettelyssä? |
| --- | --- |

2)

Seuraava kysymys koskee sitä, että kun tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka määrittävät ehdon kohtuuttomuuden tehtäessä sopimuksia kuluttajien kanssa, ovat jo olleet olemassa, voiko ulosmittausvelallinen, joka ei ole vedonnut ehtojen kohtuuttomuuteen tätä varten laissa säädetyssä väitteessä, esittää tämän väitteen ratkaisemisen jälkeen uuden väitteen joidenkin muiden ehtojen kohtuuttomuuden selvittämiseksi, kun niiden kohtuuttomuuteen olisi voitu alun perin vedota jo laissa säädetyssä tavanomaisessa menettelyssä. Syntyykö siinä yhteydessä viime kädessä preklusiivinen vaikutus, joka estää kuluttajaa vetoamasta uudelleen jonkin toisen ehdon kohtuuttomuuteen samassa ulosmittausmenettelyssä ja myös myöhemmässä pääasiamenettelyssä?

| 3) | Kolmas kysymys esitetään siltä varalta, että pidetään – – direktiivin 93/13 mukaisena päätelmää, jonka mukaan osapuoli ei voi esittää toista tai uutta väitettä vedotakseen sellaisen ehdon kohtuuttomuuteen, jota hän olisi voinut vastustaa aikaisemmin, koska tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat on määritetty jo aikaisemmin: voidaanko tällaista seikkaa käyttää perusteena sille, että tuomioistuin, jolle ilmoitetaan tästä kohtuuttomuudesta, voi käyttää viran puolesta valvontaa koskevaa toimivaltaansa? |
| --- | --- |

3)

Kolmas kysymys esitetään siltä varalta, että pidetään – – direktiivin 93/13 mukaisena päätelmää, jonka mukaan osapuoli ei voi esittää toista tai uutta väitettä vedotakseen sellaisen ehdon kohtuuttomuuteen, jota hän olisi voinut vastustaa aikaisemmin, koska tarvittavat tosiseikat ja oikeudelliset seikat on määritetty jo aikaisemmin: voidaanko tällaista seikkaa käyttää perusteena sille, että tuomioistuin, jolle ilmoitetaan tästä kohtuuttomuudesta, voi käyttää viran puolesta valvontaa koskevaa toimivaltaansa?

| 4) | Neljäs kysymys koskee sitä, onko silloin, kun tarjous on hyväksytty ja kiinteistö myyty huutokaupalla, mikä voi mahdollisesti tapahtua velkojan hyväksi, jolloin myös vakuudeksi annetun ja jo realisoidun kiinteistön omistusoikeus siirtyy, – – unionin oikeuden mukaisena pidettävä tulkintaa, jonka mukaan menettelyn päätyttyä ja sillä tavoitellun vaikutuksen toteuduttua eli vakuuden tultua realisoiduksi velallisen on mahdollista esittää uusia väitteitä, jotta kohtuuton ehto todettaisiin pätemättömäksi, mikä vaikuttaisi ulosmittausmenettelyyn, tai onko mahdollista, että tämän omistusoikeuden siirtymisen – mahdollisesti velkojalle – ja lainhuudon myöntämisen jälkeen suoritetaan viran puolesta tarkistus, joka johtaa koko ulosmittausmenettelyn peruuttamiseen tai vaikuttaa lopulta kiinnityksen kattamiin summiin, mikä voi vaikuttaa siihen, millä etuoikeudella saatavat suoritetaan. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kysymys koskee sitä, onko silloin, kun tarjous on hyväksytty ja kiinteistö myyty huutokaupalla, mikä voi mahdollisesti tapahtua velkojan hyväksi, jolloin myös vakuudeksi annetun ja jo realisoidun kiinteistön omistusoikeus siirtyy, – – unionin oikeuden mukaisena pidettävä tulkintaa, jonka mukaan menettelyn päätyttyä ja sillä tavoitellun vaikutuksen toteuduttua eli vakuuden tultua realisoiduksi velallisen on mahdollista esittää uusia väitteitä, jotta kohtuuton ehto todettaisiin pätemättömäksi, mikä vaikuttaisi ulosmittausmenettelyyn, tai onko mahdollista, että tämän omistusoikeuden siirtymisen – mahdollisesti velkojalle – ja lainhuudon myöntämisen jälkeen suoritetaan viran puolesta tarkistus, joka johtaa koko ulosmittausmenettelyn peruuttamiseen tai vaikuttaa lopulta kiinnityksen kattamiin summiin, mikä voi vaikuttaa siihen, millä etuoikeudella saatavat suoritetaan.

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 9.8.2019 – Kohlpharma GmbH v. Saksan valtio

(asia C-602/19)

(2019/C 357/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Kohlpharma GmbH

Vastaaja: Saksan valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallisella lupaviranomaisella SEUT 34 artiklassa vahvistetun tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja sen nojalla kehitetyn lääkkeiden rinnakkaistuonnin periaatteen perusteella velvollisuus hyväksyä rinnakkaistuonnin kohteena olevan lääkkeen annostusta koskevien tietojen muutokset myös silloin, kun viitelupa on rauennut ja muutoksen perustaksi otetaan tiedot, jotka koskevat sellaista kotimaista lääkettä, jonka vaikuttava aine on olennaisesti sama mutta jonka lääkemuoto on toinen, sekä tiedot, jotka on hyväksytty rinnakkaistuonnin kohteena olevan lääkkeen vientijäsenvaltiossa? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallisella lupaviranomaisella SEUT 34 artiklassa vahvistetun tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja sen nojalla kehitetyn lääkkeiden rinnakkaistuonnin periaatteen perusteella velvollisuus hyväksyä rinnakkaistuonnin kohteena olevan lääkkeen annostusta koskevien tietojen muutokset myös silloin, kun viitelupa on rauennut ja muutoksen perustaksi otetaan tiedot, jotka koskevat sellaista kotimaista lääkettä, jonka vaikuttava aine on olennaisesti sama mutta jonka lääkemuoto on toinen, sekä tiedot, jotka on hyväksytty rinnakkaistuonnin kohteena olevan lääkkeen vientijäsenvaltiossa?

| 2) | Voiko kansallinen viranomainen SEUT 34 ja SEUT 35 artiklan valossa jättää hyväksymättä tällaisen muutoksen ja viitata siihen, että rinnakkaistuoja on vapautettu määräaikaisen turvallisuuskatsauksen esittämistä koskevasta velvollisuudesta eikä riski-hyötysuhdetta koskevia ajantasaisia tietoja ole kotimaisen viiteluvan puuttuessa saatavissa, että edelleen voimassa oleva kotimainen lupa koskee toista lääkemuotoa ja vientijäsenvaltiossa samalle lääkemuodolle myönnetty lupa koskee valmistetta, jossa vaikuttavien aineiden pitoisuudet ovat erilaiset, ja että lisäksi kahden lääkemuodon yhdistäminen pakkausselosteissa ei ole mahdollista? |
| --- | --- |

2)

Voiko kansallinen viranomainen SEUT 34 ja SEUT 35 artiklan valossa jättää hyväksymättä tällaisen muutoksen ja viitata siihen, että rinnakkaistuoja on vapautettu määräaikaisen turvallisuuskatsauksen esittämistä koskevasta velvollisuudesta eikä riski-hyötysuhdetta koskevia ajantasaisia tietoja ole kotimaisen viiteluvan puuttuessa saatavissa, että edelleen voimassa oleva kotimainen lupa koskee toista lääkemuotoa ja vientijäsenvaltiossa samalle lääkemuodolle myönnetty lupa koskee valmistetta, jossa vaikuttavien aineiden pitoisuudet ovat erilaiset, ja että lisäksi kahden lääkemuodon yhdistäminen pakkausselosteissa ei ole mahdollista?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.8.2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C

(asia C-608/19)

(2019/C 357/31)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Vastapuoli: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen N:o 1407/2013 (1) 3 ja 6 artiklassa säädettyjä tuen myöntämistä koskevia sääntöjä tulkittava siten, että sellainen hakijayritys, jolla myönnettävä enimmäismäärä aiempien tukien kanssa kasautumisen vuoksi ylittyy, voi haetun tuen tosiasialliseen maksamiseen saakka valita (hanketta muuttamalla tai muuntamalla toteutettavan) rahoituksen alentamisen ja aiemmista, mahdollisesti jo saaduista tuista (kokonaan tai osittain tapahtuvan) luopumisen välillä myönnettävän enimmäismäärän ylittymisen estämiseksi; ja onko samoja säännöksiä tulkittava siten, että nämä vaihtoehdot (muuntaminen tai luopuminen) ovat käytettävissä siinäkin tapauksessa, ettei niitä nimenomaisesti mainita kansallisessa lainsäädännössä ja/tai tuen myöntämistä koskevassa julkisessa ilmoituksessa?

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 18.12.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 1407/2013 (EUVL 2013, L 352, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 16.8.2019 – M.S., M.W. ja G.S. v. Minister for Justice and Equality

(asia C-616/19)

(2019/C 357/32)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Valittajat: M.S., M.W. ja G.S.

Vastapuoli: Minister for Justice and Equality

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Tarkoitetaanko direktiivin 2005/85 (1) 25 artiklan 2 kohdan d ja e alakohdassa tehdyllä viittauksella ”asianomaiseen jäsenvaltioon” a) ensimmäistä jäsenvaltiota, joka on myöntänyt kansainvälisen suojelun hakijalle turvapaikkaa vastaavaa suojelua, vai b) toista jäsenvaltiota, jossa myöhempi kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, vai c) kumpaa tahansa näistä jäsenvaltioista? |
| --- | --- |

1)

Tarkoitetaanko direktiivin 2005/85 (1) 25 artiklan 2 kohdan d ja e alakohdassa tehdyllä viittauksella ”asianomaiseen jäsenvaltioon” a) ensimmäistä jäsenvaltiota, joka on myöntänyt kansainvälisen suojelun hakijalle turvapaikkaa vastaavaa suojelua, vai b) toista jäsenvaltiota, jossa myöhempi kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on tehty, vai c) kumpaa tahansa näistä jäsenvaltioista?

| 2) | Jos kolmannen maan kansalaiselle on myönnetty kansainvälistä suojelua toissijaisena suojeluna ensimmäisessä jäsenvaltiossa ja hän muuttaa toisen jäsenvaltion alueelle, onko uuden kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekeminen toisessa jäsenvaltiossa oikeuksien väärinkäyttöä siten, että toinen jäsenvaltio voi antaa päätöksen, jonka mukaan tällainen myöhempi hakemus ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä? |
| --- | --- |

2)

Jos kolmannen maan kansalaiselle on myönnetty kansainvälistä suojelua toissijaisena suojeluna ensimmäisessä jäsenvaltiossa ja hän muuttaa toisen jäsenvaltion alueelle, onko uuden kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekeminen toisessa jäsenvaltiossa oikeuksien väärinkäyttöä siten, että toinen jäsenvaltio voi antaa päätöksen, jonka mukaan tällainen myöhempi hakemus ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä?

| 3) | Onko direktiivin 2005/85 25 artiklaa tulkittava siten, että se estää jäsenvaltiota, jota direktiivi 2011/95 (2) ei sido mutta jota asetus N:o 604/2013 (3) sitoo, hyväksymästä käsiteltävässä asiassa annetun kaltaisen lain, jonka nojalla kolmannen maan kansalaisen, jolle on aiemmin myönnetty toissijaista suojelua toisessa jäsenvaltiossa, turvapaikkahakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2005/85 25 artiklaa tulkittava siten, että se estää jäsenvaltiota, jota direktiivi 2011/95 (2) ei sido mutta jota asetus N:o 604/2013 (3) sitoo, hyväksymästä käsiteltävässä asiassa annetun kaltaisen lain, jonka nojalla kolmannen maan kansalaisen, jolle on aiemmin myönnetty toissijaista suojelua toisessa jäsenvaltiossa, turvapaikkahakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset?

---

(1)  Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annettu neuvoston direktiivi 2005/85/EY (EUVL 2005, L 326, s. 13).

(2)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. 9).

(3)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Watford Employment Tribunal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 22.8.2019 – K ym. v. Tesco Stores Ltd

(asia C-624/19)

(2019/C 357/33)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Watford Employment Tribunal

Pääasian asianosaiset

Kantajat: K ym.

Vastaaja: Tesco Stores Ltd

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 157 artiklalla välitön oikeusvaikutus käsiteltäessä kanteita, jotka perustuvat siihen, että kantajat tekevät samanarvoista työtä kuin heidän vertailukohteensa? |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 157 artiklalla välitön oikeusvaikutus käsiteltäessä kanteita, jotka perustuvat siihen, että kantajat tekevät samanarvoista työtä kuin heidän vertailukohteensa?

| 2) | Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko SEUT 157 artiklassa tarkoitettu vertailtavuuteen sovellettava yhtä ainoaa alkuperää koskeva peruste erillinen työn samanarvoisuutta koskevasta kysymyksestä ja, jos on, niin onko tällä perusteella välitöntä oikeusvaikutusta? |
| --- | --- |

2)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko SEUT 157 artiklassa tarkoitettu vertailtavuuteen sovellettava yhtä ainoaa alkuperää koskeva peruste erillinen työn samanarvoisuutta koskevasta kysymyksestä ja, jos on, niin onko tällä perusteella välitöntä oikeusvaikutusta?

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/27

---

Kanne 4.9.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuingaskunta

(asia C-658/19)

(2019/C 357/34)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Nardi, G. von Rintelen ja S. Pardo Quintillán)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

| — | Unionin tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta 27.4.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/680 (1) 63 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut 6.5.2018 mennessä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle. |
| --- | --- |

—

Unionin tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta 27.4.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/680 (1) 63 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut 6.5.2018 mennessä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä säännöksistä komissiolle.

| — | Espanjan kuningaskunnalle on määrättävä SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti 89 548,20 euron suuruinen päiväkohtainen uhkasakko siitä päivästä lähtien, jolloin annetaan tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen sen johdosta, että se ei ole antanut direktiivin (EU) 2016/680 noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle. Uhkasakko on suoritettava komission ilmoittamalle tilille. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunnalle on määrättävä SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti 89 548,20 euron suuruinen päiväkohtainen uhkasakko siitä päivästä lähtien, jolloin annetaan tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen sen johdosta, että se ei ole antanut direktiivin (EU) 2016/680 noudattamisen edellyttämiä säännöksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle. Uhkasakko on suoritettava komission ilmoittamalle tilille.

| — | Espanjan kuningaskunta on velvoitettava SEUT 250 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksamaan kiinteämääräistä hyvitystä, jonka määrä saadaan kertomalla 21 321,00 euron suuruinen päiväkohtainen määrä niiden päivien lukumäärällä, joiden ajan jäsenyysvelvoitteiden noudattaminen jatkuu. Tämän määrän on kuitenkin oltava ainakin 5 290 000 euroa, ja se on suoritettava komission ilmoittamalle tilille. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta on velvoitettava SEUT 250 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksamaan kiinteämääräistä hyvitystä, jonka määrä saadaan kertomalla 21 321,00 euron suuruinen päiväkohtainen määrä niiden päivien lukumäärällä, joiden ajan jäsenyysvelvoitteiden noudattaminen jatkuu. Tämän määrän on kuitenkin oltava ainakin 5 290 000 euroa, ja se on suoritettava komission ilmoittamalle tilille.

| — | Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin (EU) 2016/680 63 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 6.5.2018 ja ilmoitettava viipymättä komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

Komissiolle ei ole ilmoitettu mistään vaadittujen täytäntöönpanotoimien antamisesta tai voimaantulosta, eikä sen tiedossa ole mitään muita seikkoja, jotka viittaisivat siihen, että direktiivi on pantu täytäntöön.

Täten Espanjan kuningaskunta ei ole vielä yli vuosi täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen pannut direktiiviä (EU) 2016/680 täytäntöön.

---

(1)  EUVL 2016, L 119, s. 89.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Liettua v. komissio

(asia T-603/17) (1)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Asetus (EY) N:o 1698/2005 - Toimintalinja 4 ”Leader” - Asetus (EU) N:o 65/2011 - Hallinnolliset tarkastukset - Velvollisuus ottaa käyttöön asianmukainen järjestelmä, joka mahdollistaa kustannusten kohtuullisuuden arvioinnin - Vapaaehtoistyöstä muodostuva luontoissuoritus - Kiinteistön luovuttamisesta muodostuva luontoissuoritus - Paikalla tehdyt tarkastukset - Maksatushakemukset oikeuttavien tositteiden olemassaolo - Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti rahoitettujen toimien täytäntöönpano)

(2019/C 357/35)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Asianosaiset

Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: aluksi D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič ja M. Palionis, sitten R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė ja T. Lozoraitis ja lopuksi R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė ja T. Lozoraitis)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Aquilina ja J. Jokubauskaitė)

Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Pavliš ja J. Vláčil)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 26.6.2017 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/1144 (EUVL 2017, L 165, s. 37) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Liettuan tasavallalle aiheutuneet menot.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Liettuan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Liettuan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 357, 23.10.2017.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – DK v. EUH

(asia T-217/18) (1)

(Henkilöstö - Kurinpitomenettely - Rikostuomio - Kurinpitoseuraamus, jolla hänen eläkkeestään pidätetään tietty määrä - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeasuhteisuus - Perusteluvelvollisuus - Lieventävät olosuhteet - Vastuu)

(2019/C 357/36)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: DK (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: S. Marquardt ja R. Spac)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan yhtäältä 23.5.2017 tehdyn EUH:n päätöksen, jolla kantajalle määrätään kurinpitoseuraamus, kumoamista ja toisaalta sen vahingon korvaamista, joka kantajalle väitteen mukaan aiheutui siitä, että EUH loukkasi hänen puolustautumisoikeuksiaan belgialaisissa tuomioistuimissa häntä vastaan vireille saatetun rikosoikeudenkäynnin yhteydessä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | DK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

DK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 211, 18.6.2018.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2019 – Hamas v. neuvosto

(asia T-308/18) (1)

(Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Varojen jäädyttäminen - Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi - Varojen jäädyttämisestä tehtyjen päätösten tosiasiallinen perusta - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe - Puuttumattomuuden periaate - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattaminen)

(2019/C 357/37)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Hamas (Doha, Qatar) (edustaja: asianajaja L. Glock)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi B. Driessen ja A. Sikora-Kalėda, sitten B. Driessen ja S. Van Overmeire)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan yhtäältä niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta sekä päätöksen (YUTP) 2017/1426 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/475 (EUVL 2018, L 79, s. 26) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1420 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/468 (EUVL 2018, L 79, s. 7) sekä toisaalta niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon ajantasaistamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen (YUTP) 2018/475 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/1084 (EUVL 2018, L 194, s. 144) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/468 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/1071 (EUVL 2018, L 194, s. 23).

Tuomiolauselma

| 1) | Niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta sekä päätöksen (YUTP) 2017/1426 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/475, tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1420 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/468, niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon ajantasaistamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen (YUTP) 2018/475 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/1084 sekä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/468 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/1071 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat ”Hamasia”, mukaan lukien ”Hamas-Izz al-Din al-Qassem”. |
| --- | --- |

1)

Niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta sekä päätöksen (YUTP) 2017/1426 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/475, tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1420 kumoamisesta 21.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/468, niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon ajantasaistamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen (YUTP) 2018/475 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/1084 sekä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/468 kumoamisesta 30.7.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/1071 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat ”Hamasia”, mukaan lukien ”Hamas-Izz al-Din al-Qassem”.

| 2) | Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Hamasin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Hamasin oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 259, 23.7.2018.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – SLL Service v. EUIPO – Elfa International (LUMIN8)

(asia T-680/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki LUMIN8 - Aiempi EU-sanamerkki LUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 357/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: SLL Service GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Schmitt)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Elfa International AB (Västervik, Ruotsi)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 28.8.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2752/2017-2), joka koskee osapuolten Elfa International ja SLL Service välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | SLL Service GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

SLL Service GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/32 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2019 – Executive Selling v. EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

(asia T-689/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki EXECUTIVE SELLING - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

(2019/C 357/39)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Executive Selling (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat V. Bouchara ja A. Maier)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.9.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 313/2018-1), joka koskee kuviomerkin EXECUTIVE SELLING Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Executive Selling velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Executive Selling velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2019 – Oakley v. EUIPO – Xuebo Ye (Katkeavan ellipsin kuva)

(asia T-744/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus katkeavaa ellipsiä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi ellipsiä esittävä EU-kuviomerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 357/40)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Ochoa Santamaría ja I. Aparacio Martínez)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Palmero Cabezas ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Xuebo Ye (Wenzhou, Kiina)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 692/2018-1), joka koskee osapuolten Oakley ja Xuebo Ye välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemä päätös (asia R 692/2018-1) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemä päätös (asia R 692/2018-1) kumotaan.

| 2) | EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, Oakley, Inc:n kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

2)

EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, Oakley, Inc:n kulut mukaan lukien.

---

(1)  EUVL C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.9.2019 – C&A v. EUIPO (#BESTDEAL)

(asia T-753/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin #BESTDEAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 357/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: C&A AG (Zug, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: V. Ruzek)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.10.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1234/2018-2), joka koskee hakemusta kuviomerkin #BESTDEAL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | C&A AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

C&A AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/34

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.7.2019 – Younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

(asia T-434/17) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)

(2019/C 357/42)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Younique LLC (Alpine, Utah, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. García Murillo ja A. Folliard-Monguiral)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Espanja) (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández-Pacheco)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1564/2016-2), joka koskee osapuolten Jafer Enterprises R&D ja Younique välistä väitemenettelyä.

Määräysosa

| 1) | Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa. |
| --- | --- |

1)

Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

| 2) | Younique LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Younique LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Jafer Enterprises R&D, SLU vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Jafer Enterprises R&D, SLU vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 318, 25.9.2017.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/35 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/35

---

Kanne 17.7.2019 – Staciwa v. komissio

(asia T-511/19)

(2019/C 357/43)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Puola) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 7.11.2018 annetun komission päätöksen jättää myöntämättä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä erorahaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan 7.11.2018 annetun komission päätöksen jättää myöntämättä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä erorahaa

| — | kumoamaan 17.4.2019 annetun komission päätöksen hylätä kantajan 21.12.2018 tekemä valitus yllä mainitusta päätöksestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.4.2019 annetun komission päätöksen hylätä kantajan 21.12.2018 tekemä valitus yllä mainitusta päätöksestä

| — | määräämään kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon korvattavaksi |
| --- | --- |

—

määräämään kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon korvattavaksi

| — | määräämään kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon korvattavaksi |
| --- | --- |

—

määräämään kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon korvattavaksi

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu maksutoimiston 15.12.2017 päivättyä ilmoitusta koskevaan lainvastaisuusväitteeseen. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu maksutoimiston 15.12.2017 päivättyä ilmoitusta koskevaan lainvastaisuusväitteeseen.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevaan 12 artiklan 2 kohtaa koskevaan toiseen lainvastaisuusväitteeseen. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevaan 12 artiklan 2 kohtaa koskevaan toiseen lainvastaisuusväitteeseen.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdan rikkomiseen. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 12 artiklan 2 kohdan rikkomiseen.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen.

| 5. | Viides kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon ja huolellisuusvelvollisuuden periaatteiden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon ja huolellisuusvelvollisuuden periaatteiden loukkaamiseen.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/36 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/36

---

Kanne 22.7.2019 – Adeso v. komissio

(asia T-529/19)

(2019/C 357/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Kenia) (edustaja: asianajaja R. Martens)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kokonaisuudessaan riidanalaisen päätöksen eli komission 10.5.2019 antaman päätöksen, ja toteamaan, että avustussopimuksia FED/2013/313-770 ja FED/2013/316-291 koskevat takaisinperintämääräykset, jotka ovat määrältään 3 298 703,59 EUR ja 11 919,40 EUR, ovat perusteettomia |
| --- | --- |

—

kumoamaan kokonaisuudessaan riidanalaisen päätöksen eli komission 10.5.2019 antaman päätöksen, ja toteamaan, että avustussopimuksia FED/2013/313-770 ja FED/2013/316-291 koskevat takaisinperintämääräykset, jotka ovat määrältään 3 298 703,59 EUR ja 11 919,40 EUR, ovat perusteettomia

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan, johon on kirjattu hyvän hallinnon periaate, rikkomiseen: oikeutta tulla kuulluksi on ilmeisellä tavalla loukattu, kuten myös oikeusvarmuuden periaatetta, koska huolimatta kantajan esittämistä useista ja vakavista huolista, jotka koskevat riidanalaista tarkastuskertomusta ja useita kokouksia, joita vaadittiin näiden tärkeiden asioiden selventämiseksi, koskevista pyynnöistä komissio kieltäytyi järjestämästä tällaista kokousta, kun taas vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeuden tulla kuulluksi noudattamista on sovellettava yleisesti ja se on edellytys EU:n toimielimen tekemän päätöksen lainmukaisuudelle, minkä vuoksi sitä on noudatettava aina ja kaikenlaisissa menettelyissä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan, johon on kirjattu hyvän hallinnon periaate, rikkomiseen: oikeutta tulla kuulluksi on ilmeisellä tavalla loukattu, kuten myös oikeusvarmuuden periaatetta, koska huolimatta kantajan esittämistä useista ja vakavista huolista, jotka koskevat riidanalaista tarkastuskertomusta ja useita kokouksia, joita vaadittiin näiden tärkeiden asioiden selventämiseksi, koskevista pyynnöistä komissio kieltäytyi järjestämästä tällaista kokousta, kun taas vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeuden tulla kuulluksi noudattamista on sovellettava yleisesti ja se on edellytys EU:n toimielimen tekemän päätöksen lainmukaisuudelle, minkä vuoksi sitä on noudatettava aina ja kaikenlaisissa menettelyissä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaisten suhteellisuusperiaatteen ja lojaliteettiperiaatteen loukkaamiseen, koska antamalla välittömästi takaisinperintämääräyksen antamatta kantajalle mahdollisuutta esittää asianmukainen selvitys riidanalaisista tarkastushavainnoista laajasti valmistellun johdon kannan muodossa ja ehdotetuissa kokouksissa, vastaaja ei toiminut vilpittömässä mielessä ja ylitti sen, mikä on asianmukaista ja tarpeen, kun taas asianmukainen sovinto olisi voinut olla ensikädessä riittävä, kuten avustussopimuksen yleisissä ehdoissa todetaan. Se ei siis ollut ensisijaisesti tarpeen tai olennaista sen vastaajan päätöksen perustelemiseksi, jolla tämä hylkäsi kantajan pyynnön sovinnon tavoittelemisesta. Tämä on täysin suhteellisuusperiaatteen vastaista, jonka mukaan on niin, että jos on kyse useista tarkoituksenmukaisista toimenpiteistä, kuten käsiteltävässä asiassa, on valittava ne, jotka ovat vähiten invasiivisia ja raskaita (quod non). |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaisten suhteellisuusperiaatteen ja lojaliteettiperiaatteen loukkaamiseen, koska antamalla välittömästi takaisinperintämääräyksen antamatta kantajalle mahdollisuutta esittää asianmukainen selvitys riidanalaisista tarkastushavainnoista laajasti valmistellun johdon kannan muodossa ja ehdotetuissa kokouksissa, vastaaja ei toiminut vilpittömässä mielessä ja ylitti sen, mikä on asianmukaista ja tarpeen, kun taas asianmukainen sovinto olisi voinut olla ensikädessä riittävä, kuten avustussopimuksen yleisissä ehdoissa todetaan. Se ei siis ollut ensisijaisesti tarpeen tai olennaista sen vastaajan päätöksen perustelemiseksi, jolla tämä hylkäsi kantajan pyynnön sovinnon tavoittelemisesta. Tämä on täysin suhteellisuusperiaatteen vastaista, jonka mukaan on niin, että jos on kyse useista tarkoituksenmukaisista toimenpiteistä, kuten käsiteltävässä asiassa, on valittava ne, jotka ovat vähiten invasiivisia ja raskaita (quod non).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/37

---

Kanne 27.7.2019 – Militos Symvouleftiki v. komissio

(asia T-536/19)

(2019/C 357/45)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Militos Symvouleftiki AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja K. Farmakidis-Markou)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 29.5.2019 tiedoksi annetun päätöksen, jolla on kumottu tarjouspyyntö nro PR/2018-16/ATH, joka koskee viestintätoimien järjestämisen alan palvelujen tarjoamista koskevan puitesopimuksen tekemistä ja joka julkaistiin virallisessa lehdessä 2019/S 110-267174. |
| --- | --- |

—

kumoamaan 29.5.2019 tiedoksi annetun päätöksen, jolla on kumottu tarjouspyyntö nro PR/2018-16/ATH, joka koskee viestintätoimien järjestämisen alan palvelujen tarjoamista koskevan puitesopimuksen tekemistä ja joka julkaistiin virallisessa lehdessä 2019/S 110-267174.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen virheellisiin ja perusteettomiin perusteluihin ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Toisin kuin riidanalaisen päätöksen perusteluissa todetaan, kantajan toimittama tarjous ei ylittänyt hankkeen kustannusarviota eikä ole todettu nimenomaisesti, että kaikki tarjoukset ylittivät kustannusarvion. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen virheellisiin ja perusteettomiin perusteluihin ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Toisin kuin riidanalaisen päätöksen perusteluissa todetaan, kantajan toimittama tarjous ei ylittänyt hankkeen kustannusarviota eikä ole todettu nimenomaisesti, että kaikki tarjoukset ylittivät kustannusarvion.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu hankintailmoituksen sen kohdan virheelliseen tulkintaan, jossa tarjousten vertailumenetelmä määritellään siten, että sitä voidaan käyttää perusteena näiden viimeksi mainittujen hylkäämistä varten ja, jos näin ei ole, siten, että se on tarjouksen toimittamisen muodollinen edellytys. Niiden viitearvojen yhteenlaskettu määrä, jotka riidanalaisen päätöksen mukaan ylittävät puitesopimuksen kustannusarvion, on vain väline, jonka avulla edullisin tarjous voidaan määritellä, eikä se vastaa täsmällisesti palvelujen ostamisen tarpeita sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu hankintailmoituksen sen kohdan virheelliseen tulkintaan, jossa tarjousten vertailumenetelmä määritellään siten, että sitä voidaan käyttää perusteena näiden viimeksi mainittujen hylkäämistä varten ja, jos näin ei ole, siten, että se on tarjouksen toimittamisen muodollinen edellytys. Niiden viitearvojen yhteenlaskettu määrä, jotka riidanalaisen päätöksen mukaan ylittävät puitesopimuksen kustannusarvion, on vain väline, jonka avulla edullisin tarjous voidaan määritellä, eikä se vastaa täsmällisesti palvelujen ostamisen tarpeita sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen 171 artiklassa tarjotun mahdollisuuden väärinkäyttöön. Tarjouspyynnön kumoamisen perusteluissa on ristiriitaisuuksia eli toisin sanoen siitä käy ilmi, että hankintaviranomaisen tarpeet yliarvioitiin, jolloin on kohtuullisen todennäköistä, että sopimuksen lopullinen hinta laskee, kun se pannaan täytäntöön, ja siinä on puutteita, mikä merkitsee, ettei se nimenomaisesti kuvasta sitä, että tarjouspyyntöön osallistuneiden yritysten tarjoukset ylittivät kustannusarvion, jolla on objektiivisesti luotu vaikutelma, että toimenpide toteutettiin muuta kuin siinä mainittua tarkoitusta varten. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen 171 artiklassa tarjotun mahdollisuuden väärinkäyttöön. Tarjouspyynnön kumoamisen perusteluissa on ristiriitaisuuksia eli toisin sanoen siitä käy ilmi, että hankintaviranomaisen tarpeet yliarvioitiin, jolloin on kohtuullisen todennäköistä, että sopimuksen lopullinen hinta laskee, kun se pannaan täytäntöön, ja siinä on puutteita, mikä merkitsee, ettei se nimenomaisesti kuvasta sitä, että tarjouspyyntöön osallistuneiden yritysten tarjoukset ylittivät kustannusarvion, jolla on objektiivisesti luotu vaikutelma, että toimenpide toteutettiin muuta kuin siinä mainittua tarkoitusta varten.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu puuttuviin perusteluihin asetuksen N:o 2018/1046 (1) 169 artiklan 2 kohdan soveltamatta jättämisen osalta. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu puuttuviin perusteluihin asetuksen N:o 2018/1046 (1) 169 artiklan 2 kohdan soveltamatta jättämisen osalta.

---

(1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1).

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/38

---

Kanne 16.8.2019 – DS ym. v. komissio ja EUH

(asia T-573/19)

(2019/C 357/46)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: DS ja 718 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan komissio ja Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan päätökset, joilla vahvistetaan kantajien palkallisten vuosilomapäivien lukumäärä vuoden 2019 osalta |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätökset, joilla vahvistetaan kantajien palkallisten vuosilomapäivien lukumäärä vuoden 2019 osalta

| — | velvoittamaan joka tapauksessa komission ja EUH:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan joka tapauksessa komission ja EUH:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevaa 6 artiklaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen samoista syistä, jotka unionin yleinen tuomioistuin otti huomioon 4.12.2018 annetussa tuomiossa Carreras Sequeros ym. v. komissio (T-518/16, EU:C:2018:873). Kantajien mukaan vastaajana olevat toimielimet ovat kieltäytyneet soveltamasta kyseistä tuomiota vaikka sen vaikutuksia ei ole lykätty, mikä merkitsee unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon lainvastaista lykkäämistä.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/38

---

Kanne 19.8.2019 – EI v. komissio

(asia T-575/19)

(2019/C 357/47)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: EI (edustaja: asianajaja R. Mbonyumutwa)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittamaan Euroopan komission maksamaan hänelle vahingonkorvausta






  — | ensinnäkin hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, joka johtuu hänen ihonväriinsä perustuvasta syrjinnästä, 123 600 euroa (satakaksikymmentäkolmetuhatta kuusisataa euroa) |
| --- | --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission maksamaan hänelle vahingonkorvausta

—

ensinnäkin hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, joka johtuu hänen ihonväriinsä perustuvasta syrjinnästä, 123 600 euroa (satakaksikymmentäkolmetuhatta kuusisataa euroa)

| — | toiseksi hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta, joka on seurausta syrjintään perustuvasta ylennyksen ja palkankorotuksen puuttumisesta, 48 670,56 euroa (neljäkymmentäkahdeksantuhatta kuusisataaseitsemänkymmentä euroa, viisikymmentäkuusi senttiä) |
| --- | --- |

—

toiseksi hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta, joka on seurausta syrjintään perustuvasta ylennyksen ja palkankorotuksen puuttumisesta, 48 670,56 euroa (neljäkymmentäkahdeksantuhatta kuusisataaseitsemänkymmentä euroa, viisikymmentäkuusi senttiä)

| — | velvoittamaan Euroopan komission arvioimaan uudelleen kantajan ansiot puolueettomasti ja objektiivisesti ja tarpeen vaatiessa antamaan tälle ylennyksen |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission arvioimaan uudelleen kantajan ansiot puolueettomasti ja objektiivisesti ja tarpeen vaatiessa antamaan tälle ylennyksen

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nimittävän viranomaisen 23.5.2019 tekemästä päätöksestä, jolla se hylkäsi kantajan valituksen hänen ylentämättä jättämistään koskevasta päätöksestä ja joka sisälsi vuotta 2018 koskevan lopullisen ylennysluettelon, nostamansa kanteen tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ylennysmenettelyssä. Tämä peruste jakautuu neljään osaan.






  — | Ensimmäinen osa koskee virkamiehistä laadittujen arviointikertomusten epätarkkuutta ja subjektiivisuutta. Kantaja katsoo, että tältä osin on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy arviointikertomusten sisällön epätarkkuuteen ja kolmas koskee kantajan tekemän itsearvioinnin huomioon ottamatta jättämistä. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ylennysmenettelyssä. Tämä peruste jakautuu neljään osaan.

—

Ensimmäinen osa koskee virkamiehistä laadittujen arviointikertomusten epätarkkuutta ja subjektiivisuutta. Kantaja katsoo, että tältä osin on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy arviointikertomusten sisällön epätarkkuuteen ja kolmas koskee kantajan tekemän itsearvioinnin huomioon ottamatta jättämistä.

| — | Toinen osa koskee kielten osaamista koskevan arvioinnin objektiivisen testauksen puuttumista. Tältä osin kantaja katsoo, että on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy markkinoilla olevien objektiivisten testien käyttämättä jättämiseen ja kolmas koskee sitä, että arviointi ei vastaa todellisuutta. |
| --- | --- |

—

Toinen osa koskee kielten osaamista koskevan arvioinnin objektiivisen testauksen puuttumista. Tältä osin kantaja katsoo, että on tehty kolme virhettä. Ensimmäinen virhe koskee sitä, että yksi ainoa henkilö on laatinut kantajaa koskevat kertomukset, toinen liittyy markkinoilla olevien objektiivisten testien käyttämättä jättämiseen ja kolmas koskee sitä, että arviointi ei vastaa todellisuutta.

| — | Kolmas osa koskee arvioinnin subjektiivisuutta vastuualueiden tasolla |
| --- | --- |

—

Kolmas osa koskee arvioinnin subjektiivisuutta vastuualueiden tasolla

| — | Neljäs osa koskee huomioon otettavien tosiseikkojen valinnan subjektiivisuutta. |
| --- | --- |

—

Neljäs osa koskee huomioon otettavien tosiseikkojen valinnan subjektiivisuutta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Tältä osin kantaja esittää kaksi väitettä.






  — | Ensimmäisen väitteen mukaan ylennysmenettelyn subjektiivisuus on yksinomaan haitallinen kantajalle. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Tältä osin kantaja esittää kaksi väitettä.

—

Ensimmäisen väitteen mukaan ylennysmenettelyn subjektiivisuus on yksinomaan haitallinen kantajalle.

| — | Toisen väitteen mukaan kantajan esimies oli vastannut kantajan kyselyyn hänen ylentämättä jättämistään koskevista syistä sähköpostilla, mikä osoittaa, että ylennysmenettely ei ole objektiivinen eikä puolueeton. |
| --- | --- |

—

Toisen väitteen mukaan kantajan esimies oli vastannut kantajan kyselyyn hänen ylentämättä jättämistään koskevista syistä sähköpostilla, mikä osoittaa, että ylennysmenettely ei ole objektiivinen eikä puolueeton.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/39

---

Kanne 19.8.2019 – DV ym. v. komissio

(asia T-576/19)

(2019/C 357/48)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: DV ja 10 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan päätökset, joilla vahvistetaan kantajien palkallisten vuosilomapäivien lukumäärä vuoden 2019 osalta |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätökset, joilla vahvistetaan kantajien palkallisten vuosilomapäivien lukumäärä vuoden 2019 osalta

| — | velvoittamaan joka tapauksessa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan joka tapauksessa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevaa 6 artiklaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen samoista syistä, jotka unionin yleinen tuomioistuin otti huomioon 4.12.2018 annetussa tuomiossa Carreras Sequeros ym. v. komissio (T-518/16, EU:C:2018:873). Kantajien mukaan vastaajana oleva toimielin on kieltäytynyt soveltamasta kyseistä tuomiota vaikka sen vaikutuksia ei ole lykätty, mikä merkitsee unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon lainvastaista lykkäämistä.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/40 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/40

---

Kanne 20.8.2019 – Borborudi v. neuvosto

(asia T-580/19)

(2019/C 357/49)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja L. Vidal)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/855 nojalla 27.5.2019 tehdyn neuvoston päätöksen, jolla kantaja on pysytetty asetuksen (EU) 267/2012 liitteessä IX; |
| --- | --- |

—

kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/855 nojalla 27.5.2019 tehdyn neuvoston päätöksen, jolla kantaja on pysytetty asetuksen (EU) 267/2012 liitteessä IX;

| — | velvoittamaan neuvoston poistamaan kantajan asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteestä IX; |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston poistamaan kantajan asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteestä IX;

| — | velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole esittänyt henkilöitä tai yhteisöjä koskevien pakotteiden määräämiseksi vaadittavaa näyttöä lisätessään kantajan EU:n pakoteluetteloon ja pysyttäessään hänet siinä, koska riidanalaisille toimille ei ole perusteltua syytä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole esittänyt henkilöitä tai yhteisöjä koskevien pakotteiden määräämiseksi vaadittavaa näyttöä lisätessään kantajan EU:n pakoteluetteloon ja pysyttäessään hänet siinä, koska riidanalaisille toimille ei ole perusteltua syytä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, koska Borborudi ei ole enää Iranin atomienergiajärjestön (Atomic Energy Organisation of Iran, AEOI) palveluksessa, koska AEOI ei enää ole YK:n pakotteiden kohteena ja koska AMAD-ohjelma lakkautettiin vuonna 2003. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, koska Borborudi ei ole enää Iranin atomienergiajärjestön (Atomic Energy Organisation of Iran, AEOI) palveluksessa, koska AEOI ei enää ole YK:n pakotteiden kohteena ja koska AMAD-ohjelma lakkautettiin vuonna 2003.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole arvioinut tuen, jonka Borborudin väitetään antaneen Iranin ydinohjelmalle, määrällistä ja laadullista merkittävyyttä. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole arvioinut tuen, jonka Borborudin väitetään antaneen Iranin ydinohjelmalle, määrällistä ja laadullista merkittävyyttä.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole noudattanut velvollisuuttaan näyttää toteen sen rajoittavan toimenpiteen perusteltavuutta, jonka se on hyväksynyt kantajaa vastaan, koska se ei ole ilmoittanut seikkoja, joilla voitaisiin näyttää toteen tämän kantajaan kohdistetun toimenpiteen peruste. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole noudattanut velvollisuuttaan näyttää toteen sen rajoittavan toimenpiteen perusteltavuutta, jonka se on hyväksynyt kantajaa vastaan, koska se ei ole ilmoittanut seikkoja, joilla voitaisiin näyttää toteen tämän kantajaan kohdistetun toimenpiteen peruste.

| 5. | Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole noudattanut velvollisuuttaan antaa tiedoksi perusteita tukevia asiakirjoja, vaikka kantaja oli pyytänyt niitä. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto ei ole noudattanut velvollisuuttaan antaa tiedoksi perusteita tukevia asiakirjoja, vaikka kantaja oli pyytänyt niitä.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on loukannut suhteellisuusperiaatetta, joka on yksi perusperiaatteista, joita Euroopan unionin on noudatettava. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka koskee sitä, että neuvosto on loukannut suhteellisuusperiaatetta, joka on yksi perusperiaatteista, joita Euroopan unionin on noudatettava.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/41

---

Kanne 22.8.2019 – thyssenkrupp v. komissio

(asia T-584/19)

(2019/C 357/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: thyssenkrupp AG (Duisburg und Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Klusmann, J. Ziebarth ja M. Dästner)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan päätöksen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätöksen kokonaisuudessaan

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien mahdolliselle väliintulijalle aiheutuvat kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien mahdolliselle väliintulijalle aiheutuvat kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että vastaaja teki virheen määritellessään uusia merkityksellisiä tuotemarkkinoita autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja tiettyjen pakkausterästyyppien osalta ja että tämä johti virheelliseen analyysiin fuusion jälkeisestä markkinavoimasta erityisesti siksi, että päätöksessä on jätetty myöntämättä, että merkittävät osat kysynnästä ja tarjonnasta ovat korvattavissa keskenään. Siksi kantaja katsoo, että vastaaja jätti virheellisesti sisällyttämättä sähkösinkityn teräksen markkinamääritelmäänsä ja jätti huomiotta, että galvanoidut teollisuuden ja autoteollisuuden tuotteet ovat korvattavissa keskenään. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että vastaaja teki virheen määritellessään uusia merkityksellisiä tuotemarkkinoita autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja tiettyjen pakkausterästyyppien osalta ja että tämä johti virheelliseen analyysiin fuusion jälkeisestä markkinavoimasta erityisesti siksi, että päätöksessä on jätetty myöntämättä, että merkittävät osat kysynnästä ja tarjonnasta ovat korvattavissa keskenään. Siksi kantaja katsoo, että vastaaja jätti virheellisesti sisällyttämättä sähkösinkityn teräksen markkinamääritelmäänsä ja jätti huomiotta, että galvanoidut teollisuuden ja autoteollisuuden tuotteet ovat korvattavissa keskenään.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki virheen määritellessään ETA-alueen laajuisia eikä maailmanlaajuisia markkinoita sekä autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen että pakkausteräksen osalta. Siksi vastaaja tulkitsi virheellisesti markkinatutkimuksensa ja osapuolten toimittamien sisäisten asiakirjojen arvioinnin tuloksia eikä noudattanut asianmukaista menettelyä ja oikeudenmukaisen menettelyn periaatteita jättäessään riittävän taloudellisen analyysin tekemättä. Lisäksi komission väitetään tukeutuneen näyttöön, joka ei ollut ratkaiseva eikä vakuuttava, katsoessaan, etteivät tuontivirrat vaikuta ETA-alueen hinnoitteluun autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja pakkausteräksen osalta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki virheen määritellessään ETA-alueen laajuisia eikä maailmanlaajuisia markkinoita sekä autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen että pakkausteräksen osalta. Siksi vastaaja tulkitsi virheellisesti markkinatutkimuksensa ja osapuolten toimittamien sisäisten asiakirjojen arvioinnin tuloksia eikä noudattanut asianmukaista menettelyä ja oikeudenmukaisen menettelyn periaatteita jättäessään riittävän taloudellisen analyysin tekemättä. Lisäksi komission väitetään tukeutuneen näyttöön, joka ei ollut ratkaiseva eikä vakuuttava, katsoessaan, etteivät tuontivirrat vaikuta ETA-alueen hinnoitteluun autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja pakkausteräksen osalta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä ja teki aineellisen virheen, kun se kantajan mukaan löysi merkittävän esteen tehokkaalle kilpailulle autoteollisuuden sovelluksissa käytettävää kuumasinkittyä terästä koskevan erillisen tuotemarkkinan osalta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä ja teki aineellisen virheen, kun se kantajan mukaan löysi merkittävän esteen tehokkaalle kilpailulle autoteollisuuden sovelluksissa käytettävää kuumasinkittyä terästä koskevan erillisen tuotemarkkinan osalta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jossa katsotaan, että siltä osin kuin kyse on läkkipelliä, elektrolyyttistä kromipinnoitettua terästä ja laminoitua terästä koskevista väitetyistä erillisistä tuotemarkkinoista, komission tekemä kilpailuvaikutusten arvio perustuu tehokkaan kilpailun olennaista estymistä koskevan testin virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, koska siinä lainvastaisesti yhdistetään kyseisen testin keskenään yhteensopimattomat osat, jotka johtuvat yhden yrityksen määräävästä asemasta ja horisontaalisista koordinoimattomista (oligopolistisista) vaikutuksista. Kantaja vetoaa tuonnin osalta myös ilmeiseen arviointivirheeseen, joka perustuu siihen, että se on poiminut valikoivasti lainauksia markkinatutkimuksesta ja tulkinnut joitakin sisäisiä asiakirjoja virheellisesti, mikä johti siihen, että vastaaja jätti perusteettomasti huomiotta läkkipellin ja elektrolyyttisen kromipinnoitetun teräksen suurten tuontimäärien merkityksellisyyden ja mahdollisuuden uudelleenvalssaajien saapumisesta markkinoille, kuten ne ovat tehneet muualla maailmassa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jossa katsotaan, että siltä osin kuin kyse on läkkipelliä, elektrolyyttistä kromipinnoitettua terästä ja laminoitua terästä koskevista väitetyistä erillisistä tuotemarkkinoista, komission tekemä kilpailuvaikutusten arvio perustuu tehokkaan kilpailun olennaista estymistä koskevan testin virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, koska siinä lainvastaisesti yhdistetään kyseisen testin keskenään yhteensopimattomat osat, jotka johtuvat yhden yrityksen määräävästä asemasta ja horisontaalisista koordinoimattomista (oligopolistisista) vaikutuksista. Kantaja vetoaa tuonnin osalta myös ilmeiseen arviointivirheeseen, joka perustuu siihen, että se on poiminut valikoivasti lainauksia markkinatutkimuksesta ja tulkinnut joitakin sisäisiä asiakirjoja virheellisesti, mikä johti siihen, että vastaaja jätti perusteettomasti huomiotta läkkipellin ja elektrolyyttisen kromipinnoitetun teräksen suurten tuontimäärien merkityksellisyyden ja mahdollisuuden uudelleenvalssaajien saapumisesta markkinoille, kuten ne ovat tehneet muualla maailmassa.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan vastaaja hylkäsi perusteettomasti korjaustoimet, joita tarjottiin autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja pakkausteräksen osalta. Kantaja väittää myös, että komissio jätti toteuttamatta asianmukaisen markkinatestin tarjottujen korjaustoimien osalta. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan vastaaja hylkäsi perusteettomasti korjaustoimet, joita tarjottiin autoteollisuuden sovelluksissa käytettävän kuumasinkityn teräksen ja pakkausteräksen osalta. Kantaja väittää myös, että komissio jätti toteuttamatta asianmukaisen markkinatestin tarjottujen korjaustoimien osalta.

| 6) | Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio ei noudattanut velvollisuuttaan esittää riittävät perustelut sille, ettei se jatkanut alustavia huolenaiheita koskevaa arviointiaan, sellaisina kuin ne ilmaistiin väitetiedoksiannossa raesuunnatun sähköteknisen teräksen osalta. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio ei noudattanut velvollisuuttaan esittää riittävät perustelut sille, ettei se jatkanut alustavia huolenaiheita koskevaa arviointiaan, sellaisina kuin ne ilmaistiin väitetiedoksiannossa raesuunnatun sähköteknisen teräksen osalta.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki menettelyvirheen jättäessään vaatimatta vastauksia lukuisiin tiedonsaantipyyntöihin, joita markkinatoimijoille oli lähetetty sen tutkinnan ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa; monissa tapauksissa pyyntöihin ei vastattu. Kantaja väittää, että tämä johti menettelyvirheeseen ja näytön vääristymiseen. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki menettelyvirheen jättäessään vaatimatta vastauksia lukuisiin tiedonsaantipyyntöihin, joita markkinatoimijoille oli lähetetty sen tutkinnan ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa; monissa tapauksissa pyyntöihin ei vastattu. Kantaja väittää, että tämä johti menettelyvirheeseen ja näytön vääristymiseen.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/42

---

Kanne 30.8.2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

(asia T-595/19)

(2019/C 357/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustajat: S. Malynicz, QC, barrister S. Baran ja solicitor V. Marsland)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fontana Food AB (Tyresö, Ruotsi)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin GRILLOUMI BURGER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 963 283

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.6.2019 asiassa R 1356/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/43 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/43

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.7.2019 – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain v. EFSA

(asia T-621/17) (1)

(2019/C 357/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 374, 6.11.2017.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/44

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.7.2019 – AMVAC Netherlands v. EFSA

(asia T-720/18) (1)

(2019/C 357/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 357/44

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.8.2019 – Cantieri del Mediterraneo v. komissio

(asia T-335/19) (1)

(2019/C 357/54)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 246, 22.7.2019.

---