# Europeiska unionens C 422/2019

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 422 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 62 årgången16 december 2019 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 422

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

62 årgången16 december 2019

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | II   Meddelanden |
| | GEMENSAMMA FÖRKLARINGAR |
| | Rådet |
| 2019/C 422/01 | Uttalande från kommissionen | 1 |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2019/C 422/02 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9632 — E.ON/Berliner Stadtwerke/Tegel Energie) (
  1
  ) | 2 |
| 2019/C 422/03 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9580 — Permira/Smith&Williamson) (
  1
  ) | 3 |
| 2019/C 422/04 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9605 — DAK Americas/Lotte Chemical UK) (
  1
  ) | 4 |

Innehållsförteckning

Sida

II   Meddelanden

GEMENSAMMA FÖRKLARINGAR

Rådet

2019/C 422/01

Uttalande från kommissionen

1

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2019/C 422/02

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9632 — E.ON/Berliner Stadtwerke/Tegel Energie) (
  1
  )

1

2

2019/C 422/03

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9580 — Permira/Smith&Williamson) (
  1
  )

1

3

2019/C 422/04

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.9605 — DAK Americas/Lotte Chemical UK) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Rådet |
| 2019/C 422/05 | Rådets slutsatser om brottsoffers rättigheter | 5 |
| 2019/C 422/06 | Rådets slutsatser om alternativa åtgärder till frihetsberövande: Användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder inom det straffrättsliga området | 9 |
| | Europeiska kommissionen |
| 2019/C 422/07 | Eurons växelkurs — 13 december 2019 | 14 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Rådet

2019/C 422/05

Rådets slutsatser om brottsoffers rättigheter

5

2019/C 422/06

Rådets slutsatser om alternativa åtgärder till frihetsberövande: Användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder inom det straffrättsliga området

9

Europeiska kommissionen

2019/C 422/07

Eurons växelkurs — 13 december 2019

14

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

II Meddelanden

GEMENSAMMA FÖRKLARINGAR

Rådet

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/1

---

Uttalande från kommissionen

(2019/C 422/01)

Kommissionen anser att det med hänsyn till trafiksäkerhet, konsumentskydd, avfallsminskning och den cirkulära ekonomin är viktigt att provning av däck inte bara sker med nya däck utan även med slitna däck. Därför kommer kommissionen att stödja utarbetandet av lämpliga provningsprotokoll i samband med FN:s världsforum för harmonisering av föreskrifter om fordon. Om processen inte har avslutats senast i juli 2023 har kommissionen för avsikt att föreslå EU-lagstiftning som specifikt omfattar provning av slitna däck.

---

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/2

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.9632 — E.ON/Berliner Stadtwerke/Tegel Energie)

(Text av betydelse för EES)

(2019/C 422/02)

Kommissionen beslutade den 9 december 2019 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9632. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9632. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/3

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.9580 — Permira/Smith&Williamson)

(Text av betydelse för EES)

(2019/C 422/03)

Kommissionen beslutade den 3 december 2019 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9580. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9580. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/4

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.9605 — DAK Americas/Lotte Chemical UK)

(Text av betydelse för EES)

(2019/C 422/04)

Kommissionen beslutade den 3 december 2019 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9605. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32019M9605. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Rådet

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/5

---

Rådets slutsatser om brottsoffers rättigheter

(2019/C 422/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD,

SOM ERINRAR OM DE BETYDANDE FRAMSTEG SOM GJORTS NÄR DET GÄLLER ATT UPPRÄTTA EN ÖVERGRIPANDE EU-RAM FÖR BROTTSOFFERS RÄTTIGHETER,

SOM UNDERSTRYKER VIKTEN AV ATT VIDAREUTVECKLA DENNA RAM OCH FÖRBÄTTRA DESS SMIDIGA OCH EFFEKTIVA GENOMFÖRANDE, MED DELTAGANDE AV ALLA BERÖRDA AKTÖRER,

1.

BEKRÄFTAR Europeiska unionens nya strategiska agenda, enligt vilken skyddet av medborgare och friheter är en av huvudprioriteringarna för unionens åtgärder 2019–2024; Europeiska rådet har framhållit att Europa måste vara en plats där människor känner sig fria och trygga,

2.

NOTERAR med tillfredsställelse kommissionens arbete både med att ytterligare förbättra offrens rättigheter och med att identifiera lämpliga förbättringar när det gäller brottsoffers tillgång till ersättning; rådet anser dessutom att rapporten Strengthening victims’ rights: from compensation to reparation - For a new EU victims’ rights strategy 2020–2025 (1) är en god utgångspunkt för det fortsatta arbetet,

3.

ERKÄNNER det betydande arbete som utförts av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (FRA), särskilt när det gäller forskning och undersökningar om identifiering och undanröjande av brister i fråga om brottsoffers rättigheter, t.ex. de fyra rapporter om rättvisa för offer för våldsbrott som offentliggjordes i april 2019; på grundval av de synpunkter som framförs i de ovannämnda rapporterna anser rådet att det är uppenbart att det krävs åtgärder för att förbättra brottsoffers tillgång till rättslig prövning och ersättning,

4.

BEKRÄFTAR rådets slutsatser om offer för terrorism (2) och om förebyggande och bekämpning av alla former av våld mot kvinnor och flickor, inbegripet kvinnlig könsstympning, som offentliggjordes i maj 2014 (3),

5.

ERKÄNNER de konkreta resultat som uppnåtts genom arbetet inom det övergripande mandatet för EU-samordnaren för kampen mot människohandel, i enlighet med artikel 20 i EU:s direktiv mot människohandel, även när det gäller tillgång till och förverkligande av rättigheter för offer för människohandel, och i samband med meddelandet Rapport om uppföljningen av EU:s strategi för utrotande av människohandel och ytterligare konkreta åtgärder från 2017,

6.

ANSER det vara särskilt viktigt att fortsätta och intensifiera arbetet för att stärka brottsoffers rättigheter i Europeiska unionen; i detta syfte bör den pågående bedömningen av genomförandet av de senaste rättsliga instrumenten, t.ex. Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/29/EU av den 25 oktober 2012 om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut 2001/220/RIF (5), slutföras inom kort; rådet anser att det är motiverat att fortsätta att utveckla Europeiska unionens politik för brottsoffer i enlighet med EU:s senaste relevanta bestämmelser och med hänsyn till brottsoffers behov och rättigheter,

7.

ANSER att återställande av brottsoffrets frysta egendom enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1805 av den 14 november 2018 om ömsesidigt erkännande av beslut om frysning och beslut om förverkande (6) är ett viktigt sätt att ge brottsoffret erkännande,

8.

UNDERSTRYKER vikten av att bestämmelserna om brottsoffers rättigheter i högre grad övergår till att bli bästa praxis i medlemsstaterna; det är viktigt att brottsoffer känner att deras rättigheter tillämpas i praktiken, oberoende av i vilken medlemsstat brottet har begåtts; brottsoffers tillgång till rättigheter måste säkerställas genom att effektiviteten i kommunikationen med brottsoffer förbättras med hjälp av alla lämpliga åtgärder; dessutom behövs ett omfattande och permanent stöd för utbildning och sakkunskap bland personer som möter brottsoffer,

9.

BETONAR vikten av EU-finansiering för främjande av brottsoffers rättigheter i medlemsstaterna; rådet anser att det är väsentligt att möjligheten att finansiera åtgärder och initiativ som syftar till att förbättra brottsoffers rättigheter inkluderas i programmet Rättsliga frågor, programmet för rättigheter och värden och Fonden för inre säkerhet i unionens fleråriga budgetram för 2021–2027,

10.

ÄR MEDVETET om att frågor som rör brottsoffers rättigheter är interinstitutionella, myndighetsövergripande och flerdimensionella samt kräver samordning; vid utvecklingen av samordningen på EU-nivå måste man utvärdera erfarenheterna av de uppgifter som rör samordning innan man överväger att inrätta nya samordningsstrukturer eller ändra befintliga uppgifter; i synnerhet bör eventuella överlappningar med befintliga mandat och ramar för samordning på EU-nivå som införts i enlighet med EU-lagstiftningen undvikas; det är viktigt att EU aktivt främjar gränsöverskridande samarbete mellan medlemsstaterna; de nationella samordningsstrukturerna bör dock fortfarande ligga helt under medlemsstaternas ansvar,

11.

NOTERAR att alla former av it-brottslighet och skadligt onlinebeteende fortsätter att öka, trots betydande insatser för att säkerställa att reglerna tillämpas och rättigheterna upprätthålls i cyberrymden, vilket betyder att det är nödvändigt att skydda brottsoffer som på gränsöverskridande nivå råkat ut för att deras grundläggande rättigheter kränkts, blivit föremål förekonomiska förluster, identitetsstöld och fått sitt anseende skadat,

12.

ANSER att samarbetet måste stärkas både på EU-nivå och nationellt; samarbetet mellan medlemsstaterna måste öka och bli effektivare med hjälp av befintliga EU-nätverk; man skulle kunna överväga ett samarbete mellan det europeiska nätverket för brottsoffers rättigheter (nedan kallat rättighetsnätverket) (7) och andra relevanta EU-nätverk, t.ex. det europeiska rättsliga nätverket (8) och det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet (EUCPN) (9); dessutom anser rådet att möten med centrala kontaktpunkter som definieras i direktivet om ersättning kan organiseras mer regelbundet, till exempel i samband med möten och verksamhet inom rättighetsnätverket; för att ge brottsoffers synpunkter ett tydligt erkännande och stärka stödet till brottsoffer måste partnerskap med organisationer och/eller andra aktörer som tillhandahåller stödtjänster till brottsoffer främjas aktivt,

13.

ANSER att ersättning för skador som brottsoffer har lidit till följd av brott tillhör brottsoffers centrala rättigheter; gärningsmannen har den huvudsakliga skyldigheten att på ett effektivt sätt ge brottsoffren ersättning, men särskilda ansträngningar bör göras inom en nära framtid för att förbättra brottsoffrens faktiska tillgång till statlig ersättning, i enlighet med bestämmelserna om nationella system för ersättning i rådets direktiv 2004/80/EG av den 29 april 2004 om ersättning till brottsoffer (nedan kallat direktivet om ersättning) (10); detta kommer att förbättra situationen för i synnerhet offer för uppsåtliga våldsbrott,

14.

ANSER att lämpliga åtgärder bör övervägas för att förbättra brottsoffers tillgång till ersättning; dessa åtgärder skulle kunna omfatta stärkt samarbete på nationell nivå och EU-nivå; en eventuell översyn av direktivet om ersättning kan också övervägas beroende på resultatet av den pågående utvärderingen; en del av den eventuella översynen bör syfta till att ytterligare definiera de nationella kontaktpunkternas uppgifter; för att överväga framtida åtgärder på området för brottsoffrens tillgång till ersättning bör dessutom mer information tillhandahållas om svårigheter vid genomförandet av direktivet om ersättning; dessutom behövs mer information om nationella kriterier för ersättning och definitioner av uppsåtliga våldsbrott i medlemsstaterna,

15.

UNDERSTRYKER att ersättningen, för att förenkla systemen för statlig ersättning och för att ta tillräcklig hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaterna, måste förbli ekonomisk; genom att tillhandahålla lämpligt stöd och skydd bör medlemsstaterna sträva efter att säkerställa att brottsoffer inte utsätts för sekundär viktimisering när de begär ersättning; rådet anser inte att det är möjligt att harmonisera ersättningen och systemen för statlig ersättning, men man skulle kunna undersöka om definitionen av brottsoffer som har rätt till statlig ersättning kan harmoniseras i någon mån.

EUROPEISKA KOMMISSIONEN UPPMANAS ATT

1.

UTARBETA en EU-strategi för 2020–2024 om brottsoffers rättigheter; strategin bör vara heltäckande och omfatta alla brottsoffer, med särskild tonvikt på offer för våldsbrott; den bör omfatta en systematisk metod för säkerställande av brottsoffers faktiska tillgång till rättslig prövning och ersättning,

2.

låta strategin OMFATTA följande åtgärder: främjande av bästa praxis mellan medlemsstaterna när det gäller att förbättra brottsoffers tillgång till information, stöd och skydd, nya praktiska utbildningsinitiativ samt samordning och stärkande av verksamhet inom de befintliga EU-nätverken såsom det europeiska nätverket för brottsoffers rättigheter och det nätverk av nationella kontaktpunkter som har inrättats enligt artikel 16 i direktivet om ersättning; i detta sammanhang uppmanas kommissionen att utvärdera verksamheten vid och värdet av rättighetsnätverket och nätverket av nationella kontaktpunkter samt att bedöma om det är lämpligt att slå samman dessa båda nätverk,

3.

UTVÄRDERA den befintliga lagstiftningsramen om brottsoffers rättigheter som en del av den ovannämnda strategin; särskild uppmärksamhet bör ägnas översynen av de EU-bestämmelser som är relevanta för ersättning, till exempel direktivet om ersättning; även effekterna av rådets rambeslut 2005/214/RIF av den 24 februari 2005 om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff (11) på brottsoffrens tillgång till ersättning bör granskas,

4.

UPPMANA Eurojust, FRA, Europeiska jämställdhetsinstitutet och rättighetsnätverket att undersöka hur man kan förbättra samarbetet och informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna när det gäller offer för våldsbrott i gränsöverskridande fall; dessutom skulle det europeiska nätverket för rättslig utbildning och Europeiska unionens byrå för utbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning också kunna bidra, särskilt med avseende på utbildning av de behöriga myndigheterna,

5.

FULLT UT UTNYTTJA EU:s finansieringsinstrument när brottsoffers rättigheter ska främjas och aktivt sprida information om möjligheter till finansiering via EU, som syftar till att förbättra brottsoffers rättigheter i medlemsstaterna.

MEDLEMSSTATERNA UPPMANAS ATT

1.

SÄKERSTÄLLA ett fullständigt och korrekt införlivande och ett effektivt praktiskt genomförande av den befintliga EU-lagstiftningen om brottsoffers rättigheter,

2.

FULLGÖRA åtagandet att genomföra de åtgärder som man nyligen har enats om i rådets slutsatser om brottsoffers rättigheter,

3.

SÄKERSTÄLLA att de nationella myndigheterna för ersättningsfrågor vid behov deltar i nationella och bilaterala åtgärder och vid möten mellan nationella kontaktpunkter för att stärka samarbetet,

4.

SÄKERSTÄLLA ett övergripande och helhetsinriktat synsätt på brottsoffers rättigheter som inbegriper alla aktörer som kan komma i kontakt med brottsoffer och som omfattar brottsoffrens tillgång till information om sina rättigheter samt det stöd och skydd de kan få i enlighet med brottsoffrens individuella behov,

5.

SÄKERSTÄLLA att det finns en nationell politik för ersättningsfrågor vad gäller brottsoffers tillgång till ersättning och vid behov utforma åtgärder för att få den att fungera bättre; en del av denna utformning kan inriktas på att förbättra möjligheterna att använda ny teknik i syfte att bättre informera brottsoffer om ersättning; informationen bör vara interaktiv, användarvänlig och tillgänglig för alla användare; medlemsstaterna bör överväga att göra denna information tillgänglig på åtminstone engelska, utöver de nationella språken; medlemsstaterna uppmanas också att utveckla elektroniska tjänster och användarvänliga formulär för ansökan om ersättning,

6.

ÖKA medvetenheten om de statliga systemen för ersättning bland tjänstemän som kan komma i kontakt med brottsoffer, till exempel genom att tillhandahålla utbildning; vidare uppmanas medlemsstaterna att överväga om den utbildning som avses i artikel 25 i direktivet om brottsoffers rättigheter också bör ges till myndigheter som handhar ersättningsfrågor,

7.

FULLT UT UTNYTTJA EU:s finansieringsinstrument när brottsoffers rättigheter ska främjas, bland annat genom att till exempel utveckla och upprätta interaktiva och användarvänliga nationella webbplatser, hjälptelefontjänster och mobila applikationer för myndigheter som handhar ersättningsfrågor i medlemsstaterna.

---

(1)  Rapporten finns i dok. 8629/19.

1

(2)  9719/18.

2

(3)  9543/14.

3

(4)  EUT L 88, 31.3.2017, s. 6.

4

(5)  EUT L 315, 14.11.2012, s. 57.

5

(6)  EGT L 303, 28.11.2018, s. 1.

6

(7)  Rättighetsnätverket inrättades för att genomföra rådets slutsatser om inrättande av ett informellt europeiskt nätverk för brottsoffers rättigheter, vilka antogs i juni 2016 (9997/16).

7

(8)  Rådets beslut 2008/976/RIF av den 16 december 2008 om det europeiska rättsliga nätverket (EUT L 348, 24.12.2008, s. 130).

8

(9)  Rådets beslut 2009/902/RIF av den 30 november 2009 om inrättande av ett europeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN) och om upphävande av beslut 2001/427/RIF (EUT L 321, 8.12.2009, s. 44).

9

(10)  EGT L 261, 6.8.2004, s. 15.

10

(11)  EUT L 76, 22.3.2005, s. 16.

11

---

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/9

---

Rådets slutsatser om alternativa åtgärder till frihetsberövande: Användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder inom det straffrättsliga området

(2019/C 422/06)

Inledning

| 1. | Enligt den nya strategiska agendan 2019–2024, som antogs av Europeiska rådet den 20 juni 2019, är skyddet av medborgarna och friheterna en central prioritering för nästa institutionella cykel. Europeiska unionen är fast besluten att bygga vidare på och stärka kampen mot terrorism och gränsöverskridande brottslighet och att förbättra samarbetet. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Effektiva system för straffrättsliga påföljder är viktiga för att man ska kunna skydda medborgarna och garantera deras säkerhet. Vilka straffrättsliga påföljder och åtgärder som används och hur de verkställs bidrar till att förebygga återfall i brottslighet och har på så sätt en inverkan på säkerheten i samhället. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Verkställandet av straffrättsliga påföljder och åtgärder bör bygga på kunskap som inhämtats från relevant forskning varav det framgår att de använda påföljderna och åtgärderna minskar risken för återfall och ökar säkerheten. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Allvarliga brott kräver adekvata motåtgärder, och frihetsberövande är en nödvändig åtgärd inom systemet för straffrättsliga påföljder. Det föreligger emellertid bred konsensus om att frihetsberövande endast bör vara en sista utväg (ultima ratio) (1). Att – där så är lämpligt och med beaktande av de särskilda omständigheterna i varje enskilt fall – i stället för frihetsberövande tillämpa icke frihetsberövande påföljder och åtgärder kan medföra flera fördelar, något som framgår av en mångårig forskningstradition. |
| --- | --- |

4.

| 5. | En viktig aspekt av de alternativa åtgärderna till frihetsberövande är att främja lagöverträdarnas rehabilitering och återintegrering i samhället, vilket är en av de viktigaste anledningarna till att man tillgriper sådana åtgärder (2). Dessa alternativa åtgärder har även många andra fördelar, såsom att minska återfallen och på så sätt främja allmän säkerhet. De kan tillämpas i lagöverträdarens intresse men också i offrens, potentiella framtida offers och – sett i ett större perspektiv – samhällets intresse. |
| --- | --- |

5.

| 6. | I samtliga medlemsstater förekommer det alternativa åtgärder till frihetsberövande, t.ex. i form av villkorliga fängelsedomar, samhällstjänst, böter och elektronisk övervakning. Vidare kan utvecklingen inom teknik och digitalisering bidra till att det i framtiden kommer att finnas ett effektivare system för icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Det är också särskilt viktigt att man tänker på brottsoffren. För brott där det är lämpligt med medling kan reparativ rättvisa erbjuda möjligheter i fråga om brottshantering genom att man erkänner den roll som offret och samhället i stort har och genom att man fokuserar på att reparera den skada som lagöverträdaren har orsakat. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Frihetsberövande används inte bara som en straffrättslig påföljd utan är även ofta förekommande i skedet innan rättegången har inletts. Alternativa åtgärder till frihetsberövande bör därför övervägas under hela den straffrättsliga kedjan. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Det är de berörda myndigheterna som i enskilda fall beslutar om lämplig påföljd eller åtgärd. På en övergripande nivå kan medlemsstaterna undersöka fördelarna med att när så anses lämpligt och verkningsfullt tillåta användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder under hela det straffrättsliga förfarandet och främja användningen av dem. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Systemet för straffrättsliga påföljder faller inom medlemsstaternas behörighet, och systemen varierar mellan medlemsstaterna, varför fokus på EU-nivå bör vara på icke lagstiftande åtgärder. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Förutom de ovannämnda fördelarna förväntas en större användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder kunna ha en positiv inverkan även på frågor som rör överbeläggning i fängelser, otillfredsställande fängelseförhållanden, radikalisering i fängelser samt hinder i samband med ömsesidigt erkännande i straffrättsliga ärenden, vilka alla är frågor som har tagits upp i olika EU-forum under de senaste åren. |
| --- | --- |

11.

Alternativa åtgärder till frihetsberövande – politisk bakgrund

| 12. | Alternativ till frihetsberövande har – uttryckligen eller implicit – stått på EU:s dagordning under flera år och i många olika sammanhang. I Haagprogrammet från 2004 och Stockholmsprogrammet från 2009 erkänner man att frihetsberövande och alternativ till detta är ett viktigt område inom EU:s politik i rättsliga frågor. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommissionen lade 2011 fram en grönbok om tillämpningen av EU:s straffrättsliga lagstiftning på frågor som rör frihetsberövande (3). I grönboken hävdade man bl.a. att det kan vara svårt att utveckla ett närmare rättsligt samarbete mellan medlemsstaterna om inte ytterligare ansträngningar görs för att förbättra förhållandena vid frihetsberövande och för att främja alternativ till fängsligt förvar. |
| --- | --- |

13.

| 14. | I sin resolution av den 5 oktober 2017 om kriminalvårdssystem och fängelseförhållanden (4) noterade Europaparlamentet att det finns en mycket omfattande överbeläggning i fängelserna i Europa men att en ökning av fängelsekapaciteten inte är den enda lösningen på problemet med överbeläggning. Vidare insisterade Europarlamentet på att man bör genomföra en effektiv långsiktig förvaltning av kriminalvårdssystemen, med en minskning av antalet fångar genom ett flitigare bruk av icke frihetsberövande straff. |
| --- | --- |

14.

| 15. | I rådets slutsatser av den 20 november 2015 om förstärkning av de straffrättsliga åtgärderna mot radikalisering som leder till terrorism och våldsam extremism (5) nämns dessutom alternativ till frihetsberövande i alla skeden av de straffrättsliga förfarandena som möjliga åtgärder när man överväger hur man straffrättsligt ska bemöta radikalisering. |
| --- | --- |

15.

| 16. | I enlighet med artikel 82.1 i EUF-fördraget ska det straffrättsliga samarbetet inom unionen bygga på principen om ömsesidigt erkännande av domar och rättsliga avgöranden. Principen om ömsesidigt erkännande bygger på att medlemsstaterna har förtroende för varandra. I sin dom av den 5 april 2016 i Aranyosi- och Căldăraru-målen (6) angav domstolen att dåliga fängelsevillkor i medlemsstaterna kan skada det ömsesidiga förtroendet och undergräva det ömsesidiga erkännandet samt framhävde att stadgan om de grundläggande rättigheterna förbjuder omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Efter den domen antog rådet under det österrikiska ordförandeskapet i december 2018 slutsatser om främjande av ömsesidigt erkännande genom förstärkning av ömsesidigt förtroende (7). I dessa slutsatser uppmuntras medlemsstaterna att införa lagstiftning som, när så är lämpligt, medger att alternativa åtgärder till frihetsberövande utnyttjas för att minska populationen i deras häkten och fängelser, och därigenom främja målet om social återanpassning och även ta itu med det faktum att ömsesidigt förtroende ofta hämmas av undermåliga förhållanden under frihetsberövandet och av problemet med överfulla fängelser. Vidare har domstolen nyligen ytterligare förtydligat kraven enligt Aranyosi- och Căldăraru-domen i Dorobantu-domen (8). |
| --- | --- |

16.

| 17. | Europarådet har sedan gammalt tagit upp frågor som rör frihetsberövande och användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder och har även inhämtat djupgående kunskap i ämnet. EU skulle därför kunna dra nytta av ett närmare samarbete med Europarådet i detta hänseende. |
| --- | --- |

17.

Det fortsatta arbetet

| 18. | Vid RIF-rådets möte i juli 2019 erkände ministrarna att man måste ta itu med de komplexa frågor som rör fängelseförhållanden, överbeläggning i fängelser, radikalisering i fängelser samt även samarbetet i straffrättsliga frågor. Ministrarna betonade även vikten av att under de kommande åren främja användningen i medlemsstaterna av alternativa åtgärder till frihetsberövande och framhöll den potentiella nyttan av detta. |
| --- | --- |

18.

| 19. | De framsteg som redan har gjorts i medlemsstaterna när det gäller användningen av alternativa åtgärder till frihetsberövande – såväl före som efter rättegång – välkomnas. Under de kommande åren bör det inom hela EU vara ett gemensamt mål att man – när så är lämpligt – under hela det straffrättsliga förfarandet ytterligare ska öka användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder som alternativ till frihetsberövande. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Under den nionde omgången av ömsesidiga utvärderingar kommer man bl.a. att analysera rambeslutet om alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (2008/947/RIF) och rambeslutet om den europeiska övervakningsordern (2009/829/RIF) och att samla in värdefull information om varför dessa instrument hittills har använts i så liten utsträckning. Det finns emellertid ett behov av att samla in mer övergripande information om medlemsstaternas användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder och att diskutera de olika fördelar som dessa kan ha. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Att utbyta bästa praxis gör det möjligt för medlemsstaterna att lära av varandra och förbättra sin egen lagstiftning, sina egna förfaranden och sin egen praxis. EU kan även dra nytta av ett närmare samarbete med Europarådet och andra relevanta organisationer. |
| --- | --- |

21.

EUROPEISKA UNIONENS RÅD DRAR DÄRFÖR FÖLJANDE SLUTSATSER:

I.   Åtgärder som ska vidtas på nationell nivå

| 1. | Medlemsstaterna uppmanas att undersöka möjligheterna att när så är lämpligt öka användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder, såsom villkorliga fängelsedomar, samhällstjänst, böter och elektronisk övervakning samt liknande åtgärder som bygger på ny teknik. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Medlemsstaterna uppmanas att överväga att möjliggöra användning av olika former av tidig eller villkorlig frigivning. Syftet är att bättre förbereda lagöverträdarna för återintegrering i samhället och att bidra till att förhindra återfall i brottslighet. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Medlemsstaterna uppmanas att överväga tillämpningsområdet för och fördelarna med reparativ rättvisa. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Medlemsstaterna uppmanas att i sin lagstiftning föranstalta om möjligheten att tillämpa icke frihetsberövande åtgärder även i skedet före rättegång av de straffrättsliga förfarandena. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Medlemsstaterna uppmanas att säkerställa att information om lagstiftningen om icke frihetsberövande påföljder och åtgärder finns lätt tillgänglig för rättstillämparna under hela de straffrättsliga förfarandena. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Medlemsstaterna uppmanas att medvetandegöra rättstillämparna om fördelarna med alternativa åtgärder till frihetsberövande samt tillgängligheten av och de tekniska kännetecknen hos de befintliga verktygen, såsom elektronisk övervakning. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Medlemsstaterna uppmanas att utbilda rättstillämparna i användningen av alternativa åtgärder till frihetsberövande, inbegripet reparativ rättvisa, och om de befintliga rekommendationer i ämnet som har tagits fram av Europarådet. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Medlemsstaterna uppmanas att utveckla eller förbättra utbildningen för fängelsepersonal och övervakare, domare, åklagare och försvarsadvokater om innehållet i och användningen av rambeslutet om alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (2008/947/RIF) och rambeslutet om den europeiska övervakningsordern (2009/829/RIF) och att öka medvetenheten om möjligheterna att under hela det straffrättsliga förfarandet använda icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. |
| --- | --- |

8.

| 9. | När det gäller användningen av alternativa åtgärder till frihetsberövande uppmanas medlemsstaterna att ägna särskild uppmärksamhet åt behoven hos utsatta personer, såsom barn, personer med funktionsnedsättning samt gravida kvinnor och kvinnor som just har fått barn. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Medlemsstaterna uppmanas att förbättra insamlingen av uppgifter om användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder och om tillämpningen av rambeslutet om alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (2008/947/RIF) och rambeslutet om den europeiska övervakningsordern (2009/829/RIF). |
| --- | --- |

10.

| 11. | Medlemsstaterna uppmanas att förbättra skyddstillsynsenheternas kapacitet, inbegripet vad avser övervakningen av icke frihetsberövande påföljder. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Medlemsstaterna uppmanas att delge varandra och kommissionen bästa praxis vad avser samtliga aspekter av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder, så att de kan lära av varandra. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Vidare uppmanas medlemsstaterna att fortsätta sina ansträngningar för att förbättra fängelseförhållandena, motverka överbeläggning av fängelserna samt främja lagöverträdares återintegrering i samhället och de ska då beakta effekterna i form av färre återfall i brottslighet och risken för radikalisering i fängelserna. |
| --- | --- |

13.

II.   Åtgärder som ska vidtas på EU-nivå

| 1. | Kommissionen uppmanas att inom ramen för sin dagordning undersöka möjligheterna att främja användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder och att öka medvetenheten om dessas fördelar bland politiskt ansvariga och rättstillämpare. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommissionen uppmanas att utvärdera behovet av en jämförande studie för att analysera samtliga medlemsstaters användning av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder i syfte att stödja spridningen av de olika ländernas bästa praxis. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kommissionen uppmanas att fortsätta att stärka genomförandet av både EU:s rambeslut om alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (2008/947/RIF) och EU:s rambeslut om den europeiska övervakningsordern (2009/829/RIF), med beaktande av den information som har insamlats under den nionde omgången av ömsesidiga utvärderingar. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommissionen uppmanas att ta fram utbildning för domare och åklagare via det europeiska nätverket för rättslig utbildning (EJTN) och för fängelsepersonal och övervakare på EU-nivå via Europeiska akademin för fängelseutbildning (Epta), som för närvarande finansieras genom programmet Rättsliga frågor. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommissionen uppmanas att introducera regelbundna expertmöten om frihetsberövande samt icke frihetsberövande påföljder och åtgärder i syfte att främja utbytet av bästa praxis i fråga om nationella strategier och metoder på detta område mellan experter och rättstillämpare i samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Kommissionen uppmanas att överväga hur medlemsstaterna kan ges medel för att vidareutveckla skyddstillsynsenheterna, inbegripet övervakningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder, samt förbättra fängelseanläggningarna. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommissionen uppmanas att fortsätta att stödja Europeiska organisationen för fängelser och kriminalvården (Europris), Europeiska sammanslutningen för skyddstillsyn (CEP) samt Europeiska forumet för reparativ rättvisa (EFRJ), vilka i nuläget finansieras via programmet Rättsliga frågor. Den uppmanas att undersöka möjligheterna till ett närmare samarbete med dessa organisationer, särskilt genom att stödja CEP:s insamling av uppgifter från medlemsstaterna om alternativen till frihetsberövande. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Det europeiska rättsliga nätverket (EJN) uppmanas att vid sina möten fortsätta diskussionerna om användningen av rambeslutet om alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (2008/947/RIF) och rambeslutet om den europeiska övervakningsordern (2009/829/RIF). Syftet är att identifiera hinder för instrumentens praktiska tillämpning och undersöka hur man kan öka användningen av sådana instrument. |
| --- | --- |

8.

| 9. | EJN uppmanas att fortsätta att med jämna mellanrum uppdatera den europeiska rättsliga atlasen. |
| --- | --- |

9.

| 10. | EJN uppmanas att överväga att samla in information på sin webbplats om varje medlemsstats olika icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. Man kan i detta syfte överväga att samarbeta med alla relevanta organisationer, inbegripet Europeiska sammanslutningen för skyddstillsyn (CEP). |
| --- | --- |

10.

III.   Åtgärder som ska vidtas för att intensifiera samarbetet med Europarådet och andra relevanta organisationer

| 1. | EU bör ha ett nära samarbete med Europarådet och andra relevanta organisationer, så att man kan hitta synergier inom arbetet i fråga om frihetsberövande och användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att intensifiera samarbetet med Europarådet och andra relevanta organisationer i syfte att öka medvetenheten om fördelarna med att använda icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. Kommissionen uppmanas att fortsätta sitt samarbete med Europarådet genom att ekonomiskt stödja insamlingen av statistik i fråga om fängelser och skyddstillsyn (Space-statistik) och verksamheten inom EU:s nätverk av nationella preventionsorgan (EU NPM). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att överväga hur man kan främja spridningen av Europarådets normgivande texter, relevant rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna samt CPT:s rekommendationer avseende frihetsberövande och användningen av icke frihetsberövande påföljder och åtgärder. |
| --- | --- |

3.

---

(1)  Se t.ex. fjärde stycket i ingressen till Europarådets ministerkommittés rekommendation Rec(2006)2 till medlemsstaterna avseende de europeiska fängelsereglerna, där det anges att ”ingen ska berövas sin frihet utom som sista utväg och i enlighet med ett förfarande som föreskrivs i lag”. Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har i sin rättspraxis hänvisat till dessa rekommendationer mer än 1 000 gånger.

(2)  Se t.ex. rådets slutsatser av den 8 mars 2018 om främjande av alternativ till tvångsåtgärder för narkotikaanvändande lagöverträdare (dok. 6931/18) samt EU:s narkotikastrategi (2013–2020) (EUT C 402, 29.12.2012, s. 1) och EU:s handlingsplan för narkotika 2017–2020 (EUT C 215, 5.7.2017, s. 21).

(3)  KOM(2011) 327 slutlig.

(4)  A8-0251/2017.

(5)  Dok 14419/15 av den 20 november 2015.

(6)  Domstolens dom av den 5 april 2016, Aranyosi och Căldăraru, förenade målen C-404/15 och C-659/15, ECLI:EU:C:2016:198.

(7)  EUT C 449, 13.12.2018, s. 6.

(8)  Domstolens dom av den 15 oktober 2019, Dorobantu, mål C-128/18, där domstolen tydliggjorde kraven för den verkställande rättsliga myndigheten i fall som avser europeiska arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna.

---

Europeiska kommissionen

| 16.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 422/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 422/14

---

Eurons växelkurs (1)

13 december 2019

(2019/C 422/07)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,1174 |
| JPY | japansk yen | 122,43 |
| DKK | dansk krona | 7,4731 |
| GBP | pund sterling | 0,83508 |
| SEK | svensk krona | 10,4490 |
| CHF | schweizisk franc | 1,0982 |
| ISK | isländsk krona | 137,00 |
| NOK | norsk krona | 10,0630 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 25,508 |
| HUF | ungersk forint | 328,85 |
| PLN | polsk zloty | 4,2726 |
| RON | rumänsk leu | 4,7795 |
| TRY | turkisk lira | 6,4822 |
| AUD | australisk dollar | 1,6159 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4712 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,7062 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,6873 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,5106 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 308,97 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 16,1393 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,7900 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,4398 |
| IDR | indonesisk rupiah | 15 626,84 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,6199 |
| PHP | filippinsk peso | 56,441 |
| RUB | rysk rubel | 69,9930 |
| THB | thailändsk baht | 33,729 |
| BRL | brasiliansk real | 4,5664 |
| MXN | mexikansk peso | 21,2518 |
| INR | indisk rupie | 79,0610 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,1174

JPY

japansk yen

122,43

DKK

dansk krona

7,4731

GBP

pund sterling

0,83508

SEK

svensk krona

10,4490

CHF

schweizisk franc

1,0982

ISK

isländsk krona

137,00

NOK

norsk krona

10,0630

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

25,508

HUF

ungersk forint

328,85

PLN

polsk zloty

4,2726

RON

rumänsk leu

4,7795

TRY

turkisk lira

6,4822

AUD

australisk dollar

1,6159

CAD

kanadensisk dollar

1,4712

HKD

Hongkongdollar

8,7062

NZD

nyzeeländsk dollar

1,6873

SGD

singaporiansk dollar

1,5106

KRW

sydkoreansk won

1 308,97

ZAR

sydafrikansk rand

16,1393

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,7900

HRK

kroatisk kuna

7,4398

IDR

indonesisk rupiah

15 626,84

MYR

malaysisk ringgit

4,6199

PHP

filippinsk peso

56,441

RUB

rysk rubel

69,9930

THB

thailändsk baht

33,729

BRL

brasiliansk real

4,5664

MXN

mexikansk peso

21,2518

INR

indisk rupie

79,0610

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---