# Eiropas Savienības C 357/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 357 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 21. oktobris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 357

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 21. oktobris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2019/C 357/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2019/C 357/02 | Sekretāra vietnieka iecelšana amatā | 2 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2019/C 357/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

Vispārējā tiesa

2019/C 357/02

Sekretāra vietnieka iecelšana amatā

2

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2019/C 357/03 | Lieta C-162/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Iceland Foods Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-267/18 Iceland Foods/EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND) | 3 |
| 2019/C 357/04 | Lieta C-188/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. februārī FV iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-750/16 FV/Padome | 3 |
| 2019/C 357/05 | Lieta C-230/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. martā iesniedza Petr Fryč par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2019. gada 15. janvāra rīkojumu lietā T-513/18 Fryč/Komisija | 4 |
| 2019/C 357/06 | Lieta C-317/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 16. aprīlīND (*1) 
  , OE (*1) 
  iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 27. februāra rīkojumu lietā T-581/18 ND (*1) 
  un OE (*1) /Komisija | 4 |
| 2019/C 357/07 | Lieta C-433/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Ellmes Property Services Limited/SP | 4 |
| 2019/C 357/08 | Lieta C-442/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stichting Brein/News-Service Europe BV | 5 |
| 2019/C 357/09 | Lieta C-462/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. jūnijā iesniedza Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spānija) – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT) | 6 |
| 2019/C 357/10 | Lieta C-464/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Latte Villafranca SCRL, likvidācijas procesā, u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 7 |
| 2019/C 357/11 | Lieta C-468/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itālija) – Regione Veneto/HD | 7 |
| 2019/C 357/12 | Lieta C-478/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/13 | Lieta C-479/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/14 | Lieta C-481/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. jūnijā iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) | 10 |
| 2019/C 357/15 | Lieta C-496/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale della Campania (Itālija) – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno | 11 |
| 2019/C 357/16 | Lieta C-497/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. jūnijā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – Ibercaja Banco, S.A./SO un TP | 11 |
| 2019/C 357/17 | Lieta C-499/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 28. jūnijā Victor Lupu iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu lietā T-558/18 Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS) | 12 |
| 2019/C 357/18 | Lieta C-505/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – WS/Bundesrepublik Deutschland | 12 |
| 2019/C 357/19 | Lieta C-512/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c. | 13 |
| 2019/C 357/20 | Lieta C-517/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Maria Alvarez un Bejarano u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-516/16 un T-536/16, Alvarez un Bejarano u.c./Komisija | 14 |
| 2019/C 357/21 | Lieta C-518/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Jakov Ardalic u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-523/16 un T-542/16, Ardalic u.c./Padome | 15 |
| 2019/C 357/22 | Lieta C-538/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 10. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Constanța (Rumānija) – TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța | 16 |
| 2019/C 357/23 | Lieta C-544/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgārija) – ECOTEX BULGARIA EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite | 17 |
| 2019/C 357/24 | Lieta C-553/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 18. jūlijā International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 16. maija rīkojumu lietā T-396/18, ITSA/Komisija | 18 |
| 2019/C 357/25 | Lieta C-554/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 18. jūlijā iesniedza Amtsgericht Kehl (Vācija) – Kriminālprocess pret FU | 19 |
| 2019/C 357/26 | Lieta C-555/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūlijā iesniedza Landgericht Stuttgart (Vācija) – Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH | 21 |
| 2019/C 357/27 | Lieta C-561/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA | 22 |
| 2019/C 357/28 | Lieta C-595/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c. | 23 |
| 2019/C 357/29 | Lieta C-600/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. augustā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – MA/Ibercaja Banco, SA | 23 |
| 2019/C 357/30 | Lieta C-602/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. augustā iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland | 24 |
| 2019/C 357/31 | Lieta C-608/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. augustā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. | 25 |
| 2019/C 357/32 | Lieta C-616/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. augustā iesniedza High Court (Īrija) – M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality | 26 |
| 2019/C 357/33 | Lieta C-624/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. augustā iesniedza Watford Employment Tribunal (Apvienotā Karaliste) – K u.c./Tesco Stores Ltd | 27 |
| 2019/C 357/34 | Lieta C-658/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. septembrī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste | 27 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2019/C 357/35 | Lieta T-603/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Lietuva/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Regula (EK) Nr. 1698/2005 – 4. ass Leader – Regula (ES) Nr. 65/2011 – Administratīvās pārbaudes – Pienākums ieviest piemērotu sistēmu, kas ļauj novērtēt izmaksu pamatotību – Ieguldījums natūrā brīvprātīgā darba formā – Ieguldījums natūrā ieguldījuma nekustamajā īpašumā formā – Pārbaudes uz vietas – Dokumentu, kas apliecina maksājuma pieprasījumus, esamība – Darījumu, kas finansēti saskaņā ar noteikumiem par publiskā iepirkuma līgumiem, īstenošana) | 29 |
| 2019/C 357/36 | Lieta T-217/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – DK/EĀDD (Civildienests – Disciplinārlieta – Kriminālsodāmība – No pensijas ieturēts naudas sods – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums – Pienākums norādīt pamatojumu – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Atbildība) | 30 |
| 2019/C 357/37 | Lieta T-308/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Hamas/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret personām, grupām un organizācijām – Līdzekļu iesaldēšana – Iespēja trešās valsts iestādei tikt kvalificētai par kompetentu iestādi Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP izpratnē – Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā – Neiejaukšanās princips – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Padomes pieņemto aktu apliecināšana) | 30 |
| 2019/C 357/38 | Lieta T-680/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme LUMIN8 – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme LUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 31 |
| 2019/C 357/39 | Lieta T-689/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme EXECUTIVE SELLING – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) | 32 |
| 2019/C 357/40 | Lieta T-744/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Pārtrauktas elipses attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā ir attēlota pārtraukta elipse, reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā ir attēlota elipse – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 33 |
| 2019/C 357/41 | Lieta T-753/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. septembra spriedums – C&A/EUIPO (#BESTDEAL) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes #BESTDEAL reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 33 |
| 2019/C 357/42 | Lieta T-434/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 22. jūlija rīkojums – Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Iebildumu atsaukšana – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 34 |
| 2019/C 357/43 | Lieta T-511/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. jūlijā – Staciwa/Komisija | 35 |
| 2019/C 357/44 | Lieta T-529/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. jūlijā – Adeso/Komisija | 36 |
| 2019/C 357/45 | Lieta T-536/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūlijā – Militos Symvouleftiki/Komisija | 37 |
| 2019/C 357/46 | Lieta T-573/19: Prasība, kas celta 2019. gada 16. augustā – DS u.c./Komisija un EĀDD | 38 |
| 2019/C 357/47 | lieta T-575/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – EI/Komisija | 38 |
| 2019/C 357/48 | Lieta T-576/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – DV u.c./Komisija | 39 |
| 2019/C 357/49 | Lieta T-580/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. augustā – Borborudi/Padome | 40 |
| 2019/C 357/50 | Lieta T-584/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. augustā – thyssenkrupp/Komisija | 41 |
| 2019/C 357/51 | Lieta T-595/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. augustā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) | 42 |
| 2019/C 357/52 | Lieta T-621/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 18. jūlija rīkojums – Taminco un Arysta LifeScience Great Britain/EFSA | 43 |
| 2019/C 357/53 | Lieta T-720/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. jūlija rīkojums – AMVAC Netherlands/EFSA | 44 |
| 2019/C 357/54 | Lieta T-335/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. augusta rīkojums – Cantieri del Mediterraneo/Komisija | 44 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2019/C 357/03

Lieta C-162/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Iceland Foods Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-267/18 Iceland Foods/EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

3

2019/C 357/04

Lieta C-188/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. februārī FV iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-750/16 FV/Padome

3

2019/C 357/05

Lieta C-230/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. martā iesniedza Petr Fryč par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2019. gada 15. janvāra rīkojumu lietā T-513/18 Fryč/Komisija

4

2019/C 357/06

Lieta C-317/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 16. aprīlīND (*1) 
  , OE (*1) 
  iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 27. februāra rīkojumu lietā T-581/18 ND (*1) 
  un OE (*1) /Komisija

*1

*1

*1

*1

4

2019/C 357/07

Lieta C-433/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Ellmes Property Services Limited/SP

4

2019/C 357/08

Lieta C-442/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stichting Brein/News-Service Europe BV

5

2019/C 357/09

Lieta C-462/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. jūnijā iesniedza Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spānija) – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

6

2019/C 357/10

Lieta C-464/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Latte Villafranca SCRL, likvidācijas procesā, u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

7

2019/C 357/11

Lieta C-468/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itālija) – Regione Veneto/HD

7

2019/C 357/12

Lieta C-478/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/13

Lieta C-479/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/14

Lieta C-481/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. jūnijā iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

10

2019/C 357/15

Lieta C-496/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale della Campania (Itālija) – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

11

2019/C 357/16

Lieta C-497/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. jūnijā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – Ibercaja Banco, S.A./SO un TP

11

2019/C 357/17

Lieta C-499/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 28. jūnijā Victor Lupu iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu lietā T-558/18 Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

12

2019/C 357/18

Lieta C-505/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – WS/Bundesrepublik Deutschland

12

2019/C 357/19

Lieta C-512/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c.

13

2019/C 357/20

Lieta C-517/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Maria Alvarez un Bejarano u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-516/16 un T-536/16, Alvarez un Bejarano u.c./Komisija

14

2019/C 357/21

Lieta C-518/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Jakov Ardalic u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-523/16 un T-542/16, Ardalic u.c./Padome

15

2019/C 357/22

Lieta C-538/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 10. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Constanța (Rumānija) – TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

16

2019/C 357/23

Lieta C-544/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgārija) – ECOTEX BULGARIA EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

17

2019/C 357/24

Lieta C-553/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 18. jūlijā International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 16. maija rīkojumu lietā T-396/18, ITSA/Komisija

18

2019/C 357/25

Lieta C-554/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 18. jūlijā iesniedza Amtsgericht Kehl (Vācija) – Kriminālprocess pret FU

19

2019/C 357/26

Lieta C-555/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūlijā iesniedza Landgericht Stuttgart (Vācija) – Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH

21

2019/C 357/27

Lieta C-561/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

22

2019/C 357/28

Lieta C-595/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c.

23

2019/C 357/29

Lieta C-600/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. augustā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – MA/Ibercaja Banco, SA

23

2019/C 357/30

Lieta C-602/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. augustā iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland

24

2019/C 357/31

Lieta C-608/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. augustā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

25

2019/C 357/32

Lieta C-616/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. augustā iesniedza High Court (Īrija) – M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality

26

2019/C 357/33

Lieta C-624/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. augustā iesniedza Watford Employment Tribunal (Apvienotā Karaliste) – K u.c./Tesco Stores Ltd

27

2019/C 357/34

Lieta C-658/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. septembrī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

27

Vispārējā tiesa

2019/C 357/35

Lieta T-603/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Lietuva/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Regula (EK) Nr. 1698/2005 – 4. ass Leader – Regula (ES) Nr. 65/2011 – Administratīvās pārbaudes – Pienākums ieviest piemērotu sistēmu, kas ļauj novērtēt izmaksu pamatotību – Ieguldījums natūrā brīvprātīgā darba formā – Ieguldījums natūrā ieguldījuma nekustamajā īpašumā formā – Pārbaudes uz vietas – Dokumentu, kas apliecina maksājuma pieprasījumus, esamība – Darījumu, kas finansēti saskaņā ar noteikumiem par publiskā iepirkuma līgumiem, īstenošana)

29

2019/C 357/36

Lieta T-217/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – DK/EĀDD (Civildienests – Disciplinārlieta – Kriminālsodāmība – No pensijas ieturēts naudas sods – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Samērīgums – Pienākums norādīt pamatojumu – Atbildību mīkstinoši apstākļi – Atbildība)

30

2019/C 357/37

Lieta T-308/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Hamas/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret personām, grupām un organizācijām – Līdzekļu iesaldēšana – Iespēja trešās valsts iestādei tikt kvalificētai par kompetentu iestādi Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP izpratnē – Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā – Neiejaukšanās princips – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Padomes pieņemto aktu apliecināšana)

30

2019/C 357/38

Lieta T-680/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme LUMIN8 – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme LUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

31

2019/C 357/39

Lieta T-689/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Eiropas Savienības preču zīme – Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – Grafiska preču zīme EXECUTIVE SELLING – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

32

2019/C 357/40

Lieta T-744/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Pārtrauktas elipses attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā ir attēlota pārtraukta elipse, reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā ir attēlota elipse – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

33

2019/C 357/41

Lieta T-753/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 5. septembra spriedums – C&A/EUIPO (#BESTDEAL) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes #BESTDEAL reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

33

2019/C 357/42

Lieta T-434/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 22. jūlija rīkojums – Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Iebildumu atsaukšana – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

34

2019/C 357/43

Lieta T-511/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. jūlijā – Staciwa/Komisija

35

2019/C 357/44

Lieta T-529/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. jūlijā – Adeso/Komisija

36

2019/C 357/45

Lieta T-536/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūlijā – Militos Symvouleftiki/Komisija

37

2019/C 357/46

Lieta T-573/19: Prasība, kas celta 2019. gada 16. augustā – DS u.c./Komisija un EĀDD

38

2019/C 357/47

lieta T-575/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – EI/Komisija

38

2019/C 357/48

Lieta T-576/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – DV u.c./Komisija

39

2019/C 357/49

Lieta T-580/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. augustā – Borborudi/Padome

40

2019/C 357/50

Lieta T-584/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. augustā – thyssenkrupp/Komisija

41

2019/C 357/51

Lieta T-595/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. augustā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

42

2019/C 357/52

Lieta T-621/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 18. jūlija rīkojums – Taminco un Arysta LifeScience Great Britain/EFSA

43

2019/C 357/53

Lieta T-720/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. jūlija rīkojums – AMVAC Netherlands/EFSA

44

2019/C 357/54

Lieta T-335/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. augusta rīkojums – Cantieri del Mediterraneo/Komisija

44

---

| | |
| --- | --- |

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2019/C 357/01)

Jaunākā publikācija

OV C 348,14.10.2019.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 337, 7.10.2019.

OV C 328, 30.9.2019.

OV C 319, 23.9.2019.

OV C 312, 16.9.2019.

OV C 305, 9.9.2019.

OV C 295, 2.9.2019.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Vispārējā tiesa

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/2

---

Sekretāra vietnieka iecelšana amatā

(2019/C 357/02)

2019. gada 13. februāra plēnumā Vispārējā tiesa nolēma iecelt Thomas Henze Vispārējās tiesas sekretāra vietnieka amatā saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 33. pantu, to aplūkojot kopsakarā ar minētā reglamenta 32. pantu.

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/3

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Iceland Foods Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-267/18 Iceland Foods/EUIPO – Íslandsstofa (“INSPIRED BY ICELAND”)

(Lieta C-162/19 P)

(2019/C 357/03)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Iceland Foods Ltd (pārstāvji: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, J. Hertzog, C. Hill un J. Warner, Solicitors)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Tiesa (sestā palāta) ar 2019. gada 5. septembra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par acīmredzami nepamatotu un uzdevusi Iceland Foods Ltd segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/3

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 24. februārī FV iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 14. decembra spriedumu lietā T-750/16 FV/Padome

(Lieta C-188/19 P)

(2019/C 357/04)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: FV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments, Eiropas Komisija

Ar 2019. gada 3. septembra rīkojumu Tiesa (sestā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/4

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 14. martā iesniedza Petr Fryč par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2019. gada 15. janvāra rīkojumu lietā T-513/18 Fryč/Komisija

(Lieta C-230/19 P)

(2019/C 357/05)

Tiesvedības valoda – čehu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Petr Fryč (pārstāve: Š. Oharková, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Ar 2019. gada 5. septembra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) šo apelācijas sūdzību ir atzinusi par acīmredzami nepamatotu.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/4

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 16. aprīlī ND (*1),  OE (*1) iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 27. februāra rīkojumu lietā T-581/18  ND (*1) un  OE (*1)/Komisija

(Lieta C-317/19 P)

(2019/C 357/06)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji:  ND (*1)
  ,  OE (*1)
  (pārstāve: A. Bove, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Ar 2019. gada 3. septembra rīkojumu Tiesa (sestā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja.

---

(*1)  Informācija dzēsta vai aizstāta, ņemot vērā personas datu aizsardzību un/vai konfidencialitāti.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Ellmes Property Services Limited/SP

(Lieta C-433/19)

(2019/C 357/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Ellmes Property Services Limited

Atbildētājs: SP

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) (turpmāk tekstā – “Regula “Brisele Ia”) 24. panta 1. punkta 1. apakšpunkta pirmā alternatīva ir jāinterpretē tādējādi, ka dzīvokļa īpašnieka prasību, ar kurām ir paredzēts citam dzīvokļa īpašniekam aizliegt vienpusēji, bez pārējo dzīvokļu īpašnieku piekrišanas mainīt sava dzīvokļa īpašuma objektu, it īpaši tā lietošanas veidu, priekšmets ir lietu tiesību īstenošana? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (1) (turpmāk tekstā – “Regula “Brisele Ia”) 24. panta 1. punkta 1. apakšpunkta pirmā alternatīva ir jāinterpretē tādējādi, ka dzīvokļa īpašnieka prasību, ar kurām ir paredzēts citam dzīvokļa īpašniekam aizliegt vienpusēji, bez pārējo dzīvokļu īpašnieku piekrišanas mainīt sava dzīvokļa īpašuma objektu, it īpaši tā lietošanas veidu, priekšmets ir lietu tiesību īstenošana?

| 2) | Gadījumā, ja uz šo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši:
  Vai Regulas “Brisele Ia” 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka 1. punktā minēto prasību priekšmets ir līgumi, kas ir jāizpilda lietas atrašanās vietā? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja uz šo jautājumu tiek atbildēts noliedzoši:

Vai Regulas “Brisele Ia” 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka 1. punktā minēto prasību priekšmets ir līgumi, kas ir jāizpilda lietas atrašanās vietā?

---

(1)  OV 2012, L 351, 1. lpp.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. jūnijā iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Stichting Brein/News-Service Europe BV

(Lieta C-442/19)

(2019/C 357/08)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītāja: Stichting Brein

Atbildētāja: News-Service Europe BV

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Usenet pakalpojumu platformas operators (kāda bija NSE) situācijās, kādas raksturotas šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu [1.–7.] un [16.] punktā, veic izziņošanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001, L 167, 10. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva 2001/29/EK”) 3. panta 1. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

1)

Vai Usenet pakalpojumu platformas operators (kāda bija NSE) situācijās, kādas raksturotas šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu [1.–7.] un [16.] punktā, veic izziņošanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (OV 2001, L 167, 10. lpp., turpmāk tekstā – “Direktīva 2001/29/EK”) 3. panta 1. punkta izpratnē?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša (un tādējādi izziņošana ir notikusi):
  Vai konstatācija, ka Usenet pakalpojumu platformas operators veic izziņošanu Direktīvas 2001/29/EK 3. panta 1. punkta nozīmē, liedz piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (OV 2000, L 178, 1. lpp, turpmāk tekstā – “Direktīva 2000/31/EK”), 14. panta 1. punktu? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša (un tādējādi izziņošana ir notikusi):

Vai konstatācija, ka Usenet pakalpojumu platformas operators veic izziņošanu Direktīvas 2001/29/EK 3. panta 1. punkta nozīmē, liedz piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (OV 2000, L 178, 1. lpp, turpmāk tekstā – “Direktīva 2000/31/EK”), 14. panta 1. punktu?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir noliedzoša (un tādēļ principā ir iespējams atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktā paredzēto atbrīvošanu no atbildības):
  Vai Usenet pakalpojumu platformas operatoram, kurš piedāvā pakalpojumus šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu [1.–7.] un [16.] punktā minēto apsvērumu nozīmē, ir aktīva loma, kas savādākā veidā liedz atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir noliedzoša (un tādēļ principā ir iespējams atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktā paredzēto atbrīvošanu no atbildības):

Vai Usenet pakalpojumu platformas operatoram, kurš piedāvā pakalpojumus šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu [1.–7.] un [16.] punktā minēto apsvērumu nozīmē, ir aktīva loma, kas savādākā veidā liedz atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktu?

| 4) | Vai Usenet pakalpojumu platformas operatoram, kurš veic izziņošanu un var atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktu, var aizliegt turpināt pārkāpumu vai arī izdod viņam adresētu rīkojumu, kas ir plašāks par attiecīgās direktīvas 14. panta 3. punktā paredzētajām iespējām, vai arī to nepieļauj Direktīvas 2000/31/EK 15. panta 1. punkts? |
| --- | --- |

4)

Vai Usenet pakalpojumu platformas operatoram, kurš veic izziņošanu un var atsaukties uz Direktīvas 2000/31/EK 14. panta 1. punktu, var aizliegt turpināt pārkāpumu vai arī izdod viņam adresētu rīkojumu, kas ir plašāks par attiecīgās direktīvas 14. panta 3. punktā paredzētajām iespējām, vai arī to nepieļauj Direktīvas 2000/31/EK 15. panta 1. punkts?

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. jūnijā iesniedza Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Spānija) – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

(Lieta C-462/19)

(2019/C 357/09)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

Pamatlietas puses

Prasītāja: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

Pārējie lietas dalībnieki: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak un Unión General de Trabajadores (UGT)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka par aizliegtām ir uzskatāmas darba devēju un darba ņēmēju pārstāvju noslēgtās vienošanās, tostarp tā sauktie darba koplīgumi, ja uzņēmumiem, kas nodalās no SAGEP [Ostu stividoru pārvaldības akciju sabiedrības], tajās ir noteikts pienākums pārņemt ar SAGEP saistītus darbiniekus, kā arī paredzēts minētās pārņemšanas veids? |
| --- | --- |

1)

Vai LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka par aizliegtām ir uzskatāmas darba devēju un darba ņēmēju pārstāvju noslēgtās vienošanās, tostarp tā sauktie darba koplīgumi, ja uzņēmumiem, kas nodalās no SAGEP [Ostu stividoru pārvaldības akciju sabiedrības], tajās ir noteikts pienākums pārņemt ar SAGEP saistītus darbiniekus, kā arī paredzēts minētās pārņemšanas veids?

| 2) | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu būtu apstiprinoša, vai LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādas valsts tiesību normas kā Karaļa Dekrētlikumā 9/2019 iekļautās, ciktāl tās veido pamatu darba koplīgumiem, kuros ir noteikts konkrēts darbinieku pārņemšanas veids, kas pārsniedz ar nodarbinātību saistītus jautājumus un izraisa tirdzniecības nosacījumu saskaņošanu? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu būtu apstiprinoša, vai LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādas valsts tiesību normas kā Karaļa Dekrētlikumā 9/2019 iekļautās, ciktāl tās veido pamatu darba koplīgumiem, kuros ir noteikts konkrēts darbinieku pārņemšanas veids, kas pārsniedz ar nodarbinātību saistītus jautājumus un izraisa tirdzniecības nosacījumu saskaņošanu?

| 3) | Ja minētās tiesību normas ir pretrunā Savienības tiesībām, vai šīs Tiesas judikatūra attiecībā uz ES tiesību pārākumu un tā sekām, kas tostarp ir iekļauta spriedumos Simmenthal (1) un Fratelli Costanzo (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka tādam publisko tiesību subjektam kā Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia [Valsts tirgu un konkurences komisijai] ar to ir noteikts pienākums nepiemērot ar LESD 101. pantu nesaderīgas valsts tiesību normas? |
| --- | --- |

3)

Ja minētās tiesību normas ir pretrunā Savienības tiesībām, vai šīs Tiesas judikatūra attiecībā uz ES tiesību pārākumu un tā sekām, kas tostarp ir iekļauta spriedumos Simmenthal (1) un Fratelli Costanzo (2), ir jāinterpretē tādējādi, ka tādam publisko tiesību subjektam kā Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia [Valsts tirgu un konkurences komisijai] ar to ir noteikts pienākums nepiemērot ar LESD 101. pantu nesaderīgas valsts tiesību normas?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu apstiprinoša, vai LESD 101. pants, Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (3), un pienākums nodrošināt ES tiesību normu efektivitāti ir jāinterpretē tādējādi, ka tādai administratīvai iestādei kā Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia ir noteikta prasība piemērot naudas sodus un soda maksājumus uzņēmumiem, kas īsteno aprakstīto rīcību? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu apstiprinoša, vai LESD 101. pants, Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (3), un pienākums nodrošināt ES tiesību normu efektivitāti ir jāinterpretē tādējādi, ka tādai administratīvai iestādei kā Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia ir noteikta prasība piemērot naudas sodus un soda maksājumus uzņēmumiem, kas īsteno aprakstīto rīcību?

---

(1)  Spriedums, 1976. gada 15. decembris, Simmenthal (35/76, EU:C:1976:180).

(2)  Spriedums, 1989. gada 22. jūnijs, Costanzo (103/88, EU:C:1989:256).

(3)  OV 2003, L 1, 1. lpp.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. jūnijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Latte Villafranca SCRL, likvidācijas procesā, u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Lieta C-464/19)

(2019/C 357/10)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāji: Latte Villafranca SCRL, likvidācijas procesā, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA un FB

Atbildētāji: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) un Regione Veneto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā Eiropas Savienības tiesības ir interpretējamas tādējādi, ka dalībvalsts tiesību akta normas pretruna Regulas (EK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešajai daļai izraisa to, ka ražotājiem nav pienākuma maksāt papildmaksājumu, ja ir izpildīti minētajā regulā paredzētie nosacījumi? |
| --- | --- |

1)

Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā Eiropas Savienības tiesības ir interpretējamas tādējādi, ka dalībvalsts tiesību akta normas pretruna Regulas (EK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešajai daļai izraisa to, ka ražotājiem nav pienākuma maksāt papildmaksājumu, ja ir izpildīti minētajā regulā paredzētie nosacījumi?

| 2) | Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā Eiropas Savienības tiesības un it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir interpretējami tādējādi, ka nevar aizsargāt to subjektu tiesisko paļāvību, kas ir izpildījuši dalībvalsts paredzētu pienākumu un kas ir guvuši labumu no sekām, kuras ir saistītas ar minētā pienākuma izpildi, ja šāds pienākums ir izrādījies esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām? |
| --- | --- |

2)

Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā Eiropas Savienības tiesības un it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir interpretējami tādējādi, ka nevar aizsargāt to subjektu tiesisko paļāvību, kas ir izpildījuši dalībvalsts paredzētu pienākumu un kas ir guvuši labumu no sekām, kuras ir saistītas ar minētā pienākuma izpildi, ja šāds pienākums ir izrādījies esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām?

| 3) | Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas apstiprinātais Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātais papildmaksājums ir atmaksājams kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura ir izrādījusies esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši? |
| --- | --- |

3)

Vai tādā situācijā kā aprakstītā un pamatlietā aplūkotā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas apstiprinātais Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātais papildmaksājums ir atmaksājams kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura ir izrādījusies esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV 1992, L 405, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1392/2001 (2001. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 3950/92, ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV 2001, L 187, 19. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itālija) – Regione Veneto/HD

(Lieta C-468/19)

(2019/C 357/11)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione tributaria regionale per il Veneto

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Regione Veneto

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: HD

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai “kultūras priekšmetu”, par kuriem ir runa LESD 36. pantā, identificēšanai ir jāizmanto Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/60/ES (1) (2014. gada 15. maijs) 2. panta 1. punktā noteiktais kritērijs, atbilstoši kuram noteicoša ir valsts tiesiskajā regulējumā sniegtā šo priekšmetu definīcija? |
| --- | --- |

1)

Vai “kultūras priekšmetu”, par kuriem ir runa LESD 36. pantā, identificēšanai ir jāizmanto Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/60/ES (1) (2014. gada 15. maijs) 2. panta 1. punktā noteiktais kritērijs, atbilstoši kuram noteicoša ir valsts tiesiskajā regulējumā sniegtā šo priekšmetu definīcija?

| 2) | Vai LESD 36. pantā paredzētā “kultūras priekšmetu” aizsardzība ietver un ir attiecināma arī uz Direktīvā 2000/53/EK minētajiem “antīkajiem automobiļiem”? (2) |
| --- | --- |

2)

Vai LESD 36. pantā paredzētā “kultūras priekšmetu” aizsardzība ietver un ir attiecināma arī uz Direktīvā 2000/53/EK minētajiem “antīkajiem automobiļiem”? (2)

| 3) | Vai iepriekš minētās Kopienu tiesības tajā paredzētās aizsardzības mērķiem ņem attiecīgi vērā arī transportlīdzekļus, kuri Itālijas tiesiskajā regulējumā kvalificēti kā “vēsturiski spēkrati un transportlīdzekļi, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” tā iemesla dēļ, ka ir jāsaglabā to sākotnējais stāvoklis? |
| --- | --- |

3)

Vai iepriekš minētās Kopienu tiesības tajā paredzētās aizsardzības mērķiem ņem attiecīgi vērā arī transportlīdzekļus, kuri Itālijas tiesiskajā regulējumā kvalificēti kā “vēsturiski spēkrati un transportlīdzekļi, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” tā iemesla dēļ, ka ir jāsaglabā to sākotnējais stāvoklis?

| 4) | Vai “kultūras priekšmetu”, kuros ietilpst arī “antīkie automobiļi”, aizsardzības funkciju, kas aplūkota LESD 36. pantā un minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/60/ES (2014. gada 15. maijs) 2. panta 1. punktā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem 10. apsvērumā, ievērojot 2005. gada 29. septembrī apstiprinātās Eiropas Komisijas ceļu satiksmes drošības rīcības programmas 26. punkta saturu, var interpretēt tādējādi, ka tā pieļauj un atļauj valstīm piemērot diskriminējošu atbrīvojuma no nodokļiem režīmu, attiecinot to tikai uz “transportlīdzekļiem ar īpašu vēsturisku nozīmi vai ar īpašu vērtību kolekcionāriem”, lai gan šis atbrīvojums iekļaujas plašākā atbrīvojuma no nodokļiem kontekstā, kas piešķirts visiem “vēsturiskiem spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” dažās valsts teritorijas daļās saskaņā ar reģiona un provinces tiesību aktiem, kas ir piemērojami tikai šajās teritorijas daļās? |
| --- | --- |

4)

Vai “kultūras priekšmetu”, kuros ietilpst arī “antīkie automobiļi”, aizsardzības funkciju, kas aplūkota LESD 36. pantā un minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/60/ES (2014. gada 15. maijs) 2. panta 1. punktā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem 10. apsvērumā, ievērojot 2005. gada 29. septembrī apstiprinātās Eiropas Komisijas ceļu satiksmes drošības rīcības programmas 26. punkta saturu, var interpretēt tādējādi, ka tā pieļauj un atļauj valstīm piemērot diskriminējošu atbrīvojuma no nodokļiem režīmu, attiecinot to tikai uz “transportlīdzekļiem ar īpašu vēsturisku nozīmi vai ar īpašu vērtību kolekcionāriem”, lai gan šis atbrīvojums iekļaujas plašākā atbrīvojuma no nodokļiem kontekstā, kas piešķirts visiem “vēsturiskiem spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” dažās valsts teritorijas daļās saskaņā ar reģiona un provinces tiesību aktiem, kas ir piemērojami tikai šajās teritorijas daļās?

| 5) | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai minētās Eiropas tiesību normas tomēr atļauj nelabvēlīgus un diskriminējošus nodokļu režīmus, ko valsts likums paredz attiecībā uz “vēsturiskiem spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” tieši to vecuma dēļ, un kas palielina nodokļu slogu lielāka to izraisītā piesārņojuma dēļ, tādējādi samazinot šo spēkratu aizsardzību, kavējot to vērtības paaugstināšanu un atņemot stimulu to saglabāšanai? |
| --- | --- |

5)

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai minētās Eiropas tiesību normas tomēr atļauj nelabvēlīgus un diskriminējošus nodokļu režīmus, ko valsts likums paredz attiecībā uz “vēsturiskiem spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir vērtīgi kolekcionāriem” tieši to vecuma dēļ, un kas palielina nodokļu slogu lielāka to izraisītā piesārņojuma dēļ, tādējādi samazinot šo spēkratu aizsardzību, kavējot to vērtības paaugstināšanu un atņemot stimulu to saglabāšanai?

| 6) | Vai LES 52. panta 2. punktā un LESD 30. pantā noteiktais preču brīvas aprites princips un saistītais pasākumu ar nodokļiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums, ievērojot šajā sakarā Tiesas judikatūrā izstrādātos kritērijus, atļauj dalībvalstij attiecināt uz spēkratiem, kas atzīti par “vēsturiskiem” spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir “vērtīgi kolekcionāriem”, tādu diskriminējošu un neviendabīgu nodokļu režīmu visā valsts teritorijā, kas skar viena un tā paša spēkrata īpašumtiesību nodošanu no personas, kas pastāvīgi dzīvo no nodokļa atbrīvotā valsts teritorijā, personai, kura pastāvīgi dzīvo valsts teritorijā, kurā šis nodoklis savukārt ir paredzēts? |
| --- | --- |

6)

Vai LES 52. panta 2. punktā un LESD 30. pantā noteiktais preču brīvas aprites princips un saistītais pasākumu ar nodokļiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums, ievērojot šajā sakarā Tiesas judikatūrā izstrādātos kritērijus, atļauj dalībvalstij attiecināt uz spēkratiem, kas atzīti par “vēsturiskiem” spēkratiem un transportlīdzekļiem, kas ir “vērtīgi kolekcionāriem”, tādu diskriminējošu un neviendabīgu nodokļu režīmu visā valsts teritorijā, kas skar viena un tā paša spēkrata īpašumtiesību nodošanu no personas, kas pastāvīgi dzīvo no nodokļa atbrīvotā valsts teritorijā, personai, kura pastāvīgi dzīvo valsts teritorijā, kurā šis nodoklis savukārt ir paredzēts?

| 7) | Vai LESD 18., 19., 20., 21., 45., 49. pantam, kuri garantē Eiropas kopējā telpā garantēto pamatbrīvību aizsardzību, un Padomes Direktīvā 2000/43/EK (2000. gada 29. jūnijs) (3) minētajam tiešas un netiešas diskriminācijas aizliegumam ir pretrunā nelabvēlīgi un diskriminējoši nodokļu režīmi dalībvalstī, kuri diferencē un soda vēsturisku spēkratu un kolekcionāriem vērtīgu transportlīdzekļu īpašniekus, tikai pamatojoties uz viņu dzīvesvietas atrašanās vietu? |
| --- | --- |

7)

Vai LESD 18., 19., 20., 21., 45., 49. pantam, kuri garantē Eiropas kopējā telpā garantēto pamatbrīvību aizsardzību, un Padomes Direktīvā 2000/43/EK (2000. gada 29. jūnijs) (3) minētajam tiešas un netiešas diskriminācijas aizliegumam ir pretrunā nelabvēlīgi un diskriminējoši nodokļu režīmi dalībvalstī, kuri diferencē un soda vēsturisku spēkratu un kolekcionāriem vērtīgu transportlīdzekļu īpašniekus, tikai pamatojoties uz viņu dzīvesvietas atrašanās vietu?

| 8) | Vai tiesu brīvības, autonomijas un neatkarības principi, kas Eiropas kopējā telpā “lietas taisnīgas izskatīšanas” garantijai noteikti un aizsargāti LES 2. pantā, ļauj dalībvalstij ar likumu aizliegt tiesām autonomi atzīt mehāniskā transportlīdzekļa “īpaša vēsturiskuma” un “īpaša vērtīguma kolekcionāriem” raksturu, lai konstatētu, vai tam ir vai nav piemērojami nodokļu atbrīvojumi, uzliekot tiesai pienākumu ņemt vērā tikai lēmumus, ko šajā sakarā pieņēmis speciāli norīkots privāttiesību subjekts ar ekskluzīvām tiesībām pieņemt šos lēmumus? |
| --- | --- |

8)

Vai tiesu brīvības, autonomijas un neatkarības principi, kas Eiropas kopējā telpā “lietas taisnīgas izskatīšanas” garantijai noteikti un aizsargāti LES 2. pantā, ļauj dalībvalstij ar likumu aizliegt tiesām autonomi atzīt mehāniskā transportlīdzekļa “īpaša vēsturiskuma” un “īpaša vērtīguma kolekcionāriem” raksturu, lai konstatētu, vai tam ir vai nav piemērojami nodokļu atbrīvojumi, uzliekot tiesai pienākumu ņemt vērā tikai lēmumus, ko šajā sakarā pieņēmis speciāli norīkots privāttiesību subjekts ar ekskluzīvām tiesībām pieņemt šos lēmumus?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/60/ES (2014. gada 15. maijs) par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1024/2012 (pārstrādāta redakcija) (OV 2014, L 159, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem– Komisijas paziņojums (OV 2000, L 269, 34. lpp.).

(3)  Padomes Direktīva 2000/43/EK (2000. gada 29. jūnijs), ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (OV 2000, L 180, 22. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

(Lieta C-478/19)

(2019/C 357/12)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītāja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

Prejudiciālais jautājums

Vai Savienības tiesības – un, konkrēti, Līguma normas brīvības veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīvas aprites jomā, ņemot vērā Tiesas interpretāciju, – liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Dekrētlikuma Nr. 223/2006 35. panta 10.-ter punkts, ciktāl ar to hipotekāro un kadastrālo nodevu atvieglojumi piešķirti tikai slēgtiem nekustamo īpašumu ieguldījumu fondiem?

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

(Lieta C-479/19)

(2019/C 357/13)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītāja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Atbildētāja: Agenzia delle Entrate

Prejudiciālais jautājums

Vai Savienības tiesības – un, konkrēti, Līguma normas brīvības veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīvas aprites jomā, ņemot vērā Tiesas interpretāciju, – liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Dekrētlikuma Nr. 223/2006 35. panta 10.-ter punkts, ciktāl ar to hipotekāro un kadastrālo nodevu atvieglojumi piešķirti tikai slēgtiem nekustamo īpašumu ieguldījumu fondiem?

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. jūnijā iesniedza Corte costituzionale (Itālija) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Lieta C-481/19)

(2019/C 357/14)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte costituzionale

Pamatlietas puses

Prasītājs: DB

Atbildētāja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2003/6/EK (1), kas joprojām piemērojama ratione temporis, 14. panta 3. punkts un Regulas (ES) Nr. 596/2014 (2) 30. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ļauj dalībvalstij nesodīt personu, kura atsakās atbildēt uz kompetentās iestādes jautājumiem, no kuriem var izrietēt šīs personas atbildība par pārkāpumu, kas tiek sodīts ar “sodoša” rakstura administratīvajiem sodiem? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2003/6/EK (1), kas joprojām piemērojama ratione temporis, 14. panta 3. punkts un Regulas (ES) Nr. 596/2014 (2) 30. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ļauj dalībvalstij nesodīt personu, kura atsakās atbildēt uz kompetentās iestādes jautājumiem, no kuriem var izrietēt šīs personas atbildība par pārkāpumu, kas tiek sodīts ar “sodoša” rakstura administratīvajiem sodiem?

| 2) | Ja atbilde uz šo pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 2003/6/EK, kas joprojām piemērojama ratione temporis, 14. panta 3. punkts un Regulas (ES) Nr. 596/2014 30. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir saderīgi ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantu, arī ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru saistībā ar ECPAK 6. pantu un dalībvalstīm kopīgās konstitucionālās tradīcijas, tiktāl, ciktāl tie liek sodīt arī personu, kas atsakās atbildēt uz kompetentās iestādes jautājumiem, no kuriem varētu izrietēt šīs personas atbildība par pārkāpumu, kas tiek sodīts ar “sodoša” rakstura administratīvajiem sodiem? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz šo pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 2003/6/EK, kas joprojām piemērojama ratione temporis, 14. panta 3. punkts un Regulas (ES) Nr. 596/2014 30. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir saderīgi ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantu, arī ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru saistībā ar ECPAK 6. pantu un dalībvalstīm kopīgās konstitucionālās tradīcijas, tiktāl, ciktāl tie liek sodīt arī personu, kas atsakās atbildēt uz kompetentās iestādes jautājumiem, no kuriem varētu izrietēt šīs personas atbildība par pārkāpumu, kas tiek sodīts ar “sodoša” rakstura administratīvajiem sodiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (OV 2003, L 96, 16. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV 2014, L 173, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. jūnijā iesniedza Commissione tributaria regionale della Campania (Itālija) – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

(Lieta C-496/19)

(2019/C 357/15)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Commissione tributaria regionale della Campania

Pamatlietas puses

Prasītāja: Antonio Capaldo SpA

Atbildētāja: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

Prejudiciālais jautājums

Vai preču importēšanas brīdī veikta preču fiziska pārbaude liedz uzsākt Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 78. pantā paredzēto deklarācijas pārskatīšanas procedūru?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 1992, L 302, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. jūnijā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – Ibercaja Banco, S.A./SO un TP

(Lieta C-497/19)

(2019/C 357/16)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Zaragoza

Pamatlietas puses

Prasītāja: Ibercaja Banco, S.A.

Atbildētāji: SO un TP

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Savienības tiesībām ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, ja konkrēts negodīgs noteikums ir izturējis sākotnēju pārbaudi, ko tiesa pēc savas ierosmes veikusi, izdodot izpildes rīkojumu, šāda pārbaude liedz šai pašai tiesai vēlāk pēc savas ierosmes izvērtēt šo noteikumu, ja jau pašā sākumā pastāvēja attiecīgie faktiskie un tiesiskie apstākļi, lai arī pēc šīs sākotnējās pārbaudes nedz rezolutīvajā daļā, nedz pamatojumā netika norādīti nekādi apsvērumi par šo noteikumu spēkā esamību. |
| --- | --- |

1)

Vai ar Savienības tiesībām ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, ja konkrēts negodīgs noteikums ir izturējis sākotnēju pārbaudi, ko tiesa pēc savas ierosmes veikusi, izdodot izpildes rīkojumu, šāda pārbaude liedz šai pašai tiesai vēlāk pēc savas ierosmes izvērtēt šo noteikumu, ja jau pašā sākumā pastāvēja attiecīgie faktiskie un tiesiskie apstākļi, lai arī pēc šīs sākotnējās pārbaudes nedz rezolutīvajā daļā, nedz pamatojumā netika norādīti nekādi apsvērumi par šo noteikumu spēkā esamību.

| 2) | Vai gadījumā, ja jau pastāv tiesiskie apstākļi, no kuriem izriet ar patērētājiem noslēgtajos līgumos iekļautā noteikuma negodīgums, un persona, pret kuru vērsta piedziņa, neceļ iebildumus pieteikumā par iebildumiem pret izpildi, kas šajā nolūkā ir paredzēts likumā, šī persona pēc šī pieteikuma izskatīšanas var no jauna iesniegt sākotnējo pieteikumu, lai noskaidrotu, vai cits vai citi noteikumi ir negodīgi, lai gan tā sākotnēji varēja celt pret tiem iebildumus likumā paredzētajā parastajā procedūrā. Visbeidzot, vai iestājas noilgums, kas liedz patērētājam atkārtoti iebilst pret cita noteikuma negodīgumu tajā pašā izpildes procedūrā un pat vēlāk tiesvedībā, kurā lietu izskata pēc būtības. |
| --- | --- |

2)

Vai gadījumā, ja jau pastāv tiesiskie apstākļi, no kuriem izriet ar patērētājiem noslēgtajos līgumos iekļautā noteikuma negodīgums, un persona, pret kuru vērsta piedziņa, neceļ iebildumus pieteikumā par iebildumiem pret izpildi, kas šajā nolūkā ir paredzēts likumā, šī persona pēc šī pieteikuma izskatīšanas var no jauna iesniegt sākotnējo pieteikumu, lai noskaidrotu, vai cits vai citi noteikumi ir negodīgi, lai gan tā sākotnēji varēja celt pret tiem iebildumus likumā paredzētajā parastajā procedūrā. Visbeidzot, vai iestājas noilgums, kas liedz patērētājam atkārtoti iebilst pret cita noteikuma negodīgumu tajā pašā izpildes procedūrā un pat vēlāk tiesvedībā, kurā lietu izskata pēc būtības.

| 3) | Ar trešo jautājumu tiek vaicāts, vai, ja secinājums, ka puse nevar atkārtoti celt iebildumus pret noteikuma negodīgumu vai celt tos vēlāk, jo tā varēja celt iebildumus agrāk, tādēļ, ka nepieciešamie faktiskie un tiesiskie apstākļi jau bija noteikti, ir saderīgs ar Savienības tiesībām, vai tas var kalpot par pamatu tiesai, kura ir brīdināta par šo negodīgumu, īstenot savas tiesības veikt pārbaudi pēc savas ierosmes. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo jautājumu tiek vaicāts, vai, ja secinājums, ka puse nevar atkārtoti celt iebildumus pret noteikuma negodīgumu vai celt tos vēlāk, jo tā varēja celt iebildumus agrāk, tādēļ, ka nepieciešamie faktiskie un tiesiskie apstākļi jau bija noteikti, ir saderīgs ar Savienības tiesībām, vai tas var kalpot par pamatu tiesai, kura ir brīdināta par šo negodīgumu, īstenot savas tiesības veikt pārbaudi pēc savas ierosmes.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/12

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 28. jūnijā Victor Lupu iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu lietā T-558/18 Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (“Djili DS”)

(Lieta C-499/19 P)

(2019/C 357/17)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Victor Lupu (pārstāvis: P.A. Acsinte, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam

Tiesa (sestā palāta) ar 2019. gada 5. septembra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – WS/Bundesrepublik Deutschland

(Lieta C-505/19)

(2019/C 357/18)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Pamatlietas puses

Prasītājs: WS

Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai KĪŠN (1) 54. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pat kriminālprocesa uzsākšana par to pašu noziedzīgu nodarījumu visās Nolīguma (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (Šengenas acquis saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/435/EK (1999. gada 20. maijs) 1. panta 2. punktu, OV L 239, 22.09.2000., 13. lpp., turpmāk tekstā – “KĪŠN”) līgumslēdzējās valstīs ir aizliegta, ja Vācijas prokuratūra izbeidz uzsāktu kriminālprocesu pēc tam, kad apsūdzētais ir izpildījis noteiktas prasības un tostarp samaksājis konkrētu, prokuratūras noteiktu naudas summu? |
| --- | --- |

1)

Vai KĪŠN (1) 54. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pat kriminālprocesa uzsākšana par to pašu noziedzīgu nodarījumu visās Nolīguma (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (Šengenas acquis saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/435/EK (1999. gada 20. maijs) 1. panta 2. punktu, OV L 239, 22.09.2000., 13. lpp., turpmāk tekstā – “KĪŠN”) līgumslēdzējās valstīs ir aizliegta, ja Vācijas prokuratūra izbeidz uzsāktu kriminālprocesu pēc tam, kad apsūdzētais ir izpildījis noteiktas prasības un tostarp samaksājis konkrētu, prokuratūras noteiktu naudas summu?

| 2) | Vai no Līguma par Eiropas Savienības darbību (2016. gada 7. jūnija rediģētajā redakcijā, OV C 202, 1., 47. lpp.; turpmāk tekstā – “LESD”) 21. panta 1. punkta izriet aizliegums dalībvalstīm īstenot trešo valstu aizturēšanas lūgumus tādas starptautiskas organizācijas kā Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – ietvaros, ja attiecīgā persona, uz kuru attiecas aizturēšanas lūgums, ir Savienības pilsonis un viņa valstspiederības dalībvalsts ir paziņojusi starptautiskajai organizācijai un tādējādi arī pārējām dalībvalstīm par šaubām attiecībā uz aizturēšanas lūguma saderību ar dubultās sodīšanas nepieļaujamības principu? |
| --- | --- |

2)

Vai no Līguma par Eiropas Savienības darbību (2016. gada 7. jūnija rediģētajā redakcijā, OV C 202, 1., 47. lpp.; turpmāk tekstā – “LESD”) 21. panta 1. punkta izriet aizliegums dalībvalstīm īstenot trešo valstu aizturēšanas lūgumus tādas starptautiskas organizācijas kā Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – ietvaros, ja attiecīgā persona, uz kuru attiecas aizturēšanas lūgums, ir Savienības pilsonis un viņa valstspiederības dalībvalsts ir paziņojusi starptautiskajai organizācijai un tādējādi arī pārējām dalībvalstīm par šaubām attiecībā uz aizturēšanas lūguma saderību ar dubultās sodīšanas nepieļaujamības principu?

| 3) | Vai ar LESD 21. panta 1. punktu netiek pieļauta pat kriminālprocesa uzsākšana un pagaidu aizturēšana tajās dalībvalstīs, kuru valstspiederīgais attiecīgā persona nav, ja tā ir pretrunā dubultās sodīšanas nepieļaujamības principam? |
| --- | --- |

3)

Vai ar LESD 21. panta 1. punktu netiek pieļauta pat kriminālprocesa uzsākšana un pagaidu aizturēšana tajās dalībvalstīs, kuru valstspiederīgais attiecīgā persona nav, ja tā ir pretrunā dubultās sodīšanas nepieļaujamības principam?

| 4) | Vai Direktīvas (ES) 2016/680 (2) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkts, skatot tos kopsakarā ar KĪŠN 54. pantu un Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm ir pienākums pieņemt tiesību aktus, ar kuriem tiek nodrošināts, ka tiesvedības gadījumā, kuras rezultātā tiek izbeigts publiskās apsūdzības process, visās Nolīguma (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV L 239, 22.09.2000., 13. lpp.) līgumslēdzējās valstīs ir aizliegta Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – Red Notices tālāka apstrāde, kuras mērķis ir vēl viens kriminālprocess? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas (ES) 2016/680 (2) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkts, skatot tos kopsakarā ar KĪŠN 54. pantu un Pamattiesību hartas 50. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstīm ir pienākums pieņemt tiesību aktus, ar kuriem tiek nodrošināts, ka tiesvedības gadījumā, kuras rezultātā tiek izbeigts publiskās apsūdzības process, visās Nolīguma (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV L 239, 22.09.2000., 13. lpp.) līgumslēdzējās valstīs ir aizliegta Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – Red Notices tālāka apstrāde, kuras mērķis ir vēl viens kriminālprocess?

| 5) | Vai tādai starptautiskai organizācijai kā Starptautiskajai kriminālpolicijas organizācijai – Interpolam – ir atbilstīgs datu aizsardzības līmenis, ja nepastāv lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/680 36. pantu un/vai atbilstošas garantijas saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/680 37. pantu? |
| --- | --- |

5)

Vai tādai starptautiskai organizācijai kā Starptautiskajai kriminālpolicijas organizācijai – Interpolam – ir atbilstīgs datu aizsardzības līmenis, ja nepastāv lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/680 36. pantu un/vai atbilstošas garantijas saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/680 37. pantu?

| 6) | Vai dalībvalstis datus, ko trešās valstis ir iekļāvušas Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – meklēšanas cirkulārā (“Red Notice”), drīkst tālāk apstrādāt tikai tad, ja trešā valsts ar meklēšanas cirkulāru izplata aizturēšanas un izdošanas lūgumu un ir lūgusi veikt aizturēšanu, ar ko netiek pārkāptas Eiropas tiesības, it īpaši dubultās sodīšanas nepieļaujamības princips? |
| --- | --- |

6)

Vai dalībvalstis datus, ko trešās valstis ir iekļāvušas Starptautiskās kriminālpolicijas organizācijas – Interpola – meklēšanas cirkulārā (“Red Notice”), drīkst tālāk apstrādāt tikai tad, ja trešā valsts ar meklēšanas cirkulāru izplata aizturēšanas un izdošanas lūgumu un ir lūgusi veikt aizturēšanu, ar ko netiek pārkāptas Eiropas tiesības, it īpaši dubultās sodīšanas nepieļaujamības princips?

---

(1)  Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (OV 2000, L 239, 19. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV 2016, L 119, 89. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c.

(Lieta C-512/19)

(2019/C 357/19)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītāji: Go Sun Srl un Malby Energy 4 Srl

Atbildētāji: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente un Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Savienības tiesības liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Leģislatīvā dekrēta Nr. 91/2014, kurš ir apstiprināts ar Likumu 116/2014, 26. panta 3. punkts, kas būtiski samazina to stimulu izmaksāšanu, kuri ir jau piešķirti saskaņā ar likumu un definēti, pamatojoties uz īpašiem līgumiem, ko fotoelementu konversijas elektroenerģijas ražotāji ir parakstījuši ar Gestore dei servizi energetici s.p.a., kura ir par šo funkciju atbildīgā valsts sabiedrība;

it īpaši, vai šāda valsts tiesību norma ir saderīga ar vispārējiem Eiropas Savienības tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības, lojālas sadarbības un lietderīgās iedarbības principiem; ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pantu; ar Direktīvu 2009/28/EK (1) un ar tajā paredzēto tiesisko regulējumu atbalsta shēmu jomā; ar LESD 216. panta 2. punktu, it īpaši saistībā ar Līgumu par Eiropas Enerģētikas hartu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/28/EK (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV 2009, L 140, 16. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/14

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Maria Alvarez un Bejarano u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-516/16 un T-536/16, Alvarez un Bejarano u.c./Komisija

(Lieta C-517/19 P)

(2019/C 357/20)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments

Prasījumi

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | atcelt lēmumu no 2014. gada vairs nepiešķirt prasītājiem kompensāciju par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu no 2014. gada vairs nepiešķirt prasītājiem kompensāciju par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pieļautas vairākas tiesību kļūdas.

Pirmkārt, Vispārējā tiesa, ierobežojot tās pārbaudes tiesā apjomu, kas tai ir jāveic “acīmredzamos” gadījumos, esot pieļāvusi tiesību kļūdu sprieduma 67. un 75. punktā.

Otrkārt, Vispārējā tiesa, nospriežot, ka prasītāji nav salīdzināmā situācijā ar to darbinieku situāciju, kuriem tika saglabāta kompensācija par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem, esot pieļāvusi tiesību kļūdu sprieduma 70.–73. punktā.

Treškārt, Vispārējā tiesa, sprieduma 69. un 80.–86. punktā nospriežot, ka strīdīgajā tiesiskajā regulējumā ir ievērots samērīguma princips, esot pieļāvusi tiesību kļūdu.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/15

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 8. jūlijā Jakov Ardalic u.c. iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2019. gada 30. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās T-523/16 un T-542/16, Ardalic u.c./Padome

(Lieta C-518/19 P)

(2019/C 357/21)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments

Prasījumi

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | atcelt lēmumu no 2014. gada vairs nepiešķirt prasītājiem kompensāciju par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu no 2014. gada vairs nepiešķirt prasītājiem kompensāciju par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pieļautas vairākas tiesību kļūdas.

Pirmkārt, Vispārējā tiesa, ierobežojot savu pārbaudes tiesā apjomu, kas tai ir jāveic “acīmredzamos” gadījumos, esot pieļāvusi tiesību kļūdu sprieduma 65. un 73. punktā.

Otrkārt, Vispārējā tiesa, nospriežot, ka prasītāji nav salīdzināmā situācijā ar to darbinieku situāciju, kuriem ir tika saglabāta kompensācija par ceļā pavadīto laiku un ikgadējiem ceļa izdevumiem, esot pieļāvusi tiesību kļūdu sprieduma 68.–71. punktā.

Treškārt, Vispārējā tiesa, sprieduma 67. un 78.–84. punktā nospriežot, ka strīdīgajā tiesiskajā regulējumā ir ievērots samērīguma princips, esot pieļāvusi tiesību kļūdu.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 10. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Constanța (Rumānija) – TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

(Lieta C-538/19)

(2019/C 357/22)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Constanța

Pamatlietas puses

Prasītāji-apelācijas sūdzības iesniedzēji: TS, UT, VU

Atbildētāji-atbildētāji apelācijas instancē: Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ir pielīdzināms steidzamības situācijai, atbilstoši tam, kas izriet no 45. punkta spriedumā lietā C-173/09 (Elchinov), vai tomēr ir objektīvas neiespējamības lūgt Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) 20. panta 1. un 2. punktā paredzēto atļauju gadījums, kas var būt pamatā pilnīgai to izdevumu atmaksai, kuri radušies no pienācīgas medicīniskās aprūpes (stacionārā ārstniecības iestādē) dalībvalstī, kas nav apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, apstāklis, ka terapeitisku aprūpi, kurai šī persona ir piekritusi, ir izrakstījis tikai citas dalībvalsts, kas nav apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, ārsts, paturot prātā, ka diagnozi un faktu, ka medicīnisko aprūpi ir nepieciešams sniegt steidzami, ir apstiprinājis pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmai piederīgs ārsts, kurš tomēr ir norādījis citu terapeitisko aprūpi, salīdzinājumā ar kuru tā terapeitiskā aprūpe, kurai apdrošinātā persona ir piekritusi tādu iemeslu dēļ, kurus šī persona var kvalificēt kā atbilstošus, ir ar vismaz tādu pašu efektivitātes pakāpi, bet ar tādu priekšrocību, ka neizraisa invaliditāti? |
| --- | --- |

1)

Vai ir pielīdzināms steidzamības situācijai, atbilstoši tam, kas izriet no 45. punkta spriedumā lietā C-173/09 (Elchinov), vai tomēr ir objektīvas neiespējamības lūgt Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) 20. panta 1. un 2. punktā paredzēto atļauju gadījums, kas var būt pamatā pilnīgai to izdevumu atmaksai, kuri radušies no pienācīgas medicīniskās aprūpes (stacionārā ārstniecības iestādē) dalībvalstī, kas nav apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, apstāklis, ka terapeitisku aprūpi, kurai šī persona ir piekritusi, ir izrakstījis tikai citas dalībvalsts, kas nav apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, ārsts, paturot prātā, ka diagnozi un faktu, ka medicīnisko aprūpi ir nepieciešams sniegt steidzami, ir apstiprinājis pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmai piederīgs ārsts, kurš tomēr ir norādījis citu terapeitisko aprūpi, salīdzinājumā ar kuru tā terapeitiskā aprūpe, kurai apdrošinātā persona ir piekritusi tādu iemeslu dēļ, kurus šī persona var kvalificēt kā atbilstošus, ir ar vismaz tādu pašu efektivitātes pakāpi, bet ar tādu priekšrocību, ka neizraisa invaliditāti?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pēc tam, kad pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmai piederīgs ārsts attiecībā pret apdrošināto personu ir noteicis diagnozi un terapeitisko aprūpi, šī persona tādu iemeslu dēļ, ko var kvalificēt kā atbilstošus, šo aprūpi nepieņem un dodas uz citu dalībvalsti, lai lūgtu vēl vienu ārstu viedokli, un šis viedoklis ir, ka ir jāveic cita veida terapeitiskā aprūpe, kas ir ar vismaz tādu pašu efektivitātes pakāpi, bet ar tādu priekšrocību, ka neizraisa invaliditāti, aprūpe, ko apdrošinātā persona pieņem un kas atbilst Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 2. punkta otrajā teikumā noteiktajām prasībām, šai personai, lai tā varētu saņemt šīs pēdējās terapeitiskās aprūpes radīto izdevumu atmaksu, ir jālūdz minētās regulas 20. panta 1. punktā paredzētā atļauja? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pēc tam, kad pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmai piederīgs ārsts attiecībā pret apdrošināto personu ir noteicis diagnozi un terapeitisko aprūpi, šī persona tādu iemeslu dēļ, ko var kvalificēt kā atbilstošus, šo aprūpi nepieņem un dodas uz citu dalībvalsti, lai lūgtu vēl vienu ārstu viedokli, un šis viedoklis ir, ka ir jāveic cita veida terapeitiskā aprūpe, kas ir ar vismaz tādu pašu efektivitātes pakāpi, bet ar tādu priekšrocību, ka neizraisa invaliditāti, aprūpe, ko apdrošinātā persona pieņem un kas atbilst Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 2. punkta otrajā teikumā noteiktajām prasībām, šai personai, lai tā varētu saņemt šīs pēdējās terapeitiskās aprūpes radīto izdevumu atmaksu, ir jālūdz minētās regulas 20. panta 1. punktā paredzētā atļauja?

| 3) | Vai LESD 56. pantam un Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 1. un 2. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas, pirmkārt, paredz, ka kompetentā iestāde var izsniegt atļauju par pienācīgas medicīniskās aprūpes saņemšanu (stacionārā ārstniecības iestādē) citā dalībvalstī, kas nav pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, tikai tad, ja atzinumu ir sagatavojis ārsts, kurš strādā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmā, pēc minētās valsts kompetentās iestādes vadītāja ieteikuma, arī gadījumā, kad terapeitisko aprūpi, kurai apdrošinātā persona ir piekritusi, tādu iemeslu dēļ, ko var kvalificēt kā atbilstošus, paturot prātā, ka šai aprūpei ir tāda priekšrocība, ka tā neizraisa invaliditāti, ir izrakstījis tikai citas dalībvalsts ārsts kā otro ārsta viedokli, un, otrkārt, negarantē, ka iespēja piemērot šo otro ārsta viedokli, kas pausts citā dalībvalstī, netiks no medicīniskā aspekta efektīvi izanalizēta pieejamā un paredzamā procedūrā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmā? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 56. pantam un Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 1. un 2. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas, pirmkārt, paredz, ka kompetentā iestāde var izsniegt atļauju par pienācīgas medicīniskās aprūpes saņemšanu (stacionārā ārstniecības iestādē) citā dalībvalstī, kas nav pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts, tikai tad, ja atzinumu ir sagatavojis ārsts, kurš strādā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmā, pēc minētās valsts kompetentās iestādes vadītāja ieteikuma, arī gadījumā, kad terapeitisko aprūpi, kurai apdrošinātā persona ir piekritusi, tādu iemeslu dēļ, ko var kvalificēt kā atbilstošus, paturot prātā, ka šai aprūpei ir tāda priekšrocība, ka tā neizraisa invaliditāti, ir izrakstījis tikai citas dalībvalsts ārsts kā otro ārsta viedokli, un, otrkārt, negarantē, ka iespēja piemērot šo otro ārsta viedokli, kas pausts citā dalībvalstī, netiks no medicīniskā aspekta efektīvi izanalizēta pieejamā un paredzamā procedūrā pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsts veselības apdrošināšanas sistēmā?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo un trešo jautājumu ir apstiprinoša, vai apdrošinātajai personai vai attiecīgi tās mantiniekiem, izpildot abas Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 2. punkta otrajā teikumā paredzētās prasības, ir tiesības saņemt no apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas valsts kompetentās iestādes pilnīgu to izdevumu atmaksu, ko radījusi citā dalībvalstī veikta terapeitiskā aprūpe? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo un trešo jautājumu ir apstiprinoša, vai apdrošinātajai personai vai attiecīgi tās mantiniekiem, izpildot abas Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. panta 2. punkta otrajā teikumā paredzētās prasības, ir tiesības saņemt no apdrošinātās personas pastāvīgās dzīvesvietas valsts kompetentās iestādes pilnīgu to izdevumu atmaksu, ko radījusi citā dalībvalstī veikta terapeitiskā aprūpe?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 17. jūlijā iesniedza Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgārija) – “ECOTEX BULGARIA” EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Lieta C-544/19)

(2019/C 357/23)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Blagoevgrad

Pamatlietas puses

Kasācijas sūdzības iesniedzēja: “ECOTEX BULGARIA” EOOD

Atbildētāja kasācijas tiesvedībā: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

Prejudiciālie jautājumi

Pirmais jautājums:

Vai LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir aplūkots pamatlietā, saskaņā ar kuru iekšzemes maksājumi, kuru summa ir 10 000 levas (BGN) vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā un ar kuru tiek ierobežoti tādu dividenžu no nesadalītās peļņas maksājumi skaidrā naudā, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka? Ja ar LESD 63. pantu tiek pieļauts šāds tiesiskais regulējums: vai šāds ierobežojums ir attaisnojams ar Direktīvas (ES) 2015/849 (1) mērķiem?

Otrais jautājums:

Vai Direktīvas (ES) 2015/849 2. panta 1. punkts, ņemot vērā sesto apsvērumu, kā arī tās 4. un 5. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek liegta tāda vispārēja valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā, saskaņā ar kuru iekšzemes maksājumi, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā un saskaņā ar kuru netiek ņemta vērā ne persona, ne skaidras naudas maksājuma iemesls, un kura šajā ziņā vienlaikus attiecas uz visiem fizisku un juridisku personu skaidras naudas maksājumiem?

| 1) | Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Direktīvas (ES) 2015/849 2. panta 1. punkta 3. apakšpunkta e) punktu, ņemot vērā sesto apsvērumu, kā arī tās 4. un 5. pantu, dalībvalstīm tādā valsts tiesību normā, kāda ir aplūkota pamatlietā, ir ļauts paredzēt papildu vispārējus ierobežojumus attiecībā uz skaidras naudas maksājumiem iekšzemē, un saskaņā ar šo tiesību normu skaidras naudas maksājumi iekšzemē, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā, ja skaidras naudas maksājuma iemesls ir “nesadalītā peļņa” (dividendes)? |
| --- | --- |

1)

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Direktīvas (ES) 2015/849 2. panta 1. punkta 3. apakšpunkta e) punktu, ņemot vērā sesto apsvērumu, kā arī tās 4. un 5. pantu, dalībvalstīm tādā valsts tiesību normā, kāda ir aplūkota pamatlietā, ir ļauts paredzēt papildu vispārējus ierobežojumus attiecībā uz skaidras naudas maksājumiem iekšzemē, un saskaņā ar šo tiesību normu skaidras naudas maksājumi iekšzemē, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā, ja skaidras naudas maksājuma iemesls ir “nesadalītā peļņa” (dividendes)?

| 2) | Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Direktīvas (ES) 2015/849 2. panta 1. punkta 3. apakšpunkta e) punktu, ņemot vērā sesto apsvērumu un tās 5. pantu, dalībvalstīm tādā valsts tiesību normā, kāda ir aplūkota pamatlietā, ir ļauts paredzēt ierobežojumus attiecībā uz skaidras naudas maksājumiem iekšzemē, un saskaņā ar šo tiesību normu skaidras naudas maksājumi iekšzemē, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā, ja robežvērtība ir mazāka par 10 000 EUR? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša: vai ar Direktīvas (ES) 2015/849 2. panta 1. punkta 3. apakšpunkta e) punktu, ņemot vērā sesto apsvērumu un tās 5. pantu, dalībvalstīm tādā valsts tiesību normā, kāda ir aplūkota pamatlietā, ir ļauts paredzēt ierobežojumus attiecībā uz skaidras naudas maksājumiem iekšzemē, un saskaņā ar šo tiesību normu skaidras naudas maksājumi iekšzemē, kuru summa ir 10 000 BGN vai lielāka, ir jāveic tikai ar naudas pārvedumu vai iemaksu maksājumu kontā, ja robežvērtība ir mazāka par 10 000 EUR?

Trešais jautājums:

Vai Direktīvas (ES) 2015/849 58. panta 1. punkts un 60. panta 4. punkts, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā, ar ko ir noteikta fiksēta administratīvā soda likme par skaidras naudas maksājumu ierobežojumu pārkāpumiem un netiek pieļauts atšķirīgs aprēķins, kurā tiek ņemti vērā konkrētie, atbilstošie apstākļi?

| 1) | Ja atbilde uz šo jautājumu ir tāda, ka Direktīvas (ES) 2015/849 58. panta 1. punkts un 60. panta 4. punkts, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktu, pieļauj tādu valsts tiesību normu, kāda ir aplūkota pamatlietā, ar ko ir noteikta fiksēta administratīvā soda likme par skaidras naudas maksājumu ierobežojumu pārkāpumiem, vai Direktīvas (ES) 2015/849 58. pants un 60. panta 4. punkts, ņemot vērā efektivitātes principu un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā, ar ko tiek ierobežota pārbaude tiesā, ja ar šo tiesību normu netiek pieļauts, ka tiesa sūdzības [par piemēroto sodu] gadījumā, var noteikt konkrētajiem, atbilstošajiem apstākļiem atbilstīgu administratīvo sodu par skaidras naudas maksājumu ierobežojumu pārkāpumiem, kas ir mazāks par paredzēto minimālo apmēru? |
| --- | --- |

1)

Ja atbilde uz šo jautājumu ir tāda, ka Direktīvas (ES) 2015/849 58. panta 1. punkts un 60. panta 4. punkts, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 3. punktu, pieļauj tādu valsts tiesību normu, kāda ir aplūkota pamatlietā, ar ko ir noteikta fiksēta administratīvā soda likme par skaidras naudas maksājumu ierobežojumu pārkāpumiem, vai Direktīvas (ES) 2015/849 58. pants un 60. panta 4. punkts, ņemot vērā efektivitātes principu un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda valsts tiesību norma, kāda ir aplūkota pamatlietā, ar ko tiek ierobežota pārbaude tiesā, ja ar šo tiesību normu netiek pieļauts, ka tiesa sūdzības [par piemēroto sodu] gadījumā, var noteikt konkrētajiem, atbilstošajiem apstākļiem atbilstīgu administratīvo sodu par skaidras naudas maksājumu ierobežojumu pārkāpumiem, kas ir mazāks par paredzēto minimālo apmēru?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 684/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2015, L 141, 73. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/18

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 18. jūlijā International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 16. maija rīkojumu lietā T-396/18, ITSA/Komisija

(Lieta C-553/19 P)

(2019/C 357/24)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (pārstāvis: F. Scanvic, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 16. maija rīkojumu lietā ITSA/Komisija (T-396/18) un atzīt apelācijas sūdzības iesniedzējas locus standi un interesi celt prasību; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 16. maija rīkojumu lietā ITSA/Komisija (T-396/18) un atzīt apelācijas sūdzības iesniedzējas locus standi un interesi celt prasību;

| — | atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/573 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmu ietvaros noslēdzamo datu glabāšanas līgumu pamatelementiem (1), Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/574 (2017. gada 15. decembris) par tehniskajiem standartiem attiecībā uz tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas izveidi un darbību (2), kā arī Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/576 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumiem pievienojamo drošības elementu tehniskajiem standartiem (3). |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/573 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmu ietvaros noslēdzamo datu glabāšanas līgumu pamatelementiem (1), Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/574 (2017. gada 15. decembris) par tehniskajiem standartiem attiecībā uz tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas izveidi un darbību (2), kā arī Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/576 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumiem pievienojamo drošības elementu tehniskajiem standartiem (3).

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja būtībā apgalvo, ka Vispārējā tiesa neesot ievērojusi tās interesi celt prasību attiecībā uz Deleģēto regulu 2018/573, Īstenošanas regulu 2018/574 un Īstenošanas lēmumu 2018/576. Tādējādi Vispārējā tiesa esot kļūdaini kā nepieņemamu noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas celto prasību atcelt šos trīs Komisijas aktus.

Saskaņā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas viedokli abas apstrīdētās regulas gan to pašu, gan tās dalībniekus skar tieši. Arī visi pārējie LESD 263. pantā noteiktie kritēriji esot izpildīti. Turklāt, ja apstrīdētajā lēmumā lielākoties ir paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāpieņem īstenošanas akti, tad tā neesot attiecībā uz minētā lēmuma 3. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru neatkarīga trešā persona nodrošina tikai vienu no pieciem drošības elementiem, kas ir jāpiestiprina tabakas izstrādājumiem. Pēdējā minētā tiesību norma pati esot pietiekama, [lai nodrošinātu apelācijas sūdzības locus standi].

Būtībā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka ar apstrīdētajiem aktiem ir pārkāpts Protokola par tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības novēršanu (4) 8. pants. Šajā tiesību normā esot aizliegts uzticēt tabakas izstrādājumu marķēšanas darbības tabakas industrijai, bet ar trim apstrīdētajiem Komisijas aktiem tieši tas esot izdarīts. Apelācijas sūdzības iesniedzēja piebilst, ka iepriekš minēto protokolu – kaut arī tas vēl nav stājies spēkā – Savienība ir parakstījusi un noslēgusi, lai gan tajā Savienībai ir aizliegts pieņemt aktus, kas būtu pretrunā minētajam protokolam.

Apstāklim, ka ar Direktīvu 2014/40/ES (5) neesot skaidri aizliegts uzticēt attiecīgās darbības tabakas industrijai, neesot nozīmes: pirmkārt, šī direktīva varot tikt interpretēta un tā esot jāinterpretē saskaņā ar minēto protokolu; otrkārt, tad, ja šāda interpretācija nebūtu iespējama, pati direktīva būtu pretrunā minētajam protokolam un tātad Eiropas Līgumiem.

---

(1)  OV 2018, L 96, 1. lpp.

(2)  OV 2018, L 96, 7. lpp.

(3)  OV 2018, L 96, 57. lpp.

(4)  Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijas par tabakas kontroli Pirmais protokols, kas pieņemts Seulā 2012. gada 12. novembrī.

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2014. gada 3. aprīlis) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (OV 2014, L 127, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 18. jūlijā iesniedza Amtsgericht Kehl (Vācija) – Kriminālprocess pret FU

(Lieta C-554/19)

(2019/C 357/25)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Kehl

Pamata kriminālprocesa dalībnieki

Staatsanwaltschaft Offenburg

pret

FU

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai LESD 67. panta 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (1), 22. un 23. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar kuru, lai kavētu vai nepieļautu nelikumīgu ieceļošanu vai uzturēšanos šīs dalībvalsts teritorijā vai novērstu konkrētus noziedzīgus nodarījumus, kas ir vērsti pret robežas drošību, attiecīgās dalībvalsts policijas iestādēm tiek piešķirtas pilnvaras pārbaudīt jebkuras personas identitāti – neatkarīgi no tās uzvedības un īpašiem apstākļiem – 30 km plašā teritorijā no šīs dalībvalsts sauszemes robežas ar citām valstīm, kuras ir 1990. gada 19. jūnijā Šengenā (Luksemburga) parakstītās Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, līgumslēdzējas valstis, un šis tiesiskais regulējums ir papildināts ar šādu ministra rīkojumu:






  “a) | Pārrobežu noziedzība notiek dinamiski (attiecībā uz laiku, vietu un dažādu transportlīdzekļu izmantošanu), tāpēc policijai ir vajadzīgas elastīgas pilnvaras tās apkarošanai. Minēto pilnvaru īstenošanas mērķis būtībā ir kavēt vai nepieļaut pārrobežu noziedzību; |
| --- | --- | --- |

1)

Vai LESD 67. panta 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (1), 22. un 23. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar kuru, lai kavētu vai nepieļautu nelikumīgu ieceļošanu vai uzturēšanos šīs dalībvalsts teritorijā vai novērstu konkrētus noziedzīgus nodarījumus, kas ir vērsti pret robežas drošību, attiecīgās dalībvalsts policijas iestādēm tiek piešķirtas pilnvaras pārbaudīt jebkuras personas identitāti – neatkarīgi no tās uzvedības un īpašiem apstākļiem – 30 km plašā teritorijā no šīs dalībvalsts sauszemes robežas ar citām valstīm, kuras ir 1990. gada 19. jūnijā Šengenā (Luksemburga) parakstītās Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, līgumslēdzējas valstis, un šis tiesiskais regulējums ir papildināts ar šādu ministra rīkojumu:

“a)

Pārrobežu noziedzība notiek dinamiski (attiecībā uz laiku, vietu un dažādu transportlīdzekļu izmantošanu), tāpēc policijai ir vajadzīgas elastīgas pilnvaras tās apkarošanai. Minēto pilnvaru īstenošanas mērķis būtībā ir kavēt vai nepieļaut pārrobežu noziedzību;

| b) | Kontroles pasākumi ir jāveic saskaņā ar iepriekš minēto Šengenas Robežu kodeksa 21. panta a) punktā ietverto kritēriju pamatnosacījumiem, kas ir stingri noteikti. Tie ir jāorganizē tā, lai tie nepārprotami atšķirtos no sistemātiskām personu kontrolēm pie ārējām robežām un tiem nebūtu robežkontrolēm līdzvērtīga iedarbība. Savukārt šo kontroles pasākumu veikšanai ir jāpiemēro pamatnosacījumi, kas nodrošina, lai intensitātes un biežuma ziņā tie nelīdzinātos robežpārbaudēm. |
| --- | --- |

b)

Kontroles pasākumi ir jāveic saskaņā ar iepriekš minēto Šengenas Robežu kodeksa 21. panta a) punktā ietverto kritēriju pamatnosacījumiem, kas ir stingri noteikti. Tie ir jāorganizē tā, lai tie nepārprotami atšķirtos no sistemātiskām personu kontrolēm pie ārējām robežām un tiem nebūtu robežkontrolēm līdzvērtīga iedarbība. Savukārt šo kontroles pasākumu veikšanai ir jāpiemēro pamatnosacījumi, kas nodrošina, lai intensitātes un biežuma ziņā tie nelīdzinātos robežpārbaudēm.

| c) | Šie pamatnosacījumi ir šādi: | Kontroles pasākumi nav pastāvīgi, bet notiek neregulāri dažādos laikos, dažādās vietās un izlases veidā, ņemot vērā ceļotāju plūsmu. |
| --- | --- | --- |

c)

Šie pamatnosacījumi ir šādi:

Kontroles pasākumi nav pastāvīgi, bet notiek neregulāri dažādos laikos, dažādās vietās un izlases veidā, ņemot vērā ceļotāju plūsmu.

| | Kontroles pasākumi notiek ne tikai saistībā ar robežas šķērsošanu. Tie notiek, pamatojoties uz nepārtraukti atjauninātu informāciju par situāciju un/vai (robež)policijas pieredzi, ko federālās policijas dienesti iegūst, pamatojoties uz savu vai citu iestāžu informāciju par situāciju. Tāpēc vispārīga vai konkrēta policijas informācija un/vai pieredze pārrobežu noziedzības jomā – piemēram, par bieži izmantotiem transportlīdzekļiem un ceļiem, konkrētu uzvedību – un tādas pieejamās informācijas par pārrobežu noziedzību, kas ir gūta no saviem avotiem vai citām iestādēm, analīze ir policijas pasākumu veikšanas, kā arī to intensitātes un biežuma pamatā. |
| --- | --- |

Kontroles pasākumi notiek ne tikai saistībā ar robežas šķērsošanu. Tie notiek, pamatojoties uz nepārtraukti atjauninātu informāciju par situāciju un/vai (robež)policijas pieredzi, ko federālās policijas dienesti iegūst, pamatojoties uz savu vai citu iestāžu informāciju par situāciju. Tāpēc vispārīga vai konkrēta policijas informācija un/vai pieredze pārrobežu noziedzības jomā – piemēram, par bieži izmantotiem transportlīdzekļiem un ceļiem, konkrētu uzvedību – un tādas pieejamās informācijas par pārrobežu noziedzību, kas ir gūta no saviem avotiem vai citām iestādēm, analīze ir policijas pasākumu veikšanas, kā arī to intensitātes un biežuma pamatā.

| | Kontroles pasākumu organizēšana ir regulāras dienesta un administratīvās uzraudzības priekšmets. Pamatnoteikumus veido Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien [Federālo ministriju Kopīgā reglamenta] (GGO) 3. panta 1. punkta ceturtais teikums un Grundsätze zur Ausübung der Fachaufsicht der Bundesministerien über den Geschäftsbereich [Federālo ministriju resoru administratīvās uzraudzības īstenošanas principi]. Federālās policijas jomā tie ir precizēti ar “Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei [Papildnoteikumiem par Federālās iekšlietu ministrijas dienesta un administratīvās uzraudzības īstenošanu pār Federālo policiju]”. Federālās policijas Galvenā pārvalde un tai pakļautās iestādes un dienesti dienesta un administratīvās uzraudzības veikšanu ir reglamentējuši savās organizatoriskajās struktūrās un īsteno atbilstoši savām koncepcijām. |
| --- | --- |

Kontroles pasākumu organizēšana ir regulāras dienesta un administratīvās uzraudzības priekšmets. Pamatnoteikumus veido Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien [Federālo ministriju Kopīgā reglamenta] (GGO) 3. panta 1. punkta ceturtais teikums un Grundsätze zur Ausübung der Fachaufsicht der Bundesministerien über den Geschäftsbereich [Federālo ministriju resoru administratīvās uzraudzības īstenošanas principi]. Federālās policijas jomā tie ir precizēti ar “Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei [Papildnoteikumiem par Federālās iekšlietu ministrijas dienesta un administratīvās uzraudzības īstenošanu pār Federālo policiju]”. Federālās policijas Galvenā pārvalde un tai pakļautās iestādes un dienesti dienesta un administratīvās uzraudzības veikšanu ir reglamentējuši savās organizatoriskajās struktūrās un īsteno atbilstoši savām koncepcijām.

| d) | Lai izvairītos no vairākkārtējām kontrolēm, kontroles pasākumi pēc iespējas ir jāsaskaņo ar citām iestādēm vai ir jāveic kopīgu operāciju/sadarbības formu ietvaros.”? |
| --- | --- |

d)

Lai izvairītos no vairākkārtējām kontrolēm, kontroles pasākumi pēc iespējas ir jāsaskaņo ar citām iestādēm vai ir jāveic kopīgu operāciju/sadarbības formu ietvaros.”?

| 2) | Vai Eiropas Savienības tiesības, it īpaši LESD 4. panta 3. punkta otrā daļa, 197. panta 1. punkts un 291. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tās automātiski vai pēc tam, kad ir izvērtētas kriminālvajāšanas intereses un apsūdzētā intereses, liedz izmantot informāciju vai pierādījumus kriminālprocesā, ja tie ir iegūti policijas kontrolē, kas attiecībā pret apsūdzēto ir veikta, pārkāpjot LESD 67. panta 2. punktu vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 22. un 23. pantu? |
| --- | --- |

2)

Vai Eiropas Savienības tiesības, it īpaši LESD 4. panta 3. punkta otrā daļa, 197. panta 1. punkts un 291. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tās automātiski vai pēc tam, kad ir izvērtētas kriminālvajāšanas intereses un apsūdzētā intereses, liedz izmantot informāciju vai pierādījumus kriminālprocesā, ja tie ir iegūti policijas kontrolē, kas attiecībā pret apsūdzēto ir veikta, pārkāpjot LESD 67. panta 2. punktu vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 22. un 23. pantu?

---

(1)  OV 2016, L 77, 1. lpp.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 19. jūlijā iesniedza Landgericht Stuttgart (Vācija) – Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH

(Lieta C-555/19)

(2019/C 357/26)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Stuttgart

Pamatlietas puses

Prasītāja: Fussl Modestraße Mayr GmbH

Atbildētāja: SevenOne Media GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai






  a) | Direktīvas 2010/13/ES (1) 4. panta 1. punkts, |
| --- | --- | --- |

1)

Vai

a)

Direktīvas 2010/13/ES (1) 4. panta 1. punkts,

| b) | Savienības tiesībās nostiprinātais vienlīdzīgas attieksmes princips un |
| --- | --- |

b)

Savienības tiesībās nostiprinātais vienlīdzīgas attieksmes princips un

| c) | LESD 56. panta noteikumi par pakalpojumu sniegšanas brīvību ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir aizliegta reklāmas reģionāla izplatīšana visā dalībvalstī atļautās apraides programmās? |
| --- | --- |

c)

LESD 56. panta noteikumi par pakalpojumu sniegšanas brīvību ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, ar kuru ir aizliegta reklāmas reģionāla izplatīšana visā dalībvalstī atļautās apraides programmās?

| 2) | Vai pirmais jautājums ir jāvērtē citādi, ja valsts tiesībās ir atļautas tiesību normas, atbilstoši kurām ar likumu var atļaut reklāmas reģionālu izplatīšanu un šajā gadījumā tā ir atļauta ar – papildus nepieciešamu – administratīvo atļauju? |
| --- | --- |

2)

Vai pirmais jautājums ir jāvērtē citādi, ja valsts tiesībās ir atļautas tiesību normas, atbilstoši kurām ar likumu var atļaut reklāmas reģionālu izplatīšanu un šajā gadījumā tā ir atļauta ar – papildus nepieciešamu – administratīvo atļauju?

| 3) | Vai pirmais jautājums ir jāvērtē citādi, ja otrajā jautājumā minētā iespēja atļaut reģionālo reklāmu faktiski netiek izmantota un reģionālā reklāma tādējādi joprojām ir aizliegta? |
| --- | --- |

3)

Vai pirmais jautājums ir jāvērtē citādi, ja otrajā jautājumā minētā iespēja atļaut reģionālo reklāmu faktiski netiek izmantota un reģionālā reklāma tādējādi joprojām ir aizliegta?

| 4) | Vai, ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 10. pantu, kā arī Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pants, un it īpaši informācijas plurālisma princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, kāds minēts pirmajā, otrajā un trešajā jautājumā? |
| --- | --- |

4)

Vai, ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 10. pantu, kā arī Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pants, un it īpaši informācijas plurālisma princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, kāds minēts pirmajā, otrajā un trešajā jautājumā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2010. gada 10. marts) par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (OV 2010, L 95, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

(Lieta C-561/19)

(2019/C 357/27)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

Atbildētāja apelācijas instancē: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar LESD 267. pantu valsts tiesai, kuras nolēmumi nav pārsūdzami tiesā, principā ir jāiesniedz prejudiciālais jautājums par Savienības tiesību interpretāciju, pat ja minēto jautājumu tai uzdod viena no pusēm tiesvedībā pēc pirmās tiesvedības stadijas sākšanās vai pēc iestāšanās tajā, vai pēc tam, kad lietā pieņemts pirmais nolēmums, vai pēc tam, kad ir jau bijis iesniegts pirmais lūgums Eiropas Savienības Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar LESD 267. pantu valsts tiesai, kuras nolēmumi nav pārsūdzami tiesā, principā ir jāiesniedz prejudiciālais jautājums par Savienības tiesību interpretāciju, pat ja minēto jautājumu tai uzdod viena no pusēm tiesvedībā pēc pirmās tiesvedības stadijas sākšanās vai pēc iestāšanās tajā, vai pēc tam, kad lietā pieņemts pirmais nolēmums, vai pēc tam, kad ir jau bijis iesniegts pirmais lūgums Eiropas Savienības Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu?

| 2) | Vai [..] Eiropas Savienības tiesībām (it īpaši LESD 4. panta 2. punktam, 9. pantam, 101. panta 1. punkta e) apakšpunktam, 106. pantam, 151. pantam – un Eiropas Sociālajai hartai, kura parakstīta Turīnā 1961. gada 18. oktobrī, un tajā pieminētajai 1989. gada Kopienas Hartai par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām, – 152., 153., 156. pantam; LES 2. un 3. pantam, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantam) atbilst Leģislatīvā dekrēta Nr. 163/2006 115., 206. un 217. pants, kā tie interpretēti administratīvo tiesu judikatūrā, proti, ka tie nepieļauj cenu pārskatīšanu līgumos, kuri attiecas uz t.s. īpašajām nozarēm, īpaši līgumos nozarēs, kuru priekšmets nav minēts Direktīvā 2004/17 (1), bet ko ar īpašajām nozarēm saista instrumentāla saite? |
| --- | --- |

2)

Vai [..] Eiropas Savienības tiesībām (it īpaši LESD 4. panta 2. punktam, 9. pantam, 101. panta 1. punkta e) apakšpunktam, 106. pantam, 151. pantam – un Eiropas Sociālajai hartai, kura parakstīta Turīnā 1961. gada 18. oktobrī, un tajā pieminētajai 1989. gada Kopienas Hartai par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām, – 152., 153., 156. pantam; LES 2. un 3. pantam, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantam) atbilst Leģislatīvā dekrēta Nr. 163/2006 115., 206. un 217. pants, kā tie interpretēti administratīvo tiesu judikatūrā, proti, ka tie nepieļauj cenu pārskatīšanu līgumos, kuri attiecas uz t.s. īpašajām nozarēm, īpaši līgumos nozarēs, kuru priekšmets nav minēts Direktīvā 2004/17 (1), bet ko ar īpašajām nozarēm saista instrumentāla saite?

| 3) | Vai [..] Eiropas Savienības tiesībām (it īpaši ES Pamattiesību hartas 28. pantam, LESD 26. un 34. pantā noteiktajam vienlīdzīgas attieksmes principam, kā arī citstarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantā atzītajam uzņēmējdarbības brīvības principam) atbilst Leģislatīvā dekrēta Nr. 163/2006 115., 206. un 217. pants, kā tie interpretēti administratīvo tiesu judikatūrā, proti, ka tie nepieļauj cenu pārskatīšanu līgumos, kuri attiecas uz t.s. īpašajām nozarēm, īpaši līgumos nozarēs, kuru priekšmets nav minēts Direktīvā 2004/17, bet ko ar īpašajām nozarēm saista instrumentāla saite? |
| --- | --- |

3)

Vai [..] Eiropas Savienības tiesībām (it īpaši ES Pamattiesību hartas 28. pantam, LESD 26. un 34. pantā noteiktajam vienlīdzīgas attieksmes principam, kā arī citstarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pantā atzītajam uzņēmējdarbības brīvības principam) atbilst Leģislatīvā dekrēta Nr. 163/2006 115., 206. un 217. pants, kā tie interpretēti administratīvo tiesu judikatūrā, proti, ka tie nepieļauj cenu pārskatīšanu līgumos, kuri attiecas uz t.s. īpašajām nozarēm, īpaši līgumos nozarēs, kuru priekšmets nav minēts Direktīvā 2004/17, bet ko ar īpašajām nozarēm saista instrumentāla saite?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV 2004, L 134, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. jūlijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo Economico u.c.

(Lieta C-595/19)

(2019/C 357/28)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Fototre Srl

Atbildētāji: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri un Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Savienības tiesības liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Leģislatīvā dekrēta Nr. 91/2014, kurš ir apstiprināts ar Likumu 116/2014, 26. panta 2. un 3. punkts, kas būtiski samazina vai kavē to stimulu izmaksāšanu, kuri ir jau piešķirti saskaņā ar likumu un definēti, pamatojoties uz īpašiem līgumiem, ko fotoelementu konversijas elektroenerģijas ražotāji ir parakstījuši ar Gestore dei servizi energetici s.p.a., kura ir par šo funkciju atbildīgā publiskā sabiedrība;

it īpaši, vai šāda valsts tiesību norma ir saderīga ar vispārējiem Eiropas Savienības tiesiskās paļāvības, tiesiskās drošības, lojālas sadarbības un lietderīgās iedarbības principiem; ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. un 17. pantu; ar Direktīvu 2009/28/EK (1) un ar tajā paredzēto tiesisko regulējumu atbalsta shēmu jomā; ar LESD 216. panta 2. punktu, it īpaši saistībā ar Līgumu par Eiropas Enerģētikas hartu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/28/EK (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV 2009, L 140, 16. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. augustā iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) – MA/Ibercaja Banco, SA

(Lieta C-600/19)

(2019/C 357/29)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Zaragoza

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: MA

Atbildētāja: Ibercaja Banco, SA

Otrs lietas dalībnieks: PO

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Padomes Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punktā paredzēto efektivitātes principu atbilstoši interpretācijai, kuru tam ir sniegusi EST, ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, ja konkrēts negodīgs noteikums ir izturējis sākotnēju pārbaudi, ko tiesa pēc savas ierosmes veikusi, izdodot izpildes rīkojumu [noteikuma negatīvs vērtējums], šāda pārbaude liedz šai pašai tiesai vēlāk pēc savas ierosmes izvērtēt šo noteikumu, ja jau pašā sākumā pastāvēja attiecīgie faktiskie un tiesiskie apstākļi, lai arī pēc šīs sākotnējās pārbaudes nedz rezolutīvajā daļā, nedz pamatojumā netika norādīti nekādi apsvērumi par šo noteikumu spēkā esamību. |
| --- | --- |

1)

Vai ar Padomes Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punktā paredzēto efektivitātes principu atbilstoši interpretācijai, kuru tam ir sniegusi EST, ir saderīgs valsts tiesiskais regulējums, no kura izriet, ka, ja konkrēts negodīgs noteikums ir izturējis sākotnēju pārbaudi, ko tiesa pēc savas ierosmes veikusi, izdodot izpildes rīkojumu [noteikuma negatīvs vērtējums], šāda pārbaude liedz šai pašai tiesai vēlāk pēc savas ierosmes izvērtēt šo noteikumu, ja jau pašā sākumā pastāvēja attiecīgie faktiskie un tiesiskie apstākļi, lai arī pēc šīs sākotnējās pārbaudes nedz rezolutīvajā daļā, nedz pamatojumā netika norādīti nekādi apsvērumi par šo noteikumu spēkā esamību.

| 2) | Vai gadījumā, ja jau pastāv tiesiskie apstākļi, no kuriem izriet ar patērētājiem noslēgtajos līgumos iekļautā noteikuma negodīgums, un persona, pret kuru vērsta piedziņa, neceļ iebildumus pieteikumā par iebildumiem pret izpildi, kas šajā nolūkā ir paredzēts likumā, šī persona pēc šī pieteikuma izskatīšanas var no jauna iesniegt sākotnējo pieteikumu, lai noskaidrotu, vai cits vai citi noteikumi ir negodīgi, lai gan tā sākotnēji varēja celt pret tiem iebildumus likumā paredzētajā parastajā procedūrā. Visbeidzot vai iestājas noilgums, kas liedz patērētājam atkārtoti iebilst pret cita noteikuma negodīgumu tajā pašā izpildes procedūrā un pat vēlāk tiesvedībā, kurā lietu izskata pēc būtības. |
| --- | --- |

2)

Vai gadījumā, ja jau pastāv tiesiskie apstākļi, no kuriem izriet ar patērētājiem noslēgtajos līgumos iekļautā noteikuma negodīgums, un persona, pret kuru vērsta piedziņa, neceļ iebildumus pieteikumā par iebildumiem pret izpildi, kas šajā nolūkā ir paredzēts likumā, šī persona pēc šī pieteikuma izskatīšanas var no jauna iesniegt sākotnējo pieteikumu, lai noskaidrotu, vai cits vai citi noteikumi ir negodīgi, lai gan tā sākotnēji varēja celt pret tiem iebildumus likumā paredzētajā parastajā procedūrā. Visbeidzot vai iestājas noilgums, kas liedz patērētājam atkārtoti iebilst pret cita noteikuma negodīgumu tajā pašā izpildes procedūrā un pat vēlāk tiesvedībā, kurā lietu izskata pēc būtības.

| 3) | Ar trešo jautājumu tiek vaicāts, vai, ja secinājums, ka puse nevar atkārtoti celt iebildumus pret noteikuma negodīgumu vai celt tos vēlāk, jo tā varēja celt iebildumus agrāk, tādēļ, ka nepieciešamie faktiskie un tiesiskie apstākļi jau bija noteikti, ir saderīgs ar Direktīvu 93/13 [..], vai tas var kalpot par pamatu tiesai, kura ir brīdināta par šo negodīgumu, īstenot savas tiesības veikt pārbaudi pēc savas ierosmes. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo jautājumu tiek vaicāts, vai, ja secinājums, ka puse nevar atkārtoti celt iebildumus pret noteikuma negodīgumu vai celt tos vēlāk, jo tā varēja celt iebildumus agrāk, tādēļ, ka nepieciešamie faktiskie un tiesiskie apstākļi jau bija noteikti, ir saderīgs ar Direktīvu 93/13 [..], vai tas var kalpot par pamatu tiesai, kura ir brīdināta par šo negodīgumu, īstenot savas tiesības veikt pārbaudi pēc savas ierosmes.

| 4) | Ceturtā jautājuma mērķis ir noskaidrot, vai gadījumā, kad ir apstiprināta izsole un piešķirts īpašums, ko var piešķirt par labu tam pašam kreditoram, tostarp ir nodots īpašumā ieķīlātais un jau pārdotais īpašums, ar Savienības tiesībām [..] ir saderīga interpretācija, saskaņā ar kuru pēc [izpildes] procedūras pabeigšanas un tai raksturīgo seku iestāšanās – ieķīlātā īpašuma pārdošanas – parādnieks var celt jaunus iebildumus, lūdzot atzīt kāda negodīga noteikuma, kas ietekmē izpildes procedūru, spēkā neesamību, vai arī pēc tam, kad ir nodots īpašums, ko var piešķirt kreditoram, un tā ierakstīšanas Īpašuma reģistrā tiesa var veikt pārskatīšanu pēc savas ierosmes, kas ietver visas izpildes procedūras atcelšanu vai arī ietekmē par ieķīlāto īpašumu maksājamo summu un līdz ar to var ietekmēt nosacījumus, ar kādiem tika izteikti piedāvājumi. |
| --- | --- |

4)

Ceturtā jautājuma mērķis ir noskaidrot, vai gadījumā, kad ir apstiprināta izsole un piešķirts īpašums, ko var piešķirt par labu tam pašam kreditoram, tostarp ir nodots īpašumā ieķīlātais un jau pārdotais īpašums, ar Savienības tiesībām [..] ir saderīga interpretācija, saskaņā ar kuru pēc [izpildes] procedūras pabeigšanas un tai raksturīgo seku iestāšanās – ieķīlātā īpašuma pārdošanas – parādnieks var celt jaunus iebildumus, lūdzot atzīt kāda negodīga noteikuma, kas ietekmē izpildes procedūru, spēkā neesamību, vai arī pēc tam, kad ir nodots īpašums, ko var piešķirt kreditoram, un tā ierakstīšanas Īpašuma reģistrā tiesa var veikt pārskatīšanu pēc savas ierosmes, kas ietver visas izpildes procedūras atcelšanu vai arī ietekmē par ieķīlāto īpašumu maksājamo summu un līdz ar to var ietekmēt nosacījumus, ar kādiem tika izteikti piedāvājumi.

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. augustā iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – kohlpharma GmbH/Bundesrepublik Deutschland

(Lieta C-602/19)

(2019/C 357/30)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Pamatlietas puses

Prasītāja: kohlpharma GmbH

Atbildētāja: Bundesrepublik Deutschland

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar LESD 34. pantā nostiprināto preču brīvas aprites principu un uz tā pamata izstrādātajiem zāļu paralēlā importa principiem ir prasīta valsts kompetentās iestādes piekrišana informācijas par paralēli importētu zāļu devas grozījumiem arī tad, ja atsauces atļauja ir anulēta un grozījumu pamatā ir tas, ka tiek pārņemta informācija par valstī atļautām zālēm ar būtībā identisku aktīvo vielu citā zāļu formā kopā ar eksporta valstī atļauto informāciju par paralēli importētajām zālēm? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar LESD 34. pantā nostiprināto preču brīvas aprites principu un uz tā pamata izstrādātajiem zāļu paralēlā importa principiem ir prasīta valsts kompetentās iestādes piekrišana informācijas par paralēli importētu zāļu devas grozījumiem arī tad, ja atsauces atļauja ir anulēta un grozījumu pamatā ir tas, ka tiek pārņemta informācija par valstī atļautām zālēm ar būtībā identisku aktīvo vielu citā zāļu formā kopā ar eksporta valstī atļauto informāciju par paralēli importētajām zālēm?

| 2) | Vai, ņemot vērā LESD 34. un 36. pantu, valsts iestāde var atteikties piekrist šādiem grozījumiem, pamatojoties uz to, ka paralēlie importētāji esot atbrīvoti no pienākuma iesniegt periodiski atjaunināmos zāļu drošuma ziņojumus, un, tā kā nav valstī piemērojamas atsauces atļaujas, neesot pieejami aktuāli dati par ieguvumu un riska novērtējumu, derīgā valstī piemērojamā atļauja attiecoties uz citu zāļu formu un salīdzinājumā ar atļauju identiskai zāļu formai eksporta valstī – atšķirīgu aktīvās vielas koncentrāciju, turklāt neesot iedomājama divu zāļu formu apkopošana informācijas tekstos? |
| --- | --- |

2)

Vai, ņemot vērā LESD 34. un 36. pantu, valsts iestāde var atteikties piekrist šādiem grozījumiem, pamatojoties uz to, ka paralēlie importētāji esot atbrīvoti no pienākuma iesniegt periodiski atjaunināmos zāļu drošuma ziņojumus, un, tā kā nav valstī piemērojamas atsauces atļaujas, neesot pieejami aktuāli dati par ieguvumu un riska novērtējumu, derīgā valstī piemērojamā atļauja attiecoties uz citu zāļu formu un salīdzinājumā ar atļauju identiskai zāļu formai eksporta valstī – atšķirīgu aktīvās vielas koncentrāciju, turklāt neesot iedomājama divu zāļu formu apkopošana informācijas tekstos?

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. augustā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

(Lieta C-608/19)

(2019/C 357/31)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītājs: Istituto nazionale per l’assicu razione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Atbildētāja: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

Prejudiciālais jautājums

Vai Regulas Nr. 1407/2013 (1) 3. un 6. pantā paredzētie atbalsta piešķiršanas noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka atbalstu pieprasošajam uzņēmumam, kas pārsniedz piešķiramā atbalsta maksimālo robežlielumu, jo summējas iepriekšējās subsīdijas, ir iespējams – līdz prasītās subsīdijas faktiskai izmaksai – izvēlēties finansējuma samazināšanu (izmainot vai grozot projektu) vai atteikšanos (pilnīgu vai daļēju) no iepriekšējām subsīdijām, kuras, iespējams, jau ir saņemtas, lai ievērotu maksimāli pieļaujamo piešķiramo [atbalsta] summu; un vai šīs tiesību normas ir jāinterpretē tādējādi, ka ieteiktās dažādās iespējas (grozījums vai atteikšanās) ir spēkā arī tad, ja tās nav tieši paredzētas valsts tiesiskajā regulējumā un/vai paziņojumā par publisku līgumu saistībā ar atbalsta piešķiršanu?

---

(1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 1407/2013 (2013. gada 18. decembris) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV 2013, L 352, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. augustā iesniedza High Court (Īrija) – M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality

(Lieta C-616/19)

(2019/C 357/32)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Īrija)

Pamatlietas puses

Prasītāji: M.S., M.W., G.S.

Atbildētājs: Minister for Justice and Equality

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2005/85 (1) 25. panta 2. punkta d) un e) apakšpunktā minētā atsauce uz “attiecīgo dalībvalsti” nozīmē a) pirmo dalībvalsti, kura piešķīrusi starptautiskās aizsardzības meklētājam aizsardzību, kas ir ekvivalenta patvērumam, vai b) otro dalībvalsti, kurai ir iesniegts turpmāks starptautiskās aizsardzības pieteikums, vai c) jebkuru no šīm dalībvalstīm? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2005/85 (1) 25. panta 2. punkta d) un e) apakšpunktā minētā atsauce uz “attiecīgo dalībvalsti” nozīmē a) pirmo dalībvalsti, kura piešķīrusi starptautiskās aizsardzības meklētājam aizsardzību, kas ir ekvivalenta patvērumam, vai b) otro dalībvalsti, kurai ir iesniegts turpmāks starptautiskās aizsardzības pieteikums, vai c) jebkuru no šīm dalībvalstīm?

| 2) | Ja trešās valsts valstspiederīgajam ir piešķirta starptautiska aizsardzība alternatīvās aizsardzības veidā pirmajā dalībvalstī un viņš pārceļas uz otras dalībvalsts teritoriju, vai tad turpmāka starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniegšana otrajā dalībvalstī ir tāda tiesību ļaunprātīga izmantošana, kas ļauj otrajai dalībvalstij pieņemt pasākumu, kurā paredzēts, ka šāds turpmāks pieteikums nav pieņemams? |
| --- | --- |

2)

Ja trešās valsts valstspiederīgajam ir piešķirta starptautiska aizsardzība alternatīvās aizsardzības veidā pirmajā dalībvalstī un viņš pārceļas uz otras dalībvalsts teritoriju, vai tad turpmāka starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniegšana otrajā dalībvalstī ir tāda tiesību ļaunprātīga izmantošana, kas ļauj otrajai dalībvalstij pieņemt pasākumu, kurā paredzēts, ka šāds turpmāks pieteikums nav pieņemams?

| 3) | Vai Direktīvas 2005/85 25. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā, ka dalībvalsts, kurai nav saistoša Direktīva 2011/95 (2), bet kurai ir saistoša Regula Nr. 604/2013 (3), pieņemt tādus tiesību aktus, kādi ir izskatāmajā lietā, ar ko trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikums tiek uzskatīts par nepieņemamu, ja cita dalībvalsts viņam iepriekš ir piešķīrusi alternatīvo aizsardzību? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīvas 2005/85 25. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā, ka dalībvalsts, kurai nav saistoša Direktīva 2011/95 (2), bet kurai ir saistoša Regula Nr. 604/2013 (3), pieņemt tādus tiesību aktus, kādi ir izskatāmajā lietā, ar ko trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikums tiek uzskatīts par nepieņemamu, ja cita dalībvalsts viņam iepriekš ir piešķīrusi alternatīvo aizsardzību?

---

(1)  Padomes Direktīva 2005/85/EK (2005. gada 1. decembris) par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kuram piešķir un atņem bēgļa statusu (OV 2005, L 326, 13. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV 2011, L 337, 9. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) N. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV 2013, L 180, p. 31).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. augustā iesniedza Watford Employment Tribunal (Apvienotā Karaliste) – K u.c./Tesco Stores Ltd

(Lieta C-624/19)

(2019/C 357/33)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Watford Employment Tribunal

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: K u.c.

Atbildētājs: Tesco Stores Ltd

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 157. pants ir tieši piemērojams prasībās, kas celtas, pamatojoties uz to, ka prasītāji veic vienādi vērtīgu darbu ar viņiem salīdzināmām personām? |
| --- | --- |

1)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 157. pants ir tieši piemērojams prasībās, kas celtas, pamatojoties uz to, ka prasītāji veic vienādi vērtīgu darbu ar viņiem salīdzināmām personām?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai viena avota kritērijs, lai veiktu salīdzināmību atbilstoši LESD 157. pantam, atšķiras no vienādas vērtības jautājuma, un, ja tā, vai šādam kritērijam ir tieša iedarbība? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai viena avota kritērijs, lai veiktu salīdzināmību atbilstoši LESD 157. pantam, atšķiras no vienādas vērtības jautājuma, un, ja tā, vai šādam kritērijam ir tieša iedarbība?

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/27

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. septembrī – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

(Lieta C-658/19)

(2019/C 357/34)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Nardi, G. von Rintelen un S. Pardo Quintillán)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste

Prasītājas prasījumi

| — | atzīt, ka, līdz 2018. gada 6. maijam nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (1), vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 63. panta 1. punkta prasības; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, līdz 2018. gada 6. maijam nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (1), vai katrā ziņā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 63. panta 1. punkta prasības;

| — | pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, uzlikt Spānijas Karalistei kavējuma naudu 89 548,20 EUR dienā no tā sprieduma pasludināšanas dienas, ar kuru tiks atzīta pienākuma pieņemt normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/680, vai katrā ziņā tos darīt zināmus Komisijai neizpilde, un likt šo summu iemaksāt Komisijas norādītajā naudas kontā; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, uzlikt Spānijas Karalistei kavējuma naudu 89 548,20 EUR dienā no tā sprieduma pasludināšanas dienas, ar kuru tiks atzīta pienākuma pieņemt normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/680, vai katrā ziņā tos darīt zināmus Komisijai neizpilde, un likt šo summu iemaksāt Komisijas norādītajā naudas kontā;

| — | pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, uzlikt Spānijas Karalistei vienotas likmes summu, kas atbilst 21 321,00 EUR dienā, kas pareizināta ar pārkāpuma turpināšanās dienu skaitu, ja šī summa pārsniedz minimālo vienotas likmes summu 5 290 000 EUR, un likt šo summu iemaksāt Komisijas norādītajā naudas kontā; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, uzlikt Spānijas Karalistei vienotas likmes summu, kas atbilst 21 321,00 EUR dienā, kas pareizināta ar pārkāpuma turpināšanās dienu skaitu, ja šī summa pārsniedz minimālo vienotas likmes summu 5 290 000 EUR, un likt šo summu iemaksāt Komisijas norādītajā naudas kontā;

| — | piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Atbilstoši Direktīvas 2016/680 63. panta 1. punktam dalībvalstīm līdz 2018. gada 6. maijam bija jāpieņem un jāpublicē normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un šo noteikumu teksts tūlīt jādara zināms Komisijai.

Komisija nav tikusi informēta par kāda no prasītajiem transponēšanas pasākumiem noteikšanu un stāšanos spēkā, kā arī nav saņēmusi nekādus citus datus par to, ka Direktīva būtu tikusi transponēta.

Līdz ar to Spānijas Karaliste vairāk kā gadu pēc transponēšanas termiņa beigām nav transponējusi Direktīvu (ES) 2016/680.

---

(1)  OV 2016, L 119, 89. lpp.

---

Vispārējā tiesa

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/29

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Lietuva/Komisija

(Lieta T-603/17) (1)

(ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Regula (EK) Nr. 1698/2005 - 4. ass “Leader” - Regula (ES) Nr. 65/2011 - Administratīvās pārbaudes - Pienākums ieviest piemērotu sistēmu, kas ļauj novērtēt izmaksu pamatotību - Ieguldījums natūrā brīvprātīgā darba formā - Ieguldījums natūrā ieguldījuma nekustamajā īpašumā formā - Pārbaudes uz vietas - Dokumentu, kas apliecina maksājuma pieprasījumus, esamība - Darījumu, kas finansēti saskaņā ar noteikumiem par publiskā iepirkuma līgumiem, īstenošana)

(2019/C 357/35)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji: sākotnēji D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič un M. Palionis, vēlāk R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė un T. Lozoraitis un visbeidzot R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė un T. Lozoraitis)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Aquilina un J. Jokubauskaitė)

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, J. Pavliš un J. Vláčil)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1144 (2017. gada 26. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 165, 37. lpp.), ciktāl tajā ir izslēgti atsevišķi Lietuvas Republikas izdevumi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Lietuvas Republika sedz pati savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Lietuvas Republika sedz pati savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 357, 23.10.2017.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/30

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – DK/EĀDD

(Lieta T-217/18) (1)

(Civildienests - Disciplinārlieta - Kriminālsodāmība - No pensijas ieturēts naudas sods - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Atbildība)

(2019/C 357/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: DK (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (pārstāvji: S. Marquardt un R. Spac)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EĀDD 2017. gada 23. maija lēmumu piemērot prasītājam disciplinārsodu, un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, kuri prasītājam esot radīti, EĀDD pārkāpjot viņa tiesības uz aizstāvību kriminālprocesā, kas pret viņu ticis uzsākts Beļģijas tiesās.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | DK atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

DK atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 211, 18.6.2018.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/30

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 4. septembra spriedums – Hamas/Padome

(Lieta T-308/18) (1)

(Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret personām, grupām un organizācijām - Līdzekļu iesaldēšana - Iespēja trešās valsts iestādei tikt kvalificētai par kompetentu iestādi Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP izpratnē - Lēmumu par līdzekļu iesaldēšanu faktiskais pamats - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Neiejaukšanās princips - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Padomes pieņemto aktu apliecināšana)

(2019/C 357/37)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hamas (Doha, Katara) (pārstāve: L. Glock, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: sākotnēji B. Driessen un A. Sikora-Kalėda, vēlāk – M. Driessen un S. Van Overmeire)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt, pirmkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/475 (2018. gada 21. marts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426 (OV 2018, L 79, 26. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/468 (2018. gada 21. marts), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/1420 (OV 2018, L 79, 7. lpp.), un, otrkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (2018. gada 30. jūlijs), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu 2018/475 (OV 2018, L 194, 144. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/1071 (2018. gada 30. jūlijs), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2018/468 (OV 2018, L 194, 23. lpp.).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/475 (2018. gada 21. marts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/468 (2018. gada 21. marts), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/1420, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (2018. gada 30. jūlijs), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/475, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/1071 (2018. gada 30. jūlijs), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu 2018/468, ciktāl tie attiecas uz ““Hamas”, tostarp “Hamas-Izz al-Din al-Qassem””. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/475 (2018. gada 21. marts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426, Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/468 (2018. gada 21. marts), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/1420, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/1084 (2018. gada 30. jūlijs), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/475, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2018/1071 (2018. gada 30. jūlijs), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Īstenošanas regulu 2018/468, ciktāl tie attiecas uz ““Hamas”, tostarp “Hamas-Izz al-Din al-Qassem””.

| 2) | Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Hamas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina Hamas tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 259, 23.7.2018.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/31

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – SLL Service/EUIPO – Elfa International (“LUMIN8”)

(Lieta T-680/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “LUMIN8” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 357/38)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: SLL Service GmbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvis: C. Schmitt, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Elfa International AB (Västervik, Zviedrija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 28. augusta lēmumu lietā R 2752/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Elfa International un SLL Service.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | SLL Service GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

SLL Service GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/32 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/32

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 9. septembra spriedums – Executive Selling/EUIPO (“EXECUTIVE SELLING”)

(Lieta T-689/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Grafiska preču zīme “EXECUTIVE SELLING” - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

(2019/C 357/39)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Executive Selling (Parīze, Francija) (pārstāvji: V. Bouchara un A. Maier, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. septembra lēmumu lietā R 313/2018-1 attiecībā uz grafiska apzīmējuma “EXECUTIVE SELLING” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Executive Selling atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Executive Selling atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/33

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 10. septembra spriedums – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Pārtrauktas elipses attēls)

(Lieta T-744/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā ir attēlota pārtraukta elipse, reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kurā ir attēlota elipse - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 357/40)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: E. Ochoa Santamaría un I. Aparicio Martínez, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Xuebo Ye (Wenzhou, Ķīna)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 692/2018-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Oakley un Xuebo Ye.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 692/2018-1. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 22. oktobra lēmumu lietā R 692/2018-1.

| 2) | EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp Oakley, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp Oakley, Inc. radušos tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/33

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 5. septembra spriedums – C&A/EUIPO (“#BESTDEAL”)

(Lieta T-753/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “#BESTDEAL” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 357/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: C&A AG (Zug, Šveice) (pārstāvis: P. Koch Moreno, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 26. oktobra lēmumu lietā R 1234/2018-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “#BESTDEAL” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | C&A AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

C&A AG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/34

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 22. jūlija rīkojums – Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (“younique products”)

(Lieta T-434/17) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

(2019/C 357/42)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Younique LLC (Alpine, Jūta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: M. Edenborough, QC)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. García Murillo un A. Folliard-Monguiral)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Spānija) (pārstāvis: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 25. aprīļa lēmumu lietā R 1564/2016-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Jafer Enterprises R&D un Younique.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību. |
| --- | --- |

1)

Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

| 2) | Younique LLC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Younique LLC sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Jafer Enterprises R&D, SLU sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Jafer Enterprises R&D, SLU sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 318, 25.9.2017.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/35 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/35

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. jūlijā – Staciwa/Komisija

(Lieta T-511/19)

(2019/C 357/43)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Polija) (pārstāvji: L. Levi un A. Blot, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2018. gada 7. novembra lēmumu nepiešķirt prasītājai Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punktā paredzēto pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2018. gada 7. novembra lēmumu nepiešķirt prasītājai Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punktā paredzēto pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata;

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 17. aprīļa lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2018. gada 21. decembra sūdzība par iepriekš minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 17. aprīļa lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas 2018. gada 21. decembra sūdzība par iepriekš minēto lēmumu;

| — | atlīdzināt prasītājai nodarīto materiālo kaitējumu; |
| --- | --- |

—

atlīdzināt prasītājai nodarīto materiālo kaitējumu;

| — | atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu; |
| --- | --- |

—

atlīdzināt prasītājai nodarīto morālo kaitējumu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek izvirzīta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz Individuālo tiesību pārvaldes un maksājumu biroja 2017. gada 15. decembra dokumentu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek izvirzīta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz Individuālo tiesību pārvaldes un maksājumu biroja 2017. gada 15. decembra dokumentu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek izvirzīta vēl viena iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek izvirzīta vēl viena iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punktu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punkts. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 12. panta 2. punkts.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpums. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpums.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots labas pārvaldības principa pārkāpums un rūpības pienākuma neizpilde. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots labas pārvaldības principa pārkāpums un rūpības pienākuma neizpilde.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/36 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/36

---

Prasība, kas celta 2019. gada 22. jūlijā – Adeso/Komisija

(Lieta T-529/19)

(2019/C 357/44)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Kenija) (pārstāvis: R. Martens, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, t.i., Komisijas 2019. gada 10. maija lēmumu, un līdz ar to atzīt, ka nav pamatoti atgūšanas prasījumi attiecībā uz dotāciju nolīgumiem FED/2013/313–770 un FED/2013/316–291 attiecīgi 3 298 703,59 un 11 919,40 EUR apmērā; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, t.i., Komisijas 2019. gada 10. maija lēmumu, un līdz ar to atzīt, ka nav pamatoti atgūšanas prasījumi attiecībā uz dotāciju nolīgumiem FED/2013/313–770 un FED/2013/316–291 attiecīgi 3 298 703,59 un 11 919,40 EUR apmērā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, kurā ir nostiprināts labas pārvaldības princips: acīmredzami neesot ievērotas tiesības tikt uzklausītam, kā arī tiesiskās noteiktības princips, jo, neņemot vērā apjomīgās un nopietnās bažas, ko prasītāja pauda attiecībā uz apstrīdēto audita ziņojumu, un vairākas tikšanās, kas tika pieprasītas, lai noskaidrotu šos svarīgos neatrisinātos jautājumus, Komisija atteicās rīkot šādas tikšanās, lai gan saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tiesību tikt uzklausītam ievērošana ir vispārpiemērojama un tas ir tiesiskās noteiktības nosacījums attiecībā uz ikvienu ES iestāžu pieņemtu lēmumu, tāpēc tai ir jātiek nodrošinātai vienmēr un visa veida procedūrās. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, kurā ir nostiprināts labas pārvaldības princips: acīmredzami neesot ievērotas tiesības tikt uzklausītam, kā arī tiesiskās noteiktības princips, jo, neņemot vērā apjomīgās un nopietnās bažas, ko prasītāja pauda attiecībā uz apstrīdēto audita ziņojumu, un vairākas tikšanās, kas tika pieprasītas, lai noskaidrotu šos svarīgos neatrisinātos jautājumus, Komisija atteicās rīkot šādas tikšanās, lai gan saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tiesību tikt uzklausītam ievērošana ir vispārpiemērojama un tas ir tiesiskās noteiktības nosacījums attiecībā uz ikvienu ES iestāžu pieņemtu lēmumu, tāpēc tai ir jātiek nodrošinātai vienmēr un visa veida procedūrās.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LES 5. panta 4. punktā nostiprinātais samērīguma, taisnīguma un līgumtiesību labticības princips, jo, nekavējoties izdodama atgūšanas rīkojumu, nedodot prasītājai iespēju sniegt pienācīgu paskaidrojumu par apstrīdētajiem audita konstatējumiem plaši izstrādāta pārvaldības lēmuma un ierosināto tikšanos formā, atbildētāja neesot rīkojusies labticīgi un esot pārsniegusi to, kas ir piemērots un nepieciešams, lai gan vispār būtu varējis pietikt ar adekvātu izlīgumu, kā ir noteikts dotācijas nolīguma vispārīgajos noteikumos. Tādējādi neesot bijis ne nepieciešami, ne būtiski svarīgi atbildētājas lēmuma pamatojumā ignorēt prasītājas lūgumu vispirms censties panākt izlīgumu. Tas esot pilnīgā pretrunā samērīguma principam, no kura izriet, ka, ja ir vairāki piemēroti pasākumi, kā tas ir šajā gadījumā, ir jāizvēlas tie, kas ir vismazāk invazīvi un apgrūtinoši (quod non). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts LES 5. panta 4. punktā nostiprinātais samērīguma, taisnīguma un līgumtiesību labticības princips, jo, nekavējoties izdodama atgūšanas rīkojumu, nedodot prasītājai iespēju sniegt pienācīgu paskaidrojumu par apstrīdētajiem audita konstatējumiem plaši izstrādāta pārvaldības lēmuma un ierosināto tikšanos formā, atbildētāja neesot rīkojusies labticīgi un esot pārsniegusi to, kas ir piemērots un nepieciešams, lai gan vispār būtu varējis pietikt ar adekvātu izlīgumu, kā ir noteikts dotācijas nolīguma vispārīgajos noteikumos. Tādējādi neesot bijis ne nepieciešami, ne būtiski svarīgi atbildētājas lēmuma pamatojumā ignorēt prasītājas lūgumu vispirms censties panākt izlīgumu. Tas esot pilnīgā pretrunā samērīguma principam, no kura izriet, ka, ja ir vairāki piemēroti pasākumi, kā tas ir šajā gadījumā, ir jāizvēlas tie, kas ir vismazāk invazīvi un apgrūtinoši (quod non).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/37

---

Prasība, kas celta 2019. gada 27. jūlijā – Militos Symvouleftiki/Komisija

(Lieta T-536/19)

(2019/C 357/45)

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Militos Symvouleftiki AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis: K. Farmakidis-Markou, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumu par publiskā iepirkuma Nr. PR/2018-16/ATH atcelšanu, kas paziņots 2019. gada 29. maijā un kura priekšmets ir pamatnolīgums par pakalpojumu sniegšanu komunikāciju darbības organizēšanas nozarē, kas publicēts OV 2019/S 110-267174. |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu par publiskā iepirkuma Nr. PR/2018-16/ATH atcelšanu, kas paziņots 2019. gada 29. maijā un kura priekšmets ir pamatnolīgums par pakalpojumu sniegšanu komunikāciju darbības organizēšanas nozarē, kas publicēts OV 2019/S 110-267174.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Pirmais atcelšanas pamats ir par kļūdainu un nepamatotu apstrīdētā akta pamatojumu un par acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Pretēji apstrīdētā akta pamatojumā norādītajam, prasītāja piedāvājums nepārsniedza projektam piešķirto budžetu un nav tieši pierādīts, ka visos piedāvājumos tika pārsniegts piešķirtais budžets. |
| --- | --- |

1.

Pirmais atcelšanas pamats ir par kļūdainu un nepamatotu apstrīdētā akta pamatojumu un par acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Pretēji apstrīdētā akta pamatojumā norādītajam, prasītāja piedāvājums nepārsniedza projektam piešķirto budžetu un nav tieši pierādīts, ka visos piedāvājumos tika pārsniegts piešķirtais budžets.

| 2. | Otrais atcelšanas pamats ir par kļūdainu tā publiskā iepirkuma noteikuma piemērošanu, kurā piedāvājumu salīdzinošā izvērtējuma kārtība ir definēta kā to izslēgšanas pamats vai arī kā formāla prasība piedāvājuma iesniegšanai. Atsauces cenu summa, kura saskaņā ar apstrīdēto aktu pārsniedz pamatnolīgumam piešķirto budžetu, esot tikai instruments, ar kuru tiek izcelts visizdevīgākais piedāvājums, un tā neesot precīza atbilsme pakalpojumu tirgus prasībām nolīguma izpildes brīdī. |
| --- | --- |

2.

Otrais atcelšanas pamats ir par kļūdainu tā publiskā iepirkuma noteikuma piemērošanu, kurā piedāvājumu salīdzinošā izvērtējuma kārtība ir definēta kā to izslēgšanas pamats vai arī kā formāla prasība piedāvājuma iesniegšanai. Atsauces cenu summa, kura saskaņā ar apstrīdēto aktu pārsniedz pamatnolīgumam piešķirto budžetu, esot tikai instruments, ar kuru tiek izcelts visizdevīgākais piedāvājums, un tā neesot precīza atbilsme pakalpojumu tirgus prasībām nolīguma izpildes brīdī.

| 3. | Trešais atcelšanas pamats ir par Finanšu regulas 171. pantā noteikto tiesību ļaunprātīgu izmantošanu. Sniegtajā publiskā iepirkuma atcelšanas pamatojumā ir pretrunas, proti, tas atklāj līgumslēdzējas iestādes vajadzību pārvērtēšanu, tā rezultātā saprātīgu iespējamību, ka līguma galīgās izmaksas būs zemākas, kad tas tiks izpildīts, un nepilnības, proti, tas skaidri nenorāda, ka visu pretendentu–sabiedrību piedāvājumos ir bijušas budžeta novirzes uz sadārdzināšanās pusi, lai radītu objektīvu iespaidu, ka tiesību akts ir pieņemts cita, nevis minētā iemesla dēļ. |
| --- | --- |

3.

Trešais atcelšanas pamats ir par Finanšu regulas 171. pantā noteikto tiesību ļaunprātīgu izmantošanu. Sniegtajā publiskā iepirkuma atcelšanas pamatojumā ir pretrunas, proti, tas atklāj līgumslēdzējas iestādes vajadzību pārvērtēšanu, tā rezultātā saprātīgu iespējamību, ka līguma galīgās izmaksas būs zemākas, kad tas tiks izpildīts, un nepilnības, proti, tas skaidri nenorāda, ka visu pretendentu–sabiedrību piedāvājumos ir bijušas budžeta novirzes uz sadārdzināšanās pusi, lai radītu objektīvu iespaidu, ka tiesību akts ir pieņemts cita, nevis minētā iemesla dēļ.

| 4. | Ceturtais atcelšanas pamats ir par pamatojuma neesamību saistībā ar nenotikušo Regulas Nr. 2018/1046/ES 169. panta 2. punkta piemērošanu (1). |
| --- | --- |

4.

Ceturtais atcelšanas pamats ir par pamatojuma neesamību saistībā ar nenotikušo Regulas Nr. 2018/1046/ES 169. panta 2. punkta piemērošanu (1).

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/38

---

Prasība, kas celta 2019. gada 16. augustā – DS u.c./Komisija un EĀDD

(Lieta T-573/19)

(2019/C 357/46)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: DS un 718 citi prasītāji (pārstāvji: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

Atbildētājas: Eiropas Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumus, ar ko nosaka ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma dienu skaitu 2019. gadā; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumus, ar ko nosaka ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma dienu skaitu 2019. gadā;

| — | katrā ziņā piespriest Komisijai un EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Komisijai un EĀDD atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza vienu pamatu par iebildi par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu X pielikuma 6. panta prettiesiskumu tādu iemeslu dēļ, kas ir norādīti Vispārējās tiesas 2018. gada 4. decembra spriedumā Carreras Sequeros u.c./Komisija (T-518/16, EU:T:2018:873). Prasītāji uzskata, ka atbildētājas iestādes esot atteikušās piemērot šo spriedumu, lai gan tā iedarbība nav tikusi apturēta, kas esot prettiesiska Vispārējās tiesas sprieduma izpildes apturēšana.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/38

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – EI/Komisija

(lieta T-575/19)

(2019/C 357/47)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: EI (pārstāvis: R. Albrecht, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt:






  — | pirmkārt, morālo kaitējumu, kas viņai esot radies saistībā ar dēļ diskrimināciju ādas krāsas dēļ un piešķirt tai šajā saistībā 123 600 euro (simt divdesmit trīs tūkstoši sešsimt euro) un |
| --- | --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt:

—

pirmkārt, morālo kaitējumu, kas viņai esot radies saistībā ar dēļ diskrimināciju ādas krāsas dēļ un piešķirt tai šajā saistībā 123 600 euro (simt divdesmit trīs tūkstoši sešsimt euro) un

| — | otrkārt, mantisko kaitējumu, kas tai esot nodarīts nepaaugstināšanas amatā un [algas] nepalielināšanas dēļ, kā pamatā esot diskriminācija, un piešķirt tai šajā saistībā 48 670,56 euro (četrdesmit astoņi tūkstoši sešsimt septiņdesmit euro un piecdesmit seši centi); |
| --- | --- |

—

otrkārt, mantisko kaitējumu, kas tai esot nodarīts nepaaugstināšanas amatā un [algas] nepalielināšanas dēļ, kā pamatā esot diskriminācija, un piešķirt tai šajā saistībā 48 670,56 euro (četrdesmit astoņi tūkstoši sešsimt septiņdesmit euro un piecdesmit seši centi);

| — | likt Eiropas Komisijai atkārtoti neitrāli un objektīvi izvērtēt prasītājas nopelnus un attiecīgajā gadījumā paaugstināt viņu amatā; |
| --- | --- |

—

likt Eiropas Komisijai atkārtoti neitrāli un objektīvi izvērtēt prasītājas nopelnus un attiecīgajā gadījumā paaugstināt viņu amatā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu prasību, kas celta par iecēlējinstitūcijas 2019. gada 23. maija lēmumu, ar kuru noraidīta viņas sūdzība par lēmumu par nepaaugstināšanu amatā, kurā ir ietverts galīgais 2018. gadā amatā paaugstināmo personu saraksts, prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas pieļautas paaugstināšanas amatā procedūrā. Šis pamats ir sadalāms četrās daļās.






  — | Pirmā daļa attiecas uz neprecizitātēm un subjektivitāti, kas pieļauta prasītājas novērtējuma ziņojumos. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka ir pieļautas trīs kļūdas. Pirmā kļūda esot tā, ka prasītājas ziņojumus ir sagatavojusi viena persona, otrā kļūda esot saistīta ar neprecizitāti novērtējuma ziņojumu saturā un trešā esot radusies tādēļ, ka netika ņemts vērā prasītājas pašnovērtējums. |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas pieļautas paaugstināšanas amatā procedūrā. Šis pamats ir sadalāms četrās daļās.

—

Pirmā daļa attiecas uz neprecizitātēm un subjektivitāti, kas pieļauta prasītājas novērtējuma ziņojumos. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka ir pieļautas trīs kļūdas. Pirmā kļūda esot tā, ka prasītājas ziņojumus ir sagatavojusi viena persona, otrā kļūda esot saistīta ar neprecizitāti novērtējuma ziņojumu saturā un trešā esot radusies tādēļ, ka netika ņemts vērā prasītājas pašnovērtējums.

| — | Otrā daļa attiecas uz to, ka valodu prasmju novērtējumā nav tikušas izmantotas objektīvas pārbaudes. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka ir pieļautas trīs kļūdas. Pirmā kļūda attiecoties uz to, ka prasītājas ziņojumus ir sagatavojusi viena persona, otrā kļūda esot saistīta ar tirgū pastāvošu objektīvu pārbaužu neizmantošanu un trešā esot radusies tādēļ, ka novērtējums neatbilst realitātei. |
| --- | --- |

—

Otrā daļa attiecas uz to, ka valodu prasmju novērtējumā nav tikušas izmantotas objektīvas pārbaudes. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka ir pieļautas trīs kļūdas. Pirmā kļūda attiecoties uz to, ka prasītājas ziņojumus ir sagatavojusi viena persona, otrā kļūda esot saistīta ar tirgū pastāvošu objektīvu pārbaužu neizmantošanu un trešā esot radusies tādēļ, ka novērtējums neatbilst realitātei.

| — | Trešā daļa attiecas uz īstenoto pilnvaru līmeņa novērtējuma subjektivitāti. |
| --- | --- |

—

Trešā daļa attiecas uz īstenoto pilnvaru līmeņa novērtējuma subjektivitāti.

| — | Ceturtā daļa attiecas uz vērā ņemamo faktu izvēles subjektivitāti. |
| --- | --- |

—

Ceturtā daļa attiecas uz vērā ņemamo faktu izvēles subjektivitāti.

| 2. | Otrais pamats ir balstīts uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu. Šajā ziņā prasītāja izvirza divus argumentus.






  — | Pirmais arguments ir tāds, ka subjektivitāte, kas izriet no paaugstināšanas procedūras, esot prasītājai tikai nelabvēlīga. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats ir balstīts uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu. Šajā ziņā prasītāja izvirza divus argumentus.

—

Pirmais arguments ir tāds, ka subjektivitāte, kas izriet no paaugstināšanas procedūras, esot prasītājai tikai nelabvēlīga.

| — | Otrais arguments ir tāds, ka, atbildot uz jautājumiem par viņas nepaaugstināšanas amatā iemesliem, viņas tiešais priekšnieks viņai esot atbildējis elektroniskā pasta vēstulē, kas pierādot, ka paaugstināšanas procedūra neesot nedz objektīva, nedz neitrāla. |
| --- | --- |

—

Otrais arguments ir tāds, ka, atbildot uz jautājumiem par viņas nepaaugstināšanas amatā iemesliem, viņas tiešais priekšnieks viņai esot atbildējis elektroniskā pasta vēstulē, kas pierādot, ka paaugstināšanas procedūra neesot nedz objektīva, nedz neitrāla.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/39

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. augustā – DV u.c./Komisija

(Lieta T-576/19)

(2019/C 357/48)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: DV un 10 citi prasītāji (pārstāvis: S. Orlandi un T. Martin, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumus, ar ko nosaka ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma dienu skaitu 2019. gadā; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumus, ar ko nosaka ikgadējā apmaksātā atvaļinājuma dienu skaitu 2019. gadā;

| — | katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāji izvirza vienu pamatu par iebildi par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu X pielikuma 6. panta prettiesiskumu tādu iemeslu dēļ, kas ir norādīti Vispārējās tiesas 2018. gada 4. decembra spriedumā Carreras Sequeros u.c./Komisija (T-518/16, EU:T:2018:873). Prasītāji uzskata, ka atbildētāja iestāde esot atteikusies piemērot šo spriedumu, lai gan tā iedarbība nav tikusi apturēta, kas esot prettiesiska Vispārējās tiesas sprieduma izpildes apturēšana.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/40 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/40

---

Prasība, kas celta 2019. gada 20. augustā – Borborudi/Padome

(Lieta T-580/19)

(2019/C 357/49)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Sayed Shamsuddin Borborudi (Tehrāna, Irāna) (pārstāvis: L. Vidal, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2019. gada 27. maija lēmumu atbilstoši Padomes Īstenošanas regulai (ES) 2019/855 saglabāt prasītāja vārdu Regulas (ES) Nr. 267/2012 IX pielikumā; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2019. gada 27. maija lēmumu atbilstoši Padomes Īstenošanas regulai (ES) 2019/855 saglabāt prasītāja vārdu Regulas (ES) Nr. 267/2012 IX pielikumā;

| — | likt Padomei svītrot prasītāja vārdu no Regulas (ES) Nr. 267/2012 IX pielikuma; |
| --- | --- |

—

likt Padomei svītrot prasītāja vārdu no Regulas (ES) Nr. 267/2012 IX pielikuma;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Pirmajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav ievērojusi pierādījumu standartu, lai sodītu personas un vienības, noteikdama, ka prasītājs ir iekļaujams Savienības sankciju sarakstā un viņu tajā saglabājot, jo apstrīdētie pasākumi neesot no juridiskā viedokļa pamatoti. |
| --- | --- |

1.

Pirmajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav ievērojusi pierādījumu standartu, lai sodītu personas un vienības, noteikdama, ka prasītājs ir iekļaujams Savienības sankciju sarakstā un viņu tajā saglabājot, jo apstrīdētie pasākumi neesot no juridiskā viedokļa pamatoti.

| 2. | Otrajā pamatā ir apgalvots, ka Padome esot pieļāvusi faktu kļūdu, jo S. S. Borborudi vairs nestrādājot Atomic Energy Organisation of Iran (turpmāk tekstā – “AEOI”), jo AEOI vairs neesot ANO sodītā vienība un AMAD plāns esot apturēts 2003. gadā. |
| --- | --- |

2.

Otrajā pamatā ir apgalvots, ka Padome esot pieļāvusi faktu kļūdu, jo S. S. Borborudi vairs nestrādājot Atomic Energy Organisation of Iran (turpmāk tekstā – “AEOI”), jo AEOI vairs neesot ANO sodītā vienība un AMAD plāns esot apturēts 2003. gadā.

| 3. | Trešajā pamatā ir apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, jo nav kvalificējusi S. S. Borborudi apgalvotā atbalsta Irānas kodolprogrammai kvantitatīvo vai kvalitatīvo nozīmīgumu. |
| --- | --- |

3.

Trešajā pamatā ir apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, jo nav kvalificējusi S. S. Borborudi apgalvotā atbalsta Irānas kodolprogrammai kvantitatīvo vai kvalitatīvo nozīmīgumu.

| 4. | Ceturtajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav izpildījusi pienākumu pamatot ierobežojošu pasākumu, ko tā noteikusi attiecībā pret prasītāju, jo tā neesot paziņojusi pierādījumus tam, ka viņa sodīšanai ir bijis pamats. |
| --- | --- |

4.

Ceturtajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav izpildījusi pienākumu pamatot ierobežojošu pasākumu, ko tā noteikusi attiecībā pret prasītāju, jo tā neesot paziņojusi pierādījumus tam, ka viņa sodīšanai ir bijis pamats.

| 5. | Piektajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav ievērojusi pienākumu darīt zināmus pamatojuma dokumentus pat pēc tam, kad prasītājs tos bija lūdzis. |
| --- | --- |

5.

Piektajā pamatā ir apgalvots, ka Padome nav ievērojusi pienākumu darīt zināmus pamatojuma dokumentus pat pēc tam, kad prasītājs tos bija lūdzis.

| 6. | Sestajā pamatā ir apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi samērīguma principu, kurš ir viens no vispārējiem principiem, kas Eiropas Savienībai ir jāievēro. |
| --- | --- |

6.

Sestajā pamatā ir apgalvots, ka Padome ir pārkāpusi samērīguma principu, kurš ir viens no vispārējiem principiem, kas Eiropas Savienībai ir jāievēro.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/41

---

Prasība, kas celta 2019. gada 22. augustā – thyssenkrupp/Komisija

(Lieta T-584/19)

(2019/C 357/50)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: thyssenkrupp AG (Duisburg und Essen, Vācija) (pārstāvji: M. Klusmann, J. Ziebarth un M. Dästner, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp ikvienas personas, kas iestājusies lietā, izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp ikvienas personas, kas iestājusies lietā, izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini definējusi jaunus konkrētu produktu tirgus attiecībā uz karsti cinkotu tēraudu transportlīdzekļu vajadzībām (Auto HDG) un dažiem iesaiņojuma tērauda veidiem, kā rezultātā esot tikusi kļūdaini analizēta tirgus ietekme pēc apvienošanās, jo īpaši tāpēc, ka lēmumā neesot ņemti vērā nozīmīgi piedāvājuma un pieprasījuma aizstājamības elementi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka atbildētāja tirgus definīcijā kļūdaini neesot iekļāvusi cinkotu tēraudu un nav ņēmusi vērā cinkotu rūpniecības un transportlīdzekļu nozares produktu aizstājamību. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini definējusi jaunus konkrētu produktu tirgus attiecībā uz karsti cinkotu tēraudu transportlīdzekļu vajadzībām (Auto HDG) un dažiem iesaiņojuma tērauda veidiem, kā rezultātā esot tikusi kļūdaini analizēta tirgus ietekme pēc apvienošanās, jo īpaši tāpēc, ka lēmumā neesot ņemti vērā nozīmīgi piedāvājuma un pieprasījuma aizstājamības elementi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka atbildētāja tirgus definīcijā kļūdaini neesot iekļāvusi cinkotu tēraudu un nav ņēmusi vērā cinkotu rūpniecības un transportlīdzekļu nozares produktu aizstājamību.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini definējusi EEZ, nevis pasaules mēroga tirgu gan Auto HDG, gan iesaiņojuma tēraudam. Tā rezultātā atbildētāja kļūdaini interpretēja tirgus izpētes rezultātus un pušu iesniegtās iekšējās dokumentācijas novērtējumu un, neveicot pietiekamu ekonomisko analīzi, neievēroja pareizu procedūru un lietas taisnīgas izskatīšanas principus. Turklāt Komisija esot balstījusies uz neizšķirīgiem un nepārliecinošiem pierādījumiem, lai secinātu, ka importa plūsmas neietekmē cenas EEZ attiecībā uz Auto HDG un iesaiņojuma tēraudu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini definējusi EEZ, nevis pasaules mēroga tirgu gan Auto HDG, gan iesaiņojuma tēraudam. Tā rezultātā atbildētāja kļūdaini interpretēja tirgus izpētes rezultātus un pušu iesniegtās iekšējās dokumentācijas novērtējumu un, neveicot pietiekamu ekonomisko analīzi, neievēroja pareizu procedūru un lietas taisnīgas izskatīšanas principus. Turklāt Komisija esot balstījusies uz neizšķirīgiem un nepārliecinošiem pierādījumiem, lai secinātu, ka importa plūsmas neietekmē cenas EEZ attiecībā uz Auto HDG un iesaiņojuma tēraudu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi būtiskas procesuālās prasības un pieļāvusi kļūdu pēc būtības, it kā konstatējot būtisku šķēršļi efektīvai konkurencei atsevišķā Auto HDG produktu tirgū. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi būtiskas procesuālās prasības un pieļāvusi kļūdu pēc būtības, it kā konstatējot būtisku šķēršļi efektīvai konkurencei atsevišķā Auto HDG produktu tirgū.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka attiecībā uz apgalvotajiem atsevišķajiem skārda plākšņu (TP), elektrolītiskā ar hromu pārklātā tērauda (ECCS) un laminētā tērauda tirgiem Komisijas konkurences vērtējums balstās uz nepareizu SIEC testa interpretāciju un piemērošanu, kas prettiesiski apvieno nesavienojamus SIEC elementus, kas izriet no individuāla dominējoša stāvokļa un nekoordinētas (oligopolistiskas) horizontālas ietekmes. Prasītāja arī apgalvo, ka attiecībā uz importu ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, kas balstās uz selektīvi atlasītām tirgus izpētes cenām un dažiem nepareizi interpretētiem iekšējiem dokumentiem, kuru dēļ atbildētāja esot nepamatoti ignorējusi TP un ECCS augsta līmeņa importa nozīmīgumu un ruļļu pārstrādātāju ienākšanas tirgū, kas jau ir noticis citās pasaules daļās, potenciālu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka attiecībā uz apgalvotajiem atsevišķajiem skārda plākšņu (TP), elektrolītiskā ar hromu pārklātā tērauda (ECCS) un laminētā tērauda tirgiem Komisijas konkurences vērtējums balstās uz nepareizu SIEC testa interpretāciju un piemērošanu, kas prettiesiski apvieno nesavienojamus SIEC elementus, kas izriet no individuāla dominējoša stāvokļa un nekoordinētas (oligopolistiskas) horizontālas ietekmes. Prasītāja arī apgalvo, ka attiecībā uz importu ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, kas balstās uz selektīvi atlasītām tirgus izpētes cenām un dažiem nepareizi interpretētiem iekšējiem dokumentiem, kuru dēļ atbildētāja esot nepamatoti ignorējusi TP un ECCS augsta līmeņa importa nozīmīgumu un ruļļu pārstrādātāju ienākšanas tirgū, kas jau ir noticis citās pasaules daļās, potenciālu.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot nepamatoti noraidījusi piedāvātos koriģējošos pasākumus attiecībā uz Auto HDG un iesaiņojuma tēraudu. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija neesot veikusi pienācīgu tirgus pārbaudi saistībā ar piedāvātajiem koriģējošajiem pasākumiem. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot nepamatoti noraidījusi piedāvātos koriģējošos pasākumus attiecībā uz Auto HDG un iesaiņojuma tēraudu. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija neesot veikusi pienācīgu tirgus pārbaudi saistībā ar piedāvātajiem koriģējošajiem pasākumiem.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu attiecībā uz sākotnējo bažu izzušanu, kādas bija izklāstītas paziņojumā par iebildumiem attiecībā uz orientēta grauda struktūras elektrotehnisko tēraudu (GOES). |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu attiecībā uz sākotnējo bažu izzušanu, kādas bija izklāstītas paziņojumā par iebildumiem attiecībā uz orientēta grauda struktūras elektrotehnisko tēraudu (GOES).

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi procesuālu kļūdu, nepiespiežot sniegt atbildes uz daudzajiem informācijas pieprasījumiem, kas tirgus dalībniekiem tika nosūtīti tās izmeklēšanas I un II posmā un uz kuriem daudzos gadījumos netika atbildēts. Prasītāja apgalvo, ka tā rezultātā ir pieļauta procesuāla kļūda un ir notikusi pierādījumu sagrozīšana. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi procesuālu kļūdu, nepiespiežot sniegt atbildes uz daudzajiem informācijas pieprasījumiem, kas tirgus dalībniekiem tika nosūtīti tās izmeklēšanas I un II posmā un uz kuriem daudzos gadījumos netika atbildēts. Prasītāja apgalvo, ka tā rezultātā ir pieļauta procesuāla kļūda un ir notikusi pierādījumu sagrozīšana.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/42

---

Prasība, kas celta 2019. gada 30. augustā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (“GRILLOUMI BURGER”)

(Lieta T-595/19)

(2019/C 357/51)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) (pārstāvji: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, un V. Marsland, Solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Fontana Food AB (Tyresö, Zviedrija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “GRILLOUMI BURGER” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 963 283

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 19. jūnija lēmums lietā R 1356/2018-4

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest atbildētājam segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas, kas lūdz atcelšanu, izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt prasītājas, kas lūdz atcelšanu, izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkta pārkāpums.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/43 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/43

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 18. jūlija rīkojums – Taminco un Arysta LifeScience Great Britain/EFSA

(Lieta T-621/17) (1)

(2019/C 357/52)

Tiesvedības valoda – angļu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 374, 6.11.2017.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/44

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. jūlija rīkojums – AMVAC Netherlands/EFSA

(Lieta T-720/18) (1)

(2019/C 357/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 357/44

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. augusta rīkojums – Cantieri del Mediterraneo/Komisija

(Lieta T-335/19) (1)

(2019/C 357/54)

Tiesvedības valoda – itāļu

Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 246, 22.7.2019.

---