# Den Europæiske Unions C 428/2019

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 428 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 62. årgang20. december 2019 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 428

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

62. årgang20. december 2019

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | II   Meddelelser |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2019/C 428/01 | Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9598 — Allianz/T&R) (
  1
  ) | 1 |
| 2019/C 428/02 | Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9671 — Apollo/Blue Group) (
  1
  ) | 2 |
| 2019/C 428/03 | Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9639 — CDC/EDF/Dalkia Investissement) (
  1
  ) | 3 |
| 2019/C 428/04 | Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9627 — APG/Elecnor/CC&I) (
  1
  ) | 4 |

Indhold

Side

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2019/C 428/01

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9598 — Allianz/T&R) (
  1
  )

1

1

2019/C 428/02

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9671 — Apollo/Blue Group) (
  1
  )

1

2

2019/C 428/03

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9639 — CDC/EDF/Dalkia Investissement) (
  1
  )

1

3

2019/C 428/04

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9627 — APG/Elecnor/CC&I) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Oplysninger |
| --- | --- |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Rådet |
| 2019/C 428/05 | Rådets afgørelse af 19. december 2019 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan | 5 |
| | Europa-Kommissionen |
| 2019/C 428/06 | Euroens vekselkurs — 19. december 2019 | 7 |
| 2019/C 428/07 | Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer for rapportering om katastroferisikostyring, artikel 6, stk. 1, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU | 8 |
| 2019/C 428/08 | Kommissionens afgørelse (EU) 2019/... af 16. december 2019 om fornyelse af Kommissionens ekspertgruppe Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning | 34 |

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Rådet

2019/C 428/05

Rådets afgørelse af 19. december 2019 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan

5

Europa-Kommissionen

2019/C 428/06

Euroens vekselkurs — 19. december 2019

7

2019/C 428/07

Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer for rapportering om katastroferisikostyring, artikel 6, stk. 1, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU

8

2019/C 428/08

Kommissionens afgørelse (EU) 2019/... af 16. december 2019 om fornyelse af Kommissionens ekspertgruppe Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning

34

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN |
| | Europa-Kommissionen |
| 2019/C 428/09 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9503 — Gardner Denver/Ingersoll Industrials) (
  1
  ) | 41 |
| 2019/C 428/10 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9701 — InfraVia/Iliad/Iliad 73) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 43 |
| | ANDET |
| | Europa-Kommissionen |
| 2019/C 428/11 | Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 | 44 |
| 2019/C 428/12 | Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer | 48 |

V   Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

2019/C 428/09

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9503 — Gardner Denver/Ingersoll Industrials) (
  1
  )

1

41

2019/C 428/10

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9701 — InfraVia/Iliad/Iliad 73) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

43

ANDET

Europa-Kommissionen

2019/C 428/11

Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

44

2019/C 428/12

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

48

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/1

---

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag M.9598 — Allianz/T&R)

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/01)

Den 5. december 2019 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med det indre marked. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1). Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:

| — | under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
| --- | --- |

—

under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor

| — | i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9598. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9598. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten.

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/2

---

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag M.9671 — Apollo/Blue Group)

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/02)

Den 12. december 2019 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med det indre marked. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1). Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:

| — | under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
| --- | --- |

—

under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor

| — | i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9671. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9671. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten.

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/3

---

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag M.9639 — CDC/EDF/Dalkia Investissement)

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/03)

Den 13. december 2019 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med det indre marked. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1). Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på fransk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:

| — | under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
| --- | --- |

—

under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor

| — | i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9639. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9639. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten.

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/4

---

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag M.9627 — APG/Elecnor/CC&I)

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/04)

Den 13. december 2019 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med det indre marked. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1). Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:

| — | under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
| --- | --- |

—

under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor

| — | i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9627. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32019M9627. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten.

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1.

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Rådet

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/5

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 19. december 2019

om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan

(2019/C 428/05)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 235/2008/EF af 11. marts 2008 om nedsættelse af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan (1), særlig artikel 3, stk. 5,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved afgørelse af 18. december 2017 (2) udnævnte Rådet tre medlemmer af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan (»organet«) for en mandatperiode på tre år fra den 1. februar 2018. |
| --- | --- |

(1)

Ved afgørelse af 18. december 2017 (2) udnævnte Rådet tre medlemmer af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan (»organet«) for en mandatperiode på tre år fra den 1. februar 2018.

| (2) | Et af de tre medlemmer af organet, som Rådet havde udnævnt, Jaume GARCIA, trådte tilbage inden ophøret af sin mandatperiode. |
| --- | --- |

(2)

Et af de tre medlemmer af organet, som Rådet havde udnævnt, Jaume GARCIA, trådte tilbage inden ophøret af sin mandatperiode.

| (3) | Det er derfor nødvendigt at udnævne et nyt medlem af organet. |
| --- | --- |

(3)

Det er derfor nødvendigt at udnævne et nyt medlem af organet.

| (4) | I henhold til artikel 3, stk. 2, i afgørelse nr. 235/2008/EF vælges medlemmerne af organet blandt eksperter med særlig kompetence inden for statistik — |
| --- | --- |

(4)

I henhold til artikel 3, stk. 2, i afgørelse nr. 235/2008/EF vælges medlemmerne af organet blandt eksperter med særlig kompetence inden for statistik —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Priit POTISEPP udnævnes til medlem som repræsentant for Rådet i Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan for en mandatperiode på tre år.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2019.

På Rådets vegne

K. MIKKONEN

Formand

---

(1)  EUT L 73 af 15.3.2008, s. 17.

1

(2)  Rådets afgørelse af 18. december 2017 om udnævnelse af tre medlemmer af Det Rådgivende Organ for Statistisk Styring på Europæisk Plan (EUT C 439 af 20.12.2017, s. 5).

2

---

Europa-Kommissionen

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/7

---

Euroens vekselkurs (1)

19. december 2019

(2019/C 428/06)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,1117 |
| JPY | japanske yen | 121,73 |
| DKK | danske kroner | 7,4723 |
| GBP | pund sterling | 0,85073 |
| SEK | svenske kroner | 10,4780 |
| CHF | schweiziske franc | 1,0899 |
| ISK | islandske kroner | 137,20 |
| NOK | norske kroner | 9,9785 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 25,473 |
| HUF | ungarske forint | 330,52 |
| PLN | polske zloty | 4,2617 |
| RON | rumænske leu | 4,7710 |
| TRY | tyrkiske lira | 6,6022 |
| AUD | australske dollar | 1,6188 |
| CAD | canadiske dollar | 1,4588 |
| HKD | hongkongske dollar | 8,6687 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,6898 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,5074 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 296,60 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 15,9180 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 7,7931 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,4398 |
| IDR | indonesiske rupiah | 15 551,77 |
| MYR | malaysiske ringgit | 4,6047 |
| PHP | filippinske pesos | 56,263 |
| RUB | russiske rubler | 69,4593 |
| THB | thailandske bath | 33,568 |
| BRL | brasilianske real | 4,5163 |
| MXN | mexicanske pesos | 21,1158 |
| INR | indiske rupee | 79,0320 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,1117

JPY

japanske yen

121,73

DKK

danske kroner

7,4723

GBP

pund sterling

0,85073

SEK

svenske kroner

10,4780

CHF

schweiziske franc

1,0899

ISK

islandske kroner

137,20

NOK

norske kroner

9,9785

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

25,473

HUF

ungarske forint

330,52

PLN

polske zloty

4,2617

RON

rumænske leu

4,7710

TRY

tyrkiske lira

6,6022

AUD

australske dollar

1,6188

CAD

canadiske dollar

1,4588

HKD

hongkongske dollar

8,6687

NZD

newzealandske dollar

1,6898

SGD

singaporeanske dollar

1,5074

KRW

sydkoreanske won

1 296,60

ZAR

sydafrikanske rand

15,9180

CNY

kinesiske renminbi yuan

7,7931

HRK

kroatiske kuna

7,4398

IDR

indonesiske rupiah

15 551,77

MYR

malaysiske ringgit

4,6047

PHP

filippinske pesos

56,263

RUB

russiske rubler

69,4593

THB

thailandske bath

33,568

BRL

brasilianske real

4,5163

MXN

mexicanske pesos

21,1158

INR

indiske rupee

79,0320

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/8

---

Meddelelse fra Kommissionen

Retningslinjer for rapportering om katastroferisikostyring, artikel 6, stk. 1, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU

(2019/C 428/07)

| Bemærk: Henvisninger til afgørelse nr. 1313/2013/EU (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 924) skal forstås som: afgørelse nr. 1313/2013/EU som ændret ved afgørelse (EU) 2019/420 (EUT L 77 I af 20.3.2019, s. 1).
  I lyset af artikel 28, stk. 1, litra a), i afgørelse nr. 1313/2013/EU forstås der ved henvisninger til medlemsstater de deltagende stater som defineret i artikel 4, stk. 12, i afgørelse nr. 1313/2013/EU. |
| --- |

Bemærk: Henvisninger til afgørelse nr. 1313/2013/EU (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 924) skal forstås som: afgørelse nr. 1313/2013/EU som ændret ved afgørelse (EU) 2019/420 (EUT L 77 I af 20.3.2019, s. 1).

I lyset af artikel 28, stk. 1, litra a), i afgørelse nr. 1313/2013/EU forstås der ved henvisninger til medlemsstater de deltagende stater som defineret i artikel 4, stk. 12, i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

Indholdsfortegnelse

| Retningslinjer for rapportering om katastroferisikostyring, artikel 6, stk. 1, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU | 9 |
| --- | --- |

| Indledning | 9 |
| --- | --- |

| Formål og anvendelsesområde | 9 |
| --- | --- |

| SKABELON FOR DEN SAMMENFATTENDE RAPPORT OM KATASTROFERISIKOSTYRING | 11 |
| --- | --- |

| Del I. Risikovurdering | 11 |
| --- | --- |

| Del II. Vurdering af risikostyringskapacitet | 17 |
| --- | --- |

| Del III. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og efter omstændighederne risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser | 22 |
| --- | --- |

| TILHØRENDE VEJLEDNING TIL SKABELONEN | 25 |
| --- | --- |

| Del I. Risikovurdering | 25 |
| --- | --- |

| 1.1. | Indledning | 25 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 1 til 8 (del I) | 26 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| Del II. Vurdering af risikostyringskapacitet | 30 |
| --- | --- |

| 2.1. | Indledning | 30 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 9 til 20 (del II) | 30 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| Del III. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser, og, hvor det er relevant, risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser | 32 |
| --- | --- |

| 3.1. | Indledning | 32 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 21 til 24 (del III) | 32 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| BILAG | 28 |
| --- | --- |

| Ikke-udtømmende liste over risici, der er relevante i henhold til EU's lovgivning og/eller politikker | 28 |
| --- | --- |

| Ikke-udtømmende liste over tværgående områder af fælles interesse i EU's lovgivning og/eller politikker | 30 |
| --- | --- |

Retningslinjer for rapportering om katastroferisikostyring, artikel 6, stk. 1, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU

Indledning

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013/EU af 17. december 2013 om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme (1), som ændret den 21. marts 2019 (2), skal medlemsstaterne forelægge Kommissionen en sammenfatning af de relevante aspekter af deres risikovurdering og vurdering af deres risikostyringskapacitet med fokus på centrale risici. Medlemsstaterne skal i henhold til afgørelsen endvidere give oplysninger om de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger, der er nødvendige for at håndtere centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og efter omstændighederne risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser (3).

Kommissionen har sammen med medlemsstaterne fået til opgave at udarbejde retningslinjer for fremsendelse af sammenfatningen senest den 22. december 2019 (4).

Disse retningslinjer er udformet som en skabelon, der indeholder en liste over alle de vigtigste spørgsmål, der skal behandles i de nationale sammenfatninger, og den ledsagende vejledning til korrekt udfyldelse af skabelonen. Retningslinjerne er ikke bindende og har til formål at hjælpe med at sammenfatte de relevante aspekter af:

| 1. | risikovurderingen med fokus på centrale risici |
| --- | --- |

1.

risikovurderingen med fokus på centrale risici

| 2. | vurderingen af risikostyringskapaciteten med fokus på centrale risici |
| --- | --- |

2.

vurderingen af risikostyringskapaciteten med fokus på centrale risici

| 3. | og en beskrivelse af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og efter omstændighederne risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser. |
| --- | --- |

3.

og en beskrivelse af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og efter omstændighederne risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser.

I sammenfatningen af de relevante elementer i risikovurderingen og vurderingen af risikostyringskapaciteten bør der fokuseres på centrale risici. Det er op til medlemsstaterne at definere centrale risici. Medlemsstaterne opfordres til at fremsende deres sammenfatninger til Kommissionen første gang senest den 31. december 2020. Efterfølgende bør medlemsstaterne fremsende sammenfatninger hvert tredje år, og når der indtræder en væsentlig ændring.

I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, er medlemsstaterne ikke forpligtet til at udveksle følsomme oplysninger, som — hvis de udbredes — vil kunne skade deres væsentlige sikkerhedsinteresser.

Disse retningslinjer erstatter Kommissionens meddelelse om retningslinjer for vurdering af risikostyringskapacitet (5).

Formål og anvendelsesområde

Retningslinjerne har til formål at lette medlemsstaternes rapportering med henblik på at opfylde målsætningerne i afgørelse nr. 1313/2013/EU, navnlig:

| — | »at opnå et højt niveau af beskyttelse mod katastrofer ved at forebygge eller reducere deres potentielle virkninger, ved at fremme en forebyggelseskultur samt ved at forbedre samarbejdet mellem civilbeskyttelsestjenesterne og andre relevante tjenester« (6) |
| --- | --- |

—

»at opnå et højt niveau af beskyttelse mod katastrofer ved at forebygge eller reducere deres potentielle virkninger, ved at fremme en forebyggelseskultur samt ved at forbedre samarbejdet mellem civilbeskyttelsestjenesterne og andre relevante tjenester« (6)

| — | at forelægge Kommissionen de nødvendige oplysninger, således at den kan opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 5, navnlig:






  a) | træffe foranstaltninger til at forbedre vidensbasen om katastroferisici og til bedre at lette og fremme samarbejdet og udvekslingen af viden, resultaterne af videnskabelig forskning og innovation, bedste praksis og oplysninger, herunder blandt medlemsstater, der har fælles risici |
| --- | --- | --- |

—

at forelægge Kommissionen de nødvendige oplysninger, således at den kan opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 5, navnlig:

a)

træffe foranstaltninger til at forbedre vidensbasen om katastroferisici og til bedre at lette og fremme samarbejdet og udvekslingen af viden, resultaterne af videnskabelig forskning og innovation, bedste praksis og oplysninger, herunder blandt medlemsstater, der har fælles risici

| b) | støtte og fremme medlemsstaternes aktiviteter med hensyn til vurdering og kortlægning af risici gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse |
| --- | --- |

b)

støtte og fremme medlemsstaternes aktiviteter med hensyn til vurdering og kortlægning af risici gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse

| c) | udarbejde og regelmæssigt ajourføre en tværsektoriel oversigt over og kortlægning af de naturskabte og menneskeskabte katastroferisici, som Unionen måtte stå over for, ved at følge en sammenhængende tilgang på tværs af forskellige politikområder, som kan tackle eller påvirke katastrofeforebyggelse og under behørig hensyntagen til de sandsynlige konsekvenser af klimaændringer |
| --- | --- |

c)

udarbejde og regelmæssigt ajourføre en tværsektoriel oversigt over og kortlægning af de naturskabte og menneskeskabte katastroferisici, som Unionen måtte stå over for, ved at følge en sammenhængende tilgang på tværs af forskellige politikområder, som kan tackle eller påvirke katastrofeforebyggelse og under behørig hensyntagen til de sandsynlige konsekvenser af klimaændringer

| d) | tilskynde til udveksling af god praksis for udarbejdelse af nationale civilbeskyttelsessystemer med henblik på at kunne håndtere konsekvenserne af klimaændringer |
| --- | --- |

d)

tilskynde til udveksling af god praksis for udarbejdelse af nationale civilbeskyttelsessystemer med henblik på at kunne håndtere konsekvenserne af klimaændringer

| e) | fremme og støtte udarbejdelsen og gennemførelsen af medlemsstaternes risikostyringsaktiviteter gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse |
| --- | --- |

e)

fremme og støtte udarbejdelsen og gennemførelsen af medlemsstaternes risikostyringsaktiviteter gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse

| f) | indsamle og formidle de oplysninger, som medlemsstaterne stiller til rådighed, organisere udveksling af erfaringer med vurdering af risikostyringskapaciteten og lette udvekslingen af bedste praksis med hensyn til planlægning af forebyggelse og beredskab, herunder gennem frivillige peerevalueringer |
| --- | --- |

f)

indsamle og formidle de oplysninger, som medlemsstaterne stiller til rådighed, organisere udveksling af erfaringer med vurdering af risikostyringskapaciteten og lette udvekslingen af bedste praksis med hensyn til planlægning af forebyggelse og beredskab, herunder gennem frivillige peerevalueringer

| g) | regelmæssigt og i overensstemmelse med fristerne i artikel 6, litra c), aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af artikel 6 |
| --- | --- |

g)

regelmæssigt og i overensstemmelse med fristerne i artikel 6, litra c), aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af artikel 6

| h) | fremme anvendelsen af forskellige EU-midler, der kan støtte bæredygtig katastrofeforebyggelse og tilskynde medlemsstaterne og regionerne til at udnytte disse finansieringsmuligheder |
| --- | --- |

h)

fremme anvendelsen af forskellige EU-midler, der kan støtte bæredygtig katastrofeforebyggelse og tilskynde medlemsstaterne og regionerne til at udnytte disse finansieringsmuligheder

| i) | fremhæve betydningen af risikoforebyggelse, hjælpe medlemsstaterne med bevidstgørelse af befolkningen, oplysning af offentligheden og uddannelse og støtte medlemsstaternes indsats for at levere offentlige oplysninger om varslingssystemer ved at udarbejde retningslinjer om disse systemer, herunder på et grænseoverskridende niveau |
| --- | --- |

i)

fremhæve betydningen af risikoforebyggelse, hjælpe medlemsstaterne med bevidstgørelse af befolkningen, oplysning af offentligheden og uddannelse og støtte medlemsstaternes indsats for at levere offentlige oplysninger om varslingssystemer ved at udarbejde retningslinjer om disse systemer, herunder på et grænseoverskridende niveau

| j) | fremme forebyggelsesforanstaltninger i medlemsstater og tredjelande, jf. artikel 28 gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse og |
| --- | --- |

j)

fremme forebyggelsesforanstaltninger i medlemsstater og tredjelande, jf. artikel 28 gennem udveksling af bedste praksis og fremme adgang til specifik viden og ekspertise i spørgsmål af fælles interesse og

| k) | i tæt samråd med medlemsstaterne træffe yderligere nødvendige understøttende og supplerende forebyggelsesforanstaltninger, som er nødvendige for at opfylde det mål, der er anført i artikel 3, stk. 1, litra a) |
| --- | --- |

k)

i tæt samråd med medlemsstaterne træffe yderligere nødvendige understøttende og supplerende forebyggelsesforanstaltninger, som er nødvendige for at opfylde det mål, der er anført i artikel 3, stk. 1, litra a)

| — | at forelægge Kommissionen de nødvendige oplysninger for at fastlægge og støtte prioriteter og foranstaltninger for katastroferisikostyring under forskellige EU-fonde og -instrumenter |
| --- | --- |

—

at forelægge Kommissionen de nødvendige oplysninger for at fastlægge og støtte prioriteter og foranstaltninger for katastroferisikostyring under forskellige EU-fonde og -instrumenter

| — | at hjælpe med at formulere beslutninger om, hvordan man prioriterer og fordeler investeringer i forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltninger på et mere oplyst grundlag. |
| --- | --- |

—

at hjælpe med at formulere beslutninger om, hvordan man prioriterer og fordeler investeringer i forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltninger på et mere oplyst grundlag.

Som krævet i den gældende lovgivning om EU-civilbeskyttelsesmekanismen (artikel 6 i afgørelse nr. 1313/2013/EU) fremlagde medlemsstaterne sammenfatninger af deres nationale risikovurderinger (december 2015 og 2018) og vurderinger af risikostyringskapaciteten (august 2018) for Kommissionen. De modtagne bidrag viste, at disse vurderinger tog udgangspunkt i en bred vifte af forskellige processer og metoder.

Nærværende retningslinjer forenkler og strømliner i væsentlig grad rapporteringsprocessen i henhold til artikel 6. De bygger på erfaringer med praktisk gennemførelse af nationale risikovurderinger og kortlægning af risici for større naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer i medlemsstaterne og på de nationale vurderingsrapporter om risikostyringskapaciteten, der er blevet fremlagt for Kommissionen. De tager endvidere hensyn til Kommissionens tidligere arbejdsdokument om retningslinjer for risikovurdering og -kortlægning til katastrofehåndtering (7) og retningslinjerne for vurdering af risikostyringskapacitet (8). Her er kravene i henhold til den gældende EU-lovgivning taget i betragtning, men de berører ikke de pågældende forpligtelser (9).

SKABELON FOR DEN SAMMENFATTENDE RAPPORT OM KATASTROFERISIKOSTYRING

Del I. Risikovurdering

| 1. | Risikovurderingsproces |
| --- | --- |

1.

Beskriv, hvordan processen for risikovurdering indgår i de overordnede rammer for katastroferisikostyring. Præciser de lovgivningsmæssige, proceduremæssige og institutionelle aspekter. Forklar, hvorvidt ansvaret for risikovurderingen ligger på nationalt eller et passende subnationalt niveau.

| 2. | Høring af de relevante myndigheder og interessenter |
| --- | --- |

2.

Angiv, hvilke berørte myndigheder og interessenter der er inddraget i risikovurderingsprocessen.

Hvis relevant:

  Angiv, hvordan de er inddraget, præciser deres roller og ansvarsområder.

| 3. | Identificering af de centrale risici på nationalt og subnationalt niveau |
| --- | --- |

3.

Identificer de centrale risici, der kan have væsentlige negative menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale konsekvenser (herunder på sikkerhedsområdet).

Identificer på baggrund af ovenstående centrale risici:

| 3.1. | alle de centrale risici, der kan have væsentlige negative grænseoverskridende konsekvenser, som stammer fra eller påvirker nabolandet eller -landene |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | alle de centrale risici, der er forbundet med en lav sandsynlighed og store konsekvenser. |
| --- | --- |

3.2.

Hvis relevant:

| 3.3. | Identificer alle de centrale forventede fremtidige risici. Disse risici omfatter eventuelt nye risici (10), der kan have betydelige negative menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhedsmæssige konsekvenser). |
| --- | --- |

3.3.

| 4. | Identificering af konsekvenser af klimaændringer |
| --- | --- |

4.

Kortlæg, hvilke af ovenstående centrale risici, der er knyttet direkte til konsekvenser af klimaændringer. Tag højde for den eksisterende nationale og subnationale strategi og/eller handlingsplaner for tilpasning til klimaændringer (11) eller — hvor det er relevant — eventuelle relevante vurderinger af klimarisici og sårbarheder.

| 5. | Risikoanalyse |
| --- | --- |

5.

Beskriv niveauinddelingen af sandsynlighed og konsekvenser i forbindelse med de identificerede centrale risici (i S3), herunder de centrale grænseoverskridende risici og centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser og, hvor det er relevant, fremtidige og/eller nye risici.

Fremlæg resultaterne i en enkelt risikomatrice eller anden visualiseret graf/model, hvis det er relevant.

Hvis relevant:

  Beskriv de metoder, modeller og teknikker, der anvendes til at vurdere de forskellige risicis eller risikoscenariers sandsynlighed og konsekvenser.

| 6. | Risikokortlægning |
| --- | --- |

6.

Anfør, hvorvidt der er udarbejdet risikokort, der viser den forventede rumlige fordeling af de centrale risici, der blev identificeret i identifikations- og analysefaserne (S3, S4 og S5). I givet fald medtages disse.

| 7. | Overvågning og gennemgang af risikovurdering |
| --- | --- |

7.

Skitser det system, der anvendes til overvågning og gennemgang af risikovurderingen til inddragelse af nye udviklinger.

| 8. | Videreformidling af resultater af riskikovurderinger |
| --- | --- |

8.

Beskriv processen for videreformidling af resultaterne af den nationale risikovurdering. Skitser, hvordan resultaterne af risikovurderingen udveksles mellem de politiske beslutningstagere, forskellige offentlige myndigheder med forskellige typer ansvar, forskellige forvaltningsniveauer og andre relevante interessenter. Anfør, om og hvordan offentligheden informeres om resultaterne af risikovurderingen for at gøre opmærksom på risici i det/den pågældende land eller region og/eller sætte offentligheden i stand til at træffe informerede beslutninger med henblik på egen beskyttelse.

| Valgfrit: God praksis |
| --- |
| Skitser nylig god praksis af relevans for spørgsmål 1 til 8. |

Valgfrit: God praksis

Skitser nylig god praksis af relevans for spørgsmål 1 til 8.

Del II. Vurdering af risikostyringskapacitet

| 9. | Lovgivningsmæssig, proceduremæssig og/eller institutionel ramme |
| --- | --- |

9.

Beskriv den gældende ramme for vurderingsprocessen(-erne) for risikostyringskapaciteten. Anfør, om denne/disse er baseret på en retsakt, en strategisk plan, en gennemførelsesplan eller andre proceduremæssige rammer.

Hvis relevant:

  Anfør, hvor ofte risikostyringskapaciteten er genstand for en vurdering.

Anfør, hvorvidt vurderingen(-erne) af risikostyringskapaciteten anvendes med henblik på beslutningstagning.

| 10. | De kompetente myndigheders roller og ansvarsområder |
| --- | --- |

10.

Beskriv de kompetente myndigheders roller og ansvarsområder på nationalt eller subnationalt plan (alt efter hvad der er relevant), idet der sondres mellem risikovurdering, -forebyggelse, -beredskab og -indsats, og med fokus på styring af de identificerede centrale risici.

Angiv, hvordan den horisontale koordinering (den tværsektorielle tilgang) sikres mellem disse kompetente myndigheder med fokus på styringen af de identificerede centrale risici.

| 11. | De relevante interessenters roller |
| --- | --- |

11.

Anfør, om relevante interessenter informeres om og inddrages i processen(-erne) for katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici. Beskriv i givet fald hvordan.

| 12. | Procedurer og foranstaltninger på nationalt, subnationalt og lokalt niveau |
| --- | --- |

12.

Procedurer og foranstaltninger på nationalt, subnationalt og lokalt niveau

Beskriv de fastlagte procedurer til sikring af et vertikalt samarbejde mellem de nationale, subnationale og lokale myndigheder, der er involveret i katastroferisikostyringsprocessen(-erne) i forbindelse med de identificerede centrale risici.

| 13. | Procedurer og foranstaltninger på grænseoverskridende, interregionalt og internationalt niveau |
| --- | --- |

13.

Beskriv de procedurer, der er indført til sikring af et samarbejde på grænseoverskridende, interregionalt og internationalt niveau inden for katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici. Beskriv de foranstaltninger, der er truffet for at sikre katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici.

Hvis relevant:
  Anfør, om politikkerne om katastroferisikostyring bliver udarbejdet på en måde, der tager hensyn til internationale forpligtelser, såsom Sendairammen for katastrofeforebyggelse 2015-2030 og målene for bæredygtig udvikling i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling.

| 14. | Fokus på foranstaltninger til tilpasning til klimaændringer |
| --- | --- |

14.

Anfør, om der er etableret synergier mellem katastrofeforebyggelse og foranstaltninger til tilpasning til klimaændringer på nationalt eller subnationalt plan (alt efter hvad der er relevant) i forbindelse med de identificerede centrale risici, der er forbundet med klimaændringer (S4). Beskriv i givet fald hvordan.

| 15. | Fokus på foranstaltninger til beskyttelse af kritisk infrastruktur |
| --- | --- |

15.

Anfør, om der er truffet foranstaltninger til at beskytte kritisk infrastruktur, der anses for at være relevant for videreførelsen af vitale samfundsmæssige funktioner.

| 16. | Finansieringskilde(r) |
| --- | --- |

16.

Anfør, om budgettet giver mulighed for at anvende ressourcer på en fleksibel måde i tilfælde af et akut behov, og i hvilket omfang katastrofefondene fremmer forebyggende foranstaltninger.

Beskriv de anvendte finansieringskilder (f.eks. nationale, subnationale, offentlige, private, herunder forsikrings-, EU- og andre internationale kilder) for at træffe prioriterede foranstaltninger inden for katastroferisikostyring ved vurderingen, forebyggelsen, beredskabet og indsatsen knyttet til de identificerede centrale risici.

| 17. | Infrastruktur, aktiver og udstyr |
| --- | --- |

17.

Angiv, hvad der gøres for at sikre, at der er tilstrækkelige aktiver til rådighed til at afbøde konsekvenserne af katastrofer og reagere hurtigt på katastrofer, der er forbundet med de identificerede centrale risici.

| 18. | Fokus på indsamling af og procedurer for data om katastrofetab |
| --- | --- |

18.

Anfør, om der er indført et system til indsamling af data om katastrofetab. Beskriv, hvordan dataene vedrørende de identificerede centrale risici indsamles.

| 19. | Fokus på udstyr til og procedurer for systemer til tidlig varsling |
| --- | --- |

19.

Beskriv de systemer, der er indført til tidlig påvisning af farer og overvågning af de identificerede centrale risici. Anfør, om systemet omfatter prognosemetoder.

| 20. | Risikoinformation og -formidling for at øge offentlighedens bevidsthed |
| --- | --- |

20.

Angiv, hvordan offentligheden oplyses om, hvad der skal gøres for at imødegå risici. Anfør eksempelvis, hvorvidt der er iværksat en strategi til at informere offentligheden og øge bevidstheden. Anfør, om og hvordan målgrupperne inddrages i definitionen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltningerne og i gennemførelsen af risikoinformations- og -formidlingsaktiviteterne.

| Valgfrit: God praksis |
| --- |
| Skitser nylig god praksis af relevans for spørgsmål 9 til 20. |

Valgfrit: God praksis

Skitser nylig god praksis af relevans for spørgsmål 9 til 20.

Del III. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og efter omstændighederne risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser

| 21. | Centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser |
| --- | --- |

21.

Anfør de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser.

Udfyld nedenstående felt for hvert af de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser:

| 22. | Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger |
| --- | --- |

22.

| 22.1. | Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede forebyggelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

22.1.

| 22.2. | Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger. |
| --- | --- |

22.2.

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger.

Såfremt der i henhold til EU-lovgivningen eller -politikkerne allerede bliver stillet krav om rapportering af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af denne risiko, henvises der blot til de pågældende rapporter, der allerede er sendt til Kommissionen.

Hvis relevant:

| 23. | Risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser |
| --- | --- |

23.

Anfør eventuelle risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser.

Udfyld nedenstående felt for alle risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser:

| 24. | Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger |
| --- | --- |

24.

| 24.1. | Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede forebyggelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

24.1.

| 24.2. | Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger. |
| --- | --- |

24.2.

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger.

Såfremt der i henhold til EU-lovgivningen eller -politikkerne allerede bliver stillet krav om rapportering af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af denne risiko, henvises der blot til de pågældende rapporter, der allerede er sendt til Kommissionen.

TILHØRENDE VEJLEDNING TIL SKABELONEN

Del I. Risikovurdering

1.1.   Indledning

Formålet med risikovurderingen er at levere input til beslutningsprocessen og planlægningen af katastroferisikostyringen samt -kapaciteten for politiske beslutningstagere og relevante interessenter, herunder fra den private sektor, at oplyse offentligheden om risici og at overvåge og gennemgå risici og sårbarheder. Vurderingen danner således grundlag for planlægningen af katastroferisikostyringen og gennemførelsen af foranstaltningerne forbundet hermed. Kommissionen udarbejdede i den henseende allerede i 2010 retningslinjer for risikovurdering og -kortlægning til katastrofehåndtering (12) og udgiver regelmæssigt en oversigt over risici forbundet med natur- og menneskeskabte katastrofer, som EU kan blive udsat for (13).

Katastroferisikopolitikkerne på europæisk plan behandler forskellige emner, herunder naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer såsom: skovbrande, sundhedstrusler, pandemier, industrielle risici, kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare (CBRN) trusler, sikkerhed (cyber, terrorisme) og andet. Derudover er andre politikker også relevante for katastroferisikostyringen, herunder klimaændrings- og miljøpolitikkerne.

I henhold til artikel 4, stk. 7, i afgørelse nr. 1313/2013/EU er en risikovurdering »den overordnede tværsektorielle proces, hvor risici identificeres, analyseres og vurderes på nationalt eller på et relevant subnationalt niveau«. Risikoevalueringen (14) er en vigtig del af risikovurderingen til støtte for afgørelser, og evalueringen klarlægger, hvor der er behov for yderligere tiltag. Der gælder dog ikke et krav om rapportering af resultaterne af risikoevalueringen i forbindelse med disse retningslinjer i betragtning af denne fases politiske karakter. Hvis risikovurderingen allerede omfatter en evaluering af risiciene, kan denne forelægges for Kommissionen.

1.2.   Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 1 til 8 (del I)

S1. Risikovurderingsproces

Beskriv, hvordan processen for risikovurdering indgår i de overordnede rammer for katastroferisikostyring. Præciser de lovgivningsmæssige, proceduremæssige og institutionelle aspekter. Forklar, hvorvidt ansvaret for risikovurderingen ligger på nationalt og/eller et passende subnationalt niveau.

Anfør, hvorvidt det i henhold til lovgivningen eller andre proceduremæssige eller institutionelle krav (f.eks. et bestemt politikdokument) er påkrævet at gennemføre en national eller relevant subnational risikovurdering. Oplys navnet på den koordinerende myndighed, der er ansvarlig for at lede den nationale risikovurderingsproces.

Den lovgivningsmæssige/politiske ramme kan støtte landenes politiske beslutningstagere i forbindelse med oprettelsen af effektive mekanismer, der inddrager flere instanser, for at koordinere samarbejdet på nationalt plan om håndtering af identificerede risici. Rammen styrker endvidere samarbejdet mellem nationale agenturer/myndigheder for at forbedre et lands evne til at reagere på nye risici.

På grundlag af EU's analyse af de nationale rapporter om risikostyringskapaciteten, der blev sendt til Kommissionen i 2018, har de fleste medlemsstater anerkendt, at det er vigtigt at basere risikovurderingsprocessen på en lovgivningsmæssig eller proceduremæssig ramme. Nogle lande råder dog over særskilte lovgivningsmæssige rammer for forskellige risici, der eksempelvis bunder i forskellige EU-lovkrav (15).

S2. Høring af de relevante myndigheder og interessenter

Angiv, hvilke berørte myndigheder og interessenter der er inddraget i risikovurderingsprocessen.

Hvis relevant:

  Angiv, hvordan de er inddraget, præciser deres roller og ansvarsområder.

Det er vigtigt at inddrage en række relevante interessenter i udarbejdelsen af en risikovurdering. Herved tilskyndes de til at bidrage til katastroferisikostyringsprocessen. Relevante myndigheder og interessenter kan omfatte nationale og regionale myndigheder, herunder dem, der ikke bidrager direkte til vurderingsprocessen, f.eks. akademiske organisationer, forskningsorganisationer og den private sektor.

S3. Identificering af de centrale risici på nationalt og subnationalt niveau

Identificer de centrale risici (16), der kan have væsentlige negative menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale konsekvenser (herunder på sikkerhedsområdet).

Identificer de centrale risici på nationalt og subnationalt niveau.

Hvis relevant:
  Angiv, hvilke metoder/datakilder der blev anvendt til at identificere de centrale risici på nationalt og/eller relevant subnationalt niveau. Anfør, hvor det er relevant, om identificeringen af en risiko var baseret på et eller flere forskellige scenarier i forbindelse med hovedbegivenheden eller på en overordnet sandsynlighedsbaseret analyse på nationalt plan. Anfør, hvor det er relevant, om der blev anvendt en multirisikometode i forbindelse med opstillingen af modeller for scenarier/risici og risikoidentificering af eksisterende centrale risici (dvs. hvilke kaskadevirkninger af katastrofer der blev overvejet).

Risikoidentificering består i at finde, anerkende og beskrive risici, eventuelt på grundlag af sandsynlighed. Det er en screening, der udgør et indledende skridt i retning af den efterfølgende risikoanalysefase. Risikoidentificeringen bør så vidt muligt baseres på kvantitative (historiske og nylige statistiske) data. Det vil dog være hensigtsmæssigt at opstille scenarier og modelprognoser med henblik på også at identificere fremtidige risici. Der bør ideelt set findes alternative løsninger til håndtering af risici, som er vanskelige at måle, eller hvor oplysningerne vedrørende risikoen eventuelt er klassificerede. Undertiden er det på dette tidspunkt kun risiciene, der identificeres. Det betyder, at der skal identificeres typer af hændelser, der kan indtræffe i et givet område inden for en given tidsramme. I risikoidentificeringsfasen kigges der dog typisk allerede på konsekvenserne (de potentielle konsekvenser) af farerne eller risiciene. Dataene om konsekvenserne kan indsamles på en kvalitativ måde (f.eks. ved hjælp af ekspertudtalelser, efterretningsinformation, teknikker til induktivt ræsonnement og andet).

Forskellige risici kræver forskellige analyser. Det er generelt lettere at vurdere sandsynligheden for naturlige farer i betragtning af deres tidligere fortilfælde. Sandsynligheden kan vurderes kvalitativt (meget høj, høj, middel, lav, meget lav sandsynlighed) eller kvantitativt (tilbagevendelsesperioden, sandsynligheden for forekomst i løbet af et år, fem år, 100 år osv.). For visse risici er det ikke muligt at fastslå sandsynligheden for en hændelse, og der bør i givet fald søges alternative vurderinger. Sandsynligheden for, at en hændelse eller risiko indtræffer, bør så vidt muligt vurderes på grundlag af den historiske hyppighed af hændelser af samme omfang og på grundlag af de tilgængelige statistiske data, der er relevante for en analyse af de vigtigste drivkræfter, som kan bidrage til at identificere stadig hurtigere tendenser, f.eks. i forbindelse med klimaændringer. Geologiske data kan eksempelvis bidrage til at udvide undersøgelsestidsrammen for visse risici (f.eks. vulkaner, jordskælv og tsunamier).

Konsekvensernes niveau bør også vurderes kvalitativt og kvantitativt (17). Analysen af konsekvenserne bør i videst muligt omfang bygge på empirisk dokumentation og erfaringer fra tidligere katastrofedata eller etablerede kvantitative konsekvensmodeller. Hvor det er muligt, bør konsekvenserne af de enkelte risici eller farer vurderes i forhold til væsentlige negative konsekvenser inden for fire kategorier: menneskelige konsekvenser, økonomiske konsekvenser, miljømæssige konsekvenser, politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhedsmæssige konsekvenser). De forskellige konsekvenskategorier og -kriterier kan sammenfattes som følger:

| — | menneskelige konsekvenser, hvor der tages hensyn til dødsfald, forsvundne personer, sårede og syge personer samt personer, der skal evakueres, eller som ikke længere har adgang til basale tjenester. Kriterierne er typisk kvantitative |
| --- | --- |

—

menneskelige konsekvenser, hvor der tages hensyn til dødsfald, forsvundne personer, sårede og syge personer samt personer, der skal evakueres, eller som ikke længere har adgang til basale tjenester. Kriterierne er typisk kvantitative

| — | økonomiske konsekvenser, hvor der tages hensyn til finansielle og materielle tab samt økonomiske tab i forskellige økonomiske sektorer. Kriterierne er typisk kvantitative. Om muligt bør de indirekte økonomiske tab anslås |
| --- | --- |

—

økonomiske konsekvenser, hvor der tages hensyn til finansielle og materielle tab samt økonomiske tab i forskellige økonomiske sektorer. Kriterierne er typisk kvantitative. Om muligt bør de indirekte økonomiske tab anslås

| — | miljømæssige konsekvenser, hvor der tages hensyn til konsekvenser for naturressourcer, beskyttede områder og levesteder (skove, biodiversitet på jorden, akvatiske økosystemer, marine økosystemer osv.), naturlige miljøer og bymiljøer. Konsekvenser for kulturarv kan medtages i denne kategori (18). Kriterierne er typisk kvalitative, men kan også være kvantitative baseret på omkostningerne forbundet med tab eller genvinding eller vurderet kvalitativt ud fra skadens omfang eller den tid, det tager at genoprette den oprindelige tilstand |
| --- | --- |

—

miljømæssige konsekvenser, hvor der tages hensyn til konsekvenser for naturressourcer, beskyttede områder og levesteder (skove, biodiversitet på jorden, akvatiske økosystemer, marine økosystemer osv.), naturlige miljøer og bymiljøer. Konsekvenser for kulturarv kan medtages i denne kategori (18). Kriterierne er typisk kvalitative, men kan også være kvantitative baseret på omkostningerne forbundet med tab eller genvinding eller vurderet kvalitativt ud fra skadens omfang eller den tid, det tager at genoprette den oprindelige tilstand

| — | politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhed), hvor der tages hensyn til forstyrrelser af dagligdagen/brugen af livsvigtige faciliteter (energi, sundhed, uddannelse osv.), vand- og fødevaresikkerhed, social uro, trusler mod social sikkerhed og kapaciteten til at styre og kontrollere landet. Undertiden omfatter denne kategori psykologiske konsekvenser. Kriterierne er typisk kvalitative. |
| --- | --- |

—

politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhed), hvor der tages hensyn til forstyrrelser af dagligdagen/brugen af livsvigtige faciliteter (energi, sundhed, uddannelse osv.), vand- og fødevaresikkerhed, social uro, trusler mod social sikkerhed og kapaciteten til at styre og kontrollere landet. Undertiden omfatter denne kategori psykologiske konsekvenser. Kriterierne er typisk kvalitative.

Inden for hver konsekvenskategori (menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale) bør den relative betydning af de enkelte konsekvenser klassificeres ved hjælp af et enkelt sæt kriterier til beregning af den relative konsekvens, der gælder for forskellige risici eller risikoscenarier. De menneskelige konsekvenser bør måles i forhold til antallet af berørte personer, mens de økonomiske konsekvenser bør måles i den nationale valuta. De miljømæssige konsekvenser bør så vidt muligt kvantificeres økonomisk, men kan også klassificeres ikke-kvantitativt, f.eks. som 1) begrænsede/ubetydelige, 2) mindre/uvæsentlige, 3) moderate/alvorlige, 4) væsentlige/meget alvorlige, 5) katastrofale/ødelæggende. De politiske/sociale konsekvenser (herunder de sikkerhedsmæssige konsekvenser) kan også måles på en tilsvarende kvalitativ måde. Den kvantitative analyse kan fastlægge konsekvensernes niveau (meget lavt, lavt, moderat, højt eller meget højt) numerisk.

Hvor det er muligt, bør vurderingen af konsekvenserne afstemmes efter målene, målsætningerne og rapporteringsretningslinjerne i Sendairammen for katastrofeforebyggelse (Sendairammen) (19).

Disse fire konsekvenskategorier kan tages i betragtning på kort og mellemlang sigt. Der kan endvidere være tale om stærke afhængighedsforhold under visse omstændigheder, f.eks. antallet af dræbte og kvæstede efter sammenstyrtende bygninger som følge af jordskælv. De fire konsekvenskategorier kan i givet fald tages i betragtning ved vurderingen af konsekvenserne af alle de analyserede hændelser eller risici, herunder de centrale risici, der er identificeret i S3, som også omfatter centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser, risici med en lav sandsynlighed og store konsekvenser og, hvor det er relevant, fremtidige og nye centrale risici. De fire kategorier kan også anvendes i forbindelse med udarbejdelsen af risikoscenarier og multirisikovurderinger (som beskrevet nedenfor) i forbindelse med risikoidentificeringen og risikoanalysen.

Der kan anvendes flere metoder og teknikker til at identificere centrale risici (20). Disse kan omfatte risikokriterier, evidensbaserede metoder, gennemgange af geologiske, historiske og statistiske data, tjeklister, efterretningsinformation, systematiske holdtilgange (hvor et hold af eksperter følger en systematisk procedure for at identificere risici ved hjælp af et struktureret sæt forespørgsler eller spørgsmål) og teknikker til induktivt ræsonnement. Der findes teknikker, der gør risikoidentificeringsprocessen mere omfattende (21).

Det kan være hensigtsmæssigt med analyser af risikoscenarier til at identificere potentielle centrale risici, hvor det er relevant, herunder fremtidige og/eller nye centrale risici, centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser og centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser. Disse analyser kan også bruges til at formidle, hvordan der kan fås et billede af fremtidige usikkerheder og faktorer, der påvirker de beslutninger, der skal træffes i dag.

I de nationale risikoanalyser kan det tilstræbes at tage hensyn til ikke alene analyser af modeller/scenarier med en enkelt risiko (hvis de er opstillet i risikoidentificeringsfasen), men også visse multirisikoscenarier eller -modeller.

En multirisikotilgang indebærer et multifare- og multisårbarhedsperspektiv. En multirisikovurdering omfatter eventuelle amplifikationer og kaskadevirkninger som følge af interaktionen med andre risici. Med andre ord kan en risiko øges på grund af en anden risiko, eller fordi en anden type hændelse har ændret systemets sårbarhed eller eksponering væsentligt. Et multisårbarhedsperspektiv henviser til de forskellige sårbare mål, der eksponeres for risici, herunder befolkningen, transportsystemer og infrastruktur, bygninger og kulturarv. Disse potentielle mål er forbundet med forskellige former for sårbarhed over for de forskellige farer og kræver forskellige typer kapacitet til at forebygge og håndtere farerne.

I en analyse af multirisikoscenarier tages der normalt hensyn til følgende elementer:

| — | identificering af mulige multirisikoscenarier med udgangspunkt i en specifik hændelse og undersøgelse af muligheden for, at andre risici eller hændelser kan blive udløst |
| --- | --- |

—

identificering af mulige multirisikoscenarier med udgangspunkt i en specifik hændelse og undersøgelse af muligheden for, at andre risici eller hændelser kan blive udløst

| — | eksponerings- og sårbarhedsanalyse af hver enkelt risiko inden for de forskellige dele af scenarierne samt den indbyrdes afhængighed mellem farer og sårbarheder |
| --- | --- |

—

eksponerings- og sårbarhedsanalyse af hver enkelt risiko inden for de forskellige dele af scenarierne samt den indbyrdes afhængighed mellem farer og sårbarheder

| — | risikovurdering for hver negativ hændelse og for multirisikoscenarier. Der kan anvendes softwareværktøjer såsom et system til støtte for beslutningsprocesser (Decision Support System, DSS) til kortlægning af multirisikoscenarier med henblik på at visualisere, informere om og iværksætte scenarier. |
| --- | --- |

—

risikovurdering for hver negativ hændelse og for multirisikoscenarier. Der kan anvendes softwareværktøjer såsom et system til støtte for beslutningsprocesser (Decision Support System, DSS) til kortlægning af multirisikoscenarier med henblik på at visualisere, informere om og iværksætte scenarier.

Disse retningslinjer har ikke til formål at fremme en særlig metode til behandling af multirisikoscenarier eller -modeller. De fremhæver derimod nogle eksempler på god praksis, der er beskrevet i litteraturen, herunder NaTech-ulykker med jordskælv, lynnedslag og oversvømmelser.

S3.1. Identificering af centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser

Alle centrale risici, der kan have væsentlige negative grænseoverskridende konsekvenser, som stammer fra eller påvirker nabolandet eller -landene.

Angiv, hvor det er relevant, om der er anvendt en multirisikotilgang ved opstillingen af scenariet og identificeringen af centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser. Anfør eksempelvis, om der er taget hensyn til kaskadevirkningerne af katastrofer.

Ved identificeringen af de centrale risici med en potentiel grænseoverskridende konsekvens og vurderingen af deres respektive konsekvenser kan følgende tages i betragtning: i) konsekvenser som følge af risici, der er opstået i et naboland eller nabolande, ii) konsekvenser, som har følger for et eller flere nabolande, iii) konsekvenser, som påvirker to eller flere lande på samme tid. Når vi ser på konsekvenserne for et eller flere nabolande, er det ikke hensigten at vurdere de potentielle konsekvenser kvalitativt eller kvantitativt, men snarere at vurdere, om der kan forekomme negative konsekvenser (f.eks. en askesky fra en vulkan, der påvirker nabolandenes luftrum).

S3.2. Identificering af centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser

Alle centrale risici med en lav sandsynlighed, men store konsekvenser.

Angiv, hvor det er relevant, om der er taget hensyn til en multirisikotilgang ved opstillingen af scenariet og risikoidentificeringen af de centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser. Anfør eksempelvis, om der er taget hensyn tilkaskadevirkningerne af katastrofer.

Medlemsstaterne opfordres til at fastsætte kriterierne for at definere de centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser i deres nationale eller subnationale kontekst. En risiko med lav sandsynlighed og store konsekvenser kan ikke nødvendigvis betragtes som en central risiko, hvis det er meget usandsynligt, at hændelsen indtræffer. Det afhænger derfor af medlemsstaternes definitioner af »centrale risici«, om der er risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser blandt de centrale risici.

S3.3. Identificering af fremtidige og/eller nye centrale risici

Angiv, hvor det er relevant,
  alle de centrale risici, der forventes i fremtiden Disse risici omfatter eventuelt nye risici, der kan have betydelige negative menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhedsmæssige konsekvenser).

En identificering af de fremtidige centrale risici, herunder nye risici, kan bidrage til at forbedre håndteringen af fremtidige risici gennem passende forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger. I forbindelse med fremtidige og nye risici relateret til klimaændringer bør der i risikovurderingen om nødvendigt tages hensyn til klimaændringsprognoser og -scenarier baseret på rapporter fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) eller på andre validerede videnskabelige kilder. Nationale klimarisiko- og sårbarhedsvurderinger fungerer i givet fald som relevante prognoser for klimafarer og -risici. De fremtidige og nye risici relateret til klimaændringer bør matche de risici, der er anført i den nationale tilpasningsstrategi og/eller -plan samt klimarisiko- og sårbarhedsvurderingerne, hvis der er blevet udført sådanne vurderinger.

I Kommissionens publikation »Science for Environmental Policy« (videnskab for miljøpolitik) identificeres nye risici (22) som risici, der kan være:

| — | nye risici






  — | vanskelige at vurdere i forhold til sandsynligheden for skade (med traditionelle tilgange til risikovurdering og -styring) |
| --- | --- | --- |

—

nye risici

—

vanskelige at vurdere i forhold til sandsynligheden for skade (med traditionelle tilgange til risikovurdering og -styring)

| — | vanskelige at forudse, dvs. at det er vanskeligt at vurdere sandsynligheden for, at en bestemt konsekvens opstår på et bestemt tidspunkt/sted/under en bestemt betingelse |
| --- | --- |

—

vanskelige at forudse, dvs. at det er vanskeligt at vurdere sandsynligheden for, at en bestemt konsekvens opstår på et bestemt tidspunkt/sted/under en bestemt betingelse

| — | risici som følge af en nyligt identificeret fare, som kan være forbundet med en betydelig eksponering, eller som skyldes en uventet ny eller øget betydelig eksponering og/eller risiko for en kendt fare |
| --- | --- |

—

risici som følge af en nyligt identificeret fare, som kan være forbundet med en betydelig eksponering, eller som skyldes en uventet ny eller øget betydelig eksponering og/eller risiko for en kendt fare

| — | nye eller velkendte risici, der opstår under nye eller ukendte betingelser. |
| --- | --- |

—

nye eller velkendte risici, der opstår under nye eller ukendte betingelser.

Definitioner af nye risici omfatter også begrebet nyligt skabte risici, nyligt identificerede/observerede risici, øget risiko eller en risiko, der bliver almindeligt kendt eller etableret.

Hvis relevant:
  Beskriv de metoder, modeller og teknikker, der anvendes til at identificere og vurdere fremtidige risici og/eller nye risici og deres potentielle konsekvenser, under hensyntagen til risikoscenarier og -prognoser relateret til klimaændringer, den nationale tilpasningsstrategi og/eller -plan (23) samt klimarisiko- og sårbarhedsvurderinger, hvis der er blevet udført sådanne vurderinger. De anvendte fremtidige klimascenarier og deres prognoser kan være kortsigtede (2030), have et mellemlangt sigte (2050) og være langsigtede (2100), hvor det er relevant.

En multirisikomodeltilgang kan overvejes for at tage højde for den dynamiske karakter af og de forskellige vekselvirkninger mellem de risikorelaterede processer, der følger af både klimaændringer og sociale, økonomiske, miljømæssige og demografiske parametre. Opstillingen af scenarier bruges også til at identificere fremtidige og/eller nye risici. Dette er ikke begrænset blot til at vurdere de fremtidige konsekvenser af klimaændringerne.

Angiv,
  hvor det er relevant
  , om der er anvendt en multirisikometode i forbindelse med opstillingen af scenarier og identificeringen af de risici, der er forbundet med fremtidige og nye centrale risici. Anfør endvidere, om der er taget hensyn tilkaskadevirkningerne af katastrofer.

S4. Identificering af klimaændringernes konsekvenser

Kortlæg, hvilke af ovenstående centrale risici, der er knyttet direkte til konsekvenserne af klimaændringer. Tag højde for den eksisterende nationale og subnationale strategi og/eller plan (24) for tilpasning til klimaændringer eller — hvor det er relevant — eventuelle relevante vurderinger af klimarisici og sårbarheder.

Dette spørgsmål kan kombineres med identificeringen af fremtidige og/eller nye centrale risici (S3.3), hvis det er relevant.

Hvis relevant:
  Angiv, hvilke metoder og datakilder der blev anvendt til at identificere de eksisterende centrale risici, der er eller kan blive påvirket af klimaændringer.

S5. Risikoanalyse

Beskriv niveauinddelingen af sandsynlighed og konsekvenser i forbindelse med de identificerede centrale risici (i S3), herunder de centrale grænseoverskridende risici og centrale risici med en lav sandsynlighed og store konsekvenser og, hvor det er relevant, fremtidige og/eller nye risici.

Fremlæg resultaterne i en enkelt risikomatrice eller anden visualiseret graf/model, hvis det er relevant.

Hvis relevant:

  Beskriv de metoder, modeller og teknikker, der anvendes til at vurdere de forskellige risicis eller risikoscenariers sandsynlighed og konsekvenser.

Når der identificeres risici, måles sandsynligheden for, at de opstår, og alvoren af deres potentielle konsekvenser ved hjælp af en række kategorier for måling af risikofaktorerne (målingen bør ideelt set være kvantitativ). De konsekvenskategorier, der kan tages i betragtning, er de menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale (herunder sikkerhedsmæssige) som beskrevet i S3. Dette beskrives ofte ud fra »sandsynligheden« for og »konsekvenserne« af et scenarie eller en risikos forekomst. Resultaterne præsenteres typisk i en risikomatrice eller i sandsynlighedsoversigter.

En risikomatrice knytter sandsynlighedsdimensionen sammen med konsekvenserne og er en grafisk gengivelse af forskellige risici, således at de kan sammenlignes. En sådan matrice viser de mange identificerede risici, hvilket gør en sammenligning lettere. Risikomatricer kan anvendes i alle faser af risikovurderingerne (i forbindelse med nuværende, fremtidige og/eller nye risici, risici med grænseoverskridende konsekvenser og centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser). Den anvendte målestok for sandsynlighed og konsekvenser er almindeligvis opdelt i fem niveauer (figur 1). Dette kan dog variere. Farverne i matricen kan også bruges forskelligt, afhængigt af et lands individuelle risikoopfattelse.

Image 1

Figur 1: Risikomatrice (symmetrisk, 5 × 5)

En række medlemsstater anvender risikomatricen. De kan overveje at udarbejde forskellige risikomatricer for menneskelige, økonomiske, miljømæssige og politiske/sociale konsekvenser (herunder sikkerhedsmæssige konsekvenser), da disse kategorier måles på forskellig vis og ellers ville være vanskelige at sammenligne, især hvis nogle vurderes kvantitativt og andre kvalitativt. For at gøre det lettere at få et mere omfattende overblik på EU-plan bør medlemsstaterne anvende en 5x5-risikomatrice, om muligt med niveauinddeling af konsekvenser og sandsynlighed. Medlemsstaterne opfordres til så vidt muligt at angive kvantitative intervaller til hvert af tallene fra 1 til 5.

I forbindelse med risikoanalysen skal der tages hensyn til den usikkerhed, der er forbundet med at analysere risici, og data- og modelusikkerheden. En sårbarhedsanalyse omfatter en vurdering af størrelsen og betydningen af risicienes omfang for ændringer i de enkelte inputparametre.

Hvis en risiko sandsynligvis får betydelige og uoprettelige konsekvenser, men sandsynligheden ikke kan vurderes præcist, kan det i henhold til forsigtighedsprincippet være berettiget, at den medtages i risikoanalysen. Dette gælder især risici for miljøet og sundheden (menneske-, dyre- og plantesygdomme). Forsigtighedsprincippet kan anvendes som et første skridt på vejen mod risikostyring. Det kan være nødvendigt at træffe midlertidige afgørelser på grundlag af kvalitative eller inkonklusive beviser. I de tilfælde hvor forsigtighedsprincippet bliver anvendt, bør der gøres en yderligere indsats for at forbedre evidensgrundlaget.

S6. Risikokortlægning

Anfør, hvorvidt der er udarbejdet risikokort, der viser den forventede rumlige fordeling af de centrale risici, der blev identificeret i identifikations- og analysefasen (S3, S4 og S5). I givet fald medtages disse.

Fordelingen af risici varierer fra land til land på grund af forskellige risikohændelser, befolkningens og aktivernes eksponering og den ulige sårbarhed. Risikokort er et nyttigt redskab til at identificere de områder, der er mest udsatte i landet. Der kan udarbejdes forskellige typer kort afhængigt af behovet på nationalt eller subnationalt plan: simple kort over de centrale risici, herunder centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser centrale risici, der er forbundet med en lav sandsynlighed og store konsekvenser og i givet fald fremtidige og/eller nye risici. Desuden kan der produceres tabskort for at påvise, hvor de potentielle tab forbundet med en given risiko potentielt er højere på grund af fordelingen af eksponering og sårbarhed osv.

De forskellige centrale risici bør ideelt set præsenteres i særskilte kort eller tematiske risikokort (f.eks. kategoriseret efter centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser, fremtidige og/eller nye risici og centrale risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser). Om muligt kan de vise den geografiske fordeling af sårbarhed og eksponering for skader markeret som en meget høj, høj, middel, lav og meget lav risiko.

Disse risikokort kan vise den geografiske fordeling af alle relevante aspekter, der kræver beskyttelse på nationalt eller regionalt plan, såsom: befolkning, vital infrastruktur såsom vand, elektricitet, gas- og olieproduktion, transport og distribution, telekommunikation, landbrug, finansiel og sikkerhedsvirksomhed, sygehuse, skoler, miljøbeskyttelsesområder og levesteder (Natura 2000-områder, beskyttede havområder, nationalparker, skove, biodiversitet til søs og på land, vandområder), kulturarv (arkæologiske steder, monumenter, parker osv.) og andre vigtige økonomiske aktiviteter (fabrikker, energifaciliteter, landbrugsproduktion, husdyrhold, turistområder og virksomheder) osv.

Der kan bruges geografiske informationssystemer (GIS) eller webplatforme til samling af disse oplysninger. Angiv de pågældende links, hvis ovenstående er indført.

S7. Overvågning og gennemgang af risikovurdering

Skitser det system, der anvendes til overvågning og gennemgang af risikovurderingen til inddragelse af nye udviklinger.

Regelmæssig overvågning og gennemgang bør indgå som en del af katastroferisikostyringsprocessen med henblik på at kontrollere, at:

| — | antagelserne om risici forbliver gyldige (herunder inputdata) |
| --- | --- |

—

antagelserne om risici forbliver gyldige (herunder inputdata)

| — | de antagelser, der ligger til grund for risikovurderingen, herunder den eksterne og den interne kontekst, forbliver gyldige |
| --- | --- |

—

de antagelser, der ligger til grund for risikovurderingen, herunder den eksterne og den interne kontekst, forbliver gyldige

| — | de forventede resultater opnås |
| --- | --- |

—

de forventede resultater opnås

| — | resultaterne af risikovurderingen er i overensstemmelse med de faktiske erfaringer |
| --- | --- |

—

resultaterne af risikovurderingen er i overensstemmelse med de faktiske erfaringer

| — | risikovurderingsteknikkerne anvendes korrekt |
| --- | --- |

—

risikovurderingsteknikkerne anvendes korrekt

| — | imødegåelsen af risici (gennemførelse af risikoforebyggelses- og -beredskabsforanstaltninger) er effektiv. |
| --- | --- |

—

imødegåelsen af risici (gennemførelse af risikoforebyggelses- og -beredskabsforanstaltninger) er effektiv.

S8. Formidling af risikovurderingens resultater

Beskriv processen for videreformidling af resultaterne af den nationale risikovurdering. Skitser, hvordan resultaterne af risikovurderingen udveksles mellem de politiske beslutningstagere, forskellige offentlige myndigheder med forskellige typer ansvar, forskellige forvaltningsniveauer og andre relevante interessenter. Anfør, om og hvordan offentligheden informeres om resultaterne af risikovurderingen for at gøre den opmærksom på risici i det/den pågældende land eller region og/eller sætte den i stand til at træffe informerede beslutninger med henblik på egen beskyttelse.

En korrekt formidling af resultater gør det muligt at anvende risikovurderinger i forbindelse med beslutningstagning. Det ultimative mål med at formidle risici er at sætte udsatte personer i stand til at træffe informerede beslutninger for at beskytte sig selv og øge deres risikobevidsthed. Risikoformidlingen indebærer også en udveksling af information, råd og udtalelser mellem eksperter og personer, der står over for trusler mod deres sundhed og/eller deres økonomiske eller sociale velfærd. Ikke-offentlige aktører er også afhængige af nøjagtige risikovurderinger. Den kemiske industri har eksempelvis brug for hyppige oplysninger om teknologiske risici. Dertil kommer, at gennemførelsen af princippet om retten til information, som i dag er forankret i mange nationale og internationale love og bestemmelser, har betydet, at mange vurderingsprocedurer i dag omfatter offentlig deltagelse. Denne udvikling har betydet, at der er behov for en systematisk tilgang til risikoformidling i forbindelse med gennemførelsen af offentlige politikker.

Del II. Vurdering af risikostyringskapacitet

2.1.   Indledning

Artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1313/2013/EU lyder som følger: »Med henblik på at fremme en effektiv og sammenhængende tilgang til katastrofeforebyggelse og -beredskab ved at udveksle ikkefølsomme oplysninger [...] og at fremme udveksling af bedste praksis inden for EU-mekanismen skal medlemsstaterne: (...) b) videreudvikle vurderingen af risikostyringskapacitet på nationalt eller relevant subnationalt niveau«.

Medlemsstaterne opfordres til på baggrund af deres tekniske, finansielle og administrative kapacitet at vurdere deres kapacitet til at foretage passende risikovurderinger og risikostyringsplanlægning og gennemføre forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger.

Disse retningslinjer fastlægger en struktur for en sammenfatning af hvert lands vurdering af risikostyringskapaciteten. Den foreslåede struktur er ikke udtømmende og vil skulle tilpasses til behovene i de enkelte medlemsstater. Opgaven bør anses som værende et fælles udgangspunkt til fremme af en fælles forståelse af de aspekter, som en vurdering af den nationale risikostyringskapacitet bør omfatte. Sammenfatningens fokus bør ligge på de centrale risici, der er fastlagt i del I.

2.2.   Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 9 til 20 (del II)

S9. Lovgivningsmæssig, proceduremæssig og/eller institutionel ramme

Beskriv den gældende ramme for vurderingsprocessen(-erne) for risikostyringskapaciteten. Anfør, om denne/disse er baseret på en retsakt, en strategisk plan, en gennemførelsesplan eller andre proceduremæssige rammer.

Hvis relevant:

  Anfør, hvor ofte risikostyringskapaciteten vurderes, og hvorvidt vurderingen(-erne) af risikostyringskapaciteten anvendes med henblik på beslutningstagning.

Formålet med dette spørgsmål er at præcisere den lovgivningsmæssige, proceduremæssige og/eller institutionelle ramme på nationalt eller subnationalt plan (alt efter hvad der er relevant), der formaliserer processen(-erne) for vurdering af risikostyringskapaciteten med henblik på forebyggelse, beredskab og indsats. Hvis den gældende lovgivningsmæssige ramme er den samme som den, der er beskrevet som svar på S1, kan der henvises til svarene under S1. Hvis svaret afviger fra svaret på S1, opfordres medlemsstaterne til at angive, om processen(-erne) for vurdering af risikostyringskapaciteten har et retsgrundlag, eller om den/de er baseret på en strategisk plan, en gennemførelsesplan eller andre lovgivningsmæssige eller proceduremæssige rammer, og om den/de er baseret på eller er et resultat af risikovurderingen.

Hvis relevant:
  Angiv eventuelle forventede planer om oprettelse af den lovgivningsmæssige ramme. Anfør, hvor ofte der gennemføres en vurdering af risikostyringskapaciteten på nationalt plan eller — hvis det er relevant — på subnationalt niveau, og/eller angiv, hvorvidt denne eller disse vurderinger anvendes til beslutningsformål. Angiv eksempelvis, om den indgår i processen for risikostyringsplanlægning og/eller gennemførelsen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger, og om den anvendes til at hjælpe med at forstå sårbarheder som led i risikovurderingen.

S10. De kompetente myndigheders roller og ansvarsområder

Beskriv de kompetente myndigheders roller og ansvarsområder på nationalt eller subnationalt plan (alt efter hvad der er relevant), idet der sondres mellem risikovurdering, -forebyggelse, -beredskab og -indsats, og med fokus på styring af de identificerede centrale risici.

Angiv, hvordan den horisontale koordinering (den tværsektorielle tilgang) sikres mellem disse kompetente myndigheder med fokus på styringen af de identificerede centrale risici.

De kompetente myndigheders og organers forvaltningskapacitet og roller/ansvarsområder bør i forbindelse med de identificerede centrale risici være defineret tydeligt for alle stadier af katastroferisikostyringscyklussen (vurdering, forebyggelse, beredskab og indsats). Der kan medtages en grafik for at visualisere den horisontale koordinering. Angiv også den myndighed, der fungerer som beredskabskontaktpunkt døgnet rundt på alle ugens dage på nationalt plan, og beskriv, hvordan denne rolle indordner sig i den overordnede ledelsesstruktur.

Medlemsstaterne bør forklare, hvordan disse roller og ansvarsområder håndhæves (f.eks. gennem lovgivning og/eller proceduremæssige fremgangsmåder), og hvad der gøres for at sikre en effektiv forvaltning (f.eks. for at undgå overlapninger og huller mellem ansvarsområder). Beskriv, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre samarbejde mellem disse kompetente myndigheder på forskellige stadier af katastroferisikostyringscyklussen (vurdering, forebyggelse, beredskab og indsats) og eventuelle erfaringer med fokus på styring af de centrale risici.

Når forvaltningen af de kompetente myndigheders roller og ansvarsområder kræver en tværsektoriel tilgang (eksempelvis integration af tilpasning til klimaændringer, S14), opfordres medlemsstaterne til at være opmærksomme på eksisterende EU-lovgivning og/eller politikker (se bilaget).

S11. De relevante interessenters roller

Anfør, om relevante interessenter informeres om og inddrages i processen(-erne) for katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici. Beskriv i givet fald hvordan.

Evnen til at styre risici afhænger i stigende grad af inddragelsen af og samarbejdet med forskellige offentlige og private interessenter, herunder katastrofehjælpsorganisationer, sundhedstjenester, brandvæsener, politistyrker, transport-, elektricitets- og kommunikationsoperatører, frivillige organisationer, borgere/frivillige, private jordejere, forsikringssektoren, akademiske og forskningsinstitutioner, væbnede styrker eller organisationer i andre medlemsstater (i forbindelse med tværnational katastroferisikostyring). I henhold til EU-lovgivningen indebærer forebyggelse og styring af katastroferisici »behov for at udforme og gennemføre risikostyringsforanstaltninger, der indebærer koordinationen af en lang række aktører« (25).

Angiv, om dette samarbejde er sikret i risikovurderingsprocessen(-erne) for identificerede centrale risici, procedurerne for planlægning af katastroferisikostyring og, hvor det er relevant, gennemførelsen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger. Beskriv i givet fald hvordan.

Hvis relevant:
  Angiv, hvordan offentlige og private interessenter underrettes, og hvordan informationsudvekslingen (herunder erfaringsudveksling og dataudveksling) foregår. Der kan henvises til svarene på S8.

S12. Procedurer og foranstaltninger på nationalt, subnationalt og lokalt niveau

Beskriv de fastlagte procedurer til sikring af et vertikalt samarbejde mellem de nationale, subnationale og lokale myndigheder, der er involveret i katastroferisikostyringsprocessen(-erne) i forbindelse med de identificerede centrale risici.

Medlemsstaterne bør gennemgå procedurerne og foranstaltningerne til sikring af en vertikal koordinering mellem de nationale, subnationale og lokale niveauer for de identificerede centrale risici.

I forbindelse med planlægningen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger skal der fastlægges procedurer, der kan bidrage til at mindske risikoen nationalt, subnationalt og lokalt. I henhold til betragtning 14 i afgørelse (EU) 2019/420 (26) kan regionale og lokale myndigheder spille en afgørende forebyggende rolle. Desuden reagerer de sammen med deres frivillige som de første på en katastrofe. Medlemsstaterne opfordres derfor til at oplyse, hvilke former for samarbejde der er aftalt, herunder de beslutningsprocedurer, der bidrager til at fastlægge de prioriterede risici og regionale planer samt eventuelle finansielle ordninger for bistand.

Hvis relevant:
  Beskriv de foranstaltninger til katastroferisikostyring, der er indført for de identificerede centrale risici på forskellige forvaltningsniveauer. Dette kan illustreres ved en tabel, der viser de identificerede centrale risici.

S13. Procedurer og foranstaltninger på grænseoverskridende, interregionalt og internationalt niveau

Beskriv de procedurer, der er indført til sikring af et samarbejde på grænseoverskridende, interregionalt og internationalt niveau inden for katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici. Beskriv de foranstaltninger, der er truffet for at sikre katastroferisikostyring i forbindelse med de identificerede centrale risici.

Hvis relevant:

  Anfør, om politikkerne for katastroferisikostyring bliver udarbejdet på en måde, der tager hensyn til internationale forpligtelser, såsom Sendairammen for katastrofeforebyggelse 2015-2030 og målene for bæredygtig udvikling i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling.

Under hensyntagen til det internationale samarbejde og den seneste revision af afgørelse nr. 1313/2013/EU om EU-civilbeskyttelsesmekanismen (navnlig betragtning 28 i afgørelse (EU) 2019/420 (27)) har dette afsnit til formål at undersøge, om og hvordan der sikres et engagement på tværs af grænserne, på interregionalt og internationalt plan.

Medlemsstaterne opfordres til at beskrive, om der eksisterer et grænseoverskridende (28), interregionalt og internationalt samarbejde i fasen før eventuelle katastrofer, og i bekræftende fald hvilken form det antager (forebyggelse og beredskab) Forklar, hvordan dette samarbejde sikres (f.eks. aftalememoranda eller serviceleveranceaftaler). Angiv også, om der foregår en fælles gennemførelse af beredskabsforanstaltninger (herunder systemer til tidlig varsling eller fælles uddannelseskurser og øvelser) for at sikre en hurtig og effektiv katastrofeindsats, når de identificerede centrale risici bliver til virkelighed.

Når forvaltningen af forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltningerne kræver en tværsektoriel tilgang (eksempelvis integration af tilpasning til klimaændringer, S14), kan der henvises til den eksisterende EU-lovgivning (se bilaget).

Sendairammen (29) som godkendt af FN's Generalforsamling er en frivillig ikkebindende aftale, hvorigennem de nationale regeringer har forpligtet sig til at forebygge nye og mindske eksisterende katastroferisici ved at begrænse eksponeringen og sårbarheden samtidig med at optrappe beredskabet, hvilket fører til en forbedret samlet modstandsdygtighed. De mål for bæredygtig udvikling (30), som blev vedtaget i 2015 på et FN-topmøde, fastlægger 17 mål (31) for bæredygtig udvikling. Gennemførelsen af begge dagsordener forudsætter en solid ramme af indikatorer til overvågning af de fremskridt, der gøres for at mindske risikoen for katastrofer. Mere specifikt findes der 38 indikatorer til at følge fremskridtene med gennemførelsen af de syv mål i henhold til Sendairammen, og der er fastsat 17 mål og 169 delmål for opnåelsen af bæredygtig udvikling i henhold til målene for bæredygtig udvikling.

Kommissionen deltager i gennemførelsen af begge dagsordener og har udarbejdet handlingsplaner (32) og oplæg (33) til opfølgning på de fremskridt, der er gjort med hensyn til at nå disse mål. Hvis det er relevant, opfordres medlemsstaterne til at beskrive, hvordan deres politikker for katastroferisikostyring bidrager til at nå målene i disse to dagsordener.

S14. Fokus på foranstaltninger til tilpasning til klimaændringer

Anfør, om der er etableret synergier mellem katastrofeforebyggelse og foranstaltninger til tilpasning til klimaændringer på nationalt eller subnationalt plan (alt efter hvad der er relevant) i forbindelse med de identificerede centrale risici, der er forbundet med klimaændringer (S4). Beskriv i givet fald hvordan.

I lyset af den seneste revision af lovgivningen om EU-civilbeskyttelsesmekanismen, herunder det faktum at »alle foranstaltninger [bør] være i overensstemmelse med og aktivt bidrage til at opfylde internationale forpligtelser som f.eks. (...) Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers (FN) rammekonvention om klimaændringer (...)« (34), er formålet med dette spørgsmål at undersøge, om og hvordan der sikres synergier mellem tilpasningen til klimaændringer og de nationale forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger.

Tilpasningen til klimaændringer kan støtte bestræbelserne på at forebygge klimarelaterede katastrofer. Omkostningseffektive tilpasningsforanstaltninger kræver en god koordinering på forskellige planlægnings- og forvaltningsniveauer. I henhold til FN's rammekonvention om klimaændringer udgør de nationale tilpasningsstrategier og -planer det anbefalede instrument for tilpasningspolitikker og -tiltag. Medlemsstaterne opfordres til at henvise til sådanne strategier og beskrive, om og hvordan disse strategier indgår i planlægningen af nationale foranstaltninger til katastroferisikoforebyggelse og -beredskab eller omvendt. Hvis forvaltningen af forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltningerne kræver en tværsektoriel tilgang, kan der henvises til den eksisterende EU-lovgivning (se bilaget).

S15. Fokus på foranstaltninger til beskyttelse af kritisk infrastruktur

Anfør, om der er truffet foranstaltninger til at beskytte kritisk infrastruktur, der anses for at være relevant for videreførelsen af vitale samfundsmæssige funktioner.

I lyset af den seneste ændring af afgørelsen om EU-civilbeskyttelsesmekanismen, navnlig betragtning 8 i afgørelse (EU) 2019/420 (35) og artikel 7, stk. 1, i direktivet om europæisk kritisk infrastruktur (36), er formålet med dette spørgsmål at undersøge, om og hvordan forebyggelses- og beredskabsforanstaltningerne til beskyttelse af kritisk infrastruktur gennemføres.

Medlemsstaterne opfordres til at oplyse, om der er indført en politik om kritisk infrastruktur. Angiv, om der er udarbejdet en liste over relevant national kritisk infrastruktur, som jævnligt revideres som led i denne politik, og om der er identificeret investeringsbehov i forbindelse med beskyttelsen af kritisk infrastruktur. Hvis forvaltningen af forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltningerne for kritisk infrastruktur kræver en tværsektoriel tilgang, kan der henvises til den eksisterende EU-lovgivning (se bilaget).

S16. Finansieringskilde(r)

Anfør, om budgettet giver mulighed for at anvende ressourcer på en fleksibel måde i tilfælde af et akut behov, og i hvilket omfang katastrofefondene fremmer forebyggende foranstaltninger.

Beskriv de anvendte finansieringskilder (f.eks. nationale, subnationale, offentlige, private, herunder forsikrings-, EU- og andre internationale kilder) for at træffe prioriterede foranstaltninger inden for katastroferisikostyring ved vurderingen, forebyggelsen, beredskabet og indsatsen knyttet til de identificerede centrale risici.

De forskellige former for finansiel støtte, som EU stiller til rådighed for forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger, bør i givet fald nævnes. Dette omfatter bl.a. støtte inden for rammerne af samhørighedspolitikken, den fælles landbrugspolitik, LIFE-programmet (37), Fonden for Intern Sikkerhed (38), Horisont 2020 (39), tilskud til forebyggelse og beredskab inden for rammerne af EU-civilbeskyttelsesmekanisme til flere lande og de nyligt indførte direkte tilskud. EU's støtteprogram for strukturreformer (40) kan også anvendes til kapacitetsopbygning og udvikling af politiske rammer og instrumenter.

Der bør hurtigt stilles økonomiske midler til rådighed i tilfælde af nødsituationer som identificeret i forbindelse med risikovurderingen og -planlægningen. Beskriv, hvordan budgetmæssige og juridiske spørgsmål, hvad angår den fleksible tildeling af ressourcer, behandles i gennemførelsesprocessen (hvilke forvaltningsmyndigheder er involveret), og angiv, om der er planer om at dele den finansielle byrde (adgang til EU- eller international finansiering). Forvaltningsstrukturen for finansieringskilderne kan illustreres ved hjælp af en grafik.

Angiv også, om der er planer om eller er indgået aftaler med interessenter (herunder fra den private sektor, forsikringsbranchen) til dækning af disse omkostninger. Angiv, om der findes nationale katastrofefonde eller -ordninger (f.eks. nødfonde, finansielle risikooverførselsmekanismer), og om de er knyttet til konsekvenserne af klimaændringer, hvis det er relevant.

S17. Infrastruktur, aktiver og udstyr

Angiv, hvad der gøres for at sikre, at der er tilstrækkelige aktiver til rådighed til at afbøde konsekvenserne af katastrofer og reagere hurtigt på katastrofer, der er forbundet med de identificerede centrale risici.

Redegør for kapaciteten til at sikre, at der findes passende infrastruktur, aktiver og udstyr til at afbøde konsekvenserne af katastrofer og reagere hurtigt på katastrofer. Angiv, om der findes procedurer for at sikre ajourførte aktiver i »god orden« (eksempelvis gennem regelmæssig vedligeholdelse eller en fortegnelse over aktiver) for de identificerede centrale risici.

Hvis relevant:
  Angiv endvidere, om der udvikles beredskabs- og indsatskapaciteter til imødegåelse af individuelle risici, eller om de er under udvikling — uanset risikoen — for primært at reagere på konsekvenserne af sådanne risici (f.eks. eftersøgning og redning, evakuering, beskyttelse og hospitalsindlæggelse af tilskadekomne og syge personer).

S18. Fokus på indsamling af og procedurer for data om katastrofetab

Anfør, om der er indført et system til indsamling af data om katastrofetab. Beskriv, hvordan dataene vedrørende de identificerede centrale risici indsamles.

Det er vigtigt med data og statistikker for at kunne forstå konsekvenserne af og omkostningerne forbundet med katastrofer. Der kan gøres brug af en systematisk dataindsamling og -analyse som input til de politiske beslutninger, der træffes for at mindske risikoen for katastrofer og opbygge modstandsdygtigheden. Katastrofetabsdatabaser gør det muligt for de katastroferisikoansvarlige at undersøge mønstre og tendenser i forbindelse med katastroferisici på grundlag af tidligere hændelser. Ved at forstå disse mønstre og tendenser bliver det nemmere at forudsige fremtidige tab som følge af omfattende hændelser (hyppige hændelser) og at forstå, hvorvidt katastroferisikostyringen er effektiv, hvad angår begrænsningen af denne type risici. På europæisk plan er Det Fælles Forskningscenter begyndt at udvikle risikodataknudepunktet (Risk Data Hub) (41). De metoder, der anvendes til at indsamle data for katastroferelaterede datasæt, varierer, og det samme gælder dataenes geografiske udbredelse og opløsning. På internationalt plan er en lignende indsats under udvikling i forbindelse med overvågningen af gennemførelsen af Sendairammen (42).

Angiv, hvilke metoder der er ved at blive udviklet til at indberette skader (herunder tab af menneskeliv), og hvorvidt dataene indsamles efter risiko- eller katastrofetabstype (økonomisk, menneskelig, andet). Angiv følgende: hvorvidt disse data deles med interessenter og borgere, hvorvidt interessenter bidrager til indberetningen af skaden og/eller til at anslå omkostningerne, hvorvidt skaden dokumenteres og lagres regelmæssigt eller lejlighedsvis, hvilken periode der er dækket, og hvorvidt disse rapporter gøres tilgængelige for offentligheden.

Hvis forvaltningen af katastrofetabsdata kræver en tværsektoriel tilgang, herunder krav i henhold til Inspire-direktivet (43),, kan der henvises til den eksisterende EU-lovgivning (se bilaget).

S19. Fokus på udstyr til og procedurer for systemer til tidlig varsling

Beskriv de systemer, der er indført til tidlig påvisning af farer og overvågning af de identificerede centrale risici. Anfør, om systemet omfatter prognosemetoder.

Tidlig varsling er et vigtigt led i katastrofeforebyggelsen. Tidlig varsling henviser til den systematiske indsamling og analyse af information med henblik på at foregribe og identificere nye eller tilbagevendende risici. Medlemsstaterne opfordres til at beskrive de systemer, der anvendes til tidlig opdagelse og overvågning af de identificerede centrale risici, og anføre, om sådanne systemer omfatter prognosemetoder.

Der findes flere systemer til tidlig varsling på både globalt (f.eks. det globale katastrofevarslings- og koordineringssystem (44)) og europæisk plan. Copernicus-Beredskabsstyringstjenesten (45) leverer informationer til nødberedskabet i forbindelse med forskellige typer katastrofer, herunder meteorologiske risici, geofysiske risici, tilsigtede og utilsigtede menneskeskabte katastrofer og andre humanitære katastrofer. Informationen kan også bruges i forbindelse med forebyggelses-, beredskabs- og genopretningsaktiviteter. Disse omfatter det europæiske informationssystem for skovbrande (EFFIS) (46), det europæiske oversvømmelsesvarslingssystem (EFAS) (47) og Det Europæiske Tørkeobservatorium (EDO) (48). Senest har fællesskabssystemet for udveksling af presserende radiologiske informationer (ECURIE) (49) givet mulighed for hurtig underretning og udveksling af information i tilfælde af radiologiske og nukleare nødsituationer.

Medlemsstaterne opfordres til at oplyse, om de nationale systemer til tidlig varsling er forbundet med de systemer til tidlig varsling, der findes på europæisk og globalt plan, og i bekræftende fald hvordan. Angiv endvidere, om og i givet fald hvordan de meteorologiske og seismiske overvågningsafdelinger, både nationale og regionale (i givet fald), og de centrale nationale enheder eller akademiske institutioner, der løbende sporer katastrofer, er forbundet med hinanden. Der kan henvises til svarene på S18.

Hvis forvaltningen af forebyggelses-, beredskabs- og indsatsforanstaltningerne for tidlig varsling kræver en tværsektoriel tilgang (f.eks. systemer til tidlig varsling for grænseoverskridende sundhedstrusler (50), oversvømmelsesdirektivet (51)), kan der henvises til den eksisterende EU-lovgivning (se bilaget).

S20. Risikoinformation og -formidling for at øge offentlighedens bevidsthed

Angiv, hvordan offentligheden oplyses om, hvad der skal gøres for at imødegå risici. Anfør eksempelvis, hvorvidt der er iværksat en strategi til at informere offentligheden og øge bevidstheden. Anfør, om og hvordan målgrupperne inddrages i definitionen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltningerne og i gennemførelsen af risikoinformations- og -formidlingsaktiviteterne.

Borgerne bør inddrages i gennemførelsen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger inden for to prioriterede områder: undervisning i risici og offentlighedens bevidsthed og information, herunder korrekt fortolkning af advarselssignaler og passende foranstaltninger til at mindske sårbarhed og eksponering og beskyttelse af sig selv. »Fremskridt med at øge den offentlige bevidsthed om og beredskab over for katastrofer: målt efter EU-borgernes kendskab til risiciene i deres region« (52) er en indikator til brug i forbindelse med overvågning, evaluering og gennemgang af gennemførelsen af afgørelse nr. 1313/2013/EU.

Styringen af komplekse risici kræver effektive informations- og formidlingssystemer til gennemførelse af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger, således at der kan tages hensyn tilde enkelte lokalsamfunds behov og de særlige behov hos meget sårbare grupper (herunder grupper med forskellig kulturel, social eller uddannelsesmæssig baggrund). Massemedierne (radio, tv), alternative medier og oplysningskampagner kan være effektive til at øge offentlighedens bevidsthed om risici.

Medlemsstaterne opfordres til at oplyse, om der findes regler og procedurer til at sikre udvekslingen af information, kommunikation med og uddannelse af politiske beslutningstagere, relevante interessenter, borgere, herunder specifikke sårbare grupper, med henblik på at øge offentlighedens bevidsthed om de centrale risici gennem forskellige medier (f.eks. sociale medier osv.). Der kan henvises til svarene på S9. Angiv endvidere, hvordan borgerne informeres før, under og efter en katastrofe, og om der er udviklet god praksis.

Et system til »tidlig varsling« skal levere rettidige og effektive oplysninger for at afbødekonsekvenserne af en katastrofe for befolkningen. Advarsler og signaler til offentligheden skal være effektive. Beskriv, hvad der gøres for at sikre, at de udsatte lokalsamfund forstår tidlige advarselssignaler, og at de er opmærksomme på de skridt, de skal tage for at beskytte sig selv. I højrisikoområder bør der gennemføres regelmæssige øvelser for at sikre en konstant beredskabstilstand. Beskriv de relevante indførte foranstaltninger.

Del III. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser, og, hvor det er relevant, risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser

3.1.   Indledning

Der er planlagt og gennemført forskellige forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til styring og begrænsning af de risici, der blev identificeret ved den nationale eller relevante subnationale risikovurdering. Da risiciene ikke stopper ved grænserne, er den grænseoverskridende katastroferisikostyring af afgørende betydning for at øge modstandsdygtigheden i hele Europa.

Beskrivelserne af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til imødegåelse af de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser bør ikke begrænses til de foranstaltninger, der er gennemført og planlagt af civilbeskyttelsesmyndighederne. De prioriterede foranstaltninger, der er gennemført og planlagt af andre relevante tjenester eller organer, bør ligeledes tages i betragtning. De beskrevne foranstaltninger bør desuden ikke være begrænset til dem, der følger af samarbejdet mellem landene (»grænseoverskridende foranstaltninger«). De bør snarere omfatte prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger, der er gennemført og planlagt for at imødegå risikoen som helhed.

Beskrivelserne af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger bør også omfatte risici med stor sandsynlighed og store konsekvenser. Hvor det er hensigtsmæssigt, opfordres medlemsstaterne til at udveksle information om forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for disse risici.

3.2.   Vejledning i besvarelse af skabelonens spørgsmål 21 til 24 (del III)

Medlemsstaterne bør vælge, hvad de anser for at være centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser blandt dem, der er identificeret i del I (Risikovurdering). Alt efter den pågældende tilgang kan centrale risici defineres som risici med en høj sandsynlighed og store konsekvenser. Ovenstående kan også fortolkes som de centrale risici, der vurderes at have en konsekvens og en sandsynlighed, der kan anses for at være »uacceptabel« og bør prioriteres med hensyn til risikobehandling. For visse medlemsstaters vedkommende kan nogle af de centrale risici derfor være »uacceptable«, hvis de vurderes at have »store konsekvenser«, selv om sandsynligheden er lav. Nærværende vejledning foreskriver ikke, hvordan medlemsstaterne bør fortolke begrebet »central risiko«, eller hvordan de skal forholde sig til prioriteringen.

Angiv i overensstemmelse med rapporteringskravene i artikel 6, stk. 1, litra d), hvilke af disse centrale risici der potentielt har grænseoverskridende konsekvenser. Tag følgende i betragtning:

| — | konsekvenser som følge af risici, der er opstået i et naboland eller nabolande |
| --- | --- |

—

konsekvenser som følge af risici, der er opstået i et naboland eller nabolande

| — | konsekvenser, som har konsekvenser for et naboland eller nabolande |
| --- | --- |

—

konsekvenser, som har konsekvenser for et naboland eller nabolande

| — | konsekvenser, som påvirker to eller flere lande på samme tid. |
| --- | --- |

—

konsekvenser, som påvirker to eller flere lande på samme tid.

S21. Centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser

Anfør de centrale risici med grænseoverskridende konsekvenser.

Der er her tale om de risici, som der skal indberettes prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for på grundlag af S 3.1 i del I (Risikovurdering).

S22. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger

De prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger kan identificeres ud fra de forventede positive virkninger, de har eller får med hensyn til risikoreduktion (hvor effektive de er). Prioriterede foranstaltninger kan også være de foranstaltninger, der er mest presserende med hensyn til at imødegå en bestemt risiko. De kan forstås som »flagskibsforanstaltninger«. Undertiden kan de være truffet efter en særlig alvorlig katastrofe. Hvordan er de »prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger« blevet defineret i denne sammenhæng?

Forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger kan være enten strukturelle eller ikke-strukturelle:

| — | strukturforanstaltninger: Strukturforanstaltninger er enhver fysisk konstruktion med henblik på at mindske eller undgå mulige konsekvenser af farer eller anvendelse af ingeniørteknikker eller teknologi til at opnå modstandsdygtighed over for farer og modstandsdygtighed i strukturer eller systemer. (53) Disse kan omfatte flytning af befolkningen, ændring af det naturlige miljø, når det er berettiget (f.eks. skråninger), naturbaserede løsninger (f.eks. naturlige vandbindingsforanstaltninger) eller skovforvaltningspraksis (f.eks. omlægning af skove, brandbælter, kontrolleret afbrænding) |
| --- | --- |

—

strukturforanstaltninger: Strukturforanstaltninger er enhver fysisk konstruktion med henblik på at mindske eller undgå mulige konsekvenser af farer eller anvendelse af ingeniørteknikker eller teknologi til at opnå modstandsdygtighed over for farer og modstandsdygtighed i strukturer eller systemer. (53) Disse kan omfatte flytning af befolkningen, ændring af det naturlige miljø, når det er berettiget (f.eks. skråninger), naturbaserede løsninger (f.eks. naturlige vandbindingsforanstaltninger) eller skovforvaltningspraksis (f.eks. omlægning af skove, brandbælter, kontrolleret afbrænding)

| — | ikke-strukturelle foranstaltninger: Ikke-strukturelle foranstaltninger er foranstaltninger, der ikke involverer fysiske konstruktioner, og som gør brug af viden, praksis eller aftaler til nedbringelse af katastroferisici og -konsekvenser, navnlig gennem politikker og love, offentlighedens bevidsthed, uddannelse og undervisning. (54) |
| --- | --- |

—

ikke-strukturelle foranstaltninger: Ikke-strukturelle foranstaltninger er foranstaltninger, der ikke involverer fysiske konstruktioner, og som gør brug af viden, praksis eller aftaler til nedbringelse af katastroferisici og -konsekvenser, navnlig gennem politikker og love, offentlighedens bevidsthed, uddannelse og undervisning. (54)

Foranstaltningerne kan enten være gennemførte eller planlagte foranstaltninger:

| — | Gennemførte foranstaltninger henviser til igangværende foranstaltninger, som i øjeblikket reducerer katastroferisikoen (eller sigter mod dette). |
| --- | --- |

—

Gennemførte foranstaltninger henviser til igangværende foranstaltninger, som i øjeblikket reducerer katastroferisikoen (eller sigter mod dette).

| — | Planlagte foranstaltninger er foranstaltninger, der helt sikkert bliver gennemført, enten fordi der allerede er blevet sikret midler hertil, eller fordi de indgår i en godkendt og bindende plan eller strategi. Hvis det er relevant, kan disse sammenholdes med (men bør adskilles fra) foranstaltninger, der ideelt set bør træffes for at mindske risikoen (men som endnu ikke er planlagte). |
| --- | --- |

—

Planlagte foranstaltninger er foranstaltninger, der helt sikkert bliver gennemført, enten fordi der allerede er blevet sikret midler hertil, eller fordi de indgår i en godkendt og bindende plan eller strategi. Hvis det er relevant, kan disse sammenholdes med (men bør adskilles fra) foranstaltninger, der ideelt set bør træffes for at mindske risikoen (men som endnu ikke er planlagte).

For nogle risici rapporterer medlemsstaterne allerede om forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger inden for rammerne af forskellige EU-love og -politikker. Hvis der i EU's lovgivning eller politikker allerede stilles krav om rapportering om prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for denne risiko, henvises der til de eventuelle rapporter, der allerede er sendt til Kommissionen (se bilaget). Der henvises kun til dokumenter, der omfatter både forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger — hvis et af (eller begge) elementerne mangler, bør de medtages under spørgsmål 22.1 eller 22.2.

S22.1. Prioriterede forebyggelsesforanstaltninger

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede forebyggelsesforanstaltninger.

Beskriv som led heri både de strukturelle og ikke-strukturelle foranstaltninger, alt efter hvad der er relevant (se forklaringerne ovenfor).

Angiv, hvor det er relevant, følgende for de prioriterede forebyggelsesforanstaltninger:

| — | de ansvarlige myndigheder/institutioner |
| --- | --- |

—

de ansvarlige myndigheder/institutioner

| — | tidsrammen for gennemførelsen |
| --- | --- |

—

tidsrammen for gennemførelsen

| — | finansieringskilde(r). |
| --- | --- |

—

finansieringskilde(r).

Ovenstående elementer kan om nødvendigt samles for flere foranstaltninger.

Forebyggelsesforanstaltninger er foranstaltninger, der mindsker menneskers og aktivers eksponering og sårbarhed over for en bestemt fare eller farer. Herved forhindrer de en katastrofe. I afgørelse nr. 1313/2013/EU defineres forebyggelse som: »enhver foranstaltning, der har til formål at mindske risici eller afbøde skadevirkningerne af en katastrofe for mennesker, miljøet og ejendom, herunder kulturarv« (55).

Eksempler på forebyggelsesforanstaltninger omfatter dæmninger eller diger, der eliminerer oversvømmelsesrisici, arealanvendelsesforskrifter, der forbyder bebyggelse i højrisikozoner, seismisk projektering, der sikrer en kritisk bygnings overlevelse og funktion ved et sandsynligt jordskælv og immunisering mod sygdomme, der kan forebygges med vaccine (56).

S22.2. Prioriterede beredskabsforanstaltninger

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger.

Inkluder både de strukturelle og ikke-strukturelle foranstaltninger, alt efter hvad der er relevant (se forklaringerne ovenfor).

Angiv, hvor det er relevant, følgende for de prioriterede beredskabsforanstaltninger:

| — | de ansvarlige myndigheder/institutioner |
| --- | --- |

—

de ansvarlige myndigheder/institutioner

| — | tidsrammen for gennemførelsen |
| --- | --- |

—

tidsrammen for gennemførelsen

| — | finansieringskilde(r). |
| --- | --- |

—

finansieringskilde(r).

Ovenstående elementer kan om nødvendigt samles for flere foranstaltninger.

Beredskabsforanstaltningerne er udformet med henblik på at opbygge den kapacitet, der er nødvendig for effektivt at kunne styre alle typer nødsituationer. I afgørelse nr. 1313/2013/EU defineres beredskab som: »en tilstand, hvor menneskelige og materielle ressourcer, strukturer, fællesskaber og organisationer som resultat af tiltag, der er iværksat i forvejen, står klar og er i stand til at sikre en effektiv og hurtig indsats i en katastrofesituation« (57).

Beredskabsforanstaltninger kan forstås som omfattende elementer af kriseberedskab/katastrofestyring, men bør ikke begrænses til kriseberedskab/katastrofestyring alene. For eksempel anses systemer til tidlig varsling samt uddannelse og øvelser for at være beredskabsforanstaltninger, selv om de også anvendes og er iværksat mellem nødsituationer.

Inkluder i givet fald information om flere grænseoverskridende risici ved at kopiere ovenstående spørgsmål.

Hvis relevant:

S23. Risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser

Anfør eventuelle risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser.

På grundlag af de risici, der er identificeret i del I (Risikovurdering), bør medlemsstaterne, hvor det er relevant, identificere risici, som for dem udgør risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser. Hvis der anvendes en risikomatrice, findes de i øverste venstre hjørne (lav sandsynlighed og store konsekvenser). Bemærk også, at risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser ikke nødvendigvis falder ind under »centrale risici«. Medlemsstaterne opfordres dog til, hvor det er relevant, at identificere risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser og beskrive forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for at imødegå disse risici.

S24. Prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger

Se forklaringen under spørgsmål 22.

Hvis en særlig lav sandsynlighed og store konsekvenser også kan klassificeres som en central risiko med grænseoverskridende konsekvenser, skal de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger kun indberettes én gang med en krydshenvisning.

For nogle risici rapporterer medlemsstaterne allerede om forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger inden for rammerne af anden EU-lovgivning og -politikker. Hvis der i EU's lovgivning eller politikker allerede stilles krav om rapportering om prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger for denne risiko, kan der henvises til de eksisterende rapporter (se bilaget).

Der henvises kun til dokumenter, der omfatter både forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger — hvis et af (eller begge) elementerne mangler, bør de medtages under spørgsmål 24.1 og/eller 24.2.

S24.1. Prioriterede forebyggelsesforanstaltninger

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede forebyggelsesforanstaltninger.

Se forklaringen under spørgsmål 22.1.

S24.2. Prioriterede beredskabsforanstaltninger

Beskriv de eksisterende og eventuelle planlagte prioriterede beredskabsforanstaltninger.

Se forklaringen under spørgsmål 22.2.

Såfremt der i henhold til EU-lovgivningen eller -politikkerne allerede bliver stillet krav om rapportering af de prioriterede forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger til håndtering af denne risiko, henvises der blot til de pågældende rapporter, der allerede er sendt til Kommissionen.

Inkluder i givet fald information om flere risici med lav sandsynlighed og store konsekvenser ved at kopiere ovenstående spørgsmål.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 924.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2019/420 af 13. marts 2019 (EUT L 77 af 20.3.2019, s. 1).

(3)  Artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(4)  Artikel 6, stk. 3, i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(5)  Kommissionens meddelelse, Retningslinjer for vurdering af risikostyringskapacitet (EUT C 261 af 8.8.2015, s. 5).

(6)  Artikel 3.1, litra a), i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(7)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (SEC(2010)1626 final), Risk Assessment and Mapping Guidelines for Disaster Management.

(8)  Kommissionens meddelelse, Retningslinjer for vurdering af risikostyringskapacitet (EUT C 261 af 8.8.2015, s. 5).

(9)  Se bilaget om den ikke-udtømmende liste over risici, der er relevante i henhold til EU's lovgivning og/eller politikker, og den ikke-udtømmende liste over tværgående områder af fælles interesse i EU's lovgivning og/eller politikker.

(10)  Se skabelon (i S3).

(11)  Se Climate Adapt-webstedet for links til nationale tilpasningsstrategier og -handlingsplaner: https://climate-adapt.eea.europa.eu/countries-regions/countries.

(12)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, Risk Assessment and Mapping Guidelines for Disaster Management (SEC(2010)1626 final).

(13)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene Overview of natural and man-made disaster risks the European Union may face (SWD (2017) 176).

(14)  En risikoevaluering er en proces, hvor resultaterne af risikoanalysen sammenholdes med risikokriterierne for at fastslå, om risikoen og/eller dens omfang er acceptabel. Risikokriterierne bruges som referencepunkt i forbindelse med evalueringen af en risikos betydning. De kan omfatte tilknyttede omkostninger og fordele, retlige krav, socioøkonomiske og miljømæssige faktorer, bekymringer og interessenter.

(15)  EU fastsætter specifikke lovgivningsmæssige krav på visse områder, f.eks. EU's oversvømmelsesdirektiv (direktiv 2007/60/EF), EU's vandrammedirektiv (direktiv 2000/60/EF), EU's Seveso III-direktiv (direktiv 2012/18/EU), EU's direktiv om kritisk infrastruktur (direktiv 2008/114/EF).

(16)  Medlemsstaterne anmodes om at definere deres egne eksisterende centrale risici på nationalt eller subnationalt plan.

(17)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, Risk Assessment and Mapping Guidelines for Disaster Management (SEC(2010) 1626 final).

(18)  I betragtning af at der er forskellige metodiske tilgange, anerkendes det, at konsekvenser for kulturarven kan klassificeres som økonomiske konsekvenser (ved en kvantitativ vurdering) eller som miljøkonsekvenser (ved en kvalitativ vurdering). Medlemsstaterne bør, hvor det er relevant, angive, hvordan konsekvenser for kulturarven er blevet klassificeret.

(19)  UNDRR, Technical guidance for monitoring and reporting on progress in achieving the global targets of the Sendai Framework for Disaster Risk Reduction. https://www.preventionweb.net/publications/view/54970

(20)  Bilag 3 til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, Risk Assessment and Mapping Guidelines for Disaster Management (SEC(2010)1626 final).

(21)  Det Fælles Forskningscenters rapport om anbefalinger til national risikovurdering (Recommendations for National Risk Assessment for Disaster Risk Management in EU) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC114650/jrc114650_nrarecommendations_updatedfinal_online1.pdf.

(22)  Science for Environment Policy (2016) Identifying emerging risks for environmental policies. Future Brief 13. Kommissionen, Generaldirektoratet for Miljø, http://ec.europa.eu/science-environment-policy.

(23)  Se Climate Adapt-webstedet for nationale tilpasningsstrategier og -planer: https://climate-adapt.eea.europa.eu/countries-regions/countries.

(24)  Se Climate Adapt-webstedet for nationale tilpasningsstrategier og -planer: https://climate-adapt.eea.europa.eu/countries-regions/countries.

(25)  Betragtning 8 i afgørelse (EU) 2019/420 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(26)  I betragtning 14 i afgørelse (EU) 2019/420 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU anføres det: »De regionale og lokale myndigheders rolle i forbindelse med katastrofeforebyggelse og -styring er af stor betydning, og deres indsatskapaciteter skal inddrages i hensigtsmæssigt omfang i alle koordinerings- og indsættelsesaktiviteter (...)«.

(27)  I henhold til betragtning 28 i afgørelse (EU) 2019/420 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU »bør alle foranstaltninger være i overensstemmelse med og aktivt bidrage til at opfylde internationale forpligtelser som f.eks. Sendairammen for katastroferisikobegrænsning 2015-2030 (...) og FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling«.

(28)  Forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger på tværs af grænserne kan henvises til S22.

(29)  Sendairammen for katastrofeforebyggelse 2015-2030: https://www.preventionweb.net/files/43291_sendaiframeworkfordrren.pdf.

(30)  Målene for bæredygtig udvikling: https://www.un.org/sustainabledevelopment/sustainable-development-goals/.

(31)  De 17 mål for bæredygtig udvikling er: 1. Afskaf fattigdom, 2. Stop sult, 3. Sundhed og trivsel, 4. Kvalitetsuddannelse, 5. Ligestilling mellem kønnene, 6. Rent vand og sanitet, 7. Bæredygtig energi, 8. Anstændige jobs og økonomisk vækst, 9. Industri, innovation og infrastruktur, 10. Mindre ulighed, 11. Bæredygtige byer og lokalsamfund, 12. Ansvarligt forbrug og produktion, 13. Klimaindsats, 14. Livet i havet, 15. Livet på land, 16. Fred, retfærdighed og stærke institutioner, 17. Partnerskab for handling.

(32)  Kommissionen, Handlingsplan for Sendairammen for katastrofeforebyggelse 2015-2030 — En katastroferisikobaseret tilgang til alle EU-politikker, (SWD(2016) 205 final/2).

(33)  Kommissionen, Oplæg fra 2019, På vej mod et bæredygtigt Europa i 2030. https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/rp_sustainable_europe_30-01_en_web.pdf.

(34)  Betragtning 28 i afgørelse (EU) 2019/420 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(35)  Betragtning 8 i afgørelse (EU) 2019/420 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(36)  Artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

(37)  LIFE: https://ec.europa.eu/easme/en/life.

(38)  Fonden for Intern Sikkerhed: https://ec.europa.eu/home-affairs/financing/fundings/security-and-safeguarding-liberties/internal-security-fund-police_en.

(39)  Horisont 2020: https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/h2020-section/secure-societies-%E2%80%93-protecting-freedom-and-security-europe-and-its-citizens.

(40)  EU's støtteprogram for strukturreformer: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders/funding-opportunities/funding-programmes/overview-funding-programmes/structural-reform-support-programme-srsp_en.

(41)  Risk Data Hub: https://drmkc.jrc.ec.europa.eu/risk-data-hub.

(42)  https://sendaimonitor.unisdr.org/.

(43)  Artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire), EUT L 108 af 25.4.2007.

(44)  Det globale katastrofevarslings- og koordineringssystem: http://www.gdacs.org.

(45)  Copernicus-Beredskabsstyringstjenesten: https://emergency.copernicus.eu/.

(46)  Det europæiske informationssystem for skovbrande: http://effis.jrc.ec.europa.eu/static/effis_current_situation/public/index.html.

(47)  Det europæiske oversvømmelsesvarslingssystem: https://www.efas.eu.

(48)  Det Europæiske Tørkeobservatorium http://edo.jrc.ec.europa.eu/edov2/php/index.php?id=1000.

(49)  Platformen (https://ec.europa.eu/jrc/en/publication/european-radiological-data-exchange-platform) har hovedsagelig til formål at underrette og informere de kompetente myndigheder og offentligheden i den tidlige fase af en omfattende ulykke med udslip af radioaktivitet til atmosfæren så tidligt og fyldestgørende som muligt.

(50)  Artikel 8, stk. 1, i afgørelse nr. 1082/2013/EU.

(51)  Artikel 7, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/60/EF af 23. oktober 2007 om vurdering og styring af risikoen for oversvømmelser (EØS-relevant tekst), EUT L 288 af 6.11.2007.

(52)  Artikel 3, stk. 2, litra d), i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(53)  De Forenede Nationers Generalforsamling (2016). Report of the open-ended intergovernmental expert working group on indicators and terminology relating to disaster risk reduction.

(54)  Ibidem.

(55)  Artikel 4, stk. 4, i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

(56)  De Forenede Nationers Generalforsamling (2016). Report of the open-ended intergovernmental expert working group on indicators and terminology relating to disaster risk reduction.

(57)  Artikel 4, stk. 3, i afgørelse nr. 1313/2013/EU.

---

BILAG

Ikke-udtømmende liste over risici, der er relevante i henhold til EU's lovgivning og/eller politikker

Beskyttelse af kritisk infrastruktur

Rådets direktiv 2008/114/EF om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EØS-relevant tekst) (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 35).

Yderligere link: Kritisk infrastruktur

Tørke, vandforurening

Direktiv 2000/60/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EUT L 327 af 22.12.2000, s. 1). Konsolideret udgave

Yderligere links:

| | Gennemførelsesrapporter og vandområdeplaner |
| --- | --- |

Gennemførelsesrapporter og vandområdeplaner

| | Vandknaphed og tørke i EU |
| --- | --- |

Vandknaphed og tørke i EU

Oversvømmelser

Direktiv 2007/60/EF om vurdering og styring af risikoen for oversvømmelser (EØS-relevant tekst) (EUT L 288 af 6.11.2007, s. 27). Konsolideret udgave

Meddelelse om vandrammedirektivet og oversvømmelsesdirektivet: Indsats for at opnå »god tilstand« for EU's vandressourcer og mindske risiciene for oversvømmelser, COM/2015/120 final

Yderligere links: Gennemførelsesrapporter og planer for styring af oversvømmelsesrisiko

Skovstrategi

En ny EU-skovstrategi: for skove og den skovbaserede sektor, COM(2013) 659 final

Yderligere links: EU's skove og skovrelaterede politikker

Udvikling af landdistrikterne 2014-2020: landespecifikke dokumenter

Geologiske risici

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 af 9. marts 2011 om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF. Konsolideret udgave

Yderligere links: Eurokodekser

Sundhedsrisici

Afgørelse nr. 1082/2013/EU om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og om ophævelse af beslutning nr. 2119/98/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 293 af 5.11.2013, s. 1
  ). Konsolideret udgave.

Yderligere links:

| | Vurdering af risici for folkesundheden; Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (1) |
| --- | --- |

Vurdering af risici for folkesundheden; Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (1)

| | Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (2) |
| --- | --- |

Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (2)

Dyre- og plantesygdom

Forordning (EU) 2016/429 om overførbare dyresygdomme (EØS-relevant tekst). Konsolideret udgave

Direktiv 2005/65/EF om bedre havnesikring (EØS-relevant tekst). Konsolideret udgave

Foranstaltninger til bekæmpelse af:

| — | klassisk svinepest Rådets direktiv 2001/89/EF. Konsolideret udgave |
| --- | --- |

—

klassisk svinepest Rådets direktiv 2001/89/EF. Konsolideret udgave

| — | afrikansk svinepest Rådets direktiv 2002/60/EF. Konsolideret udgave |
| --- | --- |

—

afrikansk svinepest Rådets direktiv 2002/60/EF. Konsolideret udgave

| — | hestepest Rådets direktiv 92/35/EØF. Konsolideret udgave. |
| --- | --- |

—

hestepest Rådets direktiv 92/35/EØF. Konsolideret udgave.

| — | mund- og klovesyge Rådets direktiv 2003/85/EF. Konsolideret udgave. |
| --- | --- |

—

mund- og klovesyge Rådets direktiv 2003/85/EF. Konsolideret udgave.

Yderligere links: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet

Risici for industriulykker

Direktiv 2012/18/EU om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EØS-relevant tekst).

Yderligere links:

| | Politik for industriulykker |
| --- | --- |

Politik for industriulykker

| | Rapport om anvendelsen i medlemsstaterne af direktiv 96/82/EF |
| --- | --- |

Rapport om anvendelsen i medlemsstaterne af direktiv 96/82/EF

Kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare sikkerhedsrisici

Rådets beslutning (87/600/Euratom) om en fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare

Handlingsplan med henblik på at styrke beredskabet over for kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare sikkerhedsrisici COM/2017/0610 final

Yderligere link:

| | Politik om sikring af farligt gods |
| --- | --- |

Politik om sikring af farligt gods

| | Fællesskabssystemet for udveksling af presserende radiologiske informationer (ECURIE) |
| --- | --- |

Fællesskabssystemet for udveksling af presserende radiologiske informationer (ECURIE)

Nuklear og radiologisk risiko

Rådets direktiv 2014/87/Euratom om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed

Rådets direktiv 2013/59/Euratom om fastlæggelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling. Konsolideret udgave

Energiforsyningssikkerhed — elektricitet

Kommissionens forordning (EU) 2017/2196 om fastsættelse af en netregel for nødsituationer og systemgenoprettelse (EØS-relevant tekst)

Forordning (EU) 2019/941 om risikoberedskab i elsektoren (EØS-relevant tekst)

Gennemgang af gældende nationale regler og praksis med hensyn til risikoberedskab i forbindelse med elforsyningssikkerhed

Yderligere links:

| | Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) |
| --- | --- |

Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)

| | Det Europæiske Net af Transmissionssystemoperatører på Elområdet (ENTSO-E) |
| --- | --- |

Det Europæiske Net af Transmissionssystemoperatører på Elområdet (ENTSO-E)

Energiforsyningssikkerhed — gas

Forordning (EU) 2017/1938 om foranstaltninger til opretholdelse af gasforsyningssikkerheden (EØS-relevant tekst)

Direktiv (EU) 2016/1148 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen

Yderligere links: Forebyggende handlingsplaner og nødplaner — 2019

Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)

Det Europæiske Net af Transmissionssystemoperatører på Gasområdet (ENTSOG)

Offshore olie- og gassikkerhed

Direktiv 2013/30/EU om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter og om ændring af direktiv 2004/35/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 178 af 28.6.2013, s. 66)

Yderligere links: Vurdering og gennemgang af konsekvenser

Maritim strategi

Handlingsplan for Den Europæiske Unions strategi for maritim sikkerhed

Direktiv 2014/89/EU om rammerne for maritim fysisk planlægning

Yderligere links: Oversigt over maritim fysisk planlægning

Sikkerhedsrelaterede risici

Meddelelse om gennemførelse af den europæiske dagsorden om sikkerhed for at bekæmpe terrorisme og bane vejen for en effektiv og ægte sikkerhedsunion, COM(2016) 230 final

Fælles ramme for imødegåelse af hybride trusler — Den Europæiske Unions indsats, JOIN/2016/018 final

Handlingsplan til støtte for beskyttelsen af offentlige steder, COM/2017/0612 final

Yderligere links:

| | Europæisk sikkerhedsdagsorden |
| --- | --- |

Europæisk sikkerhedsdagsorden

| | Rapport om situationen og udviklingen med hensyn til terrorisme i Europa (TE-SAT 2018) |
| --- | --- |

Rapport om situationen og udviklingen med hensyn til terrorisme i Europa (TE-SAT 2018)

Agentur: Europol

Cybersikkerhed

Modstandsdygtighed, afskrækkelse og forsvar: opbygning af en stærk cybersikkerhed for EU, JOIN/2017/0450 final

To lovgivningsforslag med henblik på at forbedre den grænseoverskridende adgang til elektronisk bevismateriale:

| — | Forslag til forordning om europæiske editions- og sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager, COM/2018/225 final |
| --- | --- |

—

Forslag til forordning om europæiske editions- og sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager, COM/2018/225 final

| — | Forslag til et direktiv om harmoniserede regler for udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager, COM/2018/226 final |
| --- | --- |

—

Forslag til et direktiv om harmoniserede regler for udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager, COM/2018/226 final

Cybersikkerhed i energisektoren

Kommissionens henstilling (EU) 2019/553 om cybersikkerhed i energisektoren (meddelt under dokument

Kommissionens konsekvensanalyse (SWD/2018/403 final) om oprettelse af det europæiske industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed og netværket af nationale koordinationscentre

Yderligere links: Rapport: Henstillinger om gennemførelse af sektorspecifikke regler for cybersikkerhed, 2019

Ikke-udtømmende liste over tværgående områder af fælles interesse i EU's lovgivning og/eller politikker

Kulturarv

På vej mod en integreret tilgang til kulturarv i Europa, COM/2014/0477 final

En ny europæisk kulturdagsorden, COM/2018/267 final

Den europæiske handlingsplan for kulturarv, SWD(2018) 491 final

Yderligere links: Beskyttelse af kulturarven mod naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer. En komparativ analyse af risikostyringen i EU

Naturområder og levesteder

Direktiv 2001/42/EF om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet

Rapport om visse planer og programmers indvirkning på miljøet

Direktiv 2011/92/EU om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EØS-relevant tekst). Konsolideret udgave

Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter Konsolideret udgave

Yderligere links: Økosystemfunktioner

Tilpasning til klimaændringer

Forordning (EU) 2018/1999 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen

En EU-strategi for tilpasning til klimaændringer, COM/2013/0216 final

Rapport om gennemførelsen af EU-strategien for tilpasning til klimaændringer, COM/2018/738 final

Yderligere links:

| | Nationale energi- og klimaplaner |
| --- | --- |

Nationale energi- og klimaplaner

| | Landeprofiler |
| --- | --- |

Landeprofiler

| | Resultattavle for tilpasningsberedskab |
| --- | --- |

Resultattavle for tilpasningsberedskab

| | Tilpasningsstrategi — evalueringsproces |
| --- | --- |

Tilpasningsstrategi — evalueringsproces

| | PESETA-projektet |
| --- | --- |

PESETA-projektet

| | Natura 2000-netværket bestående af beskyttede områder og den strenge artsbeskyttelsesordning |
| --- | --- |

Natura 2000-netværket bestående af beskyttede områder og den strenge artsbeskyttelsesordning

Miljøansvar

Direktiv 2004/35/EF om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, 30.4.2004, p. 56). Konsolideret udgave

Yderligere link: Miljøansvar

Grøn infrastruktur

Grøn infrastruktur — Styrkelse af Europas naturkapital, COM/2013/0249 final

Yderligere links:

| | EU's strategi for grøn infrastruktur |
| --- | --- |

EU's strategi for grøn infrastruktur

| | Økosystemtjenester og grøn infrastruktur |
| --- | --- |

Økosystemtjenester og grøn infrastruktur

| | Kortlægning og vurdering af økosystemer og økosystemtjenester |
| --- | --- |

Kortlægning og vurdering af økosystemer og økosystemtjenester

Migration

Rådets forordning (EU) 2016/369 om ydelse af nødhjælp i Unionen (EUT L 70 af 16.3.2016, s. 1)

Yderligere links: Statusrapport om gennemførelsen af den europæiske dagsorden for migration, COM/2019/126 final

Dataforvaltning

Direktiv 2007/2/EF om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1)

Yderligere links:

| | Inspire-videnbasen |
| --- | --- |

Inspire-videnbasen

| | Dataspecifikation for områder med naturlige risici |
| --- | --- |

Dataspecifikation for områder med naturlige risici

---

(1)  I tilfælde af en alvorlig grænseoverskridende sundhedstrussel, der er omfattet af dens mandat

(2)  Hvis truslen er af a) biologisk oprindelse og består af overførbare sygdomme eller antimikrobiel resistens og infektionssygdom erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet eller b) trusler af ukendt oprindelse.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/34

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 16. december 2019

om fornyelse af Kommissionens ekspertgruppe »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning«

(2019/C 428/08)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I sin meddelelse af 6. december 2012 (1) præsenterede Kommissionen en handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse. Meddelelsen var ledsaget af to henstillinger, den ene om aggressiv skatteplanlægning (2) og den anden om tiltag, der skal tilskynde tredjelande til at anvende minimumsstandarder for god forvaltningspraksis på skatteområdet (3). |
| --- | --- |

(1)

I sin meddelelse af 6. december 2012 (1) præsenterede Kommissionen en handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse. Meddelelsen var ledsaget af to henstillinger, den ene om aggressiv skatteplanlægning (2) og den anden om tiltag, der skal tilskynde tredjelande til at anvende minimumsstandarder for god forvaltningspraksis på skatteområdet (3).

| (2) | Ved Kommissionens afgørelse C(2013) 2236 (4) blev der i Kommissionen nedsat en ekspertgruppe med navnet »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning« (»platformen«) med henblik på at vurdere fremskridtene på en række indsatsområder, herunder 2012-handlingsplanen vedrørende skattesvig og skatteunddragelse og gennemførelsen af de to henstillinger. I sin meddelelse om dobbeltbeskatning i det indre marked (5) konkluderede Kommissionen, at den ville undersøge de potentielle fordele ved at etablere et EU-forum vedrørende dobbeltbeskatning. Eftersom der ofte er en sammenhæng mellem dobbelt ikke-beskatning og dobbeltbeskatning, blev det anset for hensigtsmæssigt, at platformen også tog sig af dobbeltbeskatning, og det gælder fortsat. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens afgørelse C(2013) 2236 (4) blev der i Kommissionen nedsat en ekspertgruppe med navnet »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning« (»platformen«) med henblik på at vurdere fremskridtene på en række indsatsområder, herunder 2012-handlingsplanen vedrørende skattesvig og skatteunddragelse og gennemførelsen af de to henstillinger. I sin meddelelse om dobbeltbeskatning i det indre marked (5) konkluderede Kommissionen, at den ville undersøge de potentielle fordele ved at etablere et EU-forum vedrørende dobbeltbeskatning. Eftersom der ofte er en sammenhæng mellem dobbelt ikke-beskatning og dobbeltbeskatning, blev det anset for hensigtsmæssigt, at platformen også tog sig af dobbeltbeskatning, og det gælder fortsat.

| (3) | Ved Kommissionens afgørelse C(2015) 4095 (6) blev platformen på ny oprettet, og afgørelse C(2013) 2236 blev ophævet. Afgørelse C(2015) 4095 ophørte med at finde anvendelse den 17. juni 2019. |
| --- | --- |

(3)

Ved Kommissionens afgørelse C(2015) 4095 (6) blev platformen på ny oprettet, og afgørelse C(2013) 2236 blev ophævet. Afgørelse C(2015) 4095 ophørte med at finde anvendelse den 17. juni 2019.

| (4) | Europa-Parlamentet (7) og Rådet for Den Europæiske Union (8) har opfordret til at fortsætte bestræbelserne på at bekæmpe skattesvig og skatteundgåelse. Under arbejdet i Europa-Parlamentets TAXE-udvalg, der blev nedsat i begyndelsen af 2015 og straks efterfulgt af det særlige TAX2-udvalg, »Undersøgelsesudvalget til Undersøgelse af Påstande om Overtrædelser af og Fejl og Forsømmelser i forbindelse med Gennemførelsen af EU-Retten for så vidt angår Hvidvaskning af Penge, Skatteundgåelse og Skatteunddragelse« og endelig TAX3-udvalget, blev der opfordret til, at der gøres en yderligere indsats for at bekæmpe urimelig, ineffektiv beskatning og træffes yderligere initiativer vedrørende god forvaltningspraksis og gennemsigtighed på skatteområdet. |
| --- | --- |

(4)

Europa-Parlamentet (7) og Rådet for Den Europæiske Union (8) har opfordret til at fortsætte bestræbelserne på at bekæmpe skattesvig og skatteundgåelse. Under arbejdet i Europa-Parlamentets TAXE-udvalg, der blev nedsat i begyndelsen af 2015 og straks efterfulgt af det særlige TAX2-udvalg, »Undersøgelsesudvalget til Undersøgelse af Påstande om Overtrædelser af og Fejl og Forsømmelser i forbindelse med Gennemførelsen af EU-Retten for så vidt angår Hvidvaskning af Penge, Skatteundgåelse og Skatteunddragelse« og endelig TAX3-udvalget, blev der opfordret til, at der gøres en yderligere indsats for at bekæmpe urimelig, ineffektiv beskatning og træffes yderligere initiativer vedrørende god forvaltningspraksis og gennemsigtighed på skatteområdet.

| (5) | Platformen har været et effektivt redskab til at øge gennemsigtigheden i udformningen af skattepolitikken, samtidig med at den tilskynder til og muliggør en konstruktiv dialog mellem Kommissionen og de forskellige interessenter på skatteområdet samt mellem disse interessenter selv. Kommissionen har brug for den ekspertise, som specialisterne og interessenterne besidder. Platformen har været en værdifuld kilde til en sådan ekspertise på skatteområdet. |
| --- | --- |

(5)

Platformen har været et effektivt redskab til at øge gennemsigtigheden i udformningen af skattepolitikken, samtidig med at den tilskynder til og muliggør en konstruktiv dialog mellem Kommissionen og de forskellige interessenter på skatteområdet samt mellem disse interessenter selv. Kommissionen har brug for den ekspertise, som specialisterne og interessenterne besidder. Platformen har været en værdifuld kilde til en sådan ekspertise på skatteområdet.

| (6) | Kommissionen er partner i Addisskatteinitiativet, som er et partnerskab med mange interessenter, der blev indledt i 2015, og som sigter mod at øge mobiliseringen af indenlandske indtægter i udviklingslandene for at finansiere deres udviklingsdagsorden og opfylde målene for bæredygtig udvikling senest i 2030. Platformen bør fortsat rådgive og bistå Kommissionen i dens igangværende arbejde på grundlag af Addisskatteinitiativet. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen er partner i Addisskatteinitiativet, som er et partnerskab med mange interessenter, der blev indledt i 2015, og som sigter mod at øge mobiliseringen af indenlandske indtægter i udviklingslandene for at finansiere deres udviklingsdagsorden og opfylde målene for bæredygtig udvikling senest i 2030. Platformen bør fortsat rådgive og bistå Kommissionen i dens igangværende arbejde på grundlag af Addisskatteinitiativet.

| (7) | Kommissionens politiske prioritet om en retfærdig og effektiv beskatning har ført til talrige retlige initiativer samt statsstøttesager og blød lovgivning. Den 18. marts 2015 vedtog Kommissionen en pakke om gennemsigtighed på skatteområdet (9). Den 17. juni 2015 (10) vedtog Kommissionen en meddelelse om et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Unionen (2015-handlingsplanen), hvori den med input fra platformen redegjorde for anvendelsen af henstillingerne fra 2012. Kommissionen bebudede i meddelelsen, at den ville forlænge platformens mandat, udvide dens opgaveområde og forbedre dens arbejdsmetoder. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionens politiske prioritet om en retfærdig og effektiv beskatning har ført til talrige retlige initiativer samt statsstøttesager og blød lovgivning. Den 18. marts 2015 vedtog Kommissionen en pakke om gennemsigtighed på skatteområdet (9). Den 17. juni 2015 (10) vedtog Kommissionen en meddelelse om et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Unionen (2015-handlingsplanen), hvori den med input fra platformen redegjorde for anvendelsen af henstillingerne fra 2012. Kommissionen bebudede i meddelelsen, at den ville forlænge platformens mandat, udvide dens opgaveområde og forbedre dens arbejdsmetoder.

| (8) | Den 28. januar 2016 vedtog Kommissionen en meddelelse om en ekstern strategi til effektiv beskatning (11) for at fremme god forvaltningspraksis på skatteområdet på globalt plan. I meddelelsen blev der peget på nye arbejdsområder for platformen, navnlig i forbindelse med Unionens skatte- og udviklingsdagsorden og samordningen af de nationale lister over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner. I den forbindelse er EU-listen over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner (12) fortsat et grundlæggende redskab til at håndhæve god forvaltningspraksis på skatteområdet på globalt plan. |
| --- | --- |

(8)

Den 28. januar 2016 vedtog Kommissionen en meddelelse om en ekstern strategi til effektiv beskatning (11) for at fremme god forvaltningspraksis på skatteområdet på globalt plan. I meddelelsen blev der peget på nye arbejdsområder for platformen, navnlig i forbindelse med Unionens skatte- og udviklingsdagsorden og samordningen af de nationale lister over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner. I den forbindelse er EU-listen over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner (12) fortsat et grundlæggende redskab til at håndhæve god forvaltningspraksis på skatteområdet på globalt plan.

| (9) | Som anført i de politiske retningslinjer for 2019-2024, der blev fremlagt i juli 2019 (13), vil en retfærdig og effektiv beskatning fortsat være høj prioritet for Kommissionen. |
| --- | --- |

(9)

Som anført i de politiske retningslinjer for 2019-2024, der blev fremlagt i juli 2019 (13), vil en retfærdig og effektiv beskatning fortsat være høj prioritet for Kommissionen.

| (10) | I betragtning af platformens dokumenterede nytteværdi som et forum, der har haft og fortsat har en betydelig indvirkning ved at bidrage til udviklingen af dagsordenen for gennemsigtighed på skatteområdet og fair beskatning, er det hensigtsmæssigt at forny dens mandat. |
| --- | --- |

(10)

I betragtning af platformens dokumenterede nytteværdi som et forum, der har haft og fortsat har en betydelig indvirkning ved at bidrage til udviklingen af dagsordenen for gennemsigtighed på skatteområdet og fair beskatning, er det hensigtsmæssigt at forny dens mandat.

| (11) | Platformen bør rådgive og bistå Kommissionen. Platformen vil også give mulighed for dialog, udveksling af erfaringer og ekspertise samt udveksling af synspunkter blandt alle interessenter. |
| --- | --- |

(11)

Platformen bør rådgive og bistå Kommissionen. Platformen vil også give mulighed for dialog, udveksling af erfaringer og ekspertise samt udveksling af synspunkter blandt alle interessenter.

| (12) | Platformen bør have en repræsentant for Kommissionen som formand og bestå af repræsentanter for medlemsstaternes skattemyndigheder og organisationer, der repræsenterer virksomheder eller civilsamfundet og fagfolk på skatteområdet. |
| --- | --- |

(12)

Platformen bør have en repræsentant for Kommissionen som formand og bestå af repræsentanter for medlemsstaternes skattemyndigheder og organisationer, der repræsenterer virksomheder eller civilsamfundet og fagfolk på skatteområdet.

| (13) | Der bør fastsættes regler for platformmedlemmernes videregivelse af oplysninger. |
| --- | --- |

(13)

Der bør fastsættes regler for platformmedlemmernes videregivelse af oplysninger.

| (14) | Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (14). |
| --- | --- |

(14)

Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (14).

| (15) | For at sikre kontinuiteten i platformens aktiviteter bør denne afgørelse anvendes med tilbagevirkende kraft. |
| --- | --- |

(15)

For at sikre kontinuiteten i platformens aktiviteter bør denne afgørelse anvendes med tilbagevirkende kraft.

| (16) | Der bør fastsættes en anvendelsesperiode for denne afgørelse. Kommissionen vil til sin tid overveje, om det er hensigtsmæssigt at forlænge den — |
| --- | --- |

(16)

Der bør fastsættes en anvendelsesperiode for denne afgørelse. Kommissionen vil til sin tid overveje, om det er hensigtsmæssigt at forlænge den —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

Mandatet for ekspertgruppen »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning« (»platformen«) fornyes hermed.

Artikel 2

Opgaver

Platformens opgaver er at rådgive og bistå Kommissionen inden for god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning, samtidig med at der gives mulighed for en dialog, hvor der udveksles erfaringer og ekspertise og alle interessenters synspunkter høres. Platformen skal især:

| a) | forsyne Kommissionen med oplysninger, der er relevante for fastlæggelsen af prioriteter på områder som f.eks. god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning |
| --- | --- |

a)

forsyne Kommissionen med oplysninger, der er relevante for fastlæggelsen af prioriteter på områder som f.eks. god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning

| b) | rådgive Kommissionen om passende midler og instrumenter til at opnå fremskridt på disse områder |
| --- | --- |

b)

rådgive Kommissionen om passende midler og instrumenter til at opnå fremskridt på disse områder

| c) | tilskynde til drøftelser mellem erhvervslivet, civilsamfundet og de nationale skattemyndigheders eksperter om spørgsmål i forbindelse med god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning |
| --- | --- |

c)

tilskynde til drøftelser mellem erhvervslivet, civilsamfundet og de nationale skattemyndigheders eksperter om spørgsmål i forbindelse med god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning

| d) | drøfte praktiske erfaringer fra både skattemyndigheder, virksomheder, civilsamfundet og fagfolk på skatteområdet samt udforske mulighederne for en mere effektiv håndtering af de foreliggende problemer med dobbeltbeskatning, som påvirker det indre markeds funktion |
| --- | --- |

d)

drøfte praktiske erfaringer fra både skattemyndigheder, virksomheder, civilsamfundet og fagfolk på skatteområdet samt udforske mulighederne for en mere effektiv håndtering af de foreliggende problemer med dobbeltbeskatning, som påvirker det indre markeds funktion

| e) | rådgive og bistå Kommissionen i dens igangværende arbejde på grundlag af Addisskatteinitiativet. |
| --- | --- |

e)

rådgive og bistå Kommissionen i dens igangværende arbejde på grundlag af Addisskatteinitiativet.

I denne afgørelse forstås ved »god forvaltningspraksis på skatteområdet« gennemsigtighed, udveksling af oplysninger og fair skattekonkurrence.

Artikel 3

Høring

Kommissionen kan høre platformen i alle spørgsmål vedrørende god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning og opfølgningen på 2015-handlingsplanen.

Artikel 4

Medlemmer

1.   Platformen består af højst 43 medlemmer.

2.   Medlemmerne af platformen er:

| a) | medlemsstaternes skattemyndigheder (»type D-medlemmer«, jf. artikel 7, stk. 2, litra d), i Kommissionens afgørelse C(2016) 3301 final) (15) |
| --- | --- |

a)

medlemsstaternes skattemyndigheder (»type D-medlemmer«, jf. artikel 7, stk. 2, litra d), i Kommissionens afgørelse C(2016) 3301 final) (15)

| b) | op til 15 organisationer, der repræsenterer virksomheder, civilsamfundsorganisationer og fagfolk på skatteområdet, med kompetencer inden for de i artikel 2 omhandlede spørgsmål (»type C-medlemmer«, jf. artikel 7, stk. 2, litra c), i de horisontale regler). |
| --- | --- |

b)

op til 15 organisationer, der repræsenterer virksomheder, civilsamfundsorganisationer og fagfolk på skatteområdet, med kompetencer inden for de i artikel 2 omhandlede spørgsmål (»type C-medlemmer«, jf. artikel 7, stk. 2, litra c), i de horisontale regler).

3.   Type-D-medlemmer repræsenteres kun af tjenestemænd eller offentligt ansatte. Skattemyndighederne i hver medlemsstat udpeger en repræsentant blandt de tjenestemænd, der beskæftiger sig med grænseoverskridende beskatning med fokus på bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning.

4.   Type-C-medlemmer udpeges kun og deltager kun i platformens eller undergruppernes arbejde, hvis de er registreret i det åbenhedsregister, der er oprettet i fællesskab af Europa-Parlamentet og Kommissionen.

5.   Hvis et type C-medlem suspenderes eller slettes fra åbenhedsregistret, skal Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion (GD TAXUD) suspendere det fra platformen, så længe det ikke på ny er registreret i åbenhedsregistret. Så længe et medlem er suspenderet eller slettet, må det ikke indbydes til at deltage i gruppens møder eller modtage nogen dokumenter. Hvis et medlem ikke på ny registreres, senest seks måneder efter det er blevet suspenderet eller slettet fra åbenhedsregistret, udelukker GD TAXUD medlemmet fra platformen. Alle medlemskabsændringer af denne art registreres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder (»register over ekspertgrupper«) (16).

6.   Type C-medlemmer udpeger faste repræsentanter og suppleanter i platformen eller dens undergrupper og er ansvarlige for at sikre, at deres repræsentanter har et højt ekspertiseniveau.

Artikel 5

Udvælgelsesprocedure

1.   Platformens type C-medlemmer udvælges via offentlige indkaldelser af ansøgninger. GD TAXUD anvender til dette formål standardindkaldelsen af ansøgninger til udvælgelse af platformens medlemmer, jf. bilag 2 til de horisontale regler. GD TAXUD kan fravige eller supplere den, hvis det i overensstemmelse med de horisontale regler er begrundet i særlige krav.

2.   En indkaldelse af ansøgninger offentliggøres i registret over ekspertgrupper. Desuden kan indkaldelsen af ansøgninger offentliggøres på andre måder, herunder på et særligt websted (17). Indkaldelsen skal indeholde en klar beskrivelse af udvælgelseskriterierne, herunder den nødvendige ekspertise og de interesser, der skal repræsenteres (18) i forhold til det arbejde, som skal udføres. Ansøgningsfristen skal være på mindst fire uger.

3.   I deres svar på indkaldelsen af ansøgninger skal organisationerne udpege en repræsentant og en suppleant, som udpeges på samme vilkår som repræsentanten. Suppleanten træder automatisk i stedet for en repræsentant, der er fraværende eller forhindret i at møde. GD TAXUD kan afvise en organisations udpegelse af en repræsentant eller en suppleant, hvis den pågældende findes uhensigtsmæssig, hvilket bør begrundes ud fra de krav, der er anført i afgørelsen om oprettelse af platformen og/eller indkaldelsen af ansøgninger. I så fald anmodes organisationen om at udnævne en anden repræsentant eller suppleant.

4.   Gruppens medlemmer udpeges af generaldirektøren for GD TAXUD blandt specialister, som har kompetence på de områder, der er omhandlet i artikel 2, og som har reageret på indkaldelsen af ansøgninger. Ved udvælgelsen af medlemmerne af platformen fra specialiserede organisationer skal GD TAXUD bestræbe sig på så vidt muligt at sikre en høj grad af ekspertise, en geografisk balance samt en afbalanceret repræsentation af relevant knowhow og kompetencer på de i artikel 2 og 3 omhandlede interesseområder, idet der tages hensyn til ekspertgruppens specifikke opgaver, den type ekspertise, der kræves, og det modtagne svar på indkaldelsen af ansøgninger.

5.   Medlemmerne udnævnes for to og et halvt år. De varetager deres hverv, indtil de afløses, eller deres mandat udløber. Deres mandat kan fornyes.

6.   For at sikre kontinuitet og en velfungerende gruppe opretter GD TAXUD en reserveliste over egnede ansøgere, der kan anvendes til at udnævne afløsere. GD TAXUD skal bede ansøgerne om deres samtykke, før deres navne opføres på reservelisten.

7.   Type C-medlemmer eller deres repræsentanter indbydes ikke længere til at deltage i platformens møder og kan erstattes eller udelukkes for den resterende del af deres mandatperiode i alle følgende tilfælde:

| a) | hvis et type C-medlem eller dets repræsentant ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til platformens drøftelser |
| --- | --- |

a)

hvis et type C-medlem eller dets repræsentant ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til platformens drøftelser

| b) | hvis et type C-medlem eller dets repræsentant efter GD TAXUD's opfattelse ikke opfylder betingelserne i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

b)

hvis et type C-medlem eller dets repræsentant efter GD TAXUD's opfattelse ikke opfylder betingelserne i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

| c) | hvis et type C-medlem eller dets repræsentant fratræder. |
| --- | --- |

c)

hvis et type C-medlem eller dets repræsentant fratræder.

Hvis et type C-medlem eller dets repræsentant udskiftes eller udelukkes, kan generaldirektøren for beskatning og toldunion, såfremt det er hensigtsmæssigt, udnævne en organisation som afløser fra den reserveliste, som er nævnt i stk. 6, eller bede en organisation udpege en anden repræsentant eller suppleant.

Artikel 6

Formand

Platformens formandskab varetages af generaldirektøren for beskatning og toldunion eller en repræsentant.

Artikel 7

Platformens funktionsmåde

1.   Platformen handler efter anmodning fra GD TAXUD i overensstemmelse med de horisontale regler.

2.   Platformens og undergruppernes møder afholdes normalt i Kommissionens lokaler.

3.   Platformen og dens undergrupper kan afholde fælles møder med andre ekspertgrupper om spørgsmål af fælles interesse.

4.   Sekretariatsopgaverne varetages af GD TAXUD. Tjenestemænd i Kommissionen fra andre tjenestegrene med interesse i platformens og undergruppernes møder kan deltage i disse.

5.   Platformen kan efter aftale med GD TAXUD og ved simpelt flertal blandt sine medlemmer beslutte at give offentligheden adgang til sine drøftelser.

6.   Referaterne af drøftelserne af hvert punkt på dagsordenen og af platformens udtalelser skal være meningsfulde og fuldstændige. Referaterne udarbejdes af sekretariatet under formandens ansvar.

7.   Platformen vedtager sine udtalelser, anbefalinger og rapporter ved konsensus.

Artikel 8

Undergrupper

1.   For at platformen kan fungere effektivt, kan GD TAXUD nedsætte en undergruppe, som udelukkende består af regeringsrepræsentanter (medlemsstaternes skattemyndigheder), og en anden undergruppe, der udelukkende består af ikke-statslige repræsentanter (virksomheder, civilsamfundsorganisationer og skatteaktører).

2.   GD TAXUD kan nedsætte andre undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som det selv opstiller. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt. De medlemmer af undergrupper, som ikke er medlemmer af platformen, udvælges via en offentlig indkaldelse af ansøgninger, i overensstemmelse med artikel 5 og de horisontale regler (19).

3.   De enkelte undergrupper skal fungere i overensstemmelse med de horisontale regler og aflægge rapport til platformen.

Artikel 9

Indbudte eksperter

GD TAXUD kan indbyde eksperter med særlig ekspertise inden for et emne på dagsordenen til at deltage i platformens eller undergruppernes arbejde på ad hoc-basis.

Artikel 10

Forbindelser med Europa-Parlamentet

For så vidt angår oplysninger, der skal videregives til Europa-Parlamentet, og deltagelse af Europa-Parlamentets eksperter i platformens møder, finder punkt 15 og bilag I og II i rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen anvendelse (20).

Artikel 11

Observatører

1.   Enkeltpersoner, organisationer og andre offentlige enheder end medlemsstaternes myndigheder kan tildeles observatørstatus ved direkte indbydelse, jf. de horisontale regler.

2.   Organisationer og offentlige enheder, der er udpeget som observatører, udpeger selv deres repræsentanter.

3.   Observatører og deres repræsentanter kan få tilladelse af formanden til at deltage i drøftelserne i gruppen og bidrage med ekspertise. De må dog ikke deltage i udformningen af platformens anbefalinger eller rådgivning.

Artikel 12

Forretningsorden

Efter forslag fra og aftale med GD TAXUD fastsætter platformen selv sin forretningsorden med simpelt flertal på grundlag af standardforretningsordenen for ekspertgrupper, jf. de horisontale regler.

Artikel 13

Tavshedspligt og håndtering af klassificerede informationer

Platformens og undergruppernes medlemmer og deres repræsentanter samt de indbudte eksperter og observatører er pålagt tavshedspligt, som i medfør af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil finder anvendelse på alle medlemmer af institutionerne og deres personale, samt overholdelse af Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede informationer, som fastsat i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 (21) og 2015/444 (22). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.

Artikel 14

Gennemsigtighed

1.   Platformen og undergrupperne registreres i registret over ekspertgrupper.

2.   For så vidt angår platformens sammensætning offentliggøres følgende data i registret over ekspertgrupper:

| a) | navnene på medlemsorganisationerne det repræsenterede interesseområde |
| --- | --- |

a)

navnene på medlemsorganisationerne det repræsenterede interesseområde

| b) | navnene på observatørerne |
| --- | --- |

b)

navnene på observatørerne

| c) | navnene på medlemsstaternes myndigheder (23). |
| --- | --- |

c)

navnene på medlemsstaternes myndigheder (23).

3.   GD TAXUD offentliggør alle platformens og undergruppernes relevante dokumenter, herunder dagsordener, referater og deltagernes bidrag, enten i registret over ekspertgrupper eller via et link fra registret til et særligt websted, hvor disse oplysninger kan findes. Adgangen til sådant et websted må ikke være betinget af brugerregistrering eller underlagt andre begrænsninger. Navnlig skal dagsordenen og andre relevante baggrundsdokumenter offentliggøres i god tid før mødet efterfulgt af rettidig offentliggørelse af referater.

4.   Offentliggørelse kan kun undlades i tilfælde, hvor det skønnes, at et dokuments udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af en offentlig eller privat interesse, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (24).

Artikel 15

Beskyttelse af personoplysninger

Personoplysninger vil blive behandlet i overensstemmelse med forordning (EU) 2018/1725.

Artikel 16

Mødeudgifter

1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med platformens og undergruppernes aktiviteter.

2.   Deltagernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med platformens eller undergruppernes aktiviteter godtgøres af Kommissionen i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser. For så vidt angår type C- og D-medlemmer godtgør Kommissionen rejse- og opholdsudgifter i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser. For organisationer, der udpeges som observatører, ydes der under ingen omstændigheder godtgørelser. Indbudte eksperter får godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter.

3.   Alle godtgørelser af udgifter i henhold til stk. 2 skal finde sted inden for rammerne af de disponible midler, der afsættes som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.

Artikel 17

Anvendelse

Denne afgørelse anvendes fra den 17. juni 2019 til den 16. juni 2024.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2019.

På Kommissionens vegne

Paolo GENTILONI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  COM(2012) 722 final.

1

(2)  C(2012) 8806 final.

2

(3)  C(2012) 8805 final.

3

(4)  Kommissionens afgørelse C(2013) 2236 af 23. april 2013 om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende god forvaltningspraksis på skatteområdet, aggressiv skatteplanlægning og dobbeltbeskatning.

4

(5)  KOM(2011) 712 endelig.

5

(6)  Kommissionens afgørelse C(2015) 4095 af 17. juni 2015 om nedsættelse af Kommissionens ekspertgruppe »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet, Aggressiv Skatteplanlægning og Dobbeltbeskatning« og om erstatning af afgørelse C(2013) 2236.

6

(7)  Europa-Parlamentets beslutning af 25. marts 2015 om årlig skattebetænkning.

7

(8)  Økofinrådets møde den 9. december 2014, Det Europæiske Råds møde den 18. december 2014.

8

(9)  Meddelelse om gennemsigtighed på skatteområdet til bekæmpelse af skatteunddragelse og skatteundgåelse (COM(2015) 136 final), som førte til ændringer af direktiv 2011/16/EU ved Rådets direktiv (EU) 2015/2376 for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (EUT L 332 af 18.12.2015, s. 1), hvori der henvises til grænseoverskridende afgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, Rådets direktiv (EU) 2016/881 for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (EUT L 146 af 3.6.2016, s. 8), hvori der henvises til land for land-rapporter, og Rådets direktiv (EU) 2018/822 af 25. maj 2018 for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger (EUT L 139 af 5.6.2018, s. 1).

9

(10)  COM(2015) 302 final.

10

(11)  COM(2016) 24 final.

11

(12)  https://www.consilium.europa.eu/da/policies/eu-list-of-non-cooperative-jurisdictions/

12

(13)  https://ec.europa.eu/commission/interim_da#political-guidelines

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

14

(15)  Kommissionens afgørelse C(2016) 3301 final af 30. maj 2016 om fastlæggelse af horisontale regler for oprettelse af Kommissionens ekspertgrupper og deres funktion (»horisontale regler«) (ikke oversat til dansk).

15

(16)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/

16

(17)  https://ec.europa.eu/taxation_customs/business/company-tax/tax-good-governance/platform-tax-good-governance_en

17

(18)  Dette er kun relevant for medlemsorganisationer.

18

(19)  Jf. artikel 10 og artikel 14, stk. 2, i de horisontale regler.

19

(20)  EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47.

20

(21)  Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 af 13. marts 2015 om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen (EUT L 72 af 17.3.2015, s. 41).

21

(22)  Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 af 13. marts 2015 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 72 af 17.3.2015, s. 53).

22

(23)  Ifølge de horisontale regler er det ikke obligatorisk at offentliggøre navnene på medlemsstaternes myndigheder. De specifikke administrationer i disse lande, som de eksperter, der normalt deltager i møderne, tilhører, kan offentliggøres i registret over ekspertgrupper. Jf. artikel 23, stk. 1, litra b), i de horisontale regler.

23

(24)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43). Disse undtagelser har til formål at beskytte den offentlige sikkerhed, militære anliggender, internationale forbindelser, finanspolitik, valutapolitik eller økonomisk politik, privatlivets fred og den enkeltes integritet, forretningsmæssige interesser, retslige procedurer og juridisk rådgivning, inspektioner/undersøgelser/revision samt institutionens beslutningsproces.

24

---

V Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/41 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/41

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9503 — Gardner Denver/Ingersoll Industrials)

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/09)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Ingersoll-Rand U.S. HoldCo, Inc. (»IR Industrials«, USA), der tilhører koncernen Ingersoll-Rand plc (Irland) |
| --- | --- |

—

Ingersoll-Rand U.S. HoldCo, Inc. (»IR Industrials«, USA), der tilhører koncernen Ingersoll-Rand plc (Irland)

| — | Gardner Denver Holdings, Inc. (»GDI«, USA). |
| --- | --- |

—

Gardner Denver Holdings, Inc. (»GDI«, USA).

GDI erhverver kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), over hele JR Industrials.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | IR Industrials er Ingersoll-Rands industrielle virksomhed, der er aktiv inden for luft- og gaskompressorer, blæsere, gassystemer og -tjenester, elværktøjer, materialehåndteringsprocesser samt inden for erhvervskøretøjer og personkøretøjer med lav hastighed. |
| --- | --- |

—

IR Industrials er Ingersoll-Rands industrielle virksomhed, der er aktiv inden for luft- og gaskompressorer, blæsere, gassystemer og -tjenester, elværktøjer, materialehåndteringsprocesser samt inden for erhvervskøretøjer og personkøretøjer med lav hastighed.

| — | GDI er leverandør af luft- og gaskompressionsudstyr, reservedele og tjenesteydelser til eftermarkedet og salg af tjenester til fremstillingsindustrien, energisektoren og lægemiddelindustrien. GDI udformer, fremstiller og markedsfører kompressorer, pumper, blæsere og støvsugere, der anvendes til en række industrielle formål. |
| --- | --- |

—

GDI er leverandør af luft- og gaskompressionsudstyr, reservedele og tjenesteydelser til eftermarkedet og salg af tjenester til fremstillingsindustrien, energisektoren og lægemiddelindustrien. GDI udformer, fremstiller og markedsfører kompressorer, pumper, blæsere og støvsugere, der anvendes til en række industrielle formål.

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis er omfattet af fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9503 — Gardner Denver/Ingersoll Industrials.

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

| Postadresse: |
| --- |
| Europa-Kommissionen |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Postadresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 ("fusionsforordningen").

1

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/43

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9701 — InfraVia/Iliad/Iliad 73)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

(2019/C 428/10)

1.

Den 13. december 2019 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Iliad S.A. (»Iliad«, Frankrig) |
| --- | --- |

—

Iliad S.A. (»Iliad«, Frankrig)

| — | InfraVia Capital Partners (»InfraVia«, Frankrig). |
| --- | --- |

—

InfraVia Capital Partners (»InfraVia«, Frankrig).

Iliad og InfraVia erhverver fælles kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 3, stk. 4, over et nystiftet joint venture.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier i et nystiftet joint venture.

2.

| — | Iliad: tjenester inden for fastnet- og mobiltelefoni, internetadgang og hosting |
| --- | --- |

—

Iliad: tjenester inden for fastnet- og mobiltelefoni, internetadgang og hosting

| — | InfraVia: forvaltning af investeringsforeninger, der er specialiseret i infrastruktursektoren |
| --- | --- |

—

InfraVia: forvaltning af investeringsforeninger, der er specialiseret i infrastruktursektoren

| — | joint venture: udbyder på engrosmarkedet for lokal netadgang på et fast sted i Frankrig. |
| --- | --- |

—

joint venture: udbyder på engrosmarkedet for lokal netadgang på et fast sted i Frankrig.

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis er omfattet af fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med meddelelse fra Kommissionen om en forenklet procedure for behandling af bestemte fusioner efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (2).

2

4.

Kommissionen opfordrer alle interesserede tredjeparter til at fremsætte eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9701 — InfraVia/Iliad/Iliad 73

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

(2)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 5.

2

---

ANDET

Europa-Kommissionen

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/44 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/44

---

Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2019/C 428/11)

Denne meddelelse offentliggøres i henhold til artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE OM GODKENDELSE AF EN STANDARDÆNDRING

»Barbanza e Iria«

PGI-ES-A1255-AM02

Meddelelsesdato: 11. oktober 2019

BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE FOR DEN GODKENDTE ÆNDRING

1.   Ændring af de analytiske grænser

Beskrivelse og begrundelse

I den gældende produktspecifikation er grænserne for indholdet af flygtig syre og indholdet af svovldioxid for restriktive. Det betyder, at en række vine, der er i besiddelse af organoleptiske egenskaber svarende til typiske Barbanza e Iria-vine, ikke er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse.

I den nuværende produktspecifikation er grænsen for indholdet af flygtig syre fastsat til maksimalt 0,80 g/l eddikesyre for alle vine, selv om den menneskelige lugtesans har en noget højere følsomhedstærskel hvad angår disse syrer. Derfor hæves grænsen til maksimalt 0,9 g/l eddikesyre for vine, der sælges samme år, som de fremstilles, og maksimalt 1,0 g/l eddikesyre for vine, som sælges senere end et år efter fremstillingen.

I den nuværende produktspecifikation er grænsen for indholdet af svovldioxid fastsat til 125 mg/l for enkeltdruevine og 150 mg/l for resten af vinene. I de senere år er man i stigende grad begyndt at markedsføre vine fra dette geografiske område med længere lagringstid. Fordi vinenes modningstid er længere, er vinene også udsat for oxidative risici over længere tid. De nuværende grænser gør, at disse vine til tider ikke kan omfattes af den beskyttede geografiske betegnelse på trods af deres gode organoleptiske egenskaber og det forhold, at de i øvrigt opfylder den maksimale lovlige grænse for svovldioxid. Derfor foreslås det at hæve den maksimale grænse for indholdet af svovldioxid til 175 mg/l for hvidvine og 150 mg/l for rødvine.

Disse ændringer i produktspecifikationen er en »standardændring« i henhold til artikel 14 i delegeret forordning (EU) 2019/33.

Punkt 2.a i produktspecifikationen og punkt 1.4 i enhedsdokumentet er blevet ændret.

2.   Større udbytte pr. hektar for grønne druesorter

Beskrivelse og begrundelse

Udbyttet pr. hektar for grønne druesorter hæves fra 10 000 til 12 000 kg. Dette skyldes, at de senere års erfaringer viser, at mange parceller er i stand til at give større udbytte end tidligere antaget, uden at det går ud over vinens kvalitet.

Denne ændring i produktspecifikationen er en »standardændring« i henhold til artikel 14 i delegeret forordning (EU) 2019/33.

Punkt 5 i produktspecifikationen og punkt 1.5.2 i enhedsdokumentet er blevet ændret.

3.   Tilføjelse af druesort

Beskrivelse og begrundelse

Merenzao føjes til listen over druesorter, da den findes i området, om end i mindre omfang. Det er en drue, der traditionelt er blevet dyrket i Galicien i begrænset omfang på grund af sit ringe udbytte og sin tendens til at rådne. Da der er tale om en druesort med kort modningstid, har den let ved at tilpasse sig de naturlige forhold, der kendetegner den geografiske betegnelse, hvor den modnes under gunstige forhold og udvikler en most af høj kvalitet.

Denne ændring i produktspecifikationen er en »standardændring« i henhold til artikel 14 i delegeret forordning (EU) 2019/33.

Punkt 6 i produktspecifikationen er blevet ændret. Enhedsdokumentet berøres ikke.

ENHEDSDOKUMENT

1.   Produktets betegnelse

Barbanza e Iria

2.   Type geografisk betegnelse

BGB — beskyttet geografisk betegnelse

3.   Kategorier af vinavlsprodukter

1. Vin

4.   Beskrivelse af vinen/vinene

VIN — hvidvine, rødvine og enkeltdruevine

Vinene er lette, klare og lysende med en god dybde i farven. De har en ren og tydelig aroma, der afspejler de råvarer, der er blevet brugt ved fremstillingen, med et moderat niveau af alkohol samt frugt- og blomsteragtige noter. Smagen er blød, frisk, smagfuld og velafbalanceret med en snert af syrlighed.

Indholdet af alkohol skal være mindst 11 % i enkeltdruevine.

Det maksimale indhold af flygtig syre i vine, der sælges efter mindst et års lagring: 16,66 meq/l.

Det maksimale svovlindhold for hvidvine: 175 mg/l.

| Generelle analytiske kendetegn |
| --- |
| Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) | |
| Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) | 10 |
| Totalt syreindhold, minimum | 5 g/l udtrykt i vinsyre |
| Indhold af flygtig syre, maksimum (i milliækvivalenter/l) | 15 |
| Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i mg/l) | 150 |

Generelle analytiske kendetegn

Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.)

Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.)

10

Totalt syreindhold, minimum

5 g/l udtrykt i vinsyre

Indhold af flygtig syre, maksimum (i milliækvivalenter/l)

15

Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i mg/l)

150

5.   Vinfremstillingspraksis

a.   Væsentlige ønologiske fremgangsmåder

Særlig ønologisk fremgangsmåde

Ekstraktionsudbyttet af mosten, når den er blevet adskilt fra druerne, må ikke overstige 67 liter most pr. 100 kg druer.

b.   Maksimalt udbytte

Grønne druesorter

12 000 kg druer pr. hektar

Grønne druesorter

80,4 hektoliter pr. hektar

Blå druesorter

8 000 kg druer pr. hektar

Blå druesorter

53,6 hektoliter pr. hektar

6.   Afgrænset geografisk område

Området omfatter kommunerne Boiro, Catoira, Dodro, A Pobra do Caramiñal, Pontecesures, Rianxo, Ribeira og Valga, delkommunerne Camboño, Fruíme og Tállara i kommunen Lousame, delkommunerne Iria Flavia og Padrón i kommunen Padrón samt delkommunerne Baroña, Caamaño, Queiruga, Ribasieira, San Pedro de Muro og Xuño i kommunen Porto do Son.

Hovedparten af det geografiske område ligger i provinsen A Coruña med undtagelse af kommunerne Catoira, Valga og Pontecesures, der tilhører provinsen Pontevedra.

7.   Primære druesorter

ALBARIÑO

8.   Tilknytning til det geografiske område

Vinene afspejler de klimamæssige og agronomiske forhold samt den menneskelige faktor. Dette kan ses i anvendelsen af velegnede druesorter (hovedsageligt hjemmehørende sorter), udvælgelsen af den bedste jord (leret, dyb og gennemtrængelig jord, der kendetegner det geografiske område) og den rette dyrkningspraksis, herunder podning og opbinding, som foretages manuelt for bedst muligt at sikre tilstrækkelig kontrol med vinfremstillingspotentialet. Disse betingelser gør, at vine produceret i denne region er afbalancerede og harmoniske med fremragende aromatiske karaktertræk og gode konserveringsegenskaber.

9.   Yderligere væsentlige betingelser (emballering, mærkning, andre krav)

Retsgrundlag:

National lovgivning.

Type yderligere betingelse:

Emballering i det afgrænsede geografiske område.

Beskrivelse af betingelsen:

Vinene skal fyldes på flasker i det afgrænsede geografiske område, hvor de fremstilles. Transport og aftapning uden for fremstillingsområdet udgør en risiko for kvaliteten af vinen, eftersom den kan udsættes for fænomener som iltudskillelse, udsving i temperaturer mv. Jo længere afstand vinen transporteres, des større er risikoen. Aftapning i oprindelsesområdet gør det muligt at bevare produktets egenskaber og kvalitet. Dette kombineret med den erfaring og dybdegående viden om vinenes særlige egenskaber, som vingårde med den beskyttede geografiske betegnelse Barbanza e Iria har samlet sig gennem årene, gør det nødvendigt at aftappe vinene i oprindelsesområdet for således at bevare alle deres fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber.

Retsgrundlag:

National lovgivning.

Type yderligere betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkning.

Beskrivelse af betingelsen:

Alle flasker forsynes med en nummereret kontroletiket med den geografiske betegnelses logo.

Link til produktspecifikationen

https://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/tramitacion/IGP_BARBANZA_e_IRIA_Pliego_de_condiciones_final_julio_2019.pdf

---

(1)  EUT L 9 af 11.1.2019, s. 2.

---

| 20.12.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 428/48 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 428/48

---

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2019/C 428/12)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

»ΦΑΣΌΛΙΑ ΚΑΤΤΑΒΙΆΣ ΡΌΔΟΥ« (FASOLIA KATTAVIAS RODOU)/

»ΛΌΠΙΑ ΚΑΤΤΑΒΙΆΣ ΡΌΔΟΥ« (LOPIA KATTAVIAS RODOU)

EU-nr.: PGI-GR-02422 — 12.6.2018

BOB ( ) BGB (X)

1.   
  Betegnelse

»Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou)/»Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Lopia Kattavias Rodou)

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Grækenland

3.   Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1.   Produkttype

Kategori 1.6 Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet

3.2.   Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Den beskyttede geografiske betegnelse »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) betegner bønnefrø (Phaseolus vulgaris L.) af dværgsorten, som dyrkes ved dyrkning uden kunstvanding og er fuldstændig tilpasset klima- og jordbundsforholdene i Kattavia.

»Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou)/»Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Lopia Kattavias Rodou) har følgende egenskaber:

3.2.1.   Fysiske egenskaber:

Frøene er hvide, næsten nyreformede, med en vægt på 200-240 g pr. 1 000 frø (små).

3.2.2   Kemiske egenskaber:

| — | Kulhydrater i alt: højt indhold, mindst 60 % i tørstof |
| --- | --- |

—

Kulhydrater i alt: højt indhold, mindst 60 % i tørstof

| — | Maksimalt vandindhold: 15 %. |
| --- | --- |

—

Maksimalt vandindhold: 15 %.

3.2.3.   Organoleptiske egenskaber:

| — | Lækker bønnesmag (let sød). |
| --- | --- |

—

Lækker bønnesmag (let sød).

Bønner, der er lette at koge (kort kogetid), skind, der på de kogte bønner knap anes.

3.3   Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4.   Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Bønnerne med betegnelsen »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) skal være produceret inden for det afgrænsede geografiske område, jf. punkt 4.

I det foreliggende tilfælde skal bearbejdning af jorden, såning, høst, tørring og rensning af bønnerne foregå inden for det afgrænsede geografiske område. Til såning bruges udelukkende frø af tørbønner af dværgsorten af egen avl, som har de i punkt 3.2.1. anførte fysiske egenskaber. Frøene udvælges under den foregående høst efter tærskning og opbevares i sække på et mørkt sted.

3.5   Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. Af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6.   Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

4.   Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske område for dyrkning af bønner under BGB »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) svarer til distriktet Kattavia i kommunen Sydrhodos på Rhodos i den sydægæiske region.

5.   Tilknytning til det geografiske område

Tilknytningen mellem »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) og det afgrænsede område beror på produktets særlige kvalitative egenskaber og dets omdømme.

De jorde, hvorpå dværgsorten af tørbønnen »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) dyrkes, er beliggende højst en kilometer fra havet og er ler- og kalkholdige. Forud for såningen pløjes jorden to gange for at forbedre dens evne til at fastholde fugtigheden og næringsstofferne, hvorved afgrøden kan klare vandstress (dyrkning uden kunstvanding).

Klimaet i det afgrænsede geografiske område betegnes som typisk for øer i Middelhavet, tempereret, med milde, forholdsvis fugtige vintre og tørre somre. Den gennemsnitlige årlige nedbør svinger fra år til år med en ujævn fordeling, idet nedbøren er koncentreret om efteråret og især vinteren. Den traditionelle dyrkningsform er dyrkning uden kunstvanding. Nedbøren før såning (januar og februar) og efter såning (marts og april) gør det muligt for jorden af bevare den nødvendige fugtighed, så dyrkningen af »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) giver et tilfredsstillende udbytte under vandstress — dyrkning uden kunstvanding.

I modnings- og høstperioden for »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) er temperaturerne milde, idet denne dværgsort af tørbønnen modnes tidligt i forhold til andre (generelt ligger modningsperioden fra medio juni til ultimo juni). Denne dværgsorts tidlige modningstidspunkt muliggør dyrkning uden kunstvanding, idet den undgår de høje temperaturer i juli og august.

Høsten foregår i dagens første timer med vestenvind og fugtighed i luften, fordi fugten spiller en vigtig rolle under høsten, idet den hindrer bælgen i at åbne sig, så bønnerne triller ud.

Det afgrænsede geografiske område har mindst 300 solskinsdage om året, idet perioden fra maj til september har flest solskinstimer. Dette særlige mikroklima i Kattavia-området er ideelt til dyrkning af dværgsorten af tørbønnen, idet bønnen er en plante, der elsker varme og sol og er meget krævende med hensyn til fugtigheden i jordbunden.

Den historiske tilknytning mellem produktet og det afgrænsede geografiske område kommer til udtryk i den store rolle, som bønnerne har spillet i Kattavia-indbyggernes økonomiske og sociale liv siden gamle dage. Bønnerne udgør den dag i dag den vigtigste ingrediens i kosten. Ifølge vidnesbyrd fra en nulevende indbygger i regionen blev der allerede dyrket bønner ved dyrkning uden kunstvanding i Kattavia i 1935. Arkiverne på Rhodos' offentlige bibliotek, som går tilbage til den italienske besættelse af øen, viser, at tørrede grøntsager var den primære afgrøde målt i dyrket areal for indbyggerne i Kattavia, og at bønnernes tidlige modning var fremmende for en blomstrende afsætning. De lokale producenter anvender stadig i dag de traditionelle dyrkningsteknikker til »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou), som er gået i arv fra generation til generation. På grund af de ustabile klimatiske forhold i regionen, navnlig med hensyn til nedbør og temperatur, er kun de landmænd, der har lokal erfaring, i stand til at fastslå den ideelle periode til såning, høst og tørring.

Den lange erfaring med de traditionelle dyrkningsteknikker, som producenterne har oparbejdet, navnlig:

| — | valget af frø af egen avl, som skal bruges til næste såning for at bevare produktets renhed og muliggøre dyrkning uden kunstvanding, idet disse frø er fuldstændig tilpasset klima- og jordbundsforholdene i dette område |
| --- | --- |

—

valget af frø af egen avl, som skal bruges til næste såning for at bevare produktets renhed og muliggøre dyrkning uden kunstvanding, idet disse frø er fuldstændig tilpasset klima- og jordbundsforholdene i dette område

| — | bearbejdningen af jorden (to pløjninger) før såning for at forbedre jordens evne til at fastholde fugtigheden og næringsstofferne og udnytte den forventede nedbør bedre |
| --- | --- |

—

bearbejdningen af jorden (to pløjninger) før såning for at forbedre jordens evne til at fastholde fugtigheden og næringsstofferne og udnytte den forventede nedbør bedre

| — | valget af det rette høsttidspunkt, når bælgene antager den karakteristiske brun-gule farve, og |
| --- | --- |

—

valget af det rette høsttidspunkt, når bælgene antager den karakteristiske brun-gule farve, og

| — | den rigtige udførelse af tørringen af frøene, så de let løsner sig fra bælgen |
| --- | --- |

—

den rigtige udførelse af tørringen af frøene, så de let løsner sig fra bælgen

påvirker direkte produktets kvalitet og egenskaber. Det er netop denne erfaring hos de lokale producenter sammen med det afgrænsede geografiske områdes klima- og jordbundsforhold og brugen af dværgsorten af tørbønnen, som har været dyrket i over 100 år i denne bestemte del af Kattavia, som har gjort dyrkning uden kunstvanding af »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) mulig, og som giver slutproduktet dets særlige kvalitative egenskaber.

De særlige egenskaber ved »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) er deres lækre smag (let sød), at de er lette at koge (kort kogetid), og deres omdømme. Disse kvalitative egenskaber ved produktet gør det særlig attraktivt for forbrugerne og sikrer det dets omdømme, hvilket ses af de utallige henvisninger på websteder med traditionelle opskrifter og af omtale i de lokale aviser.

Slutproduktet får sine særlige egenskaber takket være kombinationen af ler- og kalkholdige jorde med dyrkning uden kunstvanding, det klimatiske særpræg i modningsperioden og de produktionsteknikker, som er blevet nedarvet fra far til søn gennem et århundrede blandt de lokale producenter.

Produktets lækre smag (let sød) skyldes det høje indhold af kulhydrater i den dværgsort af tørbønnen, som de lokale producenter har valgt, og som er blevet tilpasset området og teknikkerne ved dyrkning uden kunstvanding. Det høje indhold af kulhydrater giver bønnerne denne let søde smag. I øvrigt påvirker sortens genotype og de miljømæssige faktorer under stiklingens vækst og modningen af frøet dettes kvalitet.

Forbrugerne værdsætter »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou), fordi de er lette at koge på grund af den korte kogetid. Denne egenskab har stor betydning for forbrugerne. Den tilskrives det høje indhold af kulhydrater. Videnskabelige undersøgelser har vist, at et højt indhold af kulhydrater i frøene nedsætter kogetiden, idet det fremmer frøenes optagelse af vand under kogningen, hvorved de klæber mindre sammen og er mindre hårde. Det høje indhold af kulhydrater i »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) kan ifølge videnskabelige publikationer tilskrives dyrkning uden kunstvanding, som bruges i dette afgrænsede geografiske område, og den specifikke genotype af den bønne, som bruges til såning. I denne sort af »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou), som er modstandsdygtig over for vandstress, aktiverer dyrkning uden kunstvanding nærmere bestemt en mekanisme til effektiv transport af saccharose fra plantens blade til bælgene, hvilket fremmer en stor syntese og koncentration af kulhydrater i bønnernes frø. Frøenes modning påvirkes af klima- og jordbundsforholdene i det afgrænsede geografiske område og af de traditionelle dyrkningsteknikker. Nedbøren før såning gør det muligt at bevare den nødvendige fugtighed i regionens ler- og kalkholdige jord. I modnings- og høstperioden for »Φασόλια Κατταβιάς Ρόδου/Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Fasolia Kattavias Rodou/Lopia Kattavias Rodou) er temperaturerne milde, idet denne dværgsort af tørbønnen modnes tidligt i forhold til andre (generelt ligger modningsperioden fra medio juni til ultimo juni), hvilket muliggør dyrkning uden kunstvanding, idet den undgår de høje temperaturer i juli og august. Endvidere forbedrer bearbejdningen af jorden (to pløjninger) før såning jordens evne til at fastholde fugtigheden og næringsstofferne, hvorved den forventede nedbør udnyttes bedre. Det forhold, at producenterne udvælger frø af egen avl til brug ved næste såning, fremmer frøets modning, idet disse frø af dværgsorten er fuldstændig tilpasset klima- og jordbundsforholdene i området og metoden for dyrkning uden kunstvanding.

Produktets omdømme er knyttet til dets specifikke organoleptiske egenskaber, dvs. den lækre smag (let sød) og den lette tilberedning (kort kogetid), som kan tilskrives det afgrænsede geografiske områdes særlige træk. Det omdømme, disse bønner har opbygget, bevidnes i utallige artikler og omtaler i de lokale aviser på Rhodos, som fastslår den lækre smag, og af den årlige afholdelse af bønnesuppefesten i Kattavia-området, som tiltrækker en mængde besøgende og lokale medvirkende, og som er blevet arrangeret i mange år takket være det omdømme, som produktet nyder i lokalsamfundet. Ovenikøbet er dets omdømme også forankret i omtaler i fagpressen og kogebøgerne. Den12. marts 2016 omtalte den lokale avis »Η Ροδιακή« (I Rodiaki) produktets omdømme under titlen »Λόπια Κατταβιάς (Lopia Kattavias) har dundrende succes« i forbindelse med en turistmesse i Berlin arrangeret af den sydægæiske region og den succes, som blev »Λόπια Κατταβιάς Ρόδου« (Lopia Kattavias Rodou) til del under en middag for pressen. En anden henvisning til produktets omdømme blev offentliggjort den 17. oktober 2017 i samme avis, som beretter, at »»Λόπια Ρόδου« (Lopia Rodou) erobrer markedet: Takket være den lækre smag og det særlige næringsindhold erobrer Λόπια Κατταβιάς (Lopia Kattavias) forbrugernes hjerte og stormer ind på markedet for bælgplanter ...«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prodiagrafes_fasolia_katavias_rodou.pdf

---

(1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

---