# Euroopa Liidu C 357/2019

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 357 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 62. aastakäik21. oktoober 2019 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 357

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

62. aastakäik21. oktoober 2019

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2019/C 357/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |
| | Üldkohus |
| 2019/C 357/02 | Asekohtusekretäri ametisse nimetamine | 2 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2019/C 357/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

1

Üldkohus

2019/C 357/02

Asekohtusekretäri ametisse nimetamine

2

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2019/C 357/03 | kohtuasi C-162/19: Iceland Foods Ltd 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 14. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-267/18: Iceland Foods versus EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND) | 3 |
| 2019/C 357/04 | kohtuasi C-188/19 P: FV 24. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda laiendatud kooseisus) 14. detsembri 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-750/16: FV versus nõukogu | 3 |
| 2019/C 357/05 | kohtuasi C-230/19 P: Petr Fryči 14. märtsil 2019. esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 15. jaanuari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-513/18: Fryč versus komisjon | 4 |
| 2019/C 357/06 | kohtuasi C-317/19 P: ND (*1) 
  , OE (*1) 
  16. aprillil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 27. veebruari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-581/18: ND (*1) 
  ja OE (*1) versus komisjon | 4 |
| 2019/C 357/07 | kohtuasi C-433/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 6. juunil 2019 – Ellmes Property Services Limited versus SP | 4 |
| 2019/C 357/08 | kohtuasi C-442/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 12. juunil 2019 – Stichting Brein versus News-Service Europe BV | 5 |
| 2019/C 357/09 | kohtuasi C-462/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Hispaania) 13. juunil 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT) | 6 |
| 2019/C 357/10 | kohtuasi C-464/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 14. juunil 2019 – Latte Villafranca SCRL, likvideerimisel jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 7 |
| 2019/C 357/11 | kohtuasi C-468/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itaalia) 17. juunil 2019 – Regione Veneto versus HD | 7 |
| 2019/C 357/12 | kohtuasi C-478/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/13 | kohtuasi C-479/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate | 9 |
| 2019/C 357/14 | kohtuasi C-481/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte costituzionale (Itaalia) 21. juunil 2019 – DB versus Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) | 10 |
| 2019/C 357/15 | kohtuasi C-496/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale della Campania (Itaalia) 25. juunil 2019 – Antonio Capaldo SpA versus Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno | 11 |
| 2019/C 357/16 | kohtuasi C-497/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 26. juunil 2019 – Ibercaja Banco, S.A. versus SO ja TP | 11 |
| 2019/C 357/17 | kohtuasi C-499/19: Victor Lupu 28. juunil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-558/18: Lupu vs. EUIPO - Et Djili Soy Dzhihangir Ibyam (Djili DS) | 12 |
| 2019/C 357/18 | kohtuasi C-505/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 3. juulil 2019 – WS versus Saksamaa Liitvabariik | 12 |
| 2019/C 357/19 | kohtuasi C-512/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 3. juulil 2019 – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt | 13 |
| 2019/C 357/20 | kohtuasi C-517/19 P: Maria Alvarez y Bejarano jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-516/16 ja T-536/16: Alvarez y Bejarano jt versus komisjon | 14 |
| 2019/C 357/21 | kohtuasi C-518/19 P: Jakov Ardalici jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-523/16 ja T-542/16: Ardalic jt versus nõukogu | 15 |
| 2019/C 357/22 | kohtuasi C-538/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Constanța (Rumeenia) 10. juulil 2019 – TS, UT, VU versus Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța | 16 |
| 2019/C 357/23 | kohtuasi C-544/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgaaria) 17. juulil 2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD versus Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite | 17 |
| 2019/C 357/24 | kohtuasi C-553/19 P: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) 18. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 16. mai 2019. aasta määruse peale kohtuasjas T-396/18: ITSA versus komisjon | 18 |
| 2019/C 357/25 | kohtuasi C-554/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Kehl (Saksamaa) 18. juulil 2019 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: FU | 19 |
| 2019/C 357/26 | kohtuasi C-555/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Stuttgart (Saksamaa) 19. juulil 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH versus SevenOne Media GmbH | 21 |
| 2019/C 357/27 | kohtuasi C-561/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 23. juulil 2019 – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA versus Rete Ferroviaria Italiana SpA | 22 |
| 2019/C 357/28 | kohtuasi C-595/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 23. juulil 2019 – Fototre Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt | 23 |
| 2019/C 357/29 | kohtuasi C-600/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 6. augustil 2019 – MA versus Ibercaja Banco, SA | 23 |
| 2019/C 357/30 | kohtuasi C-602/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Köln (Saksamaa) 9. augustil 2019 – kohlpharma GmbH versus Bundesrepublik Deutschland | 24 |
| 2019/C 357/31 | kohtuasi C-608/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 12. augustil 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) versus Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. | 25 |
| 2019/C 357/32 | kohtuasi C-616/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 16. augustil 2019 – M.S., M.W., G.S. versus Minister for Justice and Equality | 26 |
| 2019/C 357/33 | kohtuasi C-624/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Watford Employment Tribunal (Ühendkuningriik) 22. augustil 2019 – K jt versus Tesco Stores Ltd | 27 |
| 2019/C 357/34 | kohtuasi C-658/19: 4. septembril 2019 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik | 27 |
| | Üldkohus |
| 2019/C 357/35 | kohtuasi T-603/17: Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Leedu versus komisjon (EAGF ja EAFRD – Rahastamisest välja jäetud kulud – Määrus (EÜ) nr 1698/2005 – 4. telg LEADER – Määrus (EL) nr 65/2011 – Halduskontroll – Kohustus kehtestada kulude põhjendatuse hindamist võimaldav asjakohane süsteem – Mitterahaline makse vabatahtliku töö vormis – Mitterahaline makse kinnisvara vormis – Kohapealsed kontrollimised – Maksetaotlusi põhjendavate tõendite olemasolu – Riigihankeid reguleerivate eeskirjade alusel rahastatavate tegevuste rakendamine) | 29 |
| 2019/C 357/36 | kohtuasi T-217/18: Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – DK versus SEAE (Avalik teenistus – Distsiplinaarmenetlus – Kriminaalkorras süüdimõistmine – Pensionisumma ühe osa kinnipidamise karistus – Ilmne hindamisviga – Proportsionaalsus – Põhjendamiskohustus – Kergendavad asjaolud – Vastutus) | 30 |
| 2019/C 357/37 | kohtuasi T-308/18: Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Hamas versus nõukogu (Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Terrorismivastases võitluses isikute, rühmituste ja üksuste vastu võetud piiravad meetmed – Rahaliste vahendite külmutamine – Võimalus käsitada kolmanda riigi ametiasutust pädeva asutusena ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP tähenduses – Rahaliste vahendite külmutamise otsuste faktiline alus – Põhjendamiskohustus – Hindamisviga – Sekkumatuse põhimõte – Kaitseõigused – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Nõukogu aktide tõestamine) | 30 |
| 2019/C 357/38 | kohtuasi T-680/18: Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – SLL Service versus EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk LUMIN8 – Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LUMI – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) | 31 |
| 2019/C 357/39 | kohtuasi T-689/18: Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – Executive Selling versus EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk EXECUTIVE SELLING – Absoluutne keeldumispõhjus – Kirjeldavus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c) | 32 |
| 2019/C 357/40 | kohtuasi T-744/18: Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – Oakley versus EUIPO – Xuebo Ye (katkestatud ellipsi kujutis) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Katkestatud ellipsit kujutava Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus – Varasem ellipsit kujutav Euroopa Liidu kujutismärk – Suhteline keeldumispõhjus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) | 33 |
| 2019/C 357/41 | kohtuasi T-753/18: Üldkohtu 5. septembri 2019. aasta otsus – C&A versus EUIPO (#BESTDEAL) (Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kujutismärgi #BESTDEAL taotlus – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime puudumine – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b) | 33 |
| 2019/C 357/42 | kohtuasi T-434/17: Üldkohtu 22. juuli 2019. aasta määrus – Younique vs. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Vastulause tagasivõtmine – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine) | 34 |
| 2019/C 357/43 | kohtuasi T-511/19: 17. juulil 2019 esitatud hagi – Staciwa versus komisjon | 35 |
| 2019/C 357/44 | kohtuasi T-529/19: 22. juulil 2019 esitatud hagi – Adeso versus komisjon | 36 |
| 2019/C 357/45 | kohtuasi T-536/19: 27. juulil 2019 esitatud hagi – Militos Symvouleftiki versus komisjon | 37 |
| 2019/C 357/46 | kohtuasi T-573/19: 16. augustil 2019 esitatud hagi – DS jt versus komisjon ja Euroopa välisteenistus | 38 |
| 2019/C 357/47 | kohtuasi T-575/19: 19. augustil 2019 esitatud hagi – EI versus komisjon | 38 |
| 2019/C 357/48 | kohtuasi T-576/19: 19. augustil 2019 esitatud hagi – DV jt versus komisjon | 39 |
| 2019/C 357/49 | kohtuasi T-580/19: 20. augustil 2019 esitatud hagi – Borborudi versus nõukogu | 40 |
| 2019/C 357/50 | kohtuasi T-584/19: 22. augustil 2019 esitatud hagi – thyssenkrupp versus Euroopa Komisjon | 41 |
| 2019/C 357/51 | kohtuasi T-595/19: 30. augustil 2019 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) | 42 |
| 2019/C 357/52 | kohtuasi T-621/17: Üldkohtu 18. juuli 2019. aasta määrus – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain versus EFSA | 43 |
| 2019/C 357/53 | kohtuasi T-720/18: Üldkohtu 23. juuli 2019. aasta määrus – AMVAC Netherlands versus EFSA | 44 |
| 2019/C 357/54 | kohtuasi T-335/19: Üldkohtu 23. augusti 2019. aasta määrus – Cantieri del Mediterraneo versus komisjon | 44 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2019/C 357/03

kohtuasi C-162/19: Iceland Foods Ltd 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 14. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-267/18: Iceland Foods versus EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

3

2019/C 357/04

kohtuasi C-188/19 P: FV 24. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda laiendatud kooseisus) 14. detsembri 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-750/16: FV versus nõukogu

3

2019/C 357/05

kohtuasi C-230/19 P: Petr Fryči 14. märtsil 2019. esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 15. jaanuari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-513/18: Fryč versus komisjon

4

2019/C 357/06

kohtuasi C-317/19 P: ND (*1) 
  , OE (*1) 
  16. aprillil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 27. veebruari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-581/18: ND (*1) 
  ja OE (*1) versus komisjon

*1

*1

*1

*1

4

2019/C 357/07

kohtuasi C-433/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 6. juunil 2019 – Ellmes Property Services Limited versus SP

4

2019/C 357/08

kohtuasi C-442/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 12. juunil 2019 – Stichting Brein versus News-Service Europe BV

5

2019/C 357/09

kohtuasi C-462/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Hispaania) 13. juunil 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

6

2019/C 357/10

kohtuasi C-464/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 14. juunil 2019 – Latte Villafranca SCRL, likvideerimisel jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

7

2019/C 357/11

kohtuasi C-468/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itaalia) 17. juunil 2019 – Regione Veneto versus HD

7

2019/C 357/12

kohtuasi C-478/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/13

kohtuasi C-479/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate

9

2019/C 357/14

kohtuasi C-481/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte costituzionale (Itaalia) 21. juunil 2019 – DB versus Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

10

2019/C 357/15

kohtuasi C-496/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale della Campania (Itaalia) 25. juunil 2019 – Antonio Capaldo SpA versus Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

11

2019/C 357/16

kohtuasi C-497/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 26. juunil 2019 – Ibercaja Banco, S.A. versus SO ja TP

11

2019/C 357/17

kohtuasi C-499/19: Victor Lupu 28. juunil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-558/18: Lupu vs. EUIPO - Et Djili Soy Dzhihangir Ibyam (Djili DS)

12

2019/C 357/18

kohtuasi C-505/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 3. juulil 2019 – WS versus Saksamaa Liitvabariik

12

2019/C 357/19

kohtuasi C-512/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 3. juulil 2019 – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt

13

2019/C 357/20

kohtuasi C-517/19 P: Maria Alvarez y Bejarano jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-516/16 ja T-536/16: Alvarez y Bejarano jt versus komisjon

14

2019/C 357/21

kohtuasi C-518/19 P: Jakov Ardalici jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-523/16 ja T-542/16: Ardalic jt versus nõukogu

15

2019/C 357/22

kohtuasi C-538/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Constanța (Rumeenia) 10. juulil 2019 – TS, UT, VU versus Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

16

2019/C 357/23

kohtuasi C-544/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgaaria) 17. juulil 2019 – ECOTEX BULGARIA EOOD versus Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

17

2019/C 357/24

kohtuasi C-553/19 P: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) 18. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 16. mai 2019. aasta määruse peale kohtuasjas T-396/18: ITSA versus komisjon

18

2019/C 357/25

kohtuasi C-554/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Kehl (Saksamaa) 18. juulil 2019 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: FU

19

2019/C 357/26

kohtuasi C-555/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Stuttgart (Saksamaa) 19. juulil 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH versus SevenOne Media GmbH

21

2019/C 357/27

kohtuasi C-561/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 23. juulil 2019 – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA versus Rete Ferroviaria Italiana SpA

22

2019/C 357/28

kohtuasi C-595/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 23. juulil 2019 – Fototre Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt

23

2019/C 357/29

kohtuasi C-600/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 6. augustil 2019 – MA versus Ibercaja Banco, SA

23

2019/C 357/30

kohtuasi C-602/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Köln (Saksamaa) 9. augustil 2019 – kohlpharma GmbH versus Bundesrepublik Deutschland

24

2019/C 357/31

kohtuasi C-608/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 12. augustil 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) versus Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

25

2019/C 357/32

kohtuasi C-616/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 16. augustil 2019 – M.S., M.W., G.S. versus Minister for Justice and Equality

26

2019/C 357/33

kohtuasi C-624/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Watford Employment Tribunal (Ühendkuningriik) 22. augustil 2019 – K jt versus Tesco Stores Ltd

27

2019/C 357/34

kohtuasi C-658/19: 4. septembril 2019 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik

27

Üldkohus

2019/C 357/35

kohtuasi T-603/17: Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Leedu versus komisjon (EAGF ja EAFRD – Rahastamisest välja jäetud kulud – Määrus (EÜ) nr 1698/2005 – 4. telg LEADER – Määrus (EL) nr 65/2011 – Halduskontroll – Kohustus kehtestada kulude põhjendatuse hindamist võimaldav asjakohane süsteem – Mitterahaline makse vabatahtliku töö vormis – Mitterahaline makse kinnisvara vormis – Kohapealsed kontrollimised – Maksetaotlusi põhjendavate tõendite olemasolu – Riigihankeid reguleerivate eeskirjade alusel rahastatavate tegevuste rakendamine)

29

2019/C 357/36

kohtuasi T-217/18: Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – DK versus SEAE (Avalik teenistus – Distsiplinaarmenetlus – Kriminaalkorras süüdimõistmine – Pensionisumma ühe osa kinnipidamise karistus – Ilmne hindamisviga – Proportsionaalsus – Põhjendamiskohustus – Kergendavad asjaolud – Vastutus)

30

2019/C 357/37

kohtuasi T-308/18: Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Hamas versus nõukogu (Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Terrorismivastases võitluses isikute, rühmituste ja üksuste vastu võetud piiravad meetmed – Rahaliste vahendite külmutamine – Võimalus käsitada kolmanda riigi ametiasutust pädeva asutusena ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP tähenduses – Rahaliste vahendite külmutamise otsuste faktiline alus – Põhjendamiskohustus – Hindamisviga – Sekkumatuse põhimõte – Kaitseõigused – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Nõukogu aktide tõestamine)

30

2019/C 357/38

kohtuasi T-680/18: Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – SLL Service versus EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk LUMIN8 – Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LUMI – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

31

2019/C 357/39

kohtuasi T-689/18: Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – Executive Selling versus EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk EXECUTIVE SELLING – Absoluutne keeldumispõhjus – Kirjeldavus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c)

32

2019/C 357/40

kohtuasi T-744/18: Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – Oakley versus EUIPO – Xuebo Ye (katkestatud ellipsi kujutis) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Katkestatud ellipsit kujutava Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus – Varasem ellipsit kujutav Euroopa Liidu kujutismärk – Suhteline keeldumispõhjus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

33

2019/C 357/41

kohtuasi T-753/18: Üldkohtu 5. septembri 2019. aasta otsus – C&A versus EUIPO (#BESTDEAL) (Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kujutismärgi #BESTDEAL taotlus – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime puudumine – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b)

33

2019/C 357/42

kohtuasi T-434/17: Üldkohtu 22. juuli 2019. aasta määrus – Younique vs. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Vastulause tagasivõtmine – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)

34

2019/C 357/43

kohtuasi T-511/19: 17. juulil 2019 esitatud hagi – Staciwa versus komisjon

35

2019/C 357/44

kohtuasi T-529/19: 22. juulil 2019 esitatud hagi – Adeso versus komisjon

36

2019/C 357/45

kohtuasi T-536/19: 27. juulil 2019 esitatud hagi – Militos Symvouleftiki versus komisjon

37

2019/C 357/46

kohtuasi T-573/19: 16. augustil 2019 esitatud hagi – DS jt versus komisjon ja Euroopa välisteenistus

38

2019/C 357/47

kohtuasi T-575/19: 19. augustil 2019 esitatud hagi – EI versus komisjon

38

2019/C 357/48

kohtuasi T-576/19: 19. augustil 2019 esitatud hagi – DV jt versus komisjon

39

2019/C 357/49

kohtuasi T-580/19: 20. augustil 2019 esitatud hagi – Borborudi versus nõukogu

40

2019/C 357/50

kohtuasi T-584/19: 22. augustil 2019 esitatud hagi – thyssenkrupp versus Euroopa Komisjon

41

2019/C 357/51

kohtuasi T-595/19: 30. augustil 2019 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

42

2019/C 357/52

kohtuasi T-621/17: Üldkohtu 18. juuli 2019. aasta määrus – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain versus EFSA

43

2019/C 357/53

kohtuasi T-720/18: Üldkohtu 23. juuli 2019. aasta määrus – AMVAC Netherlands versus EFSA

44

2019/C 357/54

kohtuasi T-335/19: Üldkohtu 23. augusti 2019. aasta määrus – Cantieri del Mediterraneo versus komisjon

44

---

| | |
| --- | --- |

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2019/C 357/01)

Viimane väljaanne

ELT C 348, 14.10.2019

Eelmised väljaanded

ELT C 337, 7.10.2019

ELT C 328, 30.9.2019

ELT C 319, 23.9.2019

ELT C 312, 16.9.2019

ELT C 305, 9.9.2019

ELT C 295, 2.9.2019

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex’is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

Üldkohus

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/2

---

Asekohtusekretäri ametisse nimetamine

(2019/C 357/02)

Üldkohus otsustas 13. veebruari 2019. aasta täiskogul nimetada Thomas Henze Üldkohtu asekohtusekretäriks, tuginedes kodukorra artiklile 33 koostoimes kodukorra artikliga 32.

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/3

---

Iceland Foods Ltd 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 14. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-267/18: Iceland Foods versus EUIPO - Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)

(kohtuasi C-162/19)

(2019/C 357/03)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Iceland Foods Ltd (esindajad: S. Malynicz QC, barrister S. Baran, solicitor J. Hertzog, solicitor C. Hill ja solicitor J. Warner)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Euroopa Kohtu (kuues koda) 5. septembri 2019. aasta määrusega otsustati apellatsioonkaebus jätta ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata ning jätta Iceland Foods Ltd kohtukulud tema enda kanda.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/3

---

FV 24. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda laiendatud kooseisus) 14. detsembri 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-750/16: FV versus nõukogu

(kohtuasi C-188/19 P)

(2019/C 357/04)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: FV (esindaja: advokaat É. Boigelot)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Parlament, Euroopa Komisjon

Euroopa Liidu Kohus (kuues koda) jättis 3. septembri 2019. aasta määrusega apellatsioonkaebuse rahuldamata.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/4

---

Petr Fryči 14. märtsil 2019. esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 15. jaanuari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-513/18: Fryč versus komisjon

(kohtuasi C-230/19 P)

(2019/C 357/05)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Pooled

Apellant: Petr Fryč (esindaja: advokaat Š. Oharková)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Euroopa Liidu Kohus (kaheksas koda) tunnistas 5. septembri 2019. aasta määrusega apellatsioonkaebuse ilmselgelt põhjendamatuks.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/4

---

ND (*1),  OE (*1)16. aprillil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 27. veebruari 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-581/18:  ND (*1) ja  OE (*1) versus komisjon

(kohtuasi C-317/19 P)

(2019/C 357/06)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellandid: ND (*1),  OE (*1) (esindaja: avocate A. Bove)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Euroopa Liidu Kohus (kuues koda) jättis 3. septembri 2019. aasta määrusega apellatsioonkaebuse rahuldamata.

---

(*1)  Teave on kustutatud või asendatud seoses isikuandmete kaitse ja/või konfidentsiaalsusega.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/4

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 6. juunil 2019 – Ellmes Property Services Limited versus SP

(kohtuasi C-433/19)

(2019/C 357/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Ellmes Property Services Limited

Vastustaja: SP

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (1) (edaspidi „määrus (EL) nr 1215/2012“) artikli 24 punkti 1 esimese lõigu esimest alternatiivi tuleb tõlgendada nii, et korteriomaniku esitatud hagidega, mille eesmärk on keelata teisel korteriomanikul oma eriomandi eset, eelkõige selle otstarvet ülejäänud korteriomanike nõusolekuta omavoliliselt muuta, nõutakse asjaõiguse maksmapanekut? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (1) (edaspidi „määrus (EL) nr 1215/2012“) artikli 24 punkti 1 esimese lõigu esimest alternatiivi tuleb tõlgendada nii, et korteriomaniku esitatud hagidega, mille eesmärk on keelata teisel korteriomanikul oma eriomandi eset, eelkõige selle otstarvet ülejäänud korteriomanike nõusolekuta omavoliliselt muuta, nõutakse asjaõiguse maksmapanekut?

| 2. | Juhul kui vastus esimesele küsimusele on eitav:
  Kas määruse (EL) nr 1215/2012 artikli 7 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et esimeses küsimuses nimetatud hagide esemeks on lepingust tulenevad nõuded, mis tuleb täita vaidlusaluse asja asukohas? |
| --- | --- |

2.

Juhul kui vastus esimesele küsimusele on eitav:

Kas määruse (EL) nr 1215/2012 artikli 7 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et esimeses küsimuses nimetatud hagide esemeks on lepingust tulenevad nõuded, mis tuleb täita vaidlusaluse asja asukohas?

---

(1)  ELT 2012, L 351, lk 1.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/5

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 12. juunil 2019 – Stichting Brein versus News-Service Europe BV

(kohtuasi C-442/19)

(2019/C 357/08)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Stichting Brein

Vastustaja: News-Service Europe BV

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Useneti-teenuste platvormi käitaja (nagu oli NSE) tegeleb käesoleva eelotsusetaotluse punktides [1–7] ja punktis [16] kirjeldatud asjaoludel üldsusele edastamisega Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT 2001, L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 23) artikli 3 lõike 1 tähenduses? |
| --- | --- |

1.

Kas Useneti-teenuste platvormi käitaja (nagu oli NSE) tegeleb käesoleva eelotsusetaotluse punktides [1–7] ja punktis [16] kirjeldatud asjaoludel üldsusele edastamisega Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT 2001, L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 23) artikli 3 lõike 1 tähenduses?

| 2. | Kui esimesele küsimusele tuleb vastata jaatavalt (ja järelikult on tegemist üldsusele edastamisega):
  Kas järeldus, et Useneti-teenuste platvormi käitaja tegeleb üldsusele edastamisega direktiivi 2001/29/EÜ artikli 3 lõike 1 tähenduses, ei luba kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (EÜT 2000, L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 13/15, lk 399) artikli 14 lõiget 1? |
| --- | --- |

2.

Kui esimesele küsimusele tuleb vastata jaatavalt (ja järelikult on tegemist üldsusele edastamisega):

Kas järeldus, et Useneti-teenuste platvormi käitaja tegeleb üldsusele edastamisega direktiivi 2001/29/EÜ artikli 3 lõike 1 tähenduses, ei luba kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (EÜT 2000, L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 13/15, lk 399) artikli 14 lõiget 1?

| 3. | Kui esimesele või teisele küsimusele tuleb vastata eitavalt (ja seega on põhimõtteliselt võimalik tugineda direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõike 1 kohasele vastutuse välistamisele):
  Kas Useneti-teenuste platvormi käitajal, kes osutab käesoleva eelotsusetaotluse punktides [1–7] ja punktis [16] kirjeldatud teenuseid, on aktiivne roll, mis muul viisil takistab tuginemist direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõikele 1? |
| --- | --- |

3.

Kui esimesele või teisele küsimusele tuleb vastata eitavalt (ja seega on põhimõtteliselt võimalik tugineda direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõike 1 kohasele vastutuse välistamisele):

Kas Useneti-teenuste platvormi käitajal, kes osutab käesoleva eelotsusetaotluse punktides [1–7] ja punktis [16] kirjeldatud teenuseid, on aktiivne roll, mis muul viisil takistab tuginemist direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõikele 1?

| 4. | Kas Useneti-teenuste platvormi käitajal, kes tegeleb üldsusele edastamisega ja saab tugineda direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõikele 1, võib keelata rikkumise jätkamise või teha talle viidatud direktiivi artikli 14 lõikes 3 ette nähtud võimalustest kaugemale mineva ettekirjutuse või ei luba seda teha direktiivi 2000/31/EÜ artikli 15 lõige 1? |
| --- | --- |

4.

Kas Useneti-teenuste platvormi käitajal, kes tegeleb üldsusele edastamisega ja saab tugineda direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõikele 1, võib keelata rikkumise jätkamise või teha talle viidatud direktiivi artikli 14 lõikes 3 ette nähtud võimalustest kaugemale mineva ettekirjutuse või ei luba seda teha direktiivi 2000/31/EÜ artikli 15 lõige 1?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/6

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Hispaania) 13. juunil 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

(kohtuasi C-462/19)

(2019/C 357/09)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

Menetluses osalesid: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artiklit 101 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtjate ja töötajate esindajate vahelisi kokkuleppeid, mis eksisteerivad ka kollektiivlepingute nime all, tuleb pidada keelatuks, kui nendega määratakse kindlaks SAGEPiga seotud töötajate üleminek ettevõtjatele, kes sellest äriühingust lahkuvad, ja selle ülemineku toimumise viis? |
| --- | --- |

1.

Kas ELTL artiklit 101 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtjate ja töötajate esindajate vahelisi kokkuleppeid, mis eksisteerivad ka kollektiivlepingute nime all, tuleb pidada keelatuks, kui nendega määratakse kindlaks SAGEPiga seotud töötajate üleminek ettevõtjatele, kes sellest äriühingust lahkuvad, ja selle ülemineku toimumise viis?

| 2. | Kas juhul, kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, tuleb ELTL artiklit 101 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu kuninga dekreetseaduse 9/2019 sätted, kuivõrd need hõlmavad kollektiivlepinguid, millega kehtestatakse teatav töötajate ülemineku vorm, mis läheb kaugemale tööküsimustest ja millega ühtlustatakse kaubandustingimused? |
| --- | --- |

2.

Kas juhul, kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, tuleb ELTL artiklit 101 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu kuninga dekreetseaduse 9/2019 sätted, kuivõrd need hõlmavad kollektiivlepinguid, millega kehtestatakse teatav töötajate ülemineku vorm, mis läheb kaugemale tööküsimustest ja millega ühtlustatakse kaubandustingimused?

| 3. | Kas juhul, kui leitakse, et nimetatud õigusnormid on liidu õigusega vastuolus, tuleb ELi õiguse esimust ja selle tagajärgi puudutava Euroopa Kohtu praktikat, mis tuleneb muu hulgas kohtuotsustest Simmenthal (1) ja Fratelli Costanzo (2), tõlgendada nii, et see kohustab sellist avalik-õiguslikku asutust nagu Riiklik Turgude ja Konkurentsi Komisjon jätma kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis on ELTL artikliga 101 vastuolus? |
| --- | --- |

3.

Kas juhul, kui leitakse, et nimetatud õigusnormid on liidu õigusega vastuolus, tuleb ELi õiguse esimust ja selle tagajärgi puudutava Euroopa Kohtu praktikat, mis tuleneb muu hulgas kohtuotsustest Simmenthal (1) ja Fratelli Costanzo (2), tõlgendada nii, et see kohustab sellist avalik-õiguslikku asutust nagu Riiklik Turgude ja Konkurentsi Komisjon jätma kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis on ELTL artikliga 101 vastuolus?

| 4. | Kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, tuleb ELTL artiklit 101 ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (3) ning kohustust tagada ELi õigusnormide tõhusus tõlgendada nii, et need nõuavad, et selline haldusasutus nagu Riiklik Turgude ja Konkurentsi Komisjon määraks ettevõtjatele, kes käituvad kirjeldatud viisil, trahvid ja karistusmaksed? |
| --- | --- |

4.

Kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, tuleb ELTL artiklit 101 ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (3) ning kohustust tagada ELi õigusnormide tõhusus tõlgendada nii, et need nõuavad, et selline haldusasutus nagu Riiklik Turgude ja Konkurentsi Komisjon määraks ettevõtjatele, kes käituvad kirjeldatud viisil, trahvid ja karistusmaksed?

---

(1)  15. detsembri 1976. aasta kohtuotsus Simmenthal (35/76, EU:C:1976:180).

(2)  22. juuni 1989. aasta kohtuotsus Costanzo (103/88, EU:C:1989:256).

(3)  EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/7

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 14. juunil 2019 – Latte Villafranca SCRL, likvideerimisel jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(kohtuasi C-464/19)

(2019/C 357/10)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Latte Villafranca SCRL, likvideerimisel, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA, FB

Vastustajad: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, tuleb liidu õigust tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormi vastuolu määruse (EMÜ) nr 3950/92 (1) artikli 2 lõike 2 punktiga 3 toob tagajärjena kaasa selle, et tootjatel ei ole kohustust tasuda lisamaksu, kui on täidetud selles määruses sätestatud tingimused? |
| --- | --- |

1.

Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, tuleb liidu õigust tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormi vastuolu määruse (EMÜ) nr 3950/92 (1) artikli 2 lõike 2 punktiga 3 toob tagajärjena kaasa selle, et tootjatel ei ole kohustust tasuda lisamaksu, kui on täidetud selles määruses sätestatud tingimused?

| 2. | Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, tuleb Euroopa Liidu õigust ja eelkõige õiguspärase ootuse kaitse üldpõhimõtet tõlgendada nii, et ei saa kaitsta niisuguste isikute õiguspärast ootust, kes täitsid liikmesriigi kehtestatud kohustust ning kes said kasu selle kohustuse täitmisega kaasnevatest tagajärgedest, kui ilmnes, et see kohustus on Euroopa Liidu õigusega vastuolus? |
| --- | --- |

2.

Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, tuleb Euroopa Liidu õigust ja eelkõige õiguspärase ootuse kaitse üldpõhimõtet tõlgendada nii, et ei saa kaitsta niisuguste isikute õiguspärast ootust, kes täitsid liikmesriigi kehtestatud kohustust ning kes said kasu selle kohustuse täitmisega kaasnevatest tagajärgedest, kui ilmnes, et see kohustus on Euroopa Liidu õigusega vastuolus?

| 3. | Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, on 9. juuli 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1392/2001 (2) artikli 9 ja mõistega „prioriteetne kategooria“ vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm nagu dekreetseaduse nr 157/2004 artikli 2 lõige 3, mille Itaalia Vabariik on heaks kiitnud ning milles on sätestatud enammakstud lisamaksu tagastamise erinev kord, mille puhul eristatakse tähtaegades ja tagastamiskorras tootjaid, kellel oli õiguspärane ootus, et järgitakse riigisisest õigusnormi, mis osutus liidu õigusega vastuolus olevaks, ja tootjaid, kes ei järginud seda õigusnormi? |
| --- | --- |

3.

Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, on 9. juuli 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1392/2001 (2) artikli 9 ja mõistega „prioriteetne kategooria“ vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm nagu dekreetseaduse nr 157/2004 artikli 2 lõige 3, mille Itaalia Vabariik on heaks kiitnud ning milles on sätestatud enammakstud lisamaksu tagastamise erinev kord, mille puhul eristatakse tähtaegades ja tagastamiskorras tootjaid, kellel oli õiguspärane ootus, et järgitakse riigisisest õigusnormi, mis osutus liidu õigusega vastuolus olevaks, ja tootjaid, kes ei järginud seda õigusnormi?

---

(1)  Nõukogu 28. detsembri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 3950/92, millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks (EÜT 1992, L 405, lk 1).

(2)  Komisjoni 9. juuli 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1392/2001, milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3950/92 (millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 2001, L 187, lk 19; ELT eriväljaanne 03/033, lk 104).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/7

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale per il Veneto (Itaalia) 17. juunil 2019 – Regione Veneto versus HD

(kohtuasi C-468/19)

(2019/C 357/11)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione tributaria regionale per il Veneto (Veneto maakonna maksukohus)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Regione Veneto

Vastustaja: HD

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artiklis 36 loetletud „kultuuriväärtused“ on määratletavad kriteeriumide alusel, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/60/EL (1) artikli 2 lõikes 1, mille kohaselt on otsustava tähtsusega nende määratlus riigisiseste õigusaktide alusel? |
| --- | --- |

1.

Kas ELTL artiklis 36 loetletud „kultuuriväärtused“ on määratletavad kriteeriumide alusel, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/60/EL (1) artikli 2 lõikes 1, mille kohaselt on otsustava tähtsusega nende määratlus riigisiseste õigusaktide alusel?

| 2. | Lisaks, kas ELTL artiklis 36 ette nähtud „kultuuriväärtuste“ kaitse laieneb ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivis 2000/53/EÜ (2) viidatud „vanasõidukitele“? |
| --- | --- |

2.

Lisaks, kas ELTL artiklis 36 ette nähtud „kultuuriväärtuste“ kaitse laieneb ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivis 2000/53/EÜ (2) viidatud „vanasõidukitele“?

| 3. | Kas järelikult võtavad eespool viidatud liidu õiguse normid samuti kaitseeesmärgil arvesse sõidukeid, mis Itaalia õiguses määratletakse „sõidukitena, millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, kuna neid tuleb säilitada algsel kujul? |
| --- | --- |

3.

Kas järelikult võtavad eespool viidatud liidu õiguse normid samuti kaitseeesmärgil arvesse sõidukeid, mis Itaalia õiguses määratletakse „sõidukitena, millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, kuna neid tuleb säilitada algsel kujul?

| 4. | Samuti, kas „kultuuriväärtuste“, sealhulgas „vanasõidukite“ kaitset, mis on ette nähtud ELTL artiklis 36 ja millele viidatakse direktiivi 2014/60/EL artikli 2 lõikes 1, nagu ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivi 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta põhjenduses 10, arvestades 29. septembril 2005 heaks kiidetud Euroopa Komisjoni tegevusprogrammi liiklusohutuse alal, võib tõlgendada nii, et see kaitse lubab liikmesriikidel kohaldada diskrimineerivat maksuvabastust, kuivõrd see on kohaldatav vaid sõidukitele, „millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, samas kui Itaalia teatud piirkondades antakse õigusnormide alusel, mis kehtivad vaid nendes regioonides ja piirkondades, laiahaardelisem maksuvabastus kõigile sõidukitele, „millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“? |
| --- | --- |

4.

Samuti, kas „kultuuriväärtuste“, sealhulgas „vanasõidukite“ kaitset, mis on ette nähtud ELTL artiklis 36 ja millele viidatakse direktiivi 2014/60/EL artikli 2 lõikes 1, nagu ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivi 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta põhjenduses 10, arvestades 29. septembril 2005 heaks kiidetud Euroopa Komisjoni tegevusprogrammi liiklusohutuse alal, võib tõlgendada nii, et see kaitse lubab liikmesriikidel kohaldada diskrimineerivat maksuvabastust, kuivõrd see on kohaldatav vaid sõidukitele, „millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, samas kui Itaalia teatud piirkondades antakse õigusnormide alusel, mis kehtivad vaid nendes regioonides ja piirkondades, laiahaardelisem maksuvabastus kõigile sõidukitele, „millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“?

| 5. | Kui eelmisele küsimusele tuleb vastata eitavalt, siis kas eespool viidatud liidu õigusnormid võimaldavad siiski seda, et riigisisene õigus näeb ette ebasoodsama ja diskrimineeriva maksualase kohtlemise „sõidukitele, millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“ just nende vananemise tõttu, ehk kohtlemise, mis suurendab maksukoormat nende suuremate keskkonnakahjulike heidete tõttu, mis aga vähendab nende suhtes kehtestatud kaitset, takistab nende väärtustamist ja vähendab nende omanike tahet neid alles hoida? |
| --- | --- |

5.

Kui eelmisele küsimusele tuleb vastata eitavalt, siis kas eespool viidatud liidu õigusnormid võimaldavad siiski seda, et riigisisene õigus näeb ette ebasoodsama ja diskrimineeriva maksualase kohtlemise „sõidukitele, millel on ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“ just nende vananemise tõttu, ehk kohtlemise, mis suurendab maksukoormat nende suuremate keskkonnakahjulike heidete tõttu, mis aga vähendab nende suhtes kehtestatud kaitset, takistab nende väärtustamist ja vähendab nende omanike tahet neid alles hoida?

| 6. | Kas ELL artikli 52 lõikes 2 ja ELTL artiklis 30 ette nähtud kaupade vaba liikumise põhimõte ja sellega seotud tollimaksudega samaväärsete meetmete keeld, võttes arvesse ka Euroopa Kohtu praktikaga selle kohta kehtestatud kriteeriume, lubab liikmesriigil kohaldada „ajaloolise või kollektsionääridele huvi pakkuva väärtusega“ sõidukitena määratletud sõidukite suhtes diskrimineerivat ja riigi eri ositi ebaühtlast maksualast kohtlemist, mis puudutab eespool viidatud sõiduki omandiõiguse üleminekut isikult, kes elab või asub Itaalia osas, kus on ette nähtud maksuvabastus, isikule, kes elab või asub Itaalia osas, kus vastupidi, võõrandamist maksustatakse? |
| --- | --- |

6.

Kas ELL artikli 52 lõikes 2 ja ELTL artiklis 30 ette nähtud kaupade vaba liikumise põhimõte ja sellega seotud tollimaksudega samaväärsete meetmete keeld, võttes arvesse ka Euroopa Kohtu praktikaga selle kohta kehtestatud kriteeriume, lubab liikmesriigil kohaldada „ajaloolise või kollektsionääridele huvi pakkuva väärtusega“ sõidukitena määratletud sõidukite suhtes diskrimineerivat ja riigi eri ositi ebaühtlast maksualast kohtlemist, mis puudutab eespool viidatud sõiduki omandiõiguse üleminekut isikult, kes elab või asub Itaalia osas, kus on ette nähtud maksuvabastus, isikule, kes elab või asub Itaalia osas, kus vastupidi, võõrandamist maksustatakse?

| 7. | Kas ELTL artiklitega 18, 19, 20, 21, 45 ja 49, mis kaitsevad ühises Euroopa ruumis tagatud põhivabadusi, ning otsese ja kaudse diskrimineerimise keeluga, mis on ette nähtud nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivis 2000/43/EÜ (3), on vastuolus see, et ebasoodsam ja diskrimineeriv maksustamine liikmesriigi piires eristab ja „karistab“ puhtalt elu- või asukoha alusel ajaloolise või kollektsionääridele huvi pakkuva väärtusega sõidukite omanikke? |
| --- | --- |

7.

Kas ELTL artiklitega 18, 19, 20, 21, 45 ja 49, mis kaitsevad ühises Euroopa ruumis tagatud põhivabadusi, ning otsese ja kaudse diskrimineerimise keeluga, mis on ette nähtud nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivis 2000/43/EÜ (3), on vastuolus see, et ebasoodsam ja diskrimineeriv maksustamine liikmesriigi piires eristab ja „karistab“ puhtalt elu- või asukoha alusel ajaloolise või kollektsionääridele huvi pakkuva väärtusega sõidukite omanikke?

| 8. | Viimaks, kas kohtu vabaduse, sõltumatuse ja iseseisvuse põhimõte, mida ühises Euroopa ruumis kinnitab ja kaitseb „õiglase kohtuliku arutamise“ tagamiseks ELL artikkel 2, lubab liikmesriigil seadusega takistada kohtul sõltumatult tuvastada, et sõiduautol on „ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, et kindlaks teha, kas sellele autole laieneb maksuvabastus, ning piirata kohtu otsustusõigust nii, et tal on õigus tugineda ainult asjasse puutuvatele otsustele, mille on vastu võtnud eraõiguslik isik, kes ainult sellega tegeleb? |
| --- | --- |

8.

Viimaks, kas kohtu vabaduse, sõltumatuse ja iseseisvuse põhimõte, mida ühises Euroopa ruumis kinnitab ja kaitseb „õiglase kohtuliku arutamise“ tagamiseks ELL artikkel 2, lubab liikmesriigil seadusega takistada kohtul sõltumatult tuvastada, et sõiduautol on „ajalooline või kollektsionääridele huvi pakkuv väärtus“, et kindlaks teha, kas sellele autole laieneb maksuvabastus, ning piirata kohtu otsustusõigust nii, et tal on õigus tugineda ainult asjasse puutuvatele otsustele, mille on vastu võtnud eraõiguslik isik, kes ainult sellega tegeleb?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/60/EL liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta ja millega muudetakse määrust (EL) nr 1024/2012 (uuesti sõnastatud) (ELT 2014, L 159, lk 1).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiiv 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta (EÜT 2000, L 269, lk 34; ELT eriväljaanne 15/05, lk 224).

(3)  Nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust (EÜT 2000, L 180, lk 22; ELT eriväljaanne 20/01, lk 23).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/9

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate

(kohtuasi C-478/19)

(2019/C 357/12)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Agenzia delle Entrate

Eelotsuse küsimus

Kas ühenduse õiguse ning eelkõige aluslepingu asutamisvabadust ja kapitali vaba liikumist käsitlevate sätetega niisugusena, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus, on vastuolus sellise riigisisese õigusnormi kohaldamine nagu dekreetseaduse nr 223/2006 artikli 35 lõige 10-ter (osas, milles hüpoteegi seadmise lõivu ja katastrikande tegemise lõivu tasumisel tehakse maksusoodustusi ainult kinnistele kinnisvarasse investeerimise fondidele)?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/9

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 19. juunil 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH versus Agenzia delle Entrate

(kohtuasi C-479/19)

(2019/C 357/13)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Agenzia delle Entrate

Eelotsuse küsimus

Kas ühenduse õiguse ning eelkõige aluslepingu asutamisvabadust ja kapitali vaba liikumist käsitlevate sätetega niisugusena, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus, on vastuolus sellise riigisisese õigusnormi kohaldamine nagu dekreetseaduse nr 223/2006 artikli 35 lõige 10-ter (osas, milles hüpoteegi seadmise lõivu ja katastrikande tegemise lõivu tasumisel tehakse maksusoodustusi ainult kinnistele kinnisvarasse investeerimise fondidele)?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/10

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte costituzionale (Itaalia) 21. juunil 2019 – DB versus Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(kohtuasi C-481/19)

(2019/C 357/14)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte costituzionale

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: DB

Vastustaja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2003/6/EÜ (1) artikli 14 lõiget 3 – kuna see on ikka veel ratione temporis kohaldatav – ja määruse (EL) nr 596/2014 (2) artikli 30 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et need lubavad liikmesriikidel jätta kohaldamata sanktsioonid isikute suhtes, kes keelduvad vastamast pädeva asutuse küsimustele, millest võiks ilmneda nende vastutus õigusrikkumise eest, mille eest karistatakse karistuslikku laadi haldussanktsioonidega? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2003/6/EÜ (1) artikli 14 lõiget 3 – kuna see on ikka veel ratione temporis kohaldatav – ja määruse (EL) nr 596/2014 (2) artikli 30 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et need lubavad liikmesriikidel jätta kohaldamata sanktsioonid isikute suhtes, kes keelduvad vastamast pädeva asutuse küsimustele, millest võiks ilmneda nende vastutus õigusrikkumise eest, mille eest karistatakse karistuslikku laadi haldussanktsioonidega?

| 2. | Kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt, siis kas direktiivi 2003/6/EÜ artikli 14 lõige 3 – kuna see on ikka veel ratione temporis kohaldatav – ja määruse (EL) nr 596/2014 artikli 30 lõike 1 punkt b on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 47 ja 48, võttes arvesse ka Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat, mis puudutab EIÕK artiklit 6, ning liikmesriikide ühiseid põhiseaduslikke traditsioone, kuna need direktiivi ja määruse sätted nõuavad sanktsioonide kohaldamist ka isikute suhtes, kes keelduvad vastamast pädeva asutuse küsimustele, millest võiks ilmneda nende vastutus õigusrikkumise eest, mille eest karistatakse karistuslikku laadi haldussanktsioonidega? |
| --- | --- |

2.

Kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt, siis kas direktiivi 2003/6/EÜ artikli 14 lõige 3 – kuna see on ikka veel ratione temporis kohaldatav – ja määruse (EL) nr 596/2014 artikli 30 lõike 1 punkt b on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 47 ja 48, võttes arvesse ka Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat, mis puudutab EIÕK artiklit 6, ning liikmesriikide ühiseid põhiseaduslikke traditsioone, kuna need direktiivi ja määruse sätted nõuavad sanktsioonide kohaldamist ka isikute suhtes, kes keelduvad vastamast pädeva asutuse küsimustele, millest võiks ilmneda nende vastutus õigusrikkumise eest, mille eest karistatakse karistuslikku laadi haldussanktsioonidega?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta (ELT 2003, L 96, lk 16; ELT eriväljaanne 06/04, lk 367).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6/EÜ ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ (ELT 2014, L 173, lk 1).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/11

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale della Campania (Itaalia) 25. juunil 2019 – Antonio Capaldo SpA versus Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

(kohtuasi C-496/19)

(2019/C 357/15)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione tributaria regionale della Campania

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja ja apellant: Antonio Capaldo SpA

Vastustaja: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

Eelotsuse küsimus

Kas see, et kaupa on importimisel füüsiliselt kontrollitud, takistab algatamast maksuotsuse muutmise menetlust, mida käsitletakse ühenduse tolliseadustiku kehtestanud määruse (EMÜ) nr 2913/92 (1) artiklis 78?

---

(1)  Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT 1992, L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/11

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 26. juunil 2019 – Ibercaja Banco, S.A. versus SO ja TP

(kohtuasi C-497/19)

(2019/C 357/16)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Zaragoza

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Ibercaja Banco, S.A.

Vastustajad apellatsioonimenetluses: SO ja TP

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa õigusega on kooskõlas riigisisene õigusnorm, millest järeldub, et kui teatav ebaõiglane lepingutingimus on nõude täitmisele määramise ajal läbinud kohtu omal algatusel tehtud kontrolli, siis selle kontrolli tõttu ei saa sama kohus pärast lepingutingimust omal algatusel hinnata, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud on tuvastatud juba algusest peale, isegi kui selle algse kontrolli käigus ei avaldatud kohtulahendi resolutsioonis ega põhjenduses lepingutingimuste kehtivuse kohta mingit seisukohta? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa õigusega on kooskõlas riigisisene õigusnorm, millest järeldub, et kui teatav ebaõiglane lepingutingimus on nõude täitmisele määramise ajal läbinud kohtu omal algatusel tehtud kontrolli, siis selle kontrolli tõttu ei saa sama kohus pärast lepingutingimust omal algatusel hinnata, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud on tuvastatud juba algusest peale, isegi kui selle algse kontrolli käigus ei avaldatud kohtulahendi resolutsioonis ega põhjenduses lepingutingimuste kehtivuse kohta mingit seisukohta?

| 2. | Kas juhul, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis piiritlevad lepingutingimuse ebaõiglust tarbijalepingutes, on juba tuvastatud – juhul kui võlgnik, kelle suhtes on algatatud täitemenetlus, ei tugine menetlusküsimuses, mis on talle selleks seadusega ette nähtud, lepingutingimuse ebaõiglusele, võib pärast seda, kui see menetlusküsimus on lahendatud, esitada uue menetlusküsimuse, millega selgitatakse välja, kas mõni teine või teised lepingutingimused on ebaõiglased, kui ta võis selle vastuväite esitada juba algselt seaduses ette nähtud tavamenetluses? Kokkuvõttes, kas tekib õigust lõpetav mõju, mis takistab tarbijal tõstatada uuesti mõne teise lepingutingimuse ebaõigluse küsimuse samas täitemenetluses ja ka hilisemas tuvastusmenetluses? |
| --- | --- |

2.

Kas juhul, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis piiritlevad lepingutingimuse ebaõiglust tarbijalepingutes, on juba tuvastatud – juhul kui võlgnik, kelle suhtes on algatatud täitemenetlus, ei tugine menetlusküsimuses, mis on talle selleks seadusega ette nähtud, lepingutingimuse ebaõiglusele, võib pärast seda, kui see menetlusküsimus on lahendatud, esitada uue menetlusküsimuse, millega selgitatakse välja, kas mõni teine või teised lepingutingimused on ebaõiglased, kui ta võis selle vastuväite esitada juba algselt seaduses ette nähtud tavamenetluses? Kokkuvõttes, kas tekib õigust lõpetav mõju, mis takistab tarbijal tõstatada uuesti mõne teise lepingutingimuse ebaõigluse küsimuse samas täitemenetluses ja ka hilisemas tuvastusmenetluses?

| 3. | Kas juhul kui leitakse, et järeldus, et menetluse pool ei saa esitada teist või edasist menetlusküsimust, et väita, et lepingutingimus on ebaõiglane – mida ta võis väita varem –, kuna vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud on juba kindlaks määratud, on Euroopa õigusega kooskõlas, võib see olla selle aluseks, et kohus, keda hoiatatakse sellest lepingutingimuse ebaõiglusest, võiks kasutada omaalgatuslikku kontrollipädevust? |
| --- | --- |

3.

Kas juhul kui leitakse, et järeldus, et menetluse pool ei saa esitada teist või edasist menetlusküsimust, et väita, et lepingutingimus on ebaõiglane – mida ta võis väita varem –, kuna vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud on juba kindlaks määratud, on Euroopa õigusega kooskõlas, võib see olla selle aluseks, et kohus, keda hoiatatakse sellest lepingutingimuse ebaõiglusest, võiks kasutada omaalgatuslikku kontrollipädevust?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/12

---

Victor Lupu 28. juunil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-558/18: Lupu vs. EUIPO - Et Djili Soy Dzhihangir Ibyam (Djili DS)

(kohtuasi C-499/19)

(2019/C 357/17)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Victor Lupu (esindaja: advokaat P.A. Acsinte)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam

Euroopa Kohus (kuues koda) tunnistas 5. septembri 2019. aasta määrusega apellatsioonkaebuse vastuvõetamatuks.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/12

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 3. juulil 2019 – WS versus Saksamaa Liitvabariik

(kohtuasi C-505/19)

(2019/C 357/18)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: WS

Vastustaja: Saksamaa Liitvabariik

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (1) artiklit 54 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 50 tuleb tõlgendada nii, et sama teo suhtes on keelatud juba kriminaalmenetluse algatamine kui selline kõigis Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (Schengeni acquis’ vastavalt nõukogu 20. mai 1999. aasta otsuse 1999/435/EÜ artikli 1 lõikele 2; EÜT L 239, 22.9.2000, lk 13; ELT eriväljaanne 19/02, lk 3; edaspidi „Schengeni rakenduskonventsioon“) osalisriikides, kui Saksa prokuratuur peatab kriminaalmenetluse pärast seda, kui süüdistatav on täitnud teatud kohustused ja eelkõige tasunud prokuratuuri poolt kindlaksmääratud teatud rahasumma? |
| --- | --- |

1.

Kas Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (1) artiklit 54 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 50 tuleb tõlgendada nii, et sama teo suhtes on keelatud juba kriminaalmenetluse algatamine kui selline kõigis Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (Schengeni acquis’ vastavalt nõukogu 20. mai 1999. aasta otsuse 1999/435/EÜ artikli 1 lõikele 2; EÜT L 239, 22.9.2000, lk 13; ELT eriväljaanne 19/02, lk 3; edaspidi „Schengeni rakenduskonventsioon“) osalisriikides, kui Saksa prokuratuur peatab kriminaalmenetluse pärast seda, kui süüdistatav on täitnud teatud kohustused ja eelkõige tasunud prokuratuuri poolt kindlaksmääratud teatud rahasumma?

| 2. | Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (7. juuni 2016. aasta muudetud redaktsioonis; ELT C 202, lk 1 ja 47; edaspidi „ELTL“) artikli 21 lõikest 1 tuleneb keeld liikmesriikidele rahuldada rahvusvahelise organisatsiooni raames nagu Rahvusvaheline Kriminaalpolitsei Organisatsioon – Interpol – kolmandate riikide vahistamistaotlusi, kui isik, keda vahistamistaotlus puudutab, on liidu kodanik ja kui liikmesriigil, kelle kodakondsus tal on, on kahtlusi vahistamistaotluse kooskõla suhtes ne bis in idem’i põhimõttega ning ta on sellest teavitanud ka rahvusvahelist organisatsiooni ja ülejäänud liikmesriike? |
| --- | --- |

2.

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (7. juuni 2016. aasta muudetud redaktsioonis; ELT C 202, lk 1 ja 47; edaspidi „ELTL“) artikli 21 lõikest 1 tuleneb keeld liikmesriikidele rahuldada rahvusvahelise organisatsiooni raames nagu Rahvusvaheline Kriminaalpolitsei Organisatsioon – Interpol – kolmandate riikide vahistamistaotlusi, kui isik, keda vahistamistaotlus puudutab, on liidu kodanik ja kui liikmesriigil, kelle kodakondsus tal on, on kahtlusi vahistamistaotluse kooskõla suhtes ne bis in idem’i põhimõttega ning ta on sellest teavitanud ka rahvusvahelist organisatsiooni ja ülejäänud liikmesriike?

| 3. | Kas ELTL artikli 21 lõige 1 takistab juba kriminaalmenetluse algatamist kui sellist ja ajutist vahistamist liikmesriikides, mille kodanik asjaomane isik ei ole, kui see on vastuolus ne bis in idem’i põhimõttega? |
| --- | --- |

3.

Kas ELTL artikli 21 lõige 1 takistab juba kriminaalmenetluse algatamist kui sellist ja ajutist vahistamist liikmesriikides, mille kodanik asjaomane isik ei ole, kui see on vastuolus ne bis in idem’i põhimõttega?

| 4. | Kas direktiivi (EL) 2016/680 (2) artikli 4 lõike 1 punkti a ja artikli 8 lõiget 1 koostoimes Schengeni rakenduskonventsiooni artikliga 54 ja põhiõiguste harta artikliga 50 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid on kohustatud võtma vastu õigusnorme, mis tagavad, et kriminaalasja lõpetamiseni viiva menetluse korral on kõikides Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (EÜT L 239, 22.9.2000, lk 13) osalisriikides keelatud Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsiooni – Interpoli – Red Notices’ edasine töötlemine, mis võib viia uue kriminaalmenetluseni? |
| --- | --- |

4.

Kas direktiivi (EL) 2016/680 (2) artikli 4 lõike 1 punkti a ja artikli 8 lõiget 1 koostoimes Schengeni rakenduskonventsiooni artikliga 54 ja põhiõiguste harta artikliga 50 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid on kohustatud võtma vastu õigusnorme, mis tagavad, et kriminaalasja lõpetamiseni viiva menetluse korral on kõikides Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (EÜT L 239, 22.9.2000, lk 13) osalisriikides keelatud Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsiooni – Interpoli – Red Notices’ edasine töötlemine, mis võib viia uue kriminaalmenetluseni?

| 5. | Kas rahvusvahelisel organisatsioonil nagu Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsioon – Interpol – on olemas piisaval tasemel andmekaitse, kui puuduvad direktiivi (EL) 2016/680 artikli 36 kohane kaitse piisavuse otsus ja/või asjakohased kaitsemeetmed vastavalt direktiivi (EL) 2016/680 artiklile 37? |
| --- | --- |

5.

Kas rahvusvahelisel organisatsioonil nagu Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsioon – Interpol – on olemas piisaval tasemel andmekaitse, kui puuduvad direktiivi (EL) 2016/680 artikli 36 kohane kaitse piisavuse otsus ja/või asjakohased kaitsemeetmed vastavalt direktiivi (EL) 2016/680 artiklile 37?

| 6. | Kas liikmesriigid võivad kolmandate riikide poolt Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsiooni – Interpoli – tagaotsimisteatesse („Red Notice“) kantud andmeid ainult siis edasi töödelda, kui kolmas riik levitab tagaotsimisteatega vahistamis- ja väljaandmistaotlust ning on taotlenud vahistamist, mis ei ole vastuolus liidu õigusega, eelkõige ne bis in idem’i põhimõttega? |
| --- | --- |

6.

Kas liikmesriigid võivad kolmandate riikide poolt Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsiooni – Interpoli – tagaotsimisteatesse („Red Notice“) kantud andmeid ainult siis edasi töödelda, kui kolmas riik levitab tagaotsimisteatega vahistamis- ja väljaandmistaotlust ning on taotlenud vahistamist, mis ei ole vastuolus liidu õigusega, eelkõige ne bis in idem’i põhimõttega?

---

(1)  Konventsioon, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (EÜT 2000, L 239, lk 19; ELT eriväljaanne 19/02, lk 9).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu 27. aprilli 2016. aasta raamotsus 2008/977/JSK (ELT 2016, L 119, lk 89).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/13

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 3. juulil 2019 – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt

(kohtuasi C-512/19)

(2019/C 357/19)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl

Vastustajad: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Liidu õigus keelab kohaldada selliseid liikmesriigi õigusnorme nagu dekreetseaduse nr 91/2014 (seadusega 116/2014 seadusena kinnitatud redaktsiooni) artikli 26 lõige 3, mis kas vähendavad toetusi, mis on seadusega juba ette nähtud ning vastavates fotogalvaaniliselt saadud elektrienergia tootjate ning selleks asutatud riigi osalusega äriühingu Gestore dei servizi energetici S.p.a. vahel sõlmitud lepingutes kindlaks määratud, või siis viivitavad märkimisväärselt nende väljamaksmist?

Täpsemalt, kas need liikmesriigi õigusnormid on kooskõlas selliste Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtetega nagu õiguspärase ootuse kaitse põhimõte, õiguskindluse põhimõte, lojaalse koostöö põhimõte ja kasuliku mõju põhimõte; Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 16 ja 17; direktiiviga 2009/28/EÜ (1) ja sellega, kuidas see direktiiv reguleerib toetuskavasid; ning ELTL artikli 216 lõikega 2, eriti seoses Euroopa energiaharta lepinguga?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2009, L 140, lk 16).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/14

---

Maria Alvarez y Bejarano jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-516/16 ja T-536/16: Alvarez y Bejarano jt versus komisjon

(kohtuasi C-517/19 P)

(2019/C 357/20)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellandid: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde (esindajad: advokaadid S. Orlandi, T. Martin)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Parlament

Apellantide nõuded

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| — | tühistada otsus mitte anda hagejatele sõiduaega ja mitte hüvitada nende sõidukulusid alates 2014. aastast; |
| --- | --- |

—

tühistada otsus mitte anda hagejatele sõiduaega ja mitte hüvitada nende sõidukulusid alates 2014. aastast;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad väidavad, et vaidlustatud kohtuotsuses on mitu õigusnormi rikkumist.

Esiteks rikkus Üldkohus õigusnormi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 67 ja 75, piirates tema tehtava kohtuliku kontrolli ulatuse „ilmsete“ juhtumitega.

Teiseks rikkus Üldkohus õigusnormi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 70–73, asudes seisukohale, et hagejad ei ole võrreldavas olukorras teenistujatega, kes säilitasid õiguse iga-aastasele sõiduajale ja sõidukulude hüvitamisele.

Kolmandaks rikkus Üldkohus õigusnormi, leides vaidlustatud kohtuotsuse punktides 69 ning 80–86, et vaidlusalune regulatsioon ei riku proportsionaalsuse põhimõtet.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/15

---

Jakov Ardalici jt 8. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 30. aprilli 2019. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-523/16 ja T-542/16: Ardalic jt versus nõukogu

(kohtuasi C-518/19 P)

(2019/C 357/21)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellandid: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (esindajad: advokaadid S. Orlandi, T. Martin)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Parlament

Apellantide nõuded

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| — | tühistada otsus mitte anda hagejatele sõiduaega ja mitte hüvitada nende sõidukulusid alates 2014. aastast; |
| --- | --- |

—

tühistada otsus mitte anda hagejatele sõiduaega ja mitte hüvitada nende sõidukulusid alates 2014. aastast;

| — | mõista kohtukulud välja nõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad väidavad, et vaidlustatud kohtuotsuses on mitu õigusnormi rikkumist.

Esiteks rikkus Üldkohus õigusnormi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 67 ja 73, piirates tema tehtava kohtuliku kontrolli ulatuse „ilmsete“ juhtumitega.

Teiseks rikkus Üldkohus õigusnormi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 68–71, asudes seisukohale, et hagejad ei ole võrreldavas olukorras teenistujatega, kes säilitasid õiguse iga-aastasele sõiduajale ja sõidukulude hüvitamisele.

Kolmandaks rikkus Üldkohus õigusnormi, leides vaidlustatud kohtuotsuse punktides 67 ning 78–84, et vaidlusalune regulatsioon ei riku proportsionaalsuse põhimõtet.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/16

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Constanța (Rumeenia) 10. juulil 2019 – TS, UT, VU versus Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

(kohtuasi C-538/19)

(2019/C 357/22)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Curtea de Apel Constanța

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: TS, UT, VU

Vastustajad: Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas kiireloomuliseks olukorraks, nagu tuleneb kohtuotsuse C-173/09 (Elchinov) punktist 45, või olukorraks, kus on objektiivselt võimatu taotleda määruse (EÜ) nr 883/2004 (1) artikli 20 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud luba, mis võib olla aluseks teises liikmesriigis kui kindlustatud isiku elukohariik osutatud sobiva arstiabi (haiglaravi) kulude täielikule hüvitamisele on see, kui ravi, milleks see kindlustatud isik oma nõusoleku andis, määras talle ainult muu liikmesriigi arst kui kindlustatud isiku elukohaliikmesriik, kusjuures diagnoosi ja kiire ravi vajadust kinnitas arst, kes kuulub elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi, kuid määras siiski teise ravi kui ravi, milleks kindlustatud isik andis oma nõusoleku põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, ja mis on vähemalt sama tõhus, kuid millel on see eelis, et see ei tekita puuet? |
| --- | --- |

1.

Kas kiireloomuliseks olukorraks, nagu tuleneb kohtuotsuse C-173/09 (Elchinov) punktist 45, või olukorraks, kus on objektiivselt võimatu taotleda määruse (EÜ) nr 883/2004 (1) artikli 20 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud luba, mis võib olla aluseks teises liikmesriigis kui kindlustatud isiku elukohariik osutatud sobiva arstiabi (haiglaravi) kulude täielikule hüvitamisele on see, kui ravi, milleks see kindlustatud isik oma nõusoleku andis, määras talle ainult muu liikmesriigi arst kui kindlustatud isiku elukohaliikmesriik, kusjuures diagnoosi ja kiire ravi vajadust kinnitas arst, kes kuulub elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi, kuid määras siiski teise ravi kui ravi, milleks kindlustatud isik andis oma nõusoleku põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, ja mis on vähemalt sama tõhus, kuid millel on see eelis, et see ei tekita puuet?

| 2. | Kas jaatava vastuse korral esimesele küsimusele on kindlustatud isik, kes pärast seda, kui tema elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi kuuluv arst on pannud talle diagnoosi ja määranud ravi, millega ta ei nõustu põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, läheb teise liikmesriiki, et küsida teist arstlikku arvamust, ja see arvamus on niisugune, et soovitatakse teist ravi, mis on vähemalt sama tõhus, kuid millel on see eelis, et ei tekita puuet, – ravi, millega kindlustatud isik nõustub ja mis vastab määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõike 2 teises lauses sätestatud nõuetele, ravikulude hüvitamise saavutamiseks samuti kohustatud taotlema selle määruse artikli 20 lõikes 1 ette nähtud luba? |
| --- | --- |

2.

Kas jaatava vastuse korral esimesele küsimusele on kindlustatud isik, kes pärast seda, kui tema elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi kuuluv arst on pannud talle diagnoosi ja määranud ravi, millega ta ei nõustu põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, läheb teise liikmesriiki, et küsida teist arstlikku arvamust, ja see arvamus on niisugune, et soovitatakse teist ravi, mis on vähemalt sama tõhus, kuid millel on see eelis, et ei tekita puuet, – ravi, millega kindlustatud isik nõustub ja mis vastab määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõike 2 teises lauses sätestatud nõuetele, ravikulude hüvitamise saavutamiseks samuti kohustatud taotlema selle määruse artikli 20 lõikes 1 ette nähtud luba?

| 3. | Kas ELTL artikliga 56 ning määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt nõutakse esiteks selleks, et saada pädeva asutuse luba sobivaks arstiabiks (haiglaravi) teises liikmesriigis, mis ei ole elukohaliikmesriik, et haigusloo koostaks ainult niisugune arst, kes tegutseb elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi raames, selle riigi pädeva asutuse osakonnajuhataja suunamisel ka juhul, kui ravi, milleks kindlustatud isik andis oma nõusoleku põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, sest sellel ravil on see eelis, et see ei tekita puuet, on määranud ainult teise liikmesriigi arst teise arstliku arvamusena, ning mis teiseks ei taga kättesaadavas ja prognoositavas menetluses, et elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi raames analüüsitaks tõesti meditsiinilisest vaatevinklist, kas on võimalik kohaldada seda teist arstlikku arvamust, mis anti teises liikmesriigis? |
| --- | --- |

3.

Kas ELTL artikliga 56 ning määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt nõutakse esiteks selleks, et saada pädeva asutuse luba sobivaks arstiabiks (haiglaravi) teises liikmesriigis, mis ei ole elukohaliikmesriik, et haigusloo koostaks ainult niisugune arst, kes tegutseb elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi raames, selle riigi pädeva asutuse osakonnajuhataja suunamisel ka juhul, kui ravi, milleks kindlustatud isik andis oma nõusoleku põhjustel, mille võib kvalifitseerida vastuvõetavaks, sest sellel ravil on see eelis, et see ei tekita puuet, on määranud ainult teise liikmesriigi arst teise arstliku arvamusena, ning mis teiseks ei taga kättesaadavas ja prognoositavas menetluses, et elukohaliikmesriigi ravikindlustussüsteemi raames analüüsitaks tõesti meditsiinilisest vaatevinklist, kas on võimalik kohaldada seda teist arstlikku arvamust, mis anti teises liikmesriigis?

| 4. | Kas juhul, kui vastus esimesele ja kolmandale küsimusele on jaatav, on kindlustatud isikul või vastavalt tema pärijatel, kui täidetud on määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõike 2 teises lauses sätestatud kaks nõuet, õigus sellele, et kindlustatud isiku elukohariigi pädev asutus hüvitab täielikult teises liikmesriigis toimunud ravi kulud? |
| --- | --- |

4.

Kas juhul, kui vastus esimesele ja kolmandale küsimusele on jaatav, on kindlustatud isikul või vastavalt tema pärijatel, kui täidetud on määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 20 lõike 2 teises lauses sätestatud kaks nõuet, õigus sellele, et kindlustatud isiku elukohariigi pädev asutus hüvitab täielikult teises liikmesriigis toimunud ravi kulud?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta (ELT 2004, L 166, lk 1; ELT eriväljaanne 05/05, lk 72).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/17

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgaaria) 17. juulil 2019 – „ECOTEX BULGARIA“ EOOD versus Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

(kohtuasi C-544/19)

(2019/C 357/23)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Blagoevgrad

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja:„ECOTEX BULGARIA“ EOOD

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

Eelotsuse küsimused

Esimene küsimus

Kas ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt tuleb 10 000 Bulgaaria leevi (BGN) suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel, millega seatakse piirang võimalusele maksta jaotamata kasumist sularahas välja dividende 10 000 leevi suuruses või suuremas summas? Kui kõnealused õigusnormid ei ole ELTL artikliga 63 vastuolus: Kas selline piirang on põhjendatud direktiivi (ЕL) 2015/849 (1) eesmärkidega?

Teine küsimus

Kas direktiivi (ЕL) 2015/849 artikli 2 lõiget 1 tuleb koosmõjus sama direktiivi põhjendusega 6 ning artiklitega 4 ja 5, tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt tuleb 10 000 leevi suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel ning mis ei tee vahet sularahamakset tegeva isiku ega sularahamakse tegemise otstarbe alusel, hõlmates üheaegselt kõiki füüsiliste ja juriidiliste isikute vahel tehtavaid sularahamakseid?

| 1) | Kui sellele küsimusele vastatakse jaatavalt: kas direktiivi (EL) 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt e koosmõjus direktiivi põhjendusega 6 ja artiklitega 4 ja 5 annab liikmesriikidele õiguse seada põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormidega sularahamaksete tegemisele liikmesriigis üldisi lisapiiranguid, mille kohaselt tuleb 10 000 leevi suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel, kui sularahamakse tehakse „jaotamata kasumi“ (dividendid) väljamaksmise otstarbel? |
| --- | --- |

1)

Kui sellele küsimusele vastatakse jaatavalt: kas direktiivi (EL) 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt e koosmõjus direktiivi põhjendusega 6 ja artiklitega 4 ja 5 annab liikmesriikidele õiguse seada põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormidega sularahamaksete tegemisele liikmesriigis üldisi lisapiiranguid, mille kohaselt tuleb 10 000 leevi suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel, kui sularahamakse tehakse „jaotamata kasumi“ (dividendid) väljamaksmise otstarbel?

| 2) | Kui sellele küsimusele vastatakse jaatavalt: kas direktiivi (EL) 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt e koosmõjus direktiivi põhjendusega 6 ja artikliga 5 annab liikmesriikidele õiguse seada põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormidega sularahamaksete tegemisele liikmesriigis üldisi lisapiiranguid, mille kohaselt tuleb 10 000 leevi suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel, kui künnis on madalam kui 10 000 eurot? |
| --- | --- |

2)

Kui sellele küsimusele vastatakse jaatavalt: kas direktiivi (EL) 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt e koosmõjus direktiivi põhjendusega 6 ja artikliga 5 annab liikmesriikidele õiguse seada põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormidega sularahamaksete tegemisele liikmesriigis üldisi lisapiiranguid, mille kohaselt tuleb 10 000 leevi suuruseid või suuremaid makseid liikmesriigis teha ainult ülekandega või maksekontole sissemaksmise teel, kui künnis on madalam kui 10 000 eurot?

Kolmas küsimus

Kas direktiivi (ЕL) 2015/849 artikli 58 lõiget 1 ja artikli 60 lõiget 4 tuleb koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikega 3 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisesed õigusnormid, mis näevad sularahamaksete piirangute rikkumiste eest ette kindlamääralise trahvi ja ei luba konkreetseid asjakohaseid asjaolusid arvesse võttes määrata trahvi diferentseeritult?

| 1) | Kui sellele küsimusele vastatakse nii, et direktiivi (ЕL) 2015/849 artikli 58 lõikega 1 ja artikli 60 lõikega 4 koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikega 3 on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis näeb sularahamaksete piirangute rikkumiste eest ette kindlamääralise trahvi, siis kas direktiivi (ЕL) 2015/849 artiklit 58 ja artikli 60 lõiget 4 tuleb koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud tõhususe põhimõttega ja õigusega tõhusale õiguskaitsevahendile tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisene õigusnorm, mis piirab kohtuliku kontrolli ulatust, kui asjaomase riigisisese õigusnormiga ei ole lubatud [määratud trahvi peale esitatud] kaebuse korral määrata konkreetsete asjakohaste asjaoludega proportsionaalset trahvi, mis on ettenähtud miinimummäärast väiksem? |
| --- | --- |

1)

Kui sellele küsimusele vastatakse nii, et direktiivi (ЕL) 2015/849 artikli 58 lõikega 1 ja artikli 60 lõikega 4 koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikega 3 on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis näeb sularahamaksete piirangute rikkumiste eest ette kindlamääralise trahvi, siis kas direktiivi (ЕL) 2015/849 artiklit 58 ja artikli 60 lõiget 4 tuleb koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud tõhususe põhimõttega ja õigusega tõhusale õiguskaitsevahendile tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus põhikohtuasjas kõne all olevad riigisisene õigusnorm, mis piirab kohtuliku kontrolli ulatust, kui asjaomase riigisisese õigusnormiga ei ole lubatud [määratud trahvi peale esitatud] kaebuse korral määrata konkreetsete asjakohaste asjaoludega proportsionaalset trahvi, mis on ettenähtud miinimummäärast väiksem?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT 2015, L 141, lk 73).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/18

---

International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) 18. juulil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 16. mai 2019. aasta määruse peale kohtuasjas T-396/18: ITSA versus komisjon

(kohtuasi C-553/19 P)

(2019/C 357/24)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (esindaja: advokaat F. Scanvic)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 16. mai 2019. aasta määrus kohtuasjas T-396/18: ITSA vs. komisjon ning tunnustada apellandi õigust ja põhjendatud huvi hagi esitada; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 16. mai 2019. aasta määrus kohtuasjas T-396/18: ITSA vs. komisjon ning tunnustada apellandi õigust ja põhjendatud huvi hagi esitada;

| — | tühistada komisjoni 15. detsembri 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/573, milles käsitletakse tubakatoodete jälgitavussüsteemi osana sõlmitavate andmetalletuslepingute põhielemente (1), komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/574 tubakatoodete jälgitavussüsteemi loomiseks ja käitamiseks vajalike tehniliste standardite kohta (2) ning komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2018/576 tubakatoodetele paigaldatavate turvaelementide tehniliste standardite kohta (3). |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 15. detsembri 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/573, milles käsitletakse tubakatoodete jälgitavussüsteemi osana sõlmitavate andmetalletuslepingute põhielemente (1), komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/574 tubakatoodete jälgitavussüsteemi loomiseks ja käitamiseks vajalike tehniliste standardite kohta (2) ning komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2018/576 tubakatoodetele paigaldatavate turvaelementide tehniliste standardite kohta (3).

Väited ja peamised argumendid

Apellant leiab sisuliselt, et Üldkohus jättis arvestamata tema põhjendatud huvi vaidlustada delegeeritud määrus 2018/573, rakendusmäärus 2018/574 ja rakendusotsus 2018/576. Seetõttu lükkas Üldkohus vääralt vastuvõetamatuse tõttu tagasi apellandi tühistamishagi komisjoni nende kolme akti peale.

Apellandi arvates puudutavad mõlemad vaidlustatud määrused teda ja tema liikmeid otseselt. Ka kõik ülejäänud ELTL artiklis 263 toodud kriteeriumid on täidetud. Lisaks, suurem osa vaidlustatud otsusest vajab küll liikmesriikide rakendusakte, kuid mitte selle otsuse artikli 3 lõige 2, milles on ette nähtud, et vaid üks viiest tubakatoodetele kinnitatavatest turvaelementidest on pärit sõltumatult kolmandast isikust teenuseosutajalt. Nimetatud säte on ise täiesti piisav.

Sisu osas leiab apellant, et vaidlustatud aktid rikuvad tubakatoodetega ebaseadusliku kauplemise tõkestamise protokolli (4) artiklit 8. Selles on keelatud anda tubakatoodete märgistamine tubakatööstusele, kuid komisjoni kolmes vaidlustatud aktis on see just nii ette nähtud. Apellant lisab, et eespool nimetatud protokoll, mis ei ole küll veel jõustunud, on liidu poolt allkirjastatud ja kokku lepitud, mis tähendab, et liit ei tohi vastu võtta selle protokolliga vastuolus olevaid akte.

Asjaolu, et direktiivis 2014/40/EL (5) ei ole sõnaselgelt keelatud anda vaidlusalust märgistamist tubakatööstusele, ei oma tähtsust: esiteks saab ja tuleb seda direktiivi tõlgendada kooskõlas nimetatud protokolliga; teiseks, kui selline tõlgendus ei peaks võimalik olema, oleks direktiiv ise vastuolus nimetatud protokolliga ja seega ka Euroopa Liidu aluslepingutega.

---

(1)  ELT 2018, L 96, lk 1.

(2)  ELT 2018, L 96, lk 7.

(3)  ELT 2018, L 96, lk 57.

(4)  Maailma Terviseorganisatsiooni tubakatoodete tarbimise piiramist käsitleva raamkonventsiooni esimene protokoll, mis võeti vastu 12. novembril 2012 Soulis.

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ (ELT 2014, L 127, lk 1).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/19

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Kehl (Saksamaa) 18. juulil 2019 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: FU

(kohtuasi C-554/19)

(2019/C 357/25)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Amtsgericht Kehl

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

FU

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artikli 67 lõiget 2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad) (1), artikleid 22 ja 23 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis annavad asjaomase liikmesriigi politseiasutustele pädevuse kontrollida kõiki isikuid – olenemata isiku käitumisest ja eriasjaolude olemasolust – alal, mis jääb liikmesriigi ja 19. juunil 1990 Schengenis (Luxembourg) allakirjutatud konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta, osalisriikide maismaapiiri ja sealt 30 kilomeetri kaugusel oleva piirjoone vahele,, et ennetada või takistada ebaseaduslikku sisenemist selle liikmesriigi territooriumile või ebaseaduslikku viibimist selle liikmesriigi territooriumil või hoida ära teatavaid piiri puutumatuse vastu suunatud süütegusid, ning mida on ministri määrusega täiendatud järgmiselt:






  „a) | Piiriülene kuritegevus on dünaamiline (ajaliselt, lokaalselt ja eri sõiduvahendeid kasutades) ning seetõttu peab politseil olema selle vastu võitlemisel pädevus tegutseda paindlikult. Selle pädevuse teostamisega soovitakse piiriülest kuritegevust lõppkokkuvõttes ennetada või takistada; |
| --- | --- | --- |

1.

Kas ELTL artikli 67 lõiget 2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad) (1), artikleid 22 ja 23 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis annavad asjaomase liikmesriigi politseiasutustele pädevuse kontrollida kõiki isikuid – olenemata isiku käitumisest ja eriasjaolude olemasolust – alal, mis jääb liikmesriigi ja 19. juunil 1990 Schengenis (Luxembourg) allakirjutatud konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta, osalisriikide maismaapiiri ja sealt 30 kilomeetri kaugusel oleva piirjoone vahele,, et ennetada või takistada ebaseaduslikku sisenemist selle liikmesriigi territooriumile või ebaseaduslikku viibimist selle liikmesriigi territooriumil või hoida ära teatavaid piiri puutumatuse vastu suunatud süütegusid, ning mida on ministri määrusega täiendatud järgmiselt:

„a)

Piiriülene kuritegevus on dünaamiline (ajaliselt, lokaalselt ja eri sõiduvahendeid kasutades) ning seetõttu peab politseil olema selle vastu võitlemisel pädevus tegutseda paindlikult. Selle pädevuse teostamisega soovitakse piiriülest kuritegevust lõppkokkuvõttes ennetada või takistada;

| b) | Kontrollimeetmed peavad jääma Schengeni piirieeskirjade artikli 21 punktis a täpselt määratletud kriteeriumide raamistikku. Need peavad olema kavandatud nii, et need selgelt erinevad välispiiridel teostatavatest korrapärastest isikukontrollidest ja ei oma samaväärset toimet piirikontrollidega. Kontrollimeetmete rakendamine peab omakorda toimuma raamistikus, mis tagab, et intensiivsuse ja sageduse poolest ei ole kõnealused kontrollimeetmed samaväärsed piiril teostatavate kontrollidega. |
| --- | --- |

b)

Kontrollimeetmed peavad jääma Schengeni piirieeskirjade artikli 21 punktis a täpselt määratletud kriteeriumide raamistikku. Need peavad olema kavandatud nii, et need selgelt erinevad välispiiridel teostatavatest korrapärastest isikukontrollidest ja ei oma samaväärset toimet piirikontrollidega. Kontrollimeetmete rakendamine peab omakorda toimuma raamistikus, mis tagab, et intensiivsuse ja sageduse poolest ei ole kõnealused kontrollimeetmed samaväärsed piiril teostatavate kontrollidega.

| c) | Kõnealune raamistik on järgmine: | Kontrollimeetmed ei ole püsivad, vaid neid rakendatakse ebakorrapäraselt eri aegadel, eri kohtades ning pisteliselt, arvestades liiklustihedust. |
| --- | --- | --- |

c)

Kõnealune raamistik on järgmine:

Kontrollimeetmed ei ole püsivad, vaid neid rakendatakse ebakorrapäraselt eri aegadel, eri kohtades ning pisteliselt, arvestades liiklustihedust.

| | Kontrollimeetmeid ei võeta mitte ainult seoses piiriületustega. Neid rakendatakse pidevalt ajakohastatud teabe ja/või (piiri)politsei kogemuse alusel, mille omandavad piiripolitseitalitused enda või teiste asutuste käsutuses olevate andmete põhjal. Seepärast on piiriülest kuritegevust puudutav üldine või konkreetne politseiteave ja/või -kogemus, näiteks teave sageli kasutatud liiklusvahendite ja -teede ning teatavate käitumisviiside kohta, samuti enda allikatest või teistelt asutustelt pärineva piiriülest kuritegevust puudutava teabe analüüs alus politseimeetmete kohaldamiseks ning nende intensiivsuse ja sageduse määramiseks. |
| --- | --- |

Kontrollimeetmeid ei võeta mitte ainult seoses piiriületustega. Neid rakendatakse pidevalt ajakohastatud teabe ja/või (piiri)politsei kogemuse alusel, mille omandavad piiripolitseitalitused enda või teiste asutuste käsutuses olevate andmete põhjal. Seepärast on piiriülest kuritegevust puudutav üldine või konkreetne politseiteave ja/või -kogemus, näiteks teave sageli kasutatud liiklusvahendite ja -teede ning teatavate käitumisviiside kohta, samuti enda allikatest või teistelt asutustelt pärineva piiriülest kuritegevust puudutava teabe analüüs alus politseimeetmete kohaldamiseks ning nende intensiivsuse ja sageduse määramiseks.

| | Kontrollimeetmete kavandamine on korrapärase teenistus- ja erijärelevalve ese. Põhimõttelised normid sisalduvad föderaalministeeriumide ühise töökorra (Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien (GGO)) § 3 lõike 1 neljandas lauses ning föderaalministeeriumide asjaomase valdkonna erijärelevalve teostamise põhimõtetes (Grundsätze zur Ausübung der Fachaufsicht der Bundesministerien über den Geschäftsbereich). Nimetatud põhimõtteid on föderaalpolitseiga seonduvas osas täpsustatud dokumendis „Saksamaa Liitvabariigi siseministeeriumi teenistus- ja erijärelevalvet föderaalpolitsei üle reguleerivad lisasätted“ („Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei“). Saksamaa Liitvabariigi politseiamet (Bundespolizeipräsidium) ja sellele alluvad asutused ning talitused reguleerivad teenistus- ja erijärelevalve teostamist enda töökordadega ja viivad seda ellu enda kontseptsioonide alusel. |
| --- | --- |

Kontrollimeetmete kavandamine on korrapärase teenistus- ja erijärelevalve ese. Põhimõttelised normid sisalduvad föderaalministeeriumide ühise töökorra (Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien (GGO)) § 3 lõike 1 neljandas lauses ning föderaalministeeriumide asjaomase valdkonna erijärelevalve teostamise põhimõtetes (Grundsätze zur Ausübung der Fachaufsicht der Bundesministerien über den Geschäftsbereich). Nimetatud põhimõtteid on föderaalpolitseiga seonduvas osas täpsustatud dokumendis „Saksamaa Liitvabariigi siseministeeriumi teenistus- ja erijärelevalvet föderaalpolitsei üle reguleerivad lisasätted“ („Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei“). Saksamaa Liitvabariigi politseiamet (Bundespolizeipräsidium) ja sellele alluvad asutused ning talitused reguleerivad teenistus- ja erijärelevalve teostamist enda töökordadega ja viivad seda ellu enda kontseptsioonide alusel.

| d) | Mitmekordsete kontrollide vältimiseks tuleb kontrollimeetmed võimaluse korral kooskõlastada teiste asutustega või rakendada neid ühise koostöö käigus.“? |
| --- | --- |

d)

Mitmekordsete kontrollide vältimiseks tuleb kontrollimeetmed võimaluse korral kooskõlastada teiste asutustega või rakendada neid ühise koostöö käigus.“?

| 2. | Kas Euroopa Liidu õigust, eelkõige ELL artikli 4 lõike 3 teist lõiku, ELTL artikli 197 lõiget 1 ja ELTL artikli 291 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kriminaalmenetluses on algusest peale või pärast kohtu alla andmise huvi ja süüdistatava huvi omavahelist kaalumist keelatud kasutada teavet ja tõendeid, mille kogus politsei, viies süüdistatava suhtes läbi ELTL artikli 67 lõikega 2 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad), artiklitega 22 ja 23 vastuolus oleva kontrolli? |
| --- | --- |

2.

Kas Euroopa Liidu õigust, eelkõige ELL artikli 4 lõike 3 teist lõiku, ELTL artikli 197 lõiget 1 ja ELTL artikli 291 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kriminaalmenetluses on algusest peale või pärast kohtu alla andmise huvi ja süüdistatava huvi omavahelist kaalumist keelatud kasutada teavet ja tõendeid, mille kogus politsei, viies süüdistatava suhtes läbi ELTL artikli 67 lõikega 2 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad), artiklitega 22 ja 23 vastuolus oleva kontrolli?

---

(1)  ELT 2016, L 77, lk 1.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/21

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Stuttgart (Saksamaa) 19. juulil 2019 – Fussl Modestraße Mayr GmbH versus SevenOne Media GmbH

(kohtuasi C-555/19)

(2019/C 357/26)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Stuttgart

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Fussl Modestraße Mayr GmbH

Kostja: SevenOne Media GmbH

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas






  a) | direktiivi 2010/13/EL artikli 4 lõiget 1, (1) |
| --- | --- | --- |

1.

Kas

a)

direktiivi 2010/13/EL artikli 4 lõiget 1, (1)

| b) | liidu õiguses sätestatud võrdse kohtlemise põhimõtet ja |
| --- | --- |

b)

liidu õiguses sätestatud võrdse kohtlemise põhimõtet ja

| c) | ELTL artiklis 56 sätestatud teenuste osutamise vabadust reguleerivaid õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad reklaami piirkondliku edastamise üleriigilise levikuga ringhäälingukanalil? |
| --- | --- |

c)

ELTL artiklis 56 sätestatud teenuste osutamise vabadust reguleerivaid õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad reklaami piirkondliku edastamise üleriigilise levikuga ringhäälingukanalil?

| 2. | Kas esimesele küsimusele tuleb vastata teisiti, kui liikmesriigi õiguse kohaselt on lubatav kord, mille kohaselt võib seaduse alusel anda loa reklaami piirkondlikuks edastamiseks ja sellisel juhul on reklaami piirkondlik edastamine – täiendavalt nõutava – ametliku loa olemasolu korral lubatud? |
| --- | --- |

2.

Kas esimesele küsimusele tuleb vastata teisiti, kui liikmesriigi õiguse kohaselt on lubatav kord, mille kohaselt võib seaduse alusel anda loa reklaami piirkondlikuks edastamiseks ja sellisel juhul on reklaami piirkondlik edastamine – täiendavalt nõutava – ametliku loa olemasolu korral lubatud?

| 3. | Kas esimesele küsimusele tuleb vastata teisiti, kui teises küsimuses kirjeldatud piirkondliku reklaami lubatavuse võimalust tegelikult ei kasutata ja seetõttu on piirkondlik reklaam täielikult keelatud? |
| --- | --- |

3.

Kas esimesele küsimusele tuleb vastata teisiti, kui teises küsimuses kirjeldatud piirkondliku reklaami lubatavuse võimalust tegelikult ei kasutata ja seetõttu on piirkondlik reklaam täielikult keelatud?

| 4. | Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 11, võttes arvesse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 10, Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat ning eelkõige teabe mitmekesisuse põhimõtet, tuleb tõlgendada nii, et esimeses, teises ja kolmandas küsimuses kirjeldatud liikmesriigi õigusnormid on sellega vastuolus? |
| --- | --- |

4.

Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 11, võttes arvesse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 10, Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat ning eelkõige teabe mitmekesisuse põhimõtet, tuleb tõlgendada nii, et esimeses, teises ja kolmandas küsimuses kirjeldatud liikmesriigi õigusnormid on sellega vastuolus?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2010. aasta direktiiv 2010/13/EL audiovisuaalmeedia teenuste osutamist käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (ELT 2010, L 95, lk 1).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/22

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 23. juulil 2019 – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA versus Rete Ferroviaria Italiana SpA

(kohtuasi C-561/19)

(2019/C 357/27)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

Vastustaja: Rete Ferroviaria Italiana SpA

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artikli 267 kohaselt peab liikmesriigi kohus, kelle otsuseid ei saa edasi kaevata, põhimõtteliselt esitama Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise küsimuses eelotsusetaotluse ka juhtudel, mil sellise küsimuse tõstatab üks menetluspool pärast oma algset kohtusse pöördumist või pärast kohtuliku arutamise algust või pärast seda, kui kohtuasi on suunatud esimest korda nõupidamisele, või isegi pärast seda, kui Euroopa Liidu Kohtule on esimene eelotsusetaotlus juba esitatud? |
| --- | --- |

1.

Kas ELTL artikli 267 kohaselt peab liikmesriigi kohus, kelle otsuseid ei saa edasi kaevata, põhimõtteliselt esitama Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise küsimuses eelotsusetaotluse ka juhtudel, mil sellise küsimuse tõstatab üks menetluspool pärast oma algset kohtusse pöördumist või pärast kohtuliku arutamise algust või pärast seda, kui kohtuasi on suunatud esimest korda nõupidamisele, või isegi pärast seda, kui Euroopa Liidu Kohtule on esimene eelotsusetaotlus juba esitatud?

| 2. | Kas nii, nagu seadusandliku dekreedi nr 163/2006 artikleid 115, 206 ja 217 on tõlgendatud halduskohtupraktikas, nimelt välistades hindade muutmise nn võrgustikusektorite hankelepingute puhul, täpsemalt hankelepingute puhul, millel on muu ese kui direktiivis 2004/17 (1) viidatud lepingutel, kuid mis on viimaste jaoks vajalikud, on need artiklid [...] kooskõlas Euroopa Liidu õigusega (eelkõige ELTL artikli 4 lõikega 2, artikliga 9, artikli 101 lõike 1 punktiga e, artiklitega 106 ja 151 – ning Torinos 18. oktoobril 1961 allkirjastatud Euroopa sotsiaalhartaga ja ühenduse 1989. aasta hartaga töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta, millele selles artiklis on viidatud –, artiklitega 152, 153 ja 156; ELL artiklitega 2 ja 3; ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 28)? |
| --- | --- |

2.

Kas nii, nagu seadusandliku dekreedi nr 163/2006 artikleid 115, 206 ja 217 on tõlgendatud halduskohtupraktikas, nimelt välistades hindade muutmise nn võrgustikusektorite hankelepingute puhul, täpsemalt hankelepingute puhul, millel on muu ese kui direktiivis 2004/17 (1) viidatud lepingutel, kuid mis on viimaste jaoks vajalikud, on need artiklid [...] kooskõlas Euroopa Liidu õigusega (eelkõige ELTL artikli 4 lõikega 2, artikliga 9, artikli 101 lõike 1 punktiga e, artiklitega 106 ja 151 – ning Torinos 18. oktoobril 1961 allkirjastatud Euroopa sotsiaalhartaga ja ühenduse 1989. aasta hartaga töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta, millele selles artiklis on viidatud –, artiklitega 152, 153 ja 156; ELL artiklitega 2 ja 3; ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 28)?

| 3. | Kas nii, nagu seadusandliku dekreedi nr 163/2006 artikleid 115, 206 ja 217 on tõlgendatud halduskohtupraktikas, nimelt välistades hindade muutmise nn võrgustikusektorite hankelepingute puhul, täpsemalt hankelepingute puhul, millel on muu ese kui direktiivis 2004/17 viidatud lepingutel, kuid mis on viimaste jaoks vajalikud, on need artiklid [...] kooskõlas Euroopa Liidu õigusega (eelkõige ELi põhiõiguste harta artikliga 28, ELTL artiklites 26 ja 34 ette nähtud võrdse kohtlemise põhimõttega ning ettevõtlusvabaduse põhimõttega, mida tunnustatakse ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 16)? |
| --- | --- |

3.

Kas nii, nagu seadusandliku dekreedi nr 163/2006 artikleid 115, 206 ja 217 on tõlgendatud halduskohtupraktikas, nimelt välistades hindade muutmise nn võrgustikusektorite hankelepingute puhul, täpsemalt hankelepingute puhul, millel on muu ese kui direktiivis 2004/17 viidatud lepingutel, kuid mis on viimaste jaoks vajalikud, on need artiklid [...] kooskõlas Euroopa Liidu õigusega (eelkõige ELi põhiõiguste harta artikliga 28, ELTL artiklites 26 ja 34 ette nähtud võrdse kohtlemise põhimõttega ning ettevõtlusvabaduse põhimõttega, mida tunnustatakse ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 16)?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT 2004, L 134, lk 1; ELT eriväljaanne 06/07, lk 19).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/23

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 23. juulil 2019 – Fototre Srl versus Ministero dello Sviluppo Economico jt

(kohtuasi C-595/19)

(2019/C 357/28)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Fototre Srl

Vastustajad: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Liidu õigus keelab kohaldada selliseid liikmesriigi õigusnorme nagu dekreetseaduse nr 91/2014 (seadusega 116/2014 seadusena kinnitatud redaktsiooni) artikli 26 lõiked 2 ja 3, mis kas vähendavad toetusi, mis on seadusega juba ette nähtud ning vastavates fotogalvaaniliselt saadud elektrienergia tootjate ning selleks asutatud riigi osalusega äriühingu Gestore dei servizi energetici S.p.a. vahel sõlmitud lepingutes kindlaks määratud, või siis viivitavad märkimisväärselt nende väljamaksmist?

Täpsemalt, kas need liikmesriigi õigusnormid on kooskõlas selliste Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtetega nagu õiguspärase ootuse kaitse põhimõte, õiguskindluse põhimõte, lojaalse koostöö põhimõte ja kasuliku mõju põhimõte; Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 16 ja 17; direktiiviga 2009/28/EÜ (1) ja sellega, kuidas see direktiiv reguleerib toetuskavasid; ning ELTL artikli 216 lõikega 2, eriti seoses Euroopa energiaharta lepinguga?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2009, L 140, lk 16).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/23

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 6. augustil 2019 – MA versus Ibercaja Banco, SA

(kohtuasi C-600/19)

(2019/C 357/29)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Zaragoza

Põhikohtuasja pooled

Apellant: MA

Vastustaja apellatsioonimenetluses: Ibercaja Banco, SA

Menetluses osales: PO

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas tõhususe põhimõttega, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ (1) artikli 6 lõikes 1, nagu Euroopa Kohus seda direktiivi tõlgendab, on kooskõlas riigisisene õigusnorm, millest järeldub, et kui teatav ebaõiglane lepingutingimus on nõude täitmisele määramise ajal läbinud kohtu omal algatusel tehtud kontrolli [, – lepingutingimuste kehtivuse negatiivse kontrolli –], siis selle kontrolli tõttu ei saa sama kohus pärast lepingutingimust omal algatusel hinnata, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud on tuvastatud juba algusest peale, isegi kui selle algse kontrolli käigus ei avaldatud kohtulahendi resolutsioonis ega põhjenduses lepingutingimuste kehtivuse kohta mingit seisukohta? |
| --- | --- |

1.

Kas tõhususe põhimõttega, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ (1) artikli 6 lõikes 1, nagu Euroopa Kohus seda direktiivi tõlgendab, on kooskõlas riigisisene õigusnorm, millest järeldub, et kui teatav ebaõiglane lepingutingimus on nõude täitmisele määramise ajal läbinud kohtu omal algatusel tehtud kontrolli [, – lepingutingimuste kehtivuse negatiivse kontrolli –], siis selle kontrolli tõttu ei saa sama kohus pärast lepingutingimust omal algatusel hinnata, kui faktilised ja õiguslikud asjaolud on tuvastatud juba algusest peale, isegi kui selle algse kontrolli käigus ei avaldatud kohtulahendi resolutsioonis ega põhjenduses lepingutingimuste kehtivuse kohta mingit seisukohta?

| 2. | Järgmine küsimus, mis tekib, on järgmine: kas juhul – kui faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis määravad ära lepingutingimuse ebaõigluse tarbijalepingutes, on juba tuvastatud – kui võlgnik, kelle suhtes on algatatud täitemenetlus, ei tugine vastuväiteks esitatud kaebuses, mille esitamise võimalus on talle selleks seadusega ette nähtud, lepingutingimuse ebaõiglusele, võib pärast seda, kui see kaebus on lahendatud, esitada uue menetlusküsimuse, millega selgitatakse välja, kas mõni teine või teised lepingutingimused on ebaõiglased, kui ta võis selle vastuväite esitada juba algselt seaduses ette nähtud tavamenetluses? Kokkuvõttes, kas tekib õigust lõpetav mõju, mis takistab tarbijal tõstatada uuesti mõne teise lepingutingimuse ebaõigluse küsimuse samas täitemenetluses ja ka hilisemas tuvastusmenetluses? |
| --- | --- |

2.

Järgmine küsimus, mis tekib, on järgmine: kas juhul – kui faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis määravad ära lepingutingimuse ebaõigluse tarbijalepingutes, on juba tuvastatud – kui võlgnik, kelle suhtes on algatatud täitemenetlus, ei tugine vastuväiteks esitatud kaebuses, mille esitamise võimalus on talle selleks seadusega ette nähtud, lepingutingimuse ebaõiglusele, võib pärast seda, kui see kaebus on lahendatud, esitada uue menetlusküsimuse, millega selgitatakse välja, kas mõni teine või teised lepingutingimused on ebaõiglased, kui ta võis selle vastuväite esitada juba algselt seaduses ette nähtud tavamenetluses? Kokkuvõttes, kas tekib õigust lõpetav mõju, mis takistab tarbijal tõstatada uuesti mõne teise lepingutingimuse ebaõigluse küsimuse samas täitemenetluses ja ka hilisemas tuvastusmenetluses?

| 3. | Kolmas küsimus on: kas juhul kui leitakse, et järeldus, et menetluse pool ei saa esitada teist või edasist vastuväiteks esitatud kaebust, et väita, et lepingutingimus on ebaõiglane – mida ta võis väita varem –, kuna vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud on juba kindlaks määratud, on direktiiviga 93/13 kooskõlas, võib see olla selle aluseks, et kohus, keda hoiatatakse sellest lepingutingimuse ebaõiglusest, võiks kasutada omal algatusel tehtava kontrolli pädevust? |
| --- | --- |

3.

Kolmas küsimus on: kas juhul kui leitakse, et järeldus, et menetluse pool ei saa esitada teist või edasist vastuväiteks esitatud kaebust, et väita, et lepingutingimus on ebaõiglane – mida ta võis väita varem –, kuna vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud on juba kindlaks määratud, on direktiiviga 93/13 kooskõlas, võib see olla selle aluseks, et kohus, keda hoiatatakse sellest lepingutingimuse ebaõiglusest, võiks kasutada omal algatusel tehtava kontrolli pädevust?

| 4. | Neljanda küsimuse keskmes on järgmine: kas juhul, kui sundtäitmise raames toimuv enampakkumine on heaks kiidetud ja kinnisasi enampakkumisel müüdud – võimalik, et võlausaldajale endale, ja kui on toimunud ka tagatiseks antud ja juba realiseeritud kinnisasja omandiõiguse üleminek, on Euroopa Liidu õigusega kooskõlas [...] tõlgendus, mille kohaselt siis, kui menetlus on lõpule viidud ja sellega taotletud mõju, st garantii realiseerimine, on saavutatud, on võlgnikul võimalik esitada uusi menetlusküsimusi, et tunnistataks tühiseks mõni ebaõiglane lepingutingimus, mis mõjutab täitemenetlust, või kas on võimalik siis – kui omandiõigus on üle läinud – võimalik, et võlausaldajale endale, ja see on kantud kinnistusregistrisse – kohtul omal algatusel määrata läbivaatamine, millega kaasneb kogu täitemenetluse tühistamine või mis mõjutab lõpuks hüpoteegiga kaetud summasid, nii et see võib mõjutada tingimusi, milles tehti pakkumused? |
| --- | --- |

4.

Neljanda küsimuse keskmes on järgmine: kas juhul, kui sundtäitmise raames toimuv enampakkumine on heaks kiidetud ja kinnisasi enampakkumisel müüdud – võimalik, et võlausaldajale endale, ja kui on toimunud ka tagatiseks antud ja juba realiseeritud kinnisasja omandiõiguse üleminek, on Euroopa Liidu õigusega kooskõlas [...] tõlgendus, mille kohaselt siis, kui menetlus on lõpule viidud ja sellega taotletud mõju, st garantii realiseerimine, on saavutatud, on võlgnikul võimalik esitada uusi menetlusküsimusi, et tunnistataks tühiseks mõni ebaõiglane lepingutingimus, mis mõjutab täitemenetlust, või kas on võimalik siis – kui omandiõigus on üle läinud – võimalik, et võlausaldajale endale, ja see on kantud kinnistusregistrisse – kohtul omal algatusel määrata läbivaatamine, millega kaasneb kogu täitemenetluse tühistamine või mis mõjutab lõpuks hüpoteegiga kaetud summasid, nii et see võib mõjutada tingimusi, milles tehti pakkumused?

---

(1)  Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/24

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Köln (Saksamaa) 9. augustil 2019 – kohlpharma GmbH versus Bundesrepublik Deutschland

(kohtuasi C-602/19)

(2019/C 357/30)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: kohlpharma GmbH

Vastustaja: Bundesrepublik Deutschland

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artiklis 34 sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõte ja selle põhimõtte alusel välja töötatud ravimite paralleelimpordi põhimõtted näevad ette, et paralleelselt imporditava ravimi doseerimisandmetes muudatuse tegemiseks on riikliku loaasutuse luba vajalik ka siis, kui esmane müügiluba on kaotanud kehtivuse ja muudatust põhjendatakse sellega, et riigis muus ravimvormis müüdava, kuid sisuliselt sama toimeainega ravimi andmed võetakse üle kombinatsioonis paralleelselt imporditud ravimi andmetega, millele on antud luba ekspordiriigis? |
| --- | --- |

1.

Kas ELTL artiklis 34 sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõte ja selle põhimõtte alusel välja töötatud ravimite paralleelimpordi põhimõtted näevad ette, et paralleelselt imporditava ravimi doseerimisandmetes muudatuse tegemiseks on riikliku loaasutuse luba vajalik ka siis, kui esmane müügiluba on kaotanud kehtivuse ja muudatust põhjendatakse sellega, et riigis muus ravimvormis müüdava, kuid sisuliselt sama toimeainega ravimi andmed võetakse üle kombinatsioonis paralleelselt imporditud ravimi andmetega, millele on antud luba ekspordiriigis?

| 2. | Kas ELTL artikleid 34 ja 36 arvestades saab riiklik asutus keelduda sellisele muudatusele luba andmast põhjendusega, et paralleelimportijad on vabastatud perioodiliste ohutusaruannete esitamise kohustusest, et riigis kehtiva esmase müügiloa puudumise tõttu ei leidu kasu ja ohtude suhte hindamist puudutavaid ajakohaseid andmeid, et riigis jätkuvalt kehtiva müügiloa ese on muu ravimvorm ja et erinevalt sama ravimvormi jaoks ekspordiriigis kehtivast müügiloast puudutab see teistsugust toimeaine kontsentratsiooni ning pealegi ei ole mõeldav käsitleda infolehes ühekorraga kahte ravimvormi? |
| --- | --- |

2.

Kas ELTL artikleid 34 ja 36 arvestades saab riiklik asutus keelduda sellisele muudatusele luba andmast põhjendusega, et paralleelimportijad on vabastatud perioodiliste ohutusaruannete esitamise kohustusest, et riigis kehtiva esmase müügiloa puudumise tõttu ei leidu kasu ja ohtude suhte hindamist puudutavaid ajakohaseid andmeid, et riigis jätkuvalt kehtiva müügiloa ese on muu ravimvorm ja et erinevalt sama ravimvormi jaoks ekspordiriigis kehtivast müügiloast puudutab see teistsugust toimeaine kontsentratsiooni ning pealegi ei ole mõeldav käsitleda infolehes ühekorraga kahte ravimvormi?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/25

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 12. augustil 2019 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) versus Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

(kohtuasi C-608/19)

(2019/C 357/31)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Vastustaja: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

Eelotsuse küsimus

Kas määruse nr 1407/2013 (1) artiklites 3 ja 6 sätestatud eeskirju abi andmise kohta tuleb tõlgendada nii, et taotleval ettevõtjal, kes on varasemate toetuste kumuleerumise tõttu ületanud lubatava abi ülemmäära, on võimalik – kuni taotletud toetuse tegeliku väljamaksmiseni – otsustada rahastuse vähendamise kasuks (projekti muutes või sellest uut varianti esitades) või loobuda (täielikult või osaliselt) varasematest toetustest, mille ta võib olla juba kätte saanud, et ikka lubatava ülemmäära piiresse jääda; ning kas samu sätteid tuleb tõlgendada nii, et need loetletud erinevad võimalused (muutmine või loobumine) kehtivad ka siis, kui liikmesriigi õigusnormides ja/või abi andmist puudutavas avalikus teates ei ole neid sõnaselgelt ette nähtud?

---

(1)  Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT 2013, L 352, lk 1).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/26

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 16. augustil 2019 – M.S., M.W., G.S. versus Minister for Justice and Equality

(kohtuasi C-616/19)

(2019/C 357/32)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court (Iirimaa)

Põhikohtuasja pooled

Taotlejad: M.S., M.W., G.S.

Vastustaja: Minister for Justice and Equality

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2005/85 (1) artikli 25 lõike 2 punktides d ja e viidatud „asjaomane liikmesriik“ tähendab a) esimest liikmesriiki, kes on andnud rahvusvahelise kaitse taotlejale varjupaigaga võrdsustatud kaitse, või b) mõnda teist liikmesriiki, kellele on esitatud hilisem rahvusvahelise kaitse taotlus, või c) ükskõik kumb neist liikmesriikidest? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2005/85 (1) artikli 25 lõike 2 punktides d ja e viidatud „asjaomane liikmesriik“ tähendab a) esimest liikmesriiki, kes on andnud rahvusvahelise kaitse taotlejale varjupaigaga võrdsustatud kaitse, või b) mõnda teist liikmesriiki, kellele on esitatud hilisem rahvusvahelise kaitse taotlus, või c) ükskõik kumb neist liikmesriikidest?

| 2. | Kui kolmanda riigi kodanikule on esimeses liikmesriigis antud rahvusvaheline kaitse täiendava kaitse kujul ja ta liigub teise liikmesriigi territooriumile, siis kas uue taotluse esitamine rahvusvahelise kaitse saamiseks kujutab endast õiguste kuritarvitamist viisil, mis lubab teisel liikmesriigil võtta meetme, milles nähakse ette, et sellise hilisema taotluse esitamine on vastuvõetamatu? |
| --- | --- |

2.

Kui kolmanda riigi kodanikule on esimeses liikmesriigis antud rahvusvaheline kaitse täiendava kaitse kujul ja ta liigub teise liikmesriigi territooriumile, siis kas uue taotluse esitamine rahvusvahelise kaitse saamiseks kujutab endast õiguste kuritarvitamist viisil, mis lubab teisel liikmesriigil võtta meetme, milles nähakse ette, et sellise hilisema taotluse esitamine on vastuvõetamatu?

| 3. | Kas direktiivi 2005/85 artiklit 25 tuleb tõlgendada nii, nagu see takistaks liikmesriigil, millele ei ole siduv direktiiv 2011/95 (2), kuid millele on siduv määrus nr 604/2013 (3), võtmast sellist meedet, nagu on kõne all käesolevas kohtuasjas ja milles käsitletakse vastuvõetamatuna varjupaigataotlust, mille on esitanud kolmanda riigi kodanik, kellele mõni muu liikmesriik on varem andnud täiendava kaitse? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 2005/85 artiklit 25 tuleb tõlgendada nii, nagu see takistaks liikmesriigil, millele ei ole siduv direktiiv 2011/95 (2), kuid millele on siduv määrus nr 604/2013 (3), võtmast sellist meedet, nagu on kõne all käesolevas kohtuasjas ja milles käsitletakse vastuvõetamatuna varjupaigataotlust, mille on esitanud kolmanda riigi kodanik, kellele mõni muu liikmesriik on varem andnud täiendava kaitse?

---

(1)  Nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiiv 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta (ELT 2005, L 326, lk 13).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule (ELT 2011, L 337, lk 9).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest (ELT 2013, L 180, lk 31).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/27

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Watford Employment Tribunal (Ühendkuningriik) 22. augustil 2019 – K jt versus Tesco Stores Ltd

(kohtuasi C-624/19)

(2019/C 357/33)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Watford Employment Tribunal

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: K jt

Kostja: Tesco Stores Ltd

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklil 157 on vahetu õigusmõju selliste nõuete puhul, mille kohaselt teevad hagejad oma võrdlustöötajatega võrdväärset tööd? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklil 157 on vahetu õigusmõju selliste nõuete puhul, mille kohaselt teevad hagejad oma võrdlustöötajatega võrdväärset tööd?

| 2. | Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas artiklis 157 seoses võrreldavusega ette nähtud ühtse allika kriteerium erineb võrdväärsuse küsimusest, ja kui erineb, siis kas sel juhul on sellel kriteeriumil vahetu õigusmõju? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas artiklis 157 seoses võrreldavusega ette nähtud ühtse allika kriteerium erineb võrdväärsuse küsimusest, ja kui erineb, siis kas sel juhul on sellel kriteeriumil vahetu õigusmõju?

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/27

---

4. septembril 2019 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik

(kohtuasi C-658/19)

(2019/C 357/34)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: D. Nardi, G. von Rintelen ja S. Pardo Quintillán)

Kostja: Hispaania Kuningriik

Hageja nõuded

| — | tunnistada, et kuna Hispaania Kuningriik ei olnud hiljemalt 6. maiks 2018 vastu võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/680 mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK (1), rakendamiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või igal juhul ei olnud komisjonile neist normidest teatanud, siis on see liikmesriik rikkunud kõnealuse direktiivi artikli 63 lõikest 1 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tunnistada, et kuna Hispaania Kuningriik ei olnud hiljemalt 6. maiks 2018 vastu võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/680 mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK (1), rakendamiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või igal juhul ei olnud komisjonile neist normidest teatanud, siis on see liikmesriik rikkunud kõnealuse direktiivi artikli 63 lõikest 1 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista Hispaania Kuningriigilt ELTL artikli 260 lõike 3 alusel välja karistusmakse 89 548,20 eurot päevas alates kohtuotsuse kuulutamisest, milles tunnistatakse, et on rikutud kohustust võtta vastu sätted direktiivi (EL) 2016/680 täitmiseks või igal juhul teavitada komisjoni nendest sätetest; see summa tuleb tasuda komisjoni poolt osutatud arvele; |
| --- | --- |

—

mõista Hispaania Kuningriigilt ELTL artikli 260 lõike 3 alusel välja karistusmakse 89 548,20 eurot päevas alates kohtuotsuse kuulutamisest, milles tunnistatakse, et on rikutud kohustust võtta vastu sätted direktiivi (EL) 2016/680 täitmiseks või igal juhul teavitada komisjoni nendest sätetest; see summa tuleb tasuda komisjoni poolt osutatud arvele;

| — | mõista Hispaania Kuningriigilt ELTL artikli 260 lõike 3 alusel välja põhisumma, 21 321,00 eurot iga päeva eest, millal rikkumine kestab, kuid vähemalt 5 290 000 euro suuruses kindlaks summas, mis tuleb tasuda komisjoni poolt osutatud arvele; |
| --- | --- |

—

mõista Hispaania Kuningriigilt ELTL artikli 260 lõike 3 alusel välja põhisumma, 21 321,00 eurot iga päeva eest, millal rikkumine kestab, kuid vähemalt 5 290 000 euro suuruses kindlaks summas, mis tuleb tasuda komisjoni poolt osutatud arvele;

| — | mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Vastavalt direktiivi (EL) 2016/680 artikli 63 lõikele 1 pidid liikmesriigid hiljemalt 6. maiks 2018 võtma vastu ja avaldama nimetatud direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning edastama nimetatud sätete tekst viivitamata komisjonile.

Komisjoni ei teavitatud ühegi ülevõtmiseks vajaliku meetme vastu võtmisest ja jõustumisest ning tal ei ole muid andmeid, mis näitaks, et direktiiv on üle võetud.

Hispaania Kuningriik ei ole seega enam kui aasta pärast ülevõtmiste tähtaja möödumist direktiivi (EL) 2016/680 üle võtnud.

---

(1)  ELT 2016, L 119, lk 89.

---

Üldkohus

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/29

---

Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Leedu versus komisjon

(kohtuasi T-603/17) (1)

(EAGF ja EAFRD - Rahastamisest välja jäetud kulud - Määrus (EÜ) nr 1698/2005 - 4. telg „LEADER“ - Määrus (EL) nr 65/2011 - Halduskontroll - Kohustus kehtestada kulude põhjendatuse hindamist võimaldav asjakohane süsteem - Mitterahaline makse vabatahtliku töö vormis - Mitterahaline makse kinnisvara vormis - Kohapealsed kontrollimised - Maksetaotlusi põhjendavate tõendite olemasolu - Riigihankeid reguleerivate eeskirjade alusel rahastatavate tegevuste rakendamine)

(2019/C 357/35)

Kohtumenetluse keel: leedu

Pooled

Hageja: Leedu Vabariik (esindajad: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič ja M. Palionis, hiljem R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė ja T. Lozoraitis ning lõpuks R. Dzikovič, M. Palionis, I. Javičienė ja T. Lozoraitis)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Aquilina ja J. Jokubauskaitė)

Hageja toetuseks menetlusse astuja: Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, J. Pavliš ja J. Vláčil)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 26. juuni 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2017/1144, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2017, L 165, lk 37) osas, milles sellega jäetakse välja teatavad Leedu Vabariigi tehtud kulud.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Leedu Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Leedu Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

| 3. | Jätta Tšehhi Vabariigi kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Tšehhi Vabariigi kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 357, 23.10.2017.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/30

---

Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – DK versus SEAE

(kohtuasi T-217/18) (1)

(Avalik teenistus - Distsiplinaarmenetlus - Kriminaalkorras süüdimõistmine - Pensionisumma ühe osa kinnipidamise karistus - Ilmne hindamisviga - Proportsionaalsus - Põhjendamiskohustus - Kergendavad asjaolud - Vastutus)

(2019/C 357/36)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: DK (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Euroopa välisteenistus (esindajad: S. Marquardt ja R. Spac)

Ese

ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue tühistada esiteks Euroopa välisteenistuse 23. mai 2017. aasta otsus määrata hagejale distsiplinaarkaristus ning teiseks hüvitada hagejale kahju, mis väidetavalt on tekitatud sellega, et Euroopa välisteenistus rikkus hageja kaitseõigusi tema vastu Belgia kohtutes alustatud kriminaalmenetluses.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja DK-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja DK-lt.

---

(1)  ELT C 211, 18.6.2018

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/30

---

Üldkohtu 4. septembri 2019. aasta otsus – Hamas versus nõukogu

(kohtuasi T-308/18) (1)

(Ühine välis- ja julgeolekupoliitika - Terrorismivastases võitluses isikute, rühmituste ja üksuste vastu võetud piiravad meetmed - Rahaliste vahendite külmutamine - Võimalus käsitada kolmanda riigi ametiasutust pädeva asutusena ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP tähenduses - Rahaliste vahendite külmutamise otsuste faktiline alus - Põhjendamiskohustus - Hindamisviga - Sekkumatuse põhimõte - Kaitseõigused - Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele - Nõukogu aktide tõestamine)

(2019/C 357/37)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Hamas (Doha, Katar) (esindaja: advokaat L. Glock)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: B. Driessen ja A. Sikora-Kalėda, hiljem B. Driessen ja S. Van Overmeire)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada esiteks nõukogu 21. märtsi 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/475, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus (ÜVJP) 2017/1426 (ELT 2018, L 79, lk 26), ja nõukogu 21. märtsi 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/468, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) 2017/1420 (ELT 2018, L 79, lk 7), ning teiseks nõukogu 30. juuli 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1084, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2018/475 (ELT 2018, L 194, lk 144), ja nõukogu 30. juuli 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1071, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus 2018/468 (ELT 2018, L 194, lk 23).

Resolutsioon

| 1. | Tühistada nõukogu 21. märtsi 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/475, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus (ÜVJP) 2017/1426; nõukogu 21. märtsi 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/468, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) 2017/1420; nõukogu 30. juuli 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1084, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2018/475, ja nõukogu 30. juuli 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1071, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus 2018/468, osas, milles need puudutavad „Hamas[i] (sealhulgas Hamas-Izz al-Din al-Quassem[i])“. |
| --- | --- |

1.

Tühistada nõukogu 21. märtsi 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/475, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus (ÜVJP) 2017/1426; nõukogu 21. märtsi 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/468, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) 2017/1420; nõukogu 30. juuli 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1084, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2018/475, ja nõukogu 30. juuli 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1071, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus 2018/468, osas, milles need puudutavad „Hamas[i] (sealhulgas Hamas-Izz al-Din al-Quassem[i])“.

| 2. | Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Hamasi kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Hamasi kohtukulud.

---

(1)  ELT C 259, 23.7.2018.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/31

---

Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – SLL Service versus EUIPO – Elfa International (LUMIN8)

(kohtuasi T-680/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering - Kujutismärk LUMIN8 - Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LUMI - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

(2019/C 357/38)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: SLL Service GmbH (Köln, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Schmitt)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: A. Lukošiūtė ja H. O’Neill)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses: Elfa International AB (Västervik, Rootsi)

Ese

Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 28. augusti 2018. aasta otsuse (asi R 2752/2017-2) peale, mis käsitleb Elfa Internationali ja SLL Service’i vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja SLL Service GmbH-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja SLL Service GmbH-lt.

---

(1)  ELT C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/32 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/32

---

Üldkohtu 9. septembri 2019. aasta otsus – Executive Selling versus EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

(kohtuasi T-689/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering - Kujutismärk EXECUTIVE SELLING - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c)

(2019/C 357/39)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Executive Selling (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: avokaadid V. Bouchara ja A. Maier)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: A. Folliard-Monguiral)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 14. septembri 2018. aasta otsuse (asi R 313/2018-1) peale, mis käsitleb kujutismärgi EXECUTIVE SELLING Euroopa Liitu nimetava rahvusvahelise kaubamärgi registreeringut.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Executive Sellingilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Executive Sellingilt.

---

(1)  ELT C 25, 21.1.2019.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/33

---

Üldkohtu 10. septembri 2019. aasta otsus – Oakley versus EUIPO – Xuebo Ye (katkestatud ellipsi kujutis)

(kohtuasi T-744/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Katkestatud ellipsit kujutava Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus - Varasem ellipsit kujutav Euroopa Liidu kujutismärk - Suhteline keeldumispõhjus - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

(2019/C 357/40)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, California, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: advokaadid E. Ochoa Santamaría ja I. Aparicio Martínez)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: S. Palmero Cabezas ja H. O’Neill)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus: Xuebo Ye (Wenzhou, Hiina)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 22. oktoobri 2018. aasta otsuse (asi R 692/2018-1) peale, mis käsitleb Oakley ja Xuebo Ye vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) esimese apellatsioonikoja 22. oktoobri 2018. aasta otsus (asi R 692/2018-1). |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) esimese apellatsioonikoja 22. oktoobri 2018. aasta otsus (asi R 692/2018-1).

| 2. | Mõista kohtukulud, sealhulgas Oakley, Inc. kohtukulud, välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud, sealhulgas Oakley, Inc. kohtukulud, välja EUIPO-lt.

---

(1)  ELT C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/33

---

Üldkohtu 5. septembri 2019. aasta otsus – C&A versus EUIPO (#BESTDEAL)

(kohtuasi T-753/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liidu kujutismärgi #BESTDEAL taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Eristusvõime puudumine - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b)

(2019/C 357/41)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: C&A AG (Zug, Šveits) (esindaja: advokaat P. Koch Moreno)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: V. Ruzek)

Ese

Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 26. oktoobri 2018. aasta otsuse (asi R 1234/2018-2) peale, mis käsitleb kujutismärgi #BESTDEAL ELi kaubamärgina registreerimise taotlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta C&A AG kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta C&A AG kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud.

---

(1)  ELT C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/34

---

Üldkohtu 22. juuli 2019. aasta määrus – Younique vs. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

(kohtuasi T-434/17) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Vastulause tagasivõtmine - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)

(2019/C 357/42)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Younique LLC (Alpine, Utah, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: M. Edenborough, QC)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: J. García Murillo ja A. Folliard-Monguiral)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Hispaania) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Ese

Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 25. aprilli 2017. aasta otsuse (asi R 1564/2016-2) peale, mis käsitleb Jafer Enterprises R&D ja Younique’i vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Otsuse tegemise vajadus on ära langenud. |
| --- | --- |

1.

Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.

| 2. | Jätta Younique LLC kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Younique LLC kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud.

| 3. | Jätta Jafer Enterprises R&D, SLU kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Jafer Enterprises R&D, SLU kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 318, 25.9.2017.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/35 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/35

---

17. juulil 2019 esitatud hagi – Staciwa versus komisjon

(kohtuasi T-511/19)

(2019/C 357/43)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Poola) (esindajad: advokaadid L. Levi ja A. Blot)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 7. novembri 2018. aasta otsus jätta talle määramata lahkumistoetus, mis on ette nähtud ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõikes 2; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 7. novembri 2018. aasta otsus jätta talle määramata lahkumistoetus, mis on ette nähtud ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõikes 2;

| — | tühistada komisjoni 17. aprilli 2019. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 21. detsembri 2018. aasta kaebus eespool nimetatud otsuse peale; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 17. aprilli 2019. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 21. detsembri 2018. aasta kaebus eespool nimetatud otsuse peale;

| — | hüvitada hagejale tekitatud varaline kahju; |
| --- | --- |

—

hüvitada hagejale tekitatud varaline kahju;

| — | hüvitada hagejale tekitatud mittevaraline kahju; |
| --- | --- |

—

hüvitada hagejale tekitatud mittevaraline kahju;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti 15. detsembri 2017. aasta teatis on õigusvastane. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti 15. detsembri 2017. aasta teatis on õigusvastane.

| 2. | Teine väide, et ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõige 2 on õigusvastane. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõige 2 on õigusvastane.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõiget 2. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõiget 2.

| 4. | Neljas väide, et on rikutud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et on rikutud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet.

| 5. | Viies väide, et on rikutud õiguspärase ootuse põhimõtet. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et on rikutud õiguspärase ootuse põhimõtet.

| 6. | Kuues väide, et on rikutud hea halduse põhimõtet ja hoolitsemiskohustust. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, et on rikutud hea halduse põhimõtet ja hoolitsemiskohustust.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/36 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/36

---

22. juulil 2019 esitatud hagi – Adeso versus komisjon

(kohtuasi T-529/19)

(2019/C 357/44)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Keenia) (esindaja: advokaat R. Martens)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada tervikuna vaidlustatud otsus ehk komisjoni 10. mai 2019. aasta otsus ning tuvastada sellest tulenevalt, et toetuslepingute FED/2013/313-770 ja FED/2013/316-291 alusel esitatud tagasinõudetaotlused summas 3 298 703,59 eurot ja 11 919,40 eurot on alusetud; |
| --- | --- |

—

tühistada tervikuna vaidlustatud otsus ehk komisjoni 10. mai 2019. aasta otsus ning tuvastada sellest tulenevalt, et toetuslepingute FED/2013/313-770 ja FED/2013/316-291 alusel esitatud tagasinõudetaotlused summas 3 298 703,59 eurot ja 11 919,40 eurot on alusetud;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, milles on sätestatud hea halduse põhimõte: ilmselgelt on rikutud õigust olla ära kuulatud ja õiguskindluse põhimõtet, kuna vaatamata arvukatele ja tõsistele probleemidele, mille hageja seoses vaidlustatud auditiaruandega esile tõi, ja vaatamata mitmete taotlusele korraldada kohtumine, et selgitada neid olulisi lahendamata küsimusi, keeldus komisjon nende kohtumiste korraldamisest, kuigi väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on õiguse olla ära kuulatud järgimine üldkohaldatav ja üks liidu institutsioonide otsuste õiguspärasuse tingimus ning seda tuleb seega järgida igal ajal ja igat liiki menetlustes. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, milles on sätestatud hea halduse põhimõte: ilmselgelt on rikutud õigust olla ära kuulatud ja õiguskindluse põhimõtet, kuna vaatamata arvukatele ja tõsistele probleemidele, mille hageja seoses vaidlustatud auditiaruandega esile tõi, ja vaatamata mitmete taotlusele korraldada kohtumine, et selgitada neid olulisi lahendamata küsimusi, keeldus komisjon nende kohtumiste korraldamisest, kuigi väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on õiguse olla ära kuulatud järgimine üldkohaldatav ja üks liidu institutsioonide otsuste õiguspärasuse tingimus ning seda tuleb seega järgida igal ajal ja igat liiki menetlustes.

| 2. | Teine väide, et rikutud on proportsionaalsuse, õigluse ja lepingu heas usus sõlmimise põhimõtteid, nagu need on sätestatud ELL artikli 5 lõikes 4, kuna väljastades viivitamata tagasinõudekorralduse, andmata hagejale võimalust anda asjakohaseid selgitusi vaidlustatud auditi järelduste kohta juhtkonna põhjaliku vastuse ja pakutud kohtumiste abil, ei tegutsenud kostja heas usus ja läks kaugemale sellest, mis on sobiv ja vajalik, samas kui toetuslepingu üldtingimustes kirjeldatud vaidluste lahendamine vastava kompromissiga oleks esimeses astmes olnud piisav. Seega ei olnud kostja otsuse põhjendamiseks ei vajalik ega oluline jätta tähelepanuta hageja taotlust püüda kõigepealt vaidlus lahendada poolte kokkuleppel. See on täiesti vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, mille kohaselt tuleb juhul, kui on mitu sobivat meedet – nagu käesolevas asjas – valida kõige vähem riivavad ja koormavad meetmed (quod non). |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikutud on proportsionaalsuse, õigluse ja lepingu heas usus sõlmimise põhimõtteid, nagu need on sätestatud ELL artikli 5 lõikes 4, kuna väljastades viivitamata tagasinõudekorralduse, andmata hagejale võimalust anda asjakohaseid selgitusi vaidlustatud auditi järelduste kohta juhtkonna põhjaliku vastuse ja pakutud kohtumiste abil, ei tegutsenud kostja heas usus ja läks kaugemale sellest, mis on sobiv ja vajalik, samas kui toetuslepingu üldtingimustes kirjeldatud vaidluste lahendamine vastava kompromissiga oleks esimeses astmes olnud piisav. Seega ei olnud kostja otsuse põhjendamiseks ei vajalik ega oluline jätta tähelepanuta hageja taotlust püüda kõigepealt vaidlus lahendada poolte kokkuleppel. See on täiesti vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, mille kohaselt tuleb juhul, kui on mitu sobivat meedet – nagu käesolevas asjas – valida kõige vähem riivavad ja koormavad meetmed (quod non).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/37

---

27. juulil 2019 esitatud hagi – Militos Symvouleftiki versus komisjon

(kohtuasi T-536/19)

(2019/C 357/45)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Militos Symvouleftiki AE (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat K. Farmakidis-Markou)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada 29. mail 2019 teatavaks tehtud otsus, millega tühistati hanketeade PR/2018-16/ATH, mis käsitleb teabevahetusürituste korraldamise valdkonnas teenuste osutamise kohta raamlepingu sõlmimist, avaldatud ELT 2019/S 110-267174. |
| --- | --- |

—

tühistada 29. mail 2019 teatavaks tehtud otsus, millega tühistati hanketeade PR/2018-16/ATH, mis käsitleb teabevahetusürituste korraldamise valdkonnas teenuste osutamise kohta raamlepingu sõlmimist, avaldatud ELT 2019/S 110-267174.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimese tühistamist põhistava väite kohaselt on vaidlustatud otsuse põhjendused ekslikud ja alusetud ning on tehtud ilmselge hindamisviga. Erinevalt vaidlustatud otsuses esitatud põhjendustest ei ületanud hageja pakkumus projekti eelarvelist maksumust, samuti ei ole sõnaselgelt öeldud, et kõik pakkumused ületasid eelarvelise maksumuse. |
| --- | --- |

1.

Esimese tühistamist põhistava väite kohaselt on vaidlustatud otsuse põhjendused ekslikud ja alusetud ning on tehtud ilmselge hindamisviga. Erinevalt vaidlustatud otsuses esitatud põhjendustest ei ületanud hageja pakkumus projekti eelarvelist maksumust, samuti ei ole sõnaselgelt öeldud, et kõik pakkumused ületasid eelarvelise maksumuse.

| 2. | Teise tühistamist põhistava väite kohaselt on vääralt kohaldatud hanketeate tingimust, mis määrab kindlaks pakkumuste võrdleva hindamise metoodika, millele tuginedes võib pakkumusi tagasi lükata või mis on pakkumuse esitamist puudutav menetlusnõue. Lähtetaseme väärtuse kogusumma, mis vaidlustatud otsuse kohaselt ületab raamlepingu eelarvelist maksumust, on ainult üks neist vahenditest, mis võimaldab kindlaks määrata kõige soodsama pakkumuse, ja see ei kajasta täpselt teenuseturu vajadusi lepingu täitmise ajal. |
| --- | --- |

2.

Teise tühistamist põhistava väite kohaselt on vääralt kohaldatud hanketeate tingimust, mis määrab kindlaks pakkumuste võrdleva hindamise metoodika, millele tuginedes võib pakkumusi tagasi lükata või mis on pakkumuse esitamist puudutav menetlusnõue. Lähtetaseme väärtuse kogusumma, mis vaidlustatud otsuse kohaselt ületab raamlepingu eelarvelist maksumust, on ainult üks neist vahenditest, mis võimaldab kindlaks määrata kõige soodsama pakkumuse, ja see ei kajasta täpselt teenuseturu vajadusi lepingu täitmise ajal.

| 3. | Kolmanda tühistamist põhistava väite kohaselt on tegemist finantsmääruse artiklis 171 sätestatud võimaluse kuritarvitamisega. Hanketeate tühistamise põhjendustes esineb vasturääkivusi, teisisõnu nähtub neist, et avaliku sektori hankija vajadusi on ülehinnatud ja et seega võib mõistlikult eeldada, et lepingu lõplikku maksumust vähendatakse selle täitmise ajal; ka on põhjendused lünklikud, kuna neis ei ole sõnaselgelt märgitud, et menetluses osalevate äriühingute pakkumused ületavad eelarvelist maksumust, mistõttu objektiivselt jääb mulje, et otsus on tehtud mõnel muul põhjusel, mida ei ole selgitatud. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda tühistamist põhistava väite kohaselt on tegemist finantsmääruse artiklis 171 sätestatud võimaluse kuritarvitamisega. Hanketeate tühistamise põhjendustes esineb vasturääkivusi, teisisõnu nähtub neist, et avaliku sektori hankija vajadusi on ülehinnatud ja et seega võib mõistlikult eeldada, et lepingu lõplikku maksumust vähendatakse selle täitmise ajal; ka on põhjendused lünklikud, kuna neis ei ole sõnaselgelt märgitud, et menetluses osalevate äriühingute pakkumused ületavad eelarvelist maksumust, mistõttu objektiivselt jääb mulje, et otsus on tehtud mõnel muul põhjusel, mida ei ole selgitatud.

| 4. | Neljanda tühistamist põhistava väite kohaselt on põhjendused puudulikud küsimused, miks ei ole kohaldatud määruse 2018/1046 ΕU (1) artikli 169 lõiget 2. |
| --- | --- |

4.

Neljanda tühistamist põhistava väite kohaselt on põhjendused puudulikud küsimused, miks ei ole kohaldatud määruse 2018/1046 ΕU (1) artikli 169 lõiget 2.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrus (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1).

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/38

---

16. augustil 2019 esitatud hagi – DS jt versus komisjon ja Euroopa välisteenistus

(kohtuasi T-573/19)

(2019/C 357/46)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: DS ja 718 teist hagejat (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostjad: Euroopa Komisjon ja Euroopa välisteenistus

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada otsused, millega määrati kindlaks hagejate 2019. aasta tasustatud põhipuhkuse päevade arv; |
| --- | --- |

—

tühistada otsused, millega määrati kindlaks hagejate 2019. aasta tasustatud põhipuhkuse päevade arv;

| — | mõista igal juhul kohtukulud välja komisjonilt ja Euroopa välisteenistuselt. |
| --- | --- |

—

mõista igal juhul kohtukulud välja komisjonilt ja Euroopa välisteenistuselt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad ühe väite, mis puudutab Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade X lisa artikli 6 õigusvastasust samadel põhjustel, millele Üldkohus on viidanud 4. detsembri 2018. aasta otsuses Carreras Sequeros jt vs. komisjon (T-518/16, EU:T:2018:873). Hagejad on arvamusel, et kostjaks olevad institutsioonid keeldusid selle kohtuotsuse täitmisest, samas kui selle toimet ei ole peatatud, mistõttu tundub olevat tegemist Üldkohtu otsuse täitmise õigusvastase peatamisega.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/38

---

19. augustil 2019 esitatud hagi – EI versus komisjon

(kohtuasi T-575/19)

(2019/C 357/47)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: EI (esindaja: advokaat R. Mbonyumutwa)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | kohustada Euroopa Komisjoni hüvitama:






  — | esiteks nahavärvi alusel diskrimineerimisega talle tekitatud mittevaralist kahju ja mõista tema kasuks välja 123 600 (sada kakskümmend kolm tuhat kuussada) eurot, ning |
| --- | --- | --- |

—

kohustada Euroopa Komisjoni hüvitama:

—

esiteks nahavärvi alusel diskrimineerimisega talle tekitatud mittevaralist kahju ja mõista tema kasuks välja 123 600 (sada kakskümmend kolm tuhat kuussada) eurot, ning

| — | teiseks diskrimineerimise tõttu edutamata jätmise ja palgatõusust ilmajätmisega talle tekitatud varalist kahju ja mõista tema kasuks välja 48 670 (nelikümmend kaheksa tuhat kuussada seitsekümmend) eurot ja 56 (viiskümmend kuus) senti); |
| --- | --- |

—

teiseks diskrimineerimise tõttu edutamata jätmise ja palgatõusust ilmajätmisega talle tekitatud varalist kahju ja mõista tema kasuks välja 48 670 (nelikümmend kaheksa tuhat kuussada seitsekümmend) eurot ja 56 (viiskümmend kuus) senti);

| — | kohustada komisjoni hageja teened erapooletult ja objektiivselt ümber hindama ning teda vajaduse korral edutama; |
| --- | --- |

—

kohustada komisjoni hageja teened erapooletult ja objektiivselt ümber hindama ning teda vajaduse korral edutama;

| — | mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab ametisse nimetamise õigust omava isiku 23. mai 2019. aasta otsuse peale, millega hageja vaie edutamata jätmise otsuse peale rahuldamata jäeti ja kinnitati 2018. aastal edutatud isikute lõplik nimekiri, esitatud hagi põhjenduseks kaks väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt on edutamismenetluses tehtud ilmsed hindamisvead. See väide jaguneb neljaks osaks.






  — | Esimeses osas väidetakse, et ametnike kohta koostatavad hindamisaruanded on ebatäpsed ja subjektiivsed. Sellega seoses leiab hageja, et tehtud on kolm viga. Esimene viga puudutab asjaolu, et hageja aruanded koostas ainult üks isik, teine viga puudutab hindamisaruannete sisulist ebatäpsust ja kolmas viga tuleneb asjaolust, et ei võetud arvesse hageja hinnangut enda kohta. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt on edutamismenetluses tehtud ilmsed hindamisvead. See väide jaguneb neljaks osaks.

—

Esimeses osas väidetakse, et ametnike kohta koostatavad hindamisaruanded on ebatäpsed ja subjektiivsed. Sellega seoses leiab hageja, et tehtud on kolm viga. Esimene viga puudutab asjaolu, et hageja aruanded koostas ainult üks isik, teine viga puudutab hindamisaruannete sisulist ebatäpsust ja kolmas viga tuleneb asjaolust, et ei võetud arvesse hageja hinnangut enda kohta.

| — | Teises osas väidetakse, et keeleoskuse hindamist ei testitud objektiivselt. Sellega seoses leiab hageja, et tehti kolm viga. Esimene viga puudutab asjaolu, et hageja aruanded koostas ainult üks isik, teine viga seisnes selles, et ei kasutatud turul saada olevaid objektiivseid teste, ja kolmas viga tuleneb asjaolust, et hindamine ei kajasta tegelikkust. |
| --- | --- |

—

Teises osas väidetakse, et keeleoskuse hindamist ei testitud objektiivselt. Sellega seoses leiab hageja, et tehti kolm viga. Esimene viga puudutab asjaolu, et hageja aruanded koostas ainult üks isik, teine viga seisnes selles, et ei kasutatud turul saada olevaid objektiivseid teste, ja kolmas viga tuleneb asjaolust, et hindamine ei kajasta tegelikkust.

| — | Kolmandas osas väidetakse, et vastutuse määra hindamine oli subjektiivne. |
| --- | --- |

—

Kolmandas osas väidetakse, et vastutuse määra hindamine oli subjektiivne.

| — | Neljandas osas väidetakse, et arvessevõetavate faktiliste asjaolude valik oli subjektiivne. |
| --- | --- |

—

Neljandas osas väidetakse, et arvessevõetavate faktiliste asjaolude valik oli subjektiivne.

| 2. | Teise väite kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet. Sellega seoses esitab hageja kaks argumenti.






  — | Esimene argument on, et edutamismenetlusest tulenev subjektiivsus ei ole hageja suhtes muud kui ebasoodne. |
| --- | --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet. Sellega seoses esitab hageja kaks argumenti.

—

Esimene argument on, et edutamismenetlusest tulenev subjektiivsus ei ole hageja suhtes muud kui ebasoodne.

| — | Teine argument on, et vastates tema küsimustele põhjuste kohta, miks teda ei edutatud, esitas tema vahetu ülemus vastuse e-kirja teel, mis tõendab, et edutamismenetlus ei olnud objektiivne ega erapooletu. |
| --- | --- |

—

Teine argument on, et vastates tema küsimustele põhjuste kohta, miks teda ei edutatud, esitas tema vahetu ülemus vastuse e-kirja teel, mis tõendab, et edutamismenetlus ei olnud objektiivne ega erapooletu.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/39

---

19. augustil 2019 esitatud hagi – DV jt versus komisjon

(kohtuasi T-576/19)

(2019/C 357/48)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: DV ja 10 teist hagejat (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada otsused, millega määrati kindlaks hagejate 2019. aasta tasustatud põhipuhkuse päevade arv; |
| --- | --- |

—

tühistada otsused, millega määrati kindlaks hagejate 2019. aasta tasustatud põhipuhkuse päevade arv;

| — | igal juhul mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

igal juhul mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad ühe väite, mis puudutab Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade X lisa artikli 6 õigusvastasust samadel põhjustel, millele Üldkohus on viidanud 4. detsembri 2018. aasta otsuses Carreras Sequeros jt vs. komisjon (T-518/16, EU:T:2018:873). Hagejad on arvamusel, et kostjaks olev institutsioon keeldunud selle kohtuotsuse täitmisest, samas kui selle toimet ei ole peatatud, mistõttu tundub olevat tegemist Üldkohtu otsuse täitmise õigusvastase peatamisega.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/40 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/40

---

20. augustil 2019 esitatud hagi – Borborudi versus nõukogu

(kohtuasi T-580/19)

(2019/C 357/49)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheran, Iraan) (esindaja: advokaat L. Vidal)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada nõukogu 27. mai 2019. aasta otsus, mis võeti vastu nõukogu rakendusmääruse (EL) 2019/855 alusel ja millega hageja jäeti määruse (EL) nr 267/2012 lisasse IX; |
| --- | --- |

—

tühistada nõukogu 27. mai 2019. aasta otsus, mis võeti vastu nõukogu rakendusmääruse (EL) 2019/855 alusel ja millega hageja jäeti määruse (EL) nr 267/2012 lisasse IX;

| — | kohustada nõukogu hageja eemaldamiseks määruse (EL) nr 267/2012 lisast IX; |
| --- | --- |

—

kohustada nõukogu hageja eemaldamiseks määruse (EL) nr 267/2012 lisast IX;

| — | mõista kõik kohtukulud välja nõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et hagejat liidu sanktsioonide loetellu kandes ja sinna jättes ei järginud nõukogu isikute ja üksuste suhtes sanktsiooni kehtestamisel nõutavat tõendamise taset, sest vaidlustatud meetmetel puudub õiguspärane alus. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et hagejat liidu sanktsioonide loetellu kandes ja sinna jättes ei järginud nõukogu isikute ja üksuste suhtes sanktsiooni kehtestamisel nõutavat tõendamise taset, sest vaidlustatud meetmetel puudub õiguspärane alus.

| 2. | Teine väide, et nõukogu on teinud faktivea, sest S. S. Borborudi ei tööta enam Iraani aatomienergiaorganisatsioonis (AEOI), AEOI ei ole enam ÜRO sanktsiooni all olev üksus ning AMADi projekt lõpetati 2003. aastal. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et nõukogu on teinud faktivea, sest S. S. Borborudi ei tööta enam Iraani aatomienergiaorganisatsioonis (AEOI), AEOI ei ole enam ÜRO sanktsiooni all olev üksus ning AMADi projekt lõpetati 2003. aastal.

| 3. | Kolmas väide, et nõukogu rikkus õigusnormi, sest ta ei kvalifitseerinud S. S. Borborudi väidetava toetuse Iraani tuumaprogrammile kvantitatiivset või kvalifikatiivset tähtsust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et nõukogu rikkus õigusnormi, sest ta ei kvalifitseerinud S. S. Borborudi väidetava toetuse Iraani tuumaprogrammile kvantitatiivset või kvalifikatiivset tähtsust.

| 4. | Neljas väide, et nõukogu rikkus oma kohustust põhjendada hageja suhtes võetud piiravat meedet, sest ta ei avaldanud asjaolusid, mis tõendaksid hageja suhtes kehtestatud sanktsiooni alust. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et nõukogu rikkus oma kohustust põhjendada hageja suhtes võetud piiravat meedet, sest ta ei avaldanud asjaolusid, mis tõendaksid hageja suhtes kehtestatud sanktsiooni alust.

| 5. | Viies väide, et nõukogu rikkus kohustust edastada põhjust toetavaid dokumente, kuigi hageja palus need edastada. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et nõukogu rikkus kohustust edastada põhjust toetavaid dokumente, kuigi hageja palus need edastada.

| 6. | Kuues väide, et nõukogu rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, mis on üks neist üldpõhimõtetest, mida Euroopa Liit peab järgima. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, et nõukogu rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, mis on üks neist üldpõhimõtetest, mida Euroopa Liit peab järgima.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/41

---

22. augustil 2019 esitatud hagi – thyssenkrupp versus Euroopa Komisjon

(kohtuasi T-584/19)

(2019/C 357/50)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: thyssenkrupp AG (Duisburg ja Essen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Klusmann, J. Ziebarth ja M. Dästner)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada otsus tervikuna; |
| --- | --- |

—

tühistada otsus tervikuna;

| — | mõista käesoleva menetluse kohtukulud, s.h kõikide menetlusse astujate kohtukulud, välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista käesoleva menetluse kohtukulud, s.h kõikide menetlusse astujate kohtukulud, välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja seitse väidet.

| 1. | Esimene väide, et kostja on teinud vea, kui määratles asjaomased uued tooteturud sõiduki osades kasutatavale kuumaga sukeldatud tsingitud terasele ja teatud liiki pakendamiseks mõeldud terasele ning see tõi kaasa ühinemisjärgse turuvõimu ekslikku analüüsi, eelkõige seetõttu, et otsuses ei arvestatud nõudluse ja pakkumise poole asendatavuse olulisi elemente. Seega leiab hageja, et kostja on vääralt jätnud elektrogalvaniseeritud terase turumääratluse alla lisamata ning jättis välja tööstuses ja sõidukite osades kasutatavate tsingitud toodete asendatavuse. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kostja on teinud vea, kui määratles asjaomased uued tooteturud sõiduki osades kasutatavale kuumaga sukeldatud tsingitud terasele ja teatud liiki pakendamiseks mõeldud terasele ning see tõi kaasa ühinemisjärgse turuvõimu ekslikku analüüsi, eelkõige seetõttu, et otsuses ei arvestatud nõudluse ja pakkumise poole asendatavuse olulisi elemente. Seega leiab hageja, et kostja on vääralt jätnud elektrogalvaniseeritud terase turumääratluse alla lisamata ning jättis välja tööstuses ja sõidukite osades kasutatavate tsingitud toodete asendatavuse.

| 2. | Teine väide, et kostja on teinud vea, kui määratles EMÜ-põhise turu selle asemel, et määratleda ülemaailmne turg nii sõiduki osades kasutatavale kui pakendamiseks kasutatavale terasele. Kostja on seega vääralt tõlgendanud oma turu-uuringu tulemusi ning poolte esitatud sisedokumentide hinnangut, ning ei järginud nõuetekohast menetlust ega õiglase menetluse põhimõtteid, kuna ei viinud läbi piisavat majandusanalüüsi. Lisaks tugines komisjon väidetavalt ebamäärastele ja mitteveenvatele tõenditele, mille põhjal ta järeldas, et impordivood ei mõjuta EMÜ hinnakujundamist sõiduki osades kasutatava ja pakendamiseks kasutatava terase puhul. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kostja on teinud vea, kui määratles EMÜ-põhise turu selle asemel, et määratleda ülemaailmne turg nii sõiduki osades kasutatavale kui pakendamiseks kasutatavale terasele. Kostja on seega vääralt tõlgendanud oma turu-uuringu tulemusi ning poolte esitatud sisedokumentide hinnangut, ning ei järginud nõuetekohast menetlust ega õiglase menetluse põhimõtteid, kuna ei viinud läbi piisavat majandusanalüüsi. Lisaks tugines komisjon väidetavalt ebamäärastele ja mitteveenvatele tõenditele, mille põhjal ta järeldas, et impordivood ei mõjuta EMÜ hinnakujundamist sõiduki osades kasutatava ja pakendamiseks kasutatava terase puhul.

| 3. | Kolmas väide, et komisjon on rikkunud olulisi menetlusnorme ja teinud sisulise vea, kuna ta väidetavalt tuvastas sõidukite osades kasutatava terase eraldi tooteturu puhul tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et komisjon on rikkunud olulisi menetlusnorme ja teinud sisulise vea, kuna ta väidetavalt tuvastas sõidukite osades kasutatava terase eraldi tooteturu puhul tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse.

| 4. | Neljas väide, mille kohaselt, võttes arvesse valgepleki, elektrolüütilise kroomiga pinnatud terase ja lamineeritud terase väidetavaid eraldi tooteturgusid, põhineb komisjoni konkurentsimõju hindamine tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse kriteeriumi vääral tõlgendamisel ja kohaldamisel, mis õigusvastaselt ühendab selle kriteeriumi kokkusobimatuid elemente, mis tuleneb individuaalse turgu valitseva seisundi ja kooskõlastamata (oligopolistiline) horisontaalsest mõjust. Samuti on hageja väitel tehtud ilmne hindamisviga seoses impordiga, mis põhineb turu-uuringu valikuliselt esitatud väljavõtetel ja mõningatel vääralt tõlgendatud sisedokumentidel, mille tulemusel jättis kostja nõuetevastaselt arvestamata valgepleki ja elektrolüütilise kroomiga pinnatud terase suurte impordimahtude tähtsuse ja võimaluse, et turule võivad tulla valtsijad, kes on seda teinud mujal maailmas. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, mille kohaselt, võttes arvesse valgepleki, elektrolüütilise kroomiga pinnatud terase ja lamineeritud terase väidetavaid eraldi tooteturgusid, põhineb komisjoni konkurentsimõju hindamine tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse kriteeriumi vääral tõlgendamisel ja kohaldamisel, mis õigusvastaselt ühendab selle kriteeriumi kokkusobimatuid elemente, mis tuleneb individuaalse turgu valitseva seisundi ja kooskõlastamata (oligopolistiline) horisontaalsest mõjust. Samuti on hageja väitel tehtud ilmne hindamisviga seoses impordiga, mis põhineb turu-uuringu valikuliselt esitatud väljavõtetel ja mõningatel vääralt tõlgendatud sisedokumentidel, mille tulemusel jättis kostja nõuetevastaselt arvestamata valgepleki ja elektrolüütilise kroomiga pinnatud terase suurte impordimahtude tähtsuse ja võimaluse, et turule võivad tulla valtsijad, kes on seda teinud mujal maailmas.

| 5. | Viies väide, mille kohaselt lükkas kostja sõiduki osades kasutatava ja pakendamiseks kasutatava terase eest pakutud parandusmeetmed nõuetevastaselt tagasi. Hageja väidab lisaks, et komisjon ei ole pakutud parandusmeetmete kohta teinud asjakohast turuanalüüsi. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, mille kohaselt lükkas kostja sõiduki osades kasutatava ja pakendamiseks kasutatava terase eest pakutud parandusmeetmed nõuetevastaselt tagasi. Hageja väidab lisaks, et komisjon ei ole pakutud parandusmeetmete kohta teinud asjakohast turuanalüüsi.

| 6. | Kuues väide, mille kohaselt on komisjon rikkunud kohustust esitada piisavaid põhjendusi selle kohta, miks ta ei jätkanud oma varasemate mureküsimustega nii, nagu need olid välja toodud vastuväiteteatises elektrotehnilise terase puhul. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, mille kohaselt on komisjon rikkunud kohustust esitada piisavaid põhjendusi selle kohta, miks ta ei jätkanud oma varasemate mureküsimustega nii, nagu need olid välja toodud vastuväiteteatises elektrotehnilise terase puhul.

| 7. | Seitsmes väide, mille kohaselt on kostja rikkunud menetlusnormi, kuna ei nõudnud vastuste saatmist mitmetele teabenõuetele, mis saadeti turuosalistele tema uurimise I ja II etapis ja millele paljudel juhtudel ei vastatud. Hageja väidab, et see tõi kaasa menetlusnormi rikkumise ja tõendite moonutamise. |
| --- | --- |

7.

Seitsmes väide, mille kohaselt on kostja rikkunud menetlusnormi, kuna ei nõudnud vastuste saatmist mitmetele teabenõuetele, mis saadeti turuosalistele tema uurimise I ja II etapis ja millele paljudel juhtudel ei vastatud. Hageja väidab, et see tõi kaasa menetlusnormi rikkumise ja tõendite moonutamise.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/42

---

30. augustil 2019 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

(kohtuasi T-595/19)

(2019/C 357/51)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindajad: S. Malynicz, QC, barrister S. Baran ja solicitor V. Marsland)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses: Fontana Food AB (Tyresö, Rootsi)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi GRILLOUMI BURGER taotlus – registreerimistaotlus nr 15 963 283

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 19. juuni 2019. aasta otsus asjas R 1356/2018-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista hageja kohtukulud välja kostjalt ja jätta viimase kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja kostjalt ja jätta viimase kohtukulud tema enda kanda.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 5 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 5 rikkumine.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/43 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/43

---

Üldkohtu 18. juuli 2019. aasta määrus – Taminco ja Arysta LifeScience Great Britain versus EFSA

(kohtuasi T-621/17) (1)

(2019/C 357/52)

Kohtumenetluse keel: inglise

Neljanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 347, 6.11.2017.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/44

---

Üldkohtu 23. juuli 2019. aasta määrus – AMVAC Netherlands versus EFSA

(kohtuasi T-720/18) (1)

(2019/C 357/53)

Kohtumenetluse keel: inglise

Neljanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 65, 18.2.2019.

---

| 21.10.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 357/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.10.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 357/44

---

Üldkohtu 23. augusti 2019. aasta määrus – Cantieri del Mediterraneo versus komisjon

(kohtuasi T-335/19) (1)

(2019/C 357/54)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Esimese koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 246, 22.7.2019.

---