# Den Europæiske Unions C 337/2019

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 337 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 62. årgang7. oktober 2019 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 337

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

62. årgang7. oktober 2019

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2019/C 337/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2019/C 337/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2019/C 337/02 | Sag C-382/19 P: Appel iværksat den 15. maj 2019 af Ralph Pethke til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 5. marts 2019 i sag T-169/17, Ralph Pethke mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret | 2 |
| 2019/C 337/03 | Sag C-446/19 P: Appel iværksat den 12. juni 2019 af Stephan Fleig til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 2. april 2019 i sag T-492/17, Stephan Fleig mod EU-Udenrigstjenesten | 3 |
| 2019/C 337/04 | Sag C-487/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 26. juni 2019 – W.Ż. | 4 |
| 2019/C 337/05 | Sag C-488/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 26. juni 2019 – Minister for Justice and Equality mod JR | 5 |
| 2019/C 337/06 | Sag C-495/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polen) den 26. juni 2019 – Kancelaria Medius SA med hjemsted i Kraków mod RN | 6 |
| 2019/C 337/07 | Sag C-508/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 3. juli 2019 – M.F. mod J.M. | 6 |
| 2019/C 337/08 | Sag C-519/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. juli 2019 – Passenger Rights SA mod Ryanair DAC (Dublin, Irland) | 7 |
| 2019/C 337/09 | Sag C-566/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel (Luxembourg) den 25. juli 2019 – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg mod JR | 8 |
| | Retten |
| 2019/C 337/10 | Sag T-540/19: Sag anlagt den 30. juli 2019 – Sharif mod Rådet | 9 |
| 2019/C 337/11 | Sag T-541/19: Sag anlagt den 1. august 2019 – Shindler m.fl. mod Rådet | 10 |
| 2019/C 337/12 | Sag T-542/19: Sag anlagt den 5. august 2019 – FV mod Rådet | 11 |
| 2019/C 337/13 | Sag T-543/19: Sag anlagt den 30. juli 2019 – Rumænien mod Kommissionen | 12 |
| 2019/C 337/14 | Sag T-548/19: Sag anlagt den 6. august 2019 – Riginos Emporiki kai Mesitiki mod EUIPO – Honda Motor (ONDA 1962) | 14 |
| 2019/C 337/15 | Sag T-549/19: Sag anlagt den 8. august 2019 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mod Kommissionen | 15 |
| 2019/C 337/16 | Sag T-550/19: Sag anlagt den 1. august 2019 – Nitto Pharmaceutical Industries mod EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER) | 16 |
| 2019/C 337/17 | Sag T-553/19: Sag anlagt den 8. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT BAR) | 17 |
| 2019/C 337/18 | Sag T-562/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Klein mod Kommissionen | 18 |
| 2019/C 337/19 | Sag T-563/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT Bar) | 19 |
| 2019/C 337/20 | Sag T-564/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Lozano Arana m.fl. mod EUIPO – Coltejer (LIBERTADOR) | 19 |
| 2019/C 337/21 | Sag T-574/19: Sag anlagt den 16. august 2019 – Tinnus Enterprises mod EUIPO Mystic Products Import & Export og Koopman International (Fluid distribution equipment) | 20 |
| 2019/C 337/22 | Sag T-579/149: Sag anlagt den 20. august 2019 – The KaiKai Company Jaeger Wichmann mod EUIPO (Gymnastik- eller sportsapparater) | 21 |
| 2019/C 337/23 | Sag T-588/19: Sag anlagt den 27. august 2019 – Novomatic mod EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars) | 22 |
| 2019/C 337/24 | Sag T-589/19: Sag anlagt den 27. august 2019 – Gothe og Kunz mod EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE) | 23 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2019/C 337/02

Sag C-382/19 P: Appel iværksat den 15. maj 2019 af Ralph Pethke til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 5. marts 2019 i sag T-169/17, Ralph Pethke mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

2

2019/C 337/03

Sag C-446/19 P: Appel iværksat den 12. juni 2019 af Stephan Fleig til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 2. april 2019 i sag T-492/17, Stephan Fleig mod EU-Udenrigstjenesten

3

2019/C 337/04

Sag C-487/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 26. juni 2019 – W.Ż.

4

2019/C 337/05

Sag C-488/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 26. juni 2019 – Minister for Justice and Equality mod JR

5

2019/C 337/06

Sag C-495/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polen) den 26. juni 2019 – Kancelaria Medius SA med hjemsted i Kraków mod RN

6

2019/C 337/07

Sag C-508/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 3. juli 2019 – M.F. mod J.M.

6

2019/C 337/08

Sag C-519/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. juli 2019 – Passenger Rights SA mod Ryanair DAC (Dublin, Irland)

7

2019/C 337/09

Sag C-566/19: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel (Luxembourg) den 25. juli 2019 – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg mod JR

8

Retten

2019/C 337/10

Sag T-540/19: Sag anlagt den 30. juli 2019 – Sharif mod Rådet

9

2019/C 337/11

Sag T-541/19: Sag anlagt den 1. august 2019 – Shindler m.fl. mod Rådet

10

2019/C 337/12

Sag T-542/19: Sag anlagt den 5. august 2019 – FV mod Rådet

11

2019/C 337/13

Sag T-543/19: Sag anlagt den 30. juli 2019 – Rumænien mod Kommissionen

12

2019/C 337/14

Sag T-548/19: Sag anlagt den 6. august 2019 – Riginos Emporiki kai Mesitiki mod EUIPO – Honda Motor (ONDA 1962)

14

2019/C 337/15

Sag T-549/19: Sag anlagt den 8. august 2019 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mod Kommissionen

15

2019/C 337/16

Sag T-550/19: Sag anlagt den 1. august 2019 – Nitto Pharmaceutical Industries mod EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER)

16

2019/C 337/17

Sag T-553/19: Sag anlagt den 8. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT BAR)

17

2019/C 337/18

Sag T-562/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Klein mod Kommissionen

18

2019/C 337/19

Sag T-563/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT Bar)

19

2019/C 337/20

Sag T-564/19: Sag anlagt den 14. august 2019 – Lozano Arana m.fl. mod EUIPO – Coltejer (LIBERTADOR)

19

2019/C 337/21

Sag T-574/19: Sag anlagt den 16. august 2019 – Tinnus Enterprises mod EUIPO Mystic Products Import & Export og Koopman International (Fluid distribution equipment)

20

2019/C 337/22

Sag T-579/149: Sag anlagt den 20. august 2019 – The KaiKai Company Jaeger Wichmann mod EUIPO (Gymnastik- eller sportsapparater)

21

2019/C 337/23

Sag T-588/19: Sag anlagt den 27. august 2019 – Novomatic mod EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars)

22

2019/C 337/24

Sag T-589/19: Sag anlagt den 27. august 2019 – Gothe og Kunz mod EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE)

23

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2019/C 337/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 328 af 30.9.2019

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 319 af 23.9.2019

EUT C 312 af 16.9.2019

EUT C 305 af 9.9.2019

EUT C 295 af 2.9.2019

EUT C 288 af 26.8.2019

EUT C 280 af 19.8.2019

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/2

---

Appel iværksat den 15. maj 2019 af Ralph Pethke til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 5. marts 2019 i sag T-169/17, Ralph Pethke mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

(Sag C-382/19 P)

(2019/C 337/02)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Ralph Pethke (ved Rechtsanwalt H. Tettenborn)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 5. marts 2019 i sag T-169/17 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 5. marts 2019 i sag T-169/17 ophæves.

| — | Afgørelse PERS-AFFECT-16-134 om forflyttelse truffet af den administrerende direktør for Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) annulleres, og appellanten tilkendes erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, han har lidt som følge af den ulovlige forflyttelse. |
| --- | --- |

—

Afgørelse PERS-AFFECT-16-134 om forflyttelse truffet af den administrerende direktør for Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) annulleres, og appellanten tilkendes erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, han har lidt som følge af den ulovlige forflyttelse.

| — | Subsidiært ophæves dommen, og sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ophæves dommen, og sagen hjemvises til Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Genstanden for den foreliggende appel er Rettens dom, hvormed denne frifandt Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) i den sag, som appellanten havde anlagt til prøvelse af EUIPO’s administrerende direktørs afgørelse PERS-AFFECT-16-134 om forflyttelse.

Appellanten har til støtte for sin appel gjort følgende tre anbringender gældende:

| 1. | Tilsidesættelse af vedtægtens (1) artikel 7 og af artikel 36 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol
  Appellanten gør gældende, at Retten har anvendt vedtægtens artikel 7 retligt fejlagtigt. Degraderingen fra direktør for en hovedafdeling til administrator uden karrieremuligheder uden nogen som helst bedømmelses- eller disciplinærprocedure, hvorved appellantens rettigheder kunne blive varetaget, udgør ikke en legitim forflyttelse, men en ulovlig degradering. Ændringen af tjenestemandsvedtægten i 2014 har videreudviklet udsigterne til forfremmelse for direktører ud over AD 12-graden til en tjenestemandsretlig rettighed. Ansættelsesmyndigheden kunne ikke uden en behørig bedømmelses- eller disciplinærprocedure ensidigt inddrage denne rettighed. Siden 2014 har det i henhold til loven ikke længere kunnet lægges til grund, at en stilling som direktør var ligeværdig med en stilling som administrator uden muligheder for forfremmelse.
  Retten har endvidere citeret den retspraksis, der vedrører forflyttelse i henhold til vedtægtens artikel 7 og stillingsligheden, men den har draget de forkerte konsekvenser deraf.
  Endelig har Retten begået en retlig og proceduremæssig fejl derved, at den ikke har taget fuldstændig stilling til det andet anbringende, nemlig anbringendet om den ulovlige afsættelse af appellanten den 10. oktober 2016, uden at han samtidig blev forflyttet til en ny stilling, hvilket først skete den 17. oktober 2016. Der er derfor ikke tale om en forflyttelse som omhandlet i vedtægtens artikel 7 (dommens præmis 49-106). |
| --- | --- |

1.

Tilsidesættelse af vedtægtens (1) artikel 7 og af artikel 36 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol

Appellanten gør gældende, at Retten har anvendt vedtægtens artikel 7 retligt fejlagtigt. Degraderingen fra direktør for en hovedafdeling til administrator uden karrieremuligheder uden nogen som helst bedømmelses- eller disciplinærprocedure, hvorved appellantens rettigheder kunne blive varetaget, udgør ikke en legitim forflyttelse, men en ulovlig degradering. Ændringen af tjenestemandsvedtægten i 2014 har videreudviklet udsigterne til forfremmelse for direktører ud over AD 12-graden til en tjenestemandsretlig rettighed. Ansættelsesmyndigheden kunne ikke uden en behørig bedømmelses- eller disciplinærprocedure ensidigt inddrage denne rettighed. Siden 2014 har det i henhold til loven ikke længere kunnet lægges til grund, at en stilling som direktør var ligeværdig med en stilling som administrator uden muligheder for forfremmelse.

Retten har endvidere citeret den retspraksis, der vedrører forflyttelse i henhold til vedtægtens artikel 7 og stillingsligheden, men den har draget de forkerte konsekvenser deraf.

Endelig har Retten begået en retlig og proceduremæssig fejl derved, at den ikke har taget fuldstændig stilling til det andet anbringende, nemlig anbringendet om den ulovlige afsættelse af appellanten den 10. oktober 2016, uden at han samtidig blev forflyttet til en ny stilling, hvilket først skete den 17. oktober 2016. Der er derfor ikke tale om en forflyttelse som omhandlet i vedtægtens artikel 7 (dommens præmis 49-106).

| 2. | Fordrejning af de faktiske omstændigheder
  Retten har i den appellerede dom lagt faktiske omstændigheder til grund, der ikke blot ikke fremgår af processkrifterne; den har derimod i sin dom lagt andre faktiske omstændigheder til grund end dem, der følger af procesakterne.
  I den foreliggende sag er det tydeligt, at Retten heller ikke har foretaget en vurdering af beviserne. Ved en bevisvurdering skulle den have vurderet troværdigheden af indstævntes udsagn.
  Endvidere ville den af Retten anførte vurdering af appellantens handlinger i forhold til dennes pligt til at gøre opmærksom på åbenbart ulovlige foranstaltninger fratage vedtægtens artikel 21a, stk. 1, og 22a enhver effektiv virkning. |
| --- | --- |

2.

Fordrejning af de faktiske omstændigheder

Retten har i den appellerede dom lagt faktiske omstændigheder til grund, der ikke blot ikke fremgår af processkrifterne; den har derimod i sin dom lagt andre faktiske omstændigheder til grund end dem, der følger af procesakterne.

I den foreliggende sag er det tydeligt, at Retten heller ikke har foretaget en vurdering af beviserne. Ved en bevisvurdering skulle den have vurderet troværdigheden af indstævntes udsagn.

Endvidere ville den af Retten anførte vurdering af appellantens handlinger i forhold til dennes pligt til at gøre opmærksom på åbenbart ulovlige foranstaltninger fratage vedtægtens artikel 21a, stk. 1, og 22a enhver effektiv virkning.

| 3. | Ulovlig bedømmelse af anbringenderne om omsorgspligt og psykisk chikane og artikel 36 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol
  Retten forkastede anbringendet om, at den administrerende direktørs foranstaltninger mellem den 10. oktober 2016 og den 17. oktober 2016 var udtryk for psykisk chikane, idet de var udtryk for en tilsidesættelse af gældende ret. Tilsidesættelsen af omsorgspligten og anbringendet om psykisk chikane hænger uløseligt sammen med den trufne ulovlige afgørelse om afsættelse og forflyttelse, som blev truffet mellem den 10. oktober 2016 og den 17. oktober 2016. I modsætning til det, som Retten har anført, forudsætter psykisk chikane i henhold til vedtægtens artikel 12a, stk. 3, ikke, at foreligger et »adfærdsmønster«. Retten har desuden ikke udtalt sig om den tilsidesættelse af omsorgspligten, der kan ses i den offentlige bagvaskelse af appellantens faglige indsats ved forflyttelsen. |
| --- | --- |

3.

Ulovlig bedømmelse af anbringenderne om omsorgspligt og psykisk chikane og artikel 36 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol

Retten forkastede anbringendet om, at den administrerende direktørs foranstaltninger mellem den 10. oktober 2016 og den 17. oktober 2016 var udtryk for psykisk chikane, idet de var udtryk for en tilsidesættelse af gældende ret. Tilsidesættelsen af omsorgspligten og anbringendet om psykisk chikane hænger uløseligt sammen med den trufne ulovlige afgørelse om afsættelse og forflyttelse, som blev truffet mellem den 10. oktober 2016 og den 17. oktober 2016. I modsætning til det, som Retten har anført, forudsætter psykisk chikane i henhold til vedtægtens artikel 12a, stk. 3, ikke, at foreligger et »adfærdsmønster«. Retten har desuden ikke udtalt sig om den tilsidesættelse af omsorgspligten, der kan ses i den offentlige bagvaskelse af appellantens faglige indsats ved forflyttelsen.

---

(1)  Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union er indført ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (EFT 1968, L 56, s. 1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22.10.2013 (EUT 2013, L 287, s. 15).

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/3

---

Appel iværksat den 12. juni 2019 af Stephan Fleig til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 2. april 2019 i sag T-492/17, Stephan Fleig mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag C-446/19 P)

(2019/C 337/03)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Stephan Fleig (ved rechtsanwalt H. Tettenborn)

Den anden part i appelsagen: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Første Kammer) den 2. april 2019 i sag T-492/17 ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Første Kammer) den 2. april 2019 i sag T-492/17 ophæves i sin helhed.

| — | Afgørelsen af 19. september 2016, hvorved direktøren for direktoratet for »Menneskelige Ressourcer« i Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS), i hans egenskab af ansættelsesmyndighed, besluttede at bringe appellantens tidsubegrænsede ansættelseskontrakt til ophør med virkning fra den 19. september 2017, annulleres, og EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale erstatning for den skade, som appellanten angiveligt har lidt som følge af denne afgørelse. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 19. september 2016, hvorved direktøren for direktoratet for »Menneskelige Ressourcer« i Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS), i hans egenskab af ansættelsesmyndighed, besluttede at bringe appellantens tidsubegrænsede ansættelseskontrakt til ophør med virkning fra den 19. september 2017, annulleres, og EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale erstatning for den skade, som appellanten angiveligt har lidt som følge af denne afgørelse.

| — | Subsidiært ophæves den appellerede dom, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse om sagens realitet. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ophæves den appellerede dom, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse om sagens realitet.

| — | EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremført seks anbringender:

For det første har appellanten gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af hans ret til en retfærdig rettergang i henhold til artikel 47, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder og af princippet om ligestilling af parterne. Appellanten påtaler, at Retten på trods af hans anmodning derom ikke pålagde EU-Udenrigstjenesten at fremlægge relevante e-mails, hvilket har haft betydning for hans mulighed for at forsvare sig.

For det andet har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af princippet om administrationens omsorgspligt. Retten så bort fra den omstændighed, at EU-Udenrigstjenesten allerede inden opsigelsen af appellantens ansættelseskontrakt gennem dens optræden havde været medvirkende til en forværring af hans psykiske sundhedstilstand, hvilket resulterede i en forringelse af hans evne til behørigt at varetage sit hverv.

For det tredje har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, da den lagde til grund, at den ikke skal undersøge, om og i hvilken udstrækning appellanten på grund af hans sundhedstilstand var forhindret i at opfylde sine forpligtelser i henhold til vedtægten for tjenestemænd og oplyse sit opholdssted. Retten begik desuden en retlig fejl, idet den undlod at forholde sig til den af appellanten fremlagte lægelige udtalelse, til trods for at Retten ikke selv har nogen lægelig ekspertviden og ikke havde indhentet nogen medicinsk dokumentation. Retten begik endvidere en retlig fejl, da den undlod at tage hensyn til, at EU-Udenrigstjenesten tog hensyn til følgerne af appellantens psykiske sundhedstilstand til skade for sidstnævnte.

Appellanten har for det fjerde gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at han havde tilsidesat forpligtelsen i artikel 7 i bilag II vedtægten og loyalitets- og samarbejdspligten, eftersom han havde »nægtet selv at oplyse, hvem der er hans læge over for invaliditetsudvalget«. Herved lagde Retten med urette en omstændighed til grund i sin dom, som EU-Udenrigstjenesten ikke selv havde fremført over for appellanten i begrundelsen for dens afgørelse.

Appellanten har for det femte gjort gældende, at Retten begik en fejl, da den på baggrund af en række afviste udenretslige anmodninger og klager fra appellanten konkluderede, at EU-Udenrigstjenesten med rette kunne fastslå, at appellanten havde undladt at opfylde sin loyalitets- og samarbejdspligt. Ifølge Rettens tilgang anses enhver anmodning fra en ansat, som afvises af administrationen, således for retsmisbrug.

Appellanten har for det sjette gjort gældende, at Retten baserede sin dom på en række urigtige gengivelser af de faktiske omstændigheder, som alle vedrørte hans pligt til at oplyse administrationen om sit opholdssted.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 26. juni 2019 – W.Ż.

(Sag C-487/19)

(2019/C 337/04)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

Sagsøger: W. Ż.

Procesdeltager: Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 2, artikel 6, stk. 1 og 3, samt artikel 19, stk. 1, andet afsnit [TEU] sammenholdt med artikel 47 [i chartret om grundlæggende rettigheder] samt artikel 267 [TEUF] fortolkes således, at en ret, som er beklædt med en enedommer, der er blevet udnævnt til dommer i åbenlys modstrid med medlemsstatens retsforskrifter vedrørende udnævnelse af dommere – navnlig eftersom den pågældende person blev udnævnt til dommer, selv om der forud var blevet anlagt søgsmål til prøvelse af afgørelsen truffet af det nationale organ (Krajowa Rada Sądownictwa, domstolsrådet), der indeholdt forslaget om at udnævne den pågældende person til dommer, ved den kompetente nationale ret (Naczelny Sąd Administracyjny, øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Polen), fuldbyrdelsen af denne afgørelse var blevet udsat i overensstemmelse med den nationale lovgivning og sagen ved den kompetente nationale ret [Naczelny Sąd Administracyjny (øverste domstol i forvaltningsretlige sager)] endnu ikke var afsluttet, da udnævnelsesdokumentet blev udleveret – ikke er en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov, i EU-rettens forstand?

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 26. juni 2019 – Minister for Justice and Equality mod JR

(Sag C-488/19)

(2019/C 337/05)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court (Irland)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Minister for Justice and Equality

Sagsøgt: JR

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder rammeafgørelsen (1) anvendelse i en situation, hvor den eftersøgte person blev idømt straf i et tredjeland, men hvor dommen afsagt i tredjelandet i henhold til en bilateral overenskomst mellem tredjelandet og den udstedende stat blev anerkendt i den udstedende stat og fuldbyrdet i henhold til lovgivningen i den udstedende stat? |
| --- | --- |

1)

Finder rammeafgørelsen (1) anvendelse i en situation, hvor den eftersøgte person blev idømt straf i et tredjeland, men hvor dommen afsagt i tredjelandet i henhold til en bilateral overenskomst mellem tredjelandet og den udstedende stat blev anerkendt i den udstedende stat og fuldbyrdet i henhold til lovgivningen i den udstedende stat?

| 2) | Hvilken afgørelse skal den fuldbyrdende judicielle myndighed i bekræftende fald træffe vedrørende en lovovertrædelse, der angiveligt er begået i et tredjeland, men hvor lovovertrædelsens omstændigheder viser, at der er foretaget forberedende handlinger til denne i den udstedende stat, når den fuldbyrdende medlemsstat i sin nationale lovgivning har anvendt de fakultative grunde til at afslå fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre, der følger af rammeafgørelsens artikel 4, stk. 1 og artikel 4, stk. 7, litra b)? |
| --- | --- |

2)

Hvilken afgørelse skal den fuldbyrdende judicielle myndighed i bekræftende fald træffe vedrørende en lovovertrædelse, der angiveligt er begået i et tredjeland, men hvor lovovertrædelsens omstændigheder viser, at der er foretaget forberedende handlinger til denne i den udstedende stat, når den fuldbyrdende medlemsstat i sin nationale lovgivning har anvendt de fakultative grunde til at afslå fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre, der følger af rammeafgørelsens artikel 4, stk. 1 og artikel 4, stk. 7, litra b)?

---

(1)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13.6.2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT 2002, L 190, s. 1).

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polen) den 26. juni 2019 – Kancelaria Medius SA med hjemsted i Kraków mod RN

(Sag C-495/19)

(2019/C 337/06)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Poznaniu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kancelaria Medius SA med hjemsted i Kraków

Sagsøgt: RN

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF (1) af 5. april 1994 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler fortolkes således, at den er til hinder for procedureregler i henhold til hvilke en domstol kan afsige en udeblivelsesdom alene på grundlag af sagsøgers anbringender anført i stævningen, og som retten skal antage for at være korrekte i den situation, hvor sagsøgte – en forbruger, der blev behørigt underrettet om datoen for retsmødet, ikke møder op og forsvarer sig selv?

---

(1)  EFT 1993, L 95, s. 29.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Najwyższy (Polen) den 3. juli 2019 – M.F. mod J.M.

(Sag C-508/19)

(2019/C 337/07)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

Sagsøger: M.F.

Sagsøgt: J.M.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2, artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder samt artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at en domstol i sidste instans i en medlemsstat i en sag vedrørende en påstand om at det fastslås, at et tjenesteforhold ikke består, kan bestemme, at en person, som er blevet meddelt en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede, der er vedtaget på grundlag af bestemmelser, som er i strid med princippet om effektiv retsbeskyttelse, eller på en måde, som ikke er i overensstemmelse med dette princip, ikke skal anses for at være dommer, når den pågældende domstol forsætligt er blevet forhindret i at prøve dette spørgsmål forud for meddelelsen af denne afgørelse? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2, artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder samt artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at en domstol i sidste instans i en medlemsstat i en sag vedrørende en påstand om at det fastslås, at et tjenesteforhold ikke består, kan bestemme, at en person, som er blevet meddelt en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede, der er vedtaget på grundlag af bestemmelser, som er i strid med princippet om effektiv retsbeskyttelse, eller på en måde, som ikke er i overensstemmelse med dette princip, ikke skal anses for at være dommer, når den pågældende domstol forsætligt er blevet forhindret i at prøve dette spørgsmål forud for meddelelsen af denne afgørelse?

| 2) | Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267 TEUF fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes, når en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede meddeles, efter at en national ret har forelagt et spørgsmål til præjudiciel afgørelse vedrørende EU-rettens fortolkning, hvis besvarelse er afgørende for, om de nationale bestemmelser, som har gjort det muligt at vedtage denne afgørelse, kan anses for forenelige med EU-retten? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267 TEUF fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes, når en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede meddeles, efter at en national ret har forelagt et spørgsmål til præjudiciel afgørelse vedrørende EU-rettens fortolkning, hvis besvarelse er afgørende for, om de nationale bestemmelser, som har gjort det muligt at vedtage denne afgørelse, kan anses for forenelige med EU-retten?

| 3) | Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2, artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes derved, at retten til domstolsprøvelse ikke er sikret, når afgørelsen om udnævnelse til et dommerembede ved en domstol i en medlemsstat er blevet meddelt på grundlag af en udnævnelsesprocedure, som er blevet gennemført under tilsidesættelse af denne medlemsstats retsforskrifter? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2, artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes derved, at retten til domstolsprøvelse ikke er sikret, når afgørelsen om udnævnelse til et dommerembede ved en domstol i en medlemsstat er blevet meddelt på grundlag af en udnævnelsesprocedure, som er blevet gennemført under tilsidesættelse af denne medlemsstats retsforskrifter?

| 4) | Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes derved, at den nationale lovgiver har oprettet en organisatorisk enhed inden for medlemsstatens domstol i sidste instans, som ikke er en ret i EU-rettens forstand? |
| --- | --- |

4)

Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at princippet om effektiv retsbeskyttelse tilsidesættes derved, at den nationale lovgiver har oprettet en organisatorisk enhed inden for medlemsstatens domstol i sidste instans, som ikke er en ret i EU-rettens forstand?

| 5) | Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at beslutningen om, hvorvidt en person, der har fået meddelt en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede ved en medlemsstats domstol i sidste instans, står i et tjenesteforhold som dommer og har status af dommer, ikke kan træffes af en organisatorisk enhed, der er kompetent efter national ret, hvilken enhed den pågældende person er udnævnt til, og som udelukkende består af personer, hvis udnævnelsesafgørelser er behæftet med de i spørgsmål to til fire nævnte fejl, og som derfor ikke udgør en ret i EU-rettens forstand, men skal træffes af en anden organisatorisk enhed ved denne domstol, som opfylder EU-rettens krav til en ret? |
| --- | --- |

5)

Skal artikel 19, stk. 1, andet afsnit, artikel 2 og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder sammenholdt med artikel 267, stk. 3, TEUF fortolkes således, at beslutningen om, hvorvidt en person, der har fået meddelt en afgørelse om udnævnelse til et dommerembede ved en medlemsstats domstol i sidste instans, står i et tjenesteforhold som dommer og har status af dommer, ikke kan træffes af en organisatorisk enhed, der er kompetent efter national ret, hvilken enhed den pågældende person er udnævnt til, og som udelukkende består af personer, hvis udnævnelsesafgørelser er behæftet med de i spørgsmål to til fire nævnte fejl, og som derfor ikke udgør en ret i EU-rettens forstand, men skal træffes af en anden organisatorisk enhed ved denne domstol, som opfylder EU-rettens krav til en ret?

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. juli 2019 – Passenger Rights SA mod Ryanair DAC (Dublin, Irland)

(Sag C-519/19)

(2019/C 337/08)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Passenger Rights SA

Sagsøgt: Ryanair DAC (Dublin, Irland)

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 2, litra b), artikel 3, stk. 1 og 2, samt artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF (1) af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og artikel 25 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (2) af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område fortolkes således med hensyn til vurderingen af gyldigheden af en værnetingsaftale, at den omstændighed, at der ikke foreligger kontraktvilkår, der har været genstand for individuel forhandling, samt at der er tale om urimelige kontraktvilkår, der udspringer af en værnetingsklausul, også kan påberåbes af den endelige køber af en fordring, der er erhvervet efter en overdragelse fra en forbruger, selv om køberen ikke selv har status som en forbruger?

---

(1)  EFT 1993, L 95, s. 29

(2)  EUT 2012, L 351, s. 1.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel (Luxembourg) den 25. juli 2019 – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg mod JR

(Sag C-566/19)

(2019/C 337/09)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg

Sagsøgt: JR

Præjudicielt spørgsmål

Kan den franske anklagemyndighed ved den forundersøgelsesret eller domstol i Frankrig, som har kompetence i medfør af denne stats lovgivning til at udstede en europæisk arrestordre, anses som den udstedende judicielle myndighed i den selvstændige betydning af dette begreb i artikel 6, stk. 1, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA (1) af 13. juni 2002 i en situation, hvor den, samtidig med at den formodes at kontrollere, at betingelserne for udstedelsen af den europæiske arrestordre er overholdt, og at undersøge, hvorvidt udstedelsen heraf er forholdsmæssig henset til omstændighederne i straffesagen, er den myndighed, som varetager den strafferetlige forfølgning i samme sag?

---

(1)  Rådets rammeafgørelse af 13.6.2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne - Erklæringer fra en række medlemsstater i forbindelse med rammeafgørelsens vedtagelse (EFT 2002, L 190, s. 1).

---

Retten

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/9

---

Sag anlagt den 30. juli 2019 – Sharif mod Rådet

(Sag T-540/19)

(2019/C 337/10)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Ammar Sharif (Damaskus, Syrien) (ved advokaterne J.-P. Buyle og L. Cloquet)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/806 af 17. maj 2019 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien annulleres for så vidt angår sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/806 af 17. maj 2019 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien annulleres for så vidt angår sagsøgeren.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/798 af 17. maj 2019 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres for så vidt angår sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/798 af 17. maj 2019 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres for så vidt angår sagsøgeren.

| — | Rådet tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder. Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at begrunde de over for ham trufne foranstaltninger med, at han angiveligt er en af de »fremtrædende erhvervsfolk, der driver virksomhed i Syrien«, som omhandlet i afgørelse 27, stk. 2, litra a), og artikel 28, stk. 2, litra a), i afgørelse 2013/255/FUSP. Han har bestridt denne kvalifikation som »fremtrædende erhvervsfolk« og den afkræftelige formodning om tilknytning til det syriske regime, som følger af de anfægtede retsakter. Sagsøgeren har gjort gældende, at han ikke har nogen tilknytning til det syriske regime.
  I overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, og artikel 28, stk. 3, i afgørelse 2013/255/FUSP har sagsøgeren desuden afkræftet den i afgørelsens artikel 27, stk. 2, litra a), og artikel 28, stk. 2, litra a), fastsatte afkræftelige formodning ved på eget initiativ at godtgøre, at han i) ikke er eller ikke længere er tilknyttet det syriske regime, ii) ikke udøver indflydelse på det og iii) ikke udgør en reel risiko for omgåelse af de restriktive foranstaltninger, som Rådet har truffet på baggrund af situation i Syrien.
  Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet ved ikke at tage hensyn til afkræftelsen af denne formodning fortsætter anlægger et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder. Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at begrunde de over for ham trufne foranstaltninger med, at han angiveligt er en af de »fremtrædende erhvervsfolk, der driver virksomhed i Syrien«, som omhandlet i afgørelse 27, stk. 2, litra a), og artikel 28, stk. 2, litra a), i afgørelse 2013/255/FUSP. Han har bestridt denne kvalifikation som »fremtrædende erhvervsfolk« og den afkræftelige formodning om tilknytning til det syriske regime, som følger af de anfægtede retsakter. Sagsøgeren har gjort gældende, at han ikke har nogen tilknytning til det syriske regime.

I overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, og artikel 28, stk. 3, i afgørelse 2013/255/FUSP har sagsøgeren desuden afkræftet den i afgørelsens artikel 27, stk. 2, litra a), og artikel 28, stk. 2, litra a), fastsatte afkræftelige formodning ved på eget initiativ at godtgøre, at han i) ikke er eller ikke længere er tilknyttet det syriske regime, ii) ikke udøver indflydelse på det og iii) ikke udgør en reel risiko for omgåelse af de restriktive foranstaltninger, som Rådet har truffet på baggrund af situation i Syrien.

Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet ved ikke at tage hensyn til afkræftelsen af denne formodning fortsætter anlægger et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder.

| 2. | Andet anbringende om en uforholdsmæssig tilsidesættelse af ejendomsretten og af retten til at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse. Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet gennem de vedtagne sanktioner uundgåeligt har krænket hans ejendomsret og hans ret til at udøve sin erhvervsvirksomhed, hvilket er i strid med tillægsprotokol nr. 1 til konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Ifølge sagsøgeren kan han ikke hindres i frit at benytte sig af sin ejendom og i at udøve sin økonomiske frihed, hvilket udgør grunden til, at de anfægtede foranstaltninger skal annulleres, for så vidt som de vedrører ham. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en uforholdsmæssig tilsidesættelse af ejendomsretten og af retten til at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse. Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet gennem de vedtagne sanktioner uundgåeligt har krænket hans ejendomsret og hans ret til at udøve sin erhvervsvirksomhed, hvilket er i strid med tillægsprotokol nr. 1 til konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Ifølge sagsøgeren kan han ikke hindres i frit at benytte sig af sin ejendom og i at udøve sin økonomiske frihed, hvilket udgør grunden til, at de anfægtede foranstaltninger skal annulleres, for så vidt som de vedrører ham.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/10

---

Sag anlagt den 1. august 2019 – Shindler m.fl. mod Rådet

(Sag T-541/19)

(2019/C 337/11)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italien) og fem andre sagsøgere (ved advokat J. Fouchet)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgernes påstande

| — | Rådet for Den Europæiske Unions stiltiende afslag af 3. juli 2019 på at anerkende en forsømmelse med hensyn til tavsheden vedrørende anmodningen af 3. maj 2019 om at udsætte valget til Europa-Parlamentet til ultimo maj 2019 annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Unions stiltiende afslag af 3. juli 2019 på at anerkende en forsømmelse med hensyn til tavsheden vedrørende anmodningen af 3. maj 2019 om at udsætte valget til Europa-Parlamentet til ultimo maj 2019 annulleres.

| — | Det fastslås, at Rådet for Den Europæiske Union på ulovlig vis har undladt at udsætte valget til Europa-Parlamentet og således ændre de datoer, der er fastsat i Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2018/767 af 22. maj 2018, for at gøre det muligt for de britiske sagsøgere at kunne deltage aktivt ved valget til Europa-Parlamentet i 2019, som er væsentlig med henblik på ratifikationen af en eventuel udtrædelsesaftale mellem Den Europæiske Union og Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Rådet for Den Europæiske Union på ulovlig vis har undladt at udsætte valget til Europa-Parlamentet og således ændre de datoer, der er fastsat i Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2018/767 af 22. maj 2018, for at gøre det muligt for de britiske sagsøgere at kunne deltage aktivt ved valget til Europa-Parlamentet i 2019, som er væsentlig med henblik på ratifikationen af en eventuel udtrædelsesaftale mellem Den Europæiske Union og Det Forenede Kongerige.

Som følge heraf:

| — | Denne forsømmelse anerkendes. |
| --- | --- |

—

Denne forsømmelse anerkendes.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale hver af sagsøgerne 1 500 EUR til dækning af deres udgifter til forsvar. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale hver af sagsøgerne 1 500 EUR til dækning af deres udgifter til forsvar.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af den ved EU-retten beskyttede ret for sagsøgerne til at stemme ved valget til Europa-Parlamentet. Inden for rammerne af dette anbringende har sagsøgerne særligt påberåbt sig følgende:






  — | en tilsidesættelse af artikel 9 TEU, artikel 20 TEUF og 21 TEUF samt artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af den ved EU-retten beskyttede ret for sagsøgerne til at stemme ved valget til Europa-Parlamentet. Inden for rammerne af dette anbringende har sagsøgerne særligt påberåbt sig følgende:

—

en tilsidesættelse af artikel 9 TEU, artikel 20 TEUF og 21 TEUF samt artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«)

| — | Rådets tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om den berettigede forventning |
| --- | --- |

—

Rådets tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om den berettigede forventning

| — | Rådets tilsidesættelse af det princip om ligebehandling, der er knyttet til unionsborgerskabet, og som er fastsat i chartrets artikel 20 og 39, samt en tilsidesættelse af artikel 1, stk. 3, i 1976-akten, sammenholdt med artikel 14, stk. 3, TEU. |
| --- | --- |

—

Rådets tilsidesættelse af det princip om ligebehandling, der er knyttet til unionsborgerskabet, og som er fastsat i chartrets artikel 20 og 39, samt en tilsidesættelse af artikel 1, stk. 3, i 1976-akten, sammenholdt med artikel 14, stk. 3, TEU.

| 2. | Andet anbringende om en tredobbelt fratagelse af stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet, som er forårsaget af Rådets ulovlige undladelse. Inden for rammerne af dette anbringende har sagsøgerne særligt gjort følgende gældende:






  — | Rådet har tilsidesat briteres rettigheder ved ikke at rejse tvivl om anvendelsen af »15 year-rule« i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet, hvilken regel udgør en grov tilsidesættelse af retten til at færdes og opholde sig frit, princippet om god forvaltning samt ligestillingsprincippet med hensyn til den ved chartret anerkendte stemmeret, og om tilsidesættelsen af artikel 3 i protokol nr. 1 til og artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tredobbelt fratagelse af stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet, som er forårsaget af Rådets ulovlige undladelse. Inden for rammerne af dette anbringende har sagsøgerne særligt gjort følgende gældende:

—

Rådet har tilsidesat briteres rettigheder ved ikke at rejse tvivl om anvendelsen af »15 year-rule« i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet, hvilken regel udgør en grov tilsidesættelse af retten til at færdes og opholde sig frit, princippet om god forvaltning samt ligestillingsprincippet med hensyn til den ved chartret anerkendte stemmeret, og om tilsidesættelsen af artikel 3 i protokol nr. 1 til og artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

| — | Den sene forlængelse af Brexit af 11. april 2019 udgør, idet den fandt sted efter lukningen af de nationale valgregistre, en tilsidesættelse af retten til at færdes og opholde sig frit, af artikel 50 TEU, af princippet om god forvaltning, af ligestillingsprincippet med hensyn til den ved chartret anerkendte stemmeret samt af artikel 3 i protokol nr. 1 til og artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

—

Den sene forlængelse af Brexit af 11. april 2019 udgør, idet den fandt sted efter lukningen af de nationale valgregistre, en tilsidesættelse af retten til at færdes og opholde sig frit, af artikel 50 TEU, af princippet om god forvaltning, af ligestillingsprincippet med hensyn til den ved chartret anerkendte stemmeret samt af artikel 3 i protokol nr. 1 til og artikel 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

| — | Valget i det Forenede Kongerige er uregelmæssigt som følge af forhastelsen med hensyn til forlængelsen af Brexit og den overdrevne formalisme vedrørende ikke-britiske unionsborgere, der bor i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

—

Valget i det Forenede Kongerige er uregelmæssigt som følge af forhastelsen med hensyn til forlængelsen af Brexit og den overdrevne formalisme vedrørende ikke-britiske unionsborgere, der bor i Det Forenede Kongerige.

| 3. | Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse vedrørende Rådet for Den Europæiske Unions afslag på at fastslå, at der foreligger en forsømmelse, og på at udsætte valget til Europa-Parlamentet. Dette afslag er støttet på Rådet for Den Europæiske Unions afgørelse (EU, Euratom) af 22. maj 2017 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland med henblik på indgåelse af en aftale om de nærmere bestemmelser for dets udtræden af Den Europæiske Union (dokument XT 21016/17), herunder bilaget til denne afgørelse om fastsættelse af forhandlingsdirektiverne vedrørende denne aftale (dokument XT 21016/17 ADD 1 REV 2), hvilken afgørelse sagsøgerne anser for ulovlig. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse vedrørende Rådet for Den Europæiske Unions afslag på at fastslå, at der foreligger en forsømmelse, og på at udsætte valget til Europa-Parlamentet. Dette afslag er støttet på Rådet for Den Europæiske Unions afgørelse (EU, Euratom) af 22. maj 2017 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland med henblik på indgåelse af en aftale om de nærmere bestemmelser for dets udtræden af Den Europæiske Union (dokument XT 21016/17), herunder bilaget til denne afgørelse om fastsættelse af forhandlingsdirektiverne vedrørende denne aftale (dokument XT 21016/17 ADD 1 REV 2), hvilken afgørelse sagsøgerne anser for ulovlig.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/11

---

Sag anlagt den 5. august 2019 – FV mod Rådet

(Sag T-542/19)

(2019/C 337/12)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: FV (ved advokat É. Boigelot)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Søgsmålet antages til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold, og følgelig: |
| --- | --- |

—

Søgsmålet antages til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold, og følgelig:

| — | Annulleres afgørelse af 3. maj 2019, meddelt sagsøgeren den 6. maj 2019 af [X], »Senior Legal Counsellor« ved Rådet og truffet af [Y] i sin egenskab af ansættelsesmyndighed, ifølge hvilken afgørelse »1. sagsøgeren, født den 25. marts 1956 [fortroligt] (1), tjenestemand i lønklasse AST 7, sendes på orlov i tjenestens interesse, jf. tjenestemandsvedtægtens artikel 42c, og har ret til de økonomiske fordele, der er fastsat i nævnte artikel. Nærværende afgørelse har virkning fra den 31. december 2015«. |
| --- | --- |

—

Annulleres afgørelse af 3. maj 2019, meddelt sagsøgeren den 6. maj 2019 af [X], »Senior Legal Counsellor« ved Rådet og truffet af [Y] i sin egenskab af ansættelsesmyndighed, ifølge hvilken afgørelse »1. sagsøgeren, født den 25. marts 1956 [fortroligt] (1), tjenestemand i lønklasse AST 7, sendes på orlov i tjenestens interesse, jf. tjenestemandsvedtægtens artikel 42c, og har ret til de økonomiske fordele, der er fastsat i nævnte artikel. Nærværende afgørelse har virkning fra den 31. december 2015«.

| — | Pålægges Rådet at betale erstatning for økonomisk skade og skade på sagsøgerens karriere med et beløb på 151 101,72 EUR, med forbehold for forøgelse eller nedsættelse af dette beløb under sagen. |
| --- | --- |

—

Pålægges Rådet at betale erstatning for økonomisk skade og skade på sagsøgerens karriere med et beløb på 151 101,72 EUR, med forbehold for forøgelse eller nedsættelse af dette beløb under sagen.

| — | Rådet pålægges at betale erstatning for ikke-økonomisk skade og skade på sagsøgerens omdømme med et beløb på 70 000 EUR, med forbehold for forøgelse eller nedsættelse af dette beløb under sagen. |
| --- | --- |

—

Rådet pålægges at betale erstatning for ikke-økonomisk skade og skade på sagsøgerens omdømme med et beløb på 70 000 EUR, med forbehold for forøgelse eller nedsættelse af dette beløb under sagen.

| — | Sagsøgte pålægges under alle omstændigheder at betale alle sagsomkostningerne som omhandlet i artikel 134, stk. 1, i Den Europæiske Unions rets procesreglement. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte pålægges under alle omstændigheder at betale alle sagsomkostningerne som omhandlet i artikel 134, stk. 1, i Den Europæiske Unions rets procesreglement.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 266 TEUF og grundlæggende og almindelige EU-retlige principper, herunder navnlig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, princippet om god forvaltning, princippet om god tro, retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.
  Sagsøgeren har i denne henseende anført, at ansættelsesmyndigheden åbenbart ikke foretog en korrekt anvendelse og fortolkning af de ovennævnte bestemmelser og principper, idet den ikke traf de foranstaltninger, som krævedes til gennemførelsen af den dom om annullation, som Den Europæiske Unions Ret afsagde den 14. december 2018, FV mod Rådet, (T-750/16, EU:T:2018:972). Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Rådet tilsidesatte det princip, som pålægger forvaltningen at træffe en afgørelse, som ikke er uforholdsmæssig, dvs. som er nødvendig for gennemførelsen af målene, hvilket pålægger et krav om, at afgørelsens indhold og form er i overensstemmelse med det forfulgte mål. Endelig har sagsøgeren påberåbt en tilsidesættelse af hans berettigede forventning om, at ansættelsesmyndigheden ville gennemføre den ovennævnte dom T-750/16 korrekt og omhyggeligt, ikke blot ved en korrekt anvendelse af artikel 266, men også uden tilbagevirkende kraft. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 266 TEUF og grundlæggende og almindelige EU-retlige principper, herunder navnlig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, princippet om god forvaltning, princippet om god tro, retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.

Sagsøgeren har i denne henseende anført, at ansættelsesmyndigheden åbenbart ikke foretog en korrekt anvendelse og fortolkning af de ovennævnte bestemmelser og principper, idet den ikke traf de foranstaltninger, som krævedes til gennemførelsen af den dom om annullation, som Den Europæiske Unions Ret afsagde den 14. december 2018, FV mod Rådet, (T-750/16, EU:T:2018:972). Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Rådet tilsidesatte det princip, som pålægger forvaltningen at træffe en afgørelse, som ikke er uforholdsmæssig, dvs. som er nødvendig for gennemførelsen af målene, hvilket pålægger et krav om, at afgørelsens indhold og form er i overensstemmelse med det forfulgte mål. Endelig har sagsøgeren påberåbt en tilsidesættelse af hans berettigede forventning om, at ansættelsesmyndigheden ville gennemføre den ovennævnte dom T-750/16 korrekt og omhyggeligt, ikke blot ved en korrekt anvendelse af artikel 266, men også uden tilbagevirkende kraft.

| 2. | Andet anbringende om dels at den anfægtede afgørelse tilsidesatte betingelserne i vedtægtens artikel 42c og meddelelse til personalet nr. 71/15 af 23. oktober 2015, hvilket indebar en tilsidesættelse af det princip, som pålægger forvaltningen kun at træffe afgørelse på basis af lovlige grunde, dvs. grunde, der er relevante og ikke behæftede med et åbenbart urigtigt faktisk eller retligt skøn, dels procesfordrejning.
  I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at ansættelsesmyndigheden ved at træffe den anfægtede afgørelse under disse omstændigheder åbenbart ikke anvendte og fortolkede de lovgivningsmæssige bestemmelser og den ovennævnte meddelelse til personalet korrekt, idet den baserede sin afgørelse på ukorrekte begrundelser såvel vedrørende de faktiske som retlige omstændigheder. Sagsøgeren har anført, at Rådet ikke begrundede tjenestens interesse, som lå til grund for anvendelsen af artikel 42c i forhold til sagsøgeren, og heller ikke identificerede reelle organisatoriske behov, som nødvendiggjorde den angivelige erhvervelse af nye kompetencer, som sidstnævnte ikke var i stand til at erhverve, og derudover anvendte ansættelsesmyndigheden åbenbart artikel 42c i stedet for en disciplinær procedure. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om dels at den anfægtede afgørelse tilsidesatte betingelserne i vedtægtens artikel 42c og meddelelse til personalet nr. 71/15 af 23. oktober 2015, hvilket indebar en tilsidesættelse af det princip, som pålægger forvaltningen kun at træffe afgørelse på basis af lovlige grunde, dvs. grunde, der er relevante og ikke behæftede med et åbenbart urigtigt faktisk eller retligt skøn, dels procesfordrejning.

I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at ansættelsesmyndigheden ved at træffe den anfægtede afgørelse under disse omstændigheder åbenbart ikke anvendte og fortolkede de lovgivningsmæssige bestemmelser og den ovennævnte meddelelse til personalet korrekt, idet den baserede sin afgørelse på ukorrekte begrundelser såvel vedrørende de faktiske som retlige omstændigheder. Sagsøgeren har anført, at Rådet ikke begrundede tjenestens interesse, som lå til grund for anvendelsen af artikel 42c i forhold til sagsøgeren, og heller ikke identificerede reelle organisatoriske behov, som nødvendiggjorde den angivelige erhvervelse af nye kompetencer, som sidstnævnte ikke var i stand til at erhverve, og derudover anvendte ansættelsesmyndigheden åbenbart artikel 42c i stedet for en disciplinær procedure.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af omsorgspligten. I denne henseende har sagsøgeren gjort gældende, at ansættelsesmyndigheden ved at træffe den anfægtede afgørelse under disse omstændigheder ikke overholdt den balance, som pålægger institutionen at tage hensyn til alle de forhold, som kan være afgørende for afgørelsen, og at tage såvel tjenestens som den berørte tjenestemands interesse i betragtning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af omsorgspligten. I denne henseende har sagsøgeren gjort gældende, at ansættelsesmyndigheden ved at træffe den anfægtede afgørelse under disse omstændigheder ikke overholdt den balance, som pålægger institutionen at tage hensyn til alle de forhold, som kan være afgørende for afgørelsen, og at tage såvel tjenestens som den berørte tjenestemands interesse i betragtning.

---

(1)  Fortrolige oplysninger er udeladt.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/12

---

Sag anlagt den 30. juli 2019 – Rumænien mod Kommissionen

(Sag T-543/19)

(2019/C 337/13)

Processprog: rumænsk

Parter

Sagsøger: Rumænien (ved C. Canțăr, M. Chicu, A. Rotăreanu og E. Gane, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse C(2019) 4027 final af 23. maj 2019 annulleres delvist som følger:






  a. | For så vidt som den vedrører de beløb, der er opført i kolonne 2 og 3, række 1 i tabellen vedrørende saldoen i afgørelse C(2019)4027 final, eftersom Kommissionen er forpligtet til at foretage en ny beregning af disse beløb ved at tage hensyn til fondenes medfinansieringssats på 85 % for prioritetsakserne 1 og 2 i Programul Operațional 2014RO16M1OP001 Infrastructură Mare (det store operationelle program for stor infrastruktur). |
| --- | --- | --- |

—

Afgørelse C(2019) 4027 final af 23. maj 2019 annulleres delvist som følger:

a.

For så vidt som den vedrører de beløb, der er opført i kolonne 2 og 3, række 1 i tabellen vedrørende saldoen i afgørelse C(2019)4027 final, eftersom Kommissionen er forpligtet til at foretage en ny beregning af disse beløb ved at tage hensyn til fondenes medfinansieringssats på 85 % for prioritetsakserne 1 og 2 i Programul Operațional 2014RO16M1OP001 Infrastructură Mare (det store operationelle program for stor infrastruktur).

| b. | For så vidt som den vedrører beregningen af de beløb, der i euro kan henføres til fondene for prioritetsakserne 1 og 2 i det operationelle program for stor infrastruktur i bilaget til afgørelse C(2019) 4027 final, herunder især:






  — | afsnittet vedrørende samhørighedsfonden, punkt 1 – finansieringsplan – tabel 18a – række AP1 – kolonne C – medfinansieringssats – 75 %, som skal erstattes med 85 % i medfør af afgørelse C(2018) 8890 final, eftersom Kommissionen under hensyntagen til medfinansieringssatsen på 85 % er forpligtet til at foretage en ny beregning af beløbene opført i:






  — | Punkt 3 – tillæg 1 – række AP1, kolonne F – beløb, der kan henføres til fondene, og kolonne F7 – beløb, der kan henføres til fondene og allerede udbetalt beløb begrænset til fondens bidrag; |
| --- | --- | --- | --- |

b.

For så vidt som den vedrører beregningen af de beløb, der i euro kan henføres til fondene for prioritetsakserne 1 og 2 i det operationelle program for stor infrastruktur i bilaget til afgørelse C(2019) 4027 final, herunder især:

—

afsnittet vedrørende samhørighedsfonden, punkt 1 – finansieringsplan – tabel 18a – række AP1 – kolonne C – medfinansieringssats – 75 %, som skal erstattes med 85 % i medfør af afgørelse C(2018) 8890 final, eftersom Kommissionen under hensyntagen til medfinansieringssatsen på 85 % er forpligtet til at foretage en ny beregning af beløbene opført i:

—

Punkt 3 – tillæg 1 – række AP1, kolonne F – beløb, der kan henføres til fondene, og kolonne F7 – beløb, der kan henføres til fondene og allerede udbetalt beløb begrænset til fondens bidrag;

| — | Punkt 4 – beregning af den årlige saldo – række AP1, kolonne CA og kolonne R – revideret beløb, der kan henføres til fondene; |
| --- | --- |

—

Punkt 4 – beregning af den årlige saldo – række AP1, kolonne CA og kolonne R – revideret beløb, der kan henføres til fondene;

| — | Punkt 5 – årlig saldo – kolonne T – revideret beløb, der kan henføres til fondene; |
| --- | --- |

—

Punkt 5 – årlig saldo – kolonne T – revideret beløb, der kan henføres til fondene;

| — | Punkt 5 – årlig saldo – kolonne V – rækken »Skal tilbagesøges«; |
| --- | --- |

—

Punkt 5 – årlig saldo – kolonne V – rækken »Skal tilbagesøges«;

| — | afsnittet vedrørende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, punkt 1 – finansieringsplan – tabel 18a – række AP2 – kolonne C – medfinansieringssats – 75 %, som skal erstattes med 85 % i medfør af afgørelse C(2018) 8890 final, eftersom Kommissionen under hensyntagen til medfinansieringssatsen på 85 % er forpligtet til at foretage en ny beregning af beløbene opført i:






  — | Punkt 3 – tillæg 1 – række AP2, kolonne F – beløb, der kan henføres til fondene, og kolonne F7 – beløb, der kan henføres til fondene og allerede udbetalt beløb begrænset til fondens bidrag; |
| --- | --- | --- |

—

afsnittet vedrørende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, punkt 1 – finansieringsplan – tabel 18a – række AP2 – kolonne C – medfinansieringssats – 75 %, som skal erstattes med 85 % i medfør af afgørelse C(2018) 8890 final, eftersom Kommissionen under hensyntagen til medfinansieringssatsen på 85 % er forpligtet til at foretage en ny beregning af beløbene opført i:

—

Punkt 3 – tillæg 1 – række AP2, kolonne F – beløb, der kan henføres til fondene, og kolonne F7 – beløb, der kan henføres til fondene og allerede udbetalt beløb begrænset til fondens bidrag;

| — | Punkt 4 – beregning af den årlige saldo, række AP2, kolonne CA og kolonne R – revideret beløb, der kan henføres til fondene; |
| --- | --- |

—

Punkt 4 – beregning af den årlige saldo, række AP2, kolonne CA og kolonne R – revideret beløb, der kan henføres til fondene;

| — | Punkt 5 – årlig saldo – kolonne T – revideret beløb, der kan henføres til fondene; |
| --- | --- |

—

Punkt 5 – årlig saldo – kolonne T – revideret beløb, der kan henføres til fondene;

| — | Punkt 5 – årlig saldo – kolonne V – rækken »Skal tilbagesøges«; |
| --- | --- |

—

Punkt 5 – årlig saldo – kolonne V – rækken »Skal tilbagesøges«;

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende om Kommissionens uhensigtsmæssige udøvelse af sine beføjelser til at beregne det beløb, der kan henføres til fondene, og om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.






  — | Rumænien har gjort gældende, at Kommissionens tjenestegrene foretog en ukorrekt anvendelse af medfinansieringssatsen på 75 % for prioritetsakserne 1 og 2 vedrørende transportsektoren, eftersom afgørelse C(2018) 8890 final, hvorved det store operationelle program Mare blev ændret i form af en stigning i medfinansieringssatsen fra 75 % til 85 % for projekter vedrørende transportsektoren (prioritetsakserne 1 og 2 i det operationelle program for stor infrastruktur), havde retsvirkninger fra accepten af regnskaberne for regnskabsåret 2017-2018. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om Kommissionens uhensigtsmæssige udøvelse af sine beføjelser til at beregne det beløb, der kan henføres til fondene, og om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

—

Rumænien har gjort gældende, at Kommissionens tjenestegrene foretog en ukorrekt anvendelse af medfinansieringssatsen på 75 % for prioritetsakserne 1 og 2 vedrørende transportsektoren, eftersom afgørelse C(2018) 8890 final, hvorved det store operationelle program Mare blev ændret i form af en stigning i medfinansieringssatsen fra 75 % til 85 % for projekter vedrørende transportsektoren (prioritetsakserne 1 og 2 i det operationelle program for stor infrastruktur), havde retsvirkninger fra accepten af regnskaberne for regnskabsåret 2017-2018.

| — | Henset endvidere til de klare bestemmelser i afgørelse C(2018)8890 final og til, at der ikke findes nogen bestemmelser i forordning 1303/2013, der begrænser anvendelsen af en ved en afgørelse godkendt medfinansieringssats for regnskabsår med igangværende procedurer, er det Rumæniens opfattelse, at den anfægtede afgørelse, idet den ved afgørelse C(2018) 8890 final godkendte medfinansieringssats på 85 % ikke blev anvendt, udgør en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. |
| --- | --- |

—

Henset endvidere til de klare bestemmelser i afgørelse C(2018)8890 final og til, at der ikke findes nogen bestemmelser i forordning 1303/2013, der begrænser anvendelsen af en ved en afgørelse godkendt medfinansieringssats for regnskabsår med igangværende procedurer, er det Rumæniens opfattelse, at den anfægtede afgørelse, idet den ved afgørelse C(2018) 8890 final godkendte medfinansieringssats på 85 % ikke blev anvendt, udgør en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, og af princippet om god forvaltningsskik.






  — | Rumænien har gjort gældende, at den i artikel 296, stk. 2, TEUF fastsatte begrundelsespligt er blevet tilsidesat i en sammenhæng, hvor der i den anfægtede afgørelse ikke er angivet noget retsgrundlag med hensyn til begrundelsen for, at Kommissionen for regnskabsåret 2017-2018 udelukkede anvendelsen af den forhøjede medfinansieringssats på 85 % som fastsat i afgørelse C(2018) 8890 final. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, og af princippet om god forvaltningsskik.

—

Rumænien har gjort gældende, at den i artikel 296, stk. 2, TEUF fastsatte begrundelsespligt er blevet tilsidesat i en sammenhæng, hvor der i den anfægtede afgørelse ikke er angivet noget retsgrundlag med hensyn til begrundelsen for, at Kommissionen for regnskabsåret 2017-2018 udelukkede anvendelsen af den forhøjede medfinansieringssats på 85 % som fastsat i afgørelse C(2018) 8890 final.

| — | Rumænien er desuden af den opfattelse, at Kommissionens vage holdning under beslutningsprocessen, der førte til vedtagelsen af afgørelse C(2019) 40278890 final, sammen med de forsinkede svar fra Kommissionens tjenestegrene på de spørgsmål, som blev rejst af de rumænske myndigheder, udgør en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik. |
| --- | --- |

—

Rumænien er desuden af den opfattelse, at Kommissionens vage holdning under beslutningsprocessen, der førte til vedtagelsen af afgørelse C(2019) 40278890 final, sammen med de forsinkede svar fra Kommissionens tjenestegrene på de spørgsmål, som blev rejst af de rumænske myndigheder, udgør en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/14

---

Sag anlagt den 6. august 2019 – Riginos Emporiki kai Mesitiki mod EUIPO – Honda Motor (ONDA 1962)

(Sag T-548/19)

(2019/C 337/14)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Riginos Emporiki kai Mesitiki AE (Glyfada, Grækenland) (ved advokat V. Oikonomidis)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Honda Motor Co. Ltd (Tokyo, Japan)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Riginos Emporiki kai Mesitiki AE

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket i farverne hvid, sort og blå ONDA 1962 – registreringsansøgning nr. 15 419 559

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. maj 2019 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2384/2017-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele, således at klagen tages til følge og indsigelsen forkastes i det hele. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele, således at klagen tages til følge og indsigelsen forkastes i det hele.

| — | EUIPO tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen og ved appelkammeret samt med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen og ved appelkammeret samt med sagens behandling for Retten.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/15

---

Sag anlagt den 8. august 2019 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mod Kommissionen

(Sag T-549/19)

(2019/C 337/15)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Wedel, Tyskland) (ved advokat P. von Czettritz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Nærværende søgsmål er rettet mod artikel 5 i Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2019) 4858 (final) af 20. juni 2019 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det humanmedicinske lægemiddel »Trecondi – Treosulfan« i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (1).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende: Den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbar retlig fejl, idet der ved fortolkningen af begrebet »tilfredsstillende metode« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000 (2) i strid med denne bestemmelse er blevet opkrævet data om Trecondi sammenlignet med ikke-godkendte indikationer for melphalan og cyclophosphamid. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: Den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbar retlig fejl, idet der ved fortolkningen af begrebet »tilfredsstillende metode« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000 (2) i strid med denne bestemmelse er blevet opkrævet data om Trecondi sammenlignet med ikke-godkendte indikationer for melphalan og cyclophosphamid.

| 2. | Andet anbringende: Dette udgør endvidere magtfordrejning, idet en hensyntagen til ikke-godkendte indikationer strider mod »Kommissionens meddelelse om gennemførelse af artikel 3, 5 og 7 i forordning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme« af 18. november 2016 (2016/C 424/03) (3), som er relevant. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: Dette udgør endvidere magtfordrejning, idet en hensyntagen til ikke-godkendte indikationer strider mod »Kommissionens meddelelse om gennemførelse af artikel 3, 5 og 7 i forordning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme« af 18. november 2016 (2016/C 424/03) (3), som er relevant.

| 3. | Tredje anbringende: Desuden udgør den anfægtede afgørelse som følge af magtfordrejningen en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, eftersom Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt der forelå nogen tilfredsstillende metode som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000, i løbet af nærværende procedure ikke længere støttede sig på konditioneringsbehandling forud for stamcelletransplantationer, men på behandling ved stamcelletransplantationer som sådan. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende: Desuden udgør den anfægtede afgørelse som følge af magtfordrejningen en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, eftersom Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt der forelå nogen tilfredsstillende metode som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000, i løbet af nærværende procedure ikke længere støttede sig på konditioneringsbehandling forud for stamcelletransplantationer, men på behandling ved stamcelletransplantationer som sådan.

| 4. | Fjerde anbringende: Der foreligger ligeledes en åbenbar magtfordrejning, idet der ved vurderingen af, om Trecondi er til »væsentlig gavn« i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000, med urette ikke blev taget hensyn til alle data, for så vidt som kliniske data, der blev opnået på grundlag af indirekte sammenligninger, ikke blev taget i betragtning, da de blev anset for metodisk ugyldige. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende: Der foreligger ligeledes en åbenbar magtfordrejning, idet der ved vurderingen af, om Trecondi er til »væsentlig gavn« i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000, med urette ikke blev taget hensyn til alle data, for så vidt som kliniske data, der blev opnået på grundlag af indirekte sammenligninger, ikke blev taget i betragtning, da de blev anset for metodisk ugyldige.

| 5. | Femte anbringende: Den anfægtede afgørelse udgør endelig en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet som en særlig følge af magtfordrejningen, idet indirekte sammenligningsdata ikke blev accepteret ud fra et metodologisk synspunkt, selv om indirekte sammenligningsdata, der var blevet opnået gennem tilsvarende metoder, tidligere er blevet accepteret i sammenlignelige sager. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende: Den anfægtede afgørelse udgør endelig en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet som en særlig følge af magtfordrejningen, idet indirekte sammenligningsdata ikke blev accepteret ud fra et metodologisk synspunkt, selv om indirekte sammenligningsdata, der var blevet opnået gennem tilsvarende metoder, tidligere er blevet accepteret i sammenlignelige sager.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af unionsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004, L 136, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16.12.1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (EFT 2000, L 18, s. 1).

(3)  Kommissionens meddelelse om gennemførelse af artikel 3, 5 og 7 i forordning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme (2016/C 424/03) (EUT 2016, C 424, s. 3).

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/16

---

Sag anlagt den 1. august 2019 – Nitto Pharmaceutical Industries mod EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER)

(Sag T-550/19)

(2019/C 337/16)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Kyoto, Japan) (ved advokat P. Voutilainen)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Italien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd

Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, af ordmærke NOSTER – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, nr. 1 332 950

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. maj 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2279/2018-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/17

---

Sag anlagt den 8. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT BAR)

(Sag T-553/19)

(2019/C 337/17)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Perfect Bar LLC (San Diego, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo og E. Cebollero González)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Perfect Bar LLC

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket PERFECT BAR – registreringsansøgning nr. 15 374 085

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 22. maj 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 371/2019-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved EUIPO.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og af artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og af artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

| — | Tilsidesættelse af artikel 72, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 72, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/18

---

Sag anlagt den 14. august 2019 – Klein mod Kommissionen

(Sag T-562/19)

(2019/C 337/18)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Christoph Klein (Großgmain, Østrig) (ved advokat H.-J. Ahlt)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Europa-Kommissionen har tilsidesat sine traktatforpligtelser, idet den har undladt at handle med hensyn til den beskyttelsesprocedure vedrørende det CE-mærkede medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air«, som Tyskland indførte den 7. januar 1998, og idet den ikke har truffet nogen afgørelse i henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF (1). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Europa-Kommissionen har tilsidesat sine traktatforpligtelser, idet den har undladt at handle med hensyn til den beskyttelsesprocedure vedrørende det CE-mærkede medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air«, som Tyskland indførte den 7. januar 1998, og idet den ikke har truffet nogen afgørelse i henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF (1).

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Første anbringende: Europa-Kommissionen har tilsidesat artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF, idet den siden indførelsen den 7. januar 1998 af beskyttelsesproceduren for det CE-mærkede medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air« ikke har truffet nogen afgørelse, og idet den i denne forbindelse ikke rådede over nogen skønsbeføjelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: Europa-Kommissionen har tilsidesat artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF, idet den siden indførelsen den 7. januar 1998 af beskyttelsesproceduren for det CE-mærkede medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air« ikke har truffet nogen afgørelse, og idet den i denne forbindelse ikke rådede over nogen skønsbeføjelse.

| 2. | Andet anbringende: På grund af sin undladelse af at træffe afgørelse (passivitet) har Europa-Kommissionen tilsidesat artikel 34 TEUF og retten til fri bevægelighed for det medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air«. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: På grund af sin undladelse af at træffe afgørelse (passivitet) har Europa-Kommissionen tilsidesat artikel 34 TEUF og retten til fri bevægelighed for det medicinske udstyr »Inhaler Broncho-Air«.

| 3. | Tredje anbringende: Europa-Kommissionen har grund af sin undladelse af at træffe afgørelse tilsidesat artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), idet sagsøgeren herved er blevet frataget sin adgang til prøvelse af afgørelsen og hindret i at udøve sin ret til forsvar ved en domstol, der er oprettet ved lov, eller ved Domstolen. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende: Europa-Kommissionen har grund af sin undladelse af at træffe afgørelse tilsidesat artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), idet sagsøgeren herved er blevet frataget sin adgang til prøvelse af afgørelsen og hindret i at udøve sin ret til forsvar ved en domstol, der er oprettet ved lov, eller ved Domstolen.

| 4. | Fjerde anbringende: Europa-Kommissionen har tilsidesat chartrets artikel 41, idet der hidtil på trods af de EU-retlige krav, som er fastsat i artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF, hverken er blevet foranstaltet nogen høring af de parter, der er berørt af den nationale afgørelse om forbud, eller truffet nogen afgørelse inden for den fastsatte frist. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende: Europa-Kommissionen har tilsidesat chartrets artikel 41, idet der hidtil på trods af de EU-retlige krav, som er fastsat i artikel 8, stk. 2, i direktiv 93/42/EØF, hverken er blevet foranstaltet nogen høring af de parter, der er berørt af den nationale afgørelse om forbud, eller truffet nogen afgørelse inden for den fastsatte frist.

| 5. | Femte anbringende: Europa-Kommissionen har på grund af sin undladelse af at træffe afgørelse tilsidesat sagsøgerens ejendomsret i henhold til chartrets artikel 17, idet sagsøgeren af denne grund ikke kan bringe sit produkt, »Inhaler Broncho-Air«, i fri omsætning. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende: Europa-Kommissionen har på grund af sin undladelse af at træffe afgørelse tilsidesat sagsøgerens ejendomsret i henhold til chartrets artikel 17, idet sagsøgeren af denne grund ikke kan bringe sit produkt, »Inhaler Broncho-Air«, i fri omsætning.

| 6. | Sjette anbringende: Europa-Kommissionens passivitet udgør endvidere en tilsidesættelse af chartrets artikel 20, princippet om lighed for loven, idet denne i lignende sager har truffet en afgørelse. Dette fører ligeledes til en tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling i henhold til chartrets artikel 21. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende: Europa-Kommissionens passivitet udgør endvidere en tilsidesættelse af chartrets artikel 20, princippet om lighed for loven, idet denne i lignende sager har truffet en afgørelse. Dette fører ligeledes til en tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling i henhold til chartrets artikel 21.

| 7. | Syvende anbringende: På grund af Europa-Kommissionens undladelse af at træffe afgørelse er sagsøgeren i mere end 20 år blevet forhindret i at udøve sin ret til at arbejde med et frit valgt erhverv som opfinder af »Inhaler Broncho-Air«, hvilket udgør en tilsidesættelse fra Europa-Kommissionens side af chartrets artikel 15. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende: På grund af Europa-Kommissionens undladelse af at træffe afgørelse er sagsøgeren i mere end 20 år blevet forhindret i at udøve sin ret til at arbejde med et frit valgt erhverv som opfinder af »Inhaler Broncho-Air«, hvilket udgør en tilsidesættelse fra Europa-Kommissionens side af chartrets artikel 15.

---

(1)  Rådets direktiv 93/42/EØF af 14.6.1993 om medicinsk udstyr (EFT 1993, L 169, s. 1).

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/19

---

Sag anlagt den 14. august 2019 – Perfect Bar mod EUIPO (PERFECT Bar)

(Sag T-563/19)

(2019/C 337/19)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Perfect Bar LLC (San Diego, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne F. Miazzetto, J. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo og E. Cebollero González)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket PERFECT Bar – registreringsansøgning nr. 15 376 064

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 6. juni 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 372/2019-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved EUIPO.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

| — | Tilsidesættelse af artikel 72, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 72, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/19

---

Sag anlagt den 14. august 2019 – Lozano Arana m.fl. mod EUIPO – Coltejer (LIBERTADOR)

(Sag T-564/19)

(2019/C 337/20)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøgere: Antonio Lozano Arana (Cali, Colombia), Daniel Simon Benmaor (Marseille, Frankrig), Marion Esther Benmaor (Marseille) og Valérie Brigitte Danielle Servant (Marrakech, Morokko) (ved advokat M. Angelier)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Coltejer SA (Itagüí, Antioquia, Colombia)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehavere af det omtvistede varemærke: Antonio Lozano Arana, Daniel Simon Benmaor, Marion Esther Benmaor og Valérie Brigitte Danielle Servant

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket LIBERTADOR – EU-varemærke nr. 9 067 414

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. juni 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2482/2018-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter (ret til forsvar, ret til domstolsprøvelse) |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter (ret til forsvar, ret til domstolsprøvelse)

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/20

---

Sag anlagt den 16. august 2019 – Tinnus Enterprises mod EUIPO Mystic Products Import & Export og Koopman International (Fluid distribution equipment)

(Sag T-574/19)

(2019/C 337/21)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, De Forenede Stater) (ved advokat A. Odle og barrister J. St. Ville)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spanien) og Koopman International BV (Amsterdam, Nederlandene)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Tinnus Enterprises LLC

Det omtvistede design: EF-design nr. 1431 829-0001

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. juni 2019 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1002/2018-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at: (i) sagsøgerens klage tages til følge, (ii) de fremsatte begæringer ICD 10292 og ICD 10689 om ugyldighedserklæring af det omhandlede registrerede EF-design forkastes i det hele, (iii) fremsætterne af ugyldighedsbegæringerne tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret og for ugyldighedsafdelingen, (iv) subsidiært hjemvises sagen til ugyldighedsafdelingen til behandling af EF-designforordningens artikel 4, stk. 1. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at: (i) sagsøgerens klage tages til følge, (ii) de fremsatte begæringer ICD 10292 og ICD 10689 om ugyldighedserklæring af det omhandlede registrerede EF-design forkastes i det hele, (iii) fremsætterne af ugyldighedsbegæringerne tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret og for ugyldighedsafdelingen, (iv) subsidiært hjemvises sagen til ugyldighedsafdelingen til behandling af EF-designforordningens artikel 4, stk. 1.

| — | Det fastslås, at sagsøgerens omkostninger og udgifter skal betales. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgerens omkostninger og udgifter skal betales.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, i og tiende betragtning til Rådets forordning (EF) nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, i og tiende betragtning til Rådets forordning (EF) nr. 6/2002.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/21

---

Sag anlagt den 20. august 2019 – The KaiKai Company Jaeger Wichmann mod EUIPO (Gymnastik- eller sportsapparater)

(Sag T-579/149)

(2019/C 337/22)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR (München, Tyskland) (ved advokat J. Hellmann-Cordner)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede design: Kollektiv ansøgning om EF-design (Gymnastik- eller sportsapparater) – registrering nr. 5807179 0001-0012

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. juni 2019 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 573/2019-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Sagsøgtes afgørelse af 16. januar 2019 annulleres, for så vidt som den ikke anerkendte prioritet for EF-design nr. 5807179-0001-0012, idet den ansøgte prioritet af 26. oktober 2017 anerkendes, ligesom der foretages en berigtiget offentliggørelse af designet med angivelse af prioriteten. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes afgørelse af 16. januar 2019 annulleres, for så vidt som den ikke anerkendte prioritet for EF-design nr. 5807179-0001-0012, idet den ansøgte prioritet af 26. oktober 2017 anerkendes, ligesom der foretages en berigtiget offentliggørelse af designet med angivelse af prioriteten.

| — | Klagegebyret tilbagebetales til sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Klagegebyret tilbagebetales til sagsøgeren.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

| — | Subsidiært foretages mundtlig forhandling. |
| --- | --- |

—

Subsidiært foretages mundtlig forhandling.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 41, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 om EF-design. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 41, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 om EF-design.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/22 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/22

---

Sag anlagt den 27. august 2019 – Novomatic mod EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars)

(Sag T-588/19)

(2019/C 337/23)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat M. Ringer)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Novomatic AG

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket Power Starts – EU-varemærke nr. 8 435 695

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. juni 2019 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2038/2018-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på klagen over erklæringen af ugyldighed for varerne under EU-varemærkeregistrering nr. 8 435 695»hardware, særlig til kasinospil og spil i spillehaller, til spilleautomater, enarmede tyveknægte, videospil med lotterier eller lotterier via internettet; kasinospil, spilleautomater og spillemaskiner, særlig til erhvervsmæssig brug i kasinoer og spillehaller med eller uden gevinstudbetaling eller i forbindelse med gevinstspil via internettet; enarmede tyveknægte og/eller elektroniske spilleapparater til penge med eller uden mulighed for gevinst; elektroniske eller elektrotekniske spilleapparater, spilleautomater, spillemaskiner, enarmede tyveknægte, som aktiveres med mønter, jetoner, pengesedler, boner eller med elektroniske, magnetiske eller biometriske lagringsmedier, særlig til erhvervsmæssig brug i kasinoer og spillehaller med eller uden gevinstudbetaling; kabinetter til enarmede tyveknægte, spilleapparater, spilleautomater og spillemaskiner; elektriske, elektroniske eller elektromekaniske apparater til brug ved bingospil, lotterier eller videolotterispil og til totalisatorkontorer, opkoblede eller ej; elektropneumatiske og elektriske spillemaskine (spilleautomater)«, idet den anfægtede afgørelse omgøres således, at den af den anden part i sagen indgivne begæring om ugyldighed i denne henseende forkastes, og den anden part i sagen tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret og ved annullationsafdelingen. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på klagen over erklæringen af ugyldighed for varerne under EU-varemærkeregistrering nr. 8 435 695»hardware, særlig til kasinospil og spil i spillehaller, til spilleautomater, enarmede tyveknægte, videospil med lotterier eller lotterier via internettet; kasinospil, spilleautomater og spillemaskiner, særlig til erhvervsmæssig brug i kasinoer og spillehaller med eller uden gevinstudbetaling eller i forbindelse med gevinstspil via internettet; enarmede tyveknægte og/eller elektroniske spilleapparater til penge med eller uden mulighed for gevinst; elektroniske eller elektrotekniske spilleapparater, spilleautomater, spillemaskiner, enarmede tyveknægte, som aktiveres med mønter, jetoner, pengesedler, boner eller med elektroniske, magnetiske eller biometriske lagringsmedier, særlig til erhvervsmæssig brug i kasinoer og spillehaller med eller uden gevinstudbetaling; kabinetter til enarmede tyveknægte, spilleapparater, spilleautomater og spillemaskiner; elektriske, elektroniske eller elektromekaniske apparater til brug ved bingospil, lotterier eller videolotterispil og til totalisatorkontorer, opkoblede eller ej; elektropneumatiske og elektriske spillemaskine (spilleautomater)«, idet den anfægtede afgørelse omgøres således, at den af den anden part i sagen indgivne begæring om ugyldighed i denne henseende forkastes, og den anden part i sagen tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret og ved annullationsafdelingen.

| — | Subsidiært: Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på klagen over erklæringen af ugyldighed for ovennævnte varer under EU-varemærkeregistrering nr. 8 435 695, og sagen hjemvises i denne henseende til EUIPO. |
| --- | --- |

—

Subsidiært: Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på klagen over erklæringen af ugyldighed for ovennævnte varer under EU-varemærkeregistrering nr. 8 435 695, og sagen hjemvises i denne henseende til EUIPO.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, første punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, første punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 7.10.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 337/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.10.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 337/23

---

Sag anlagt den 27. august 2019 – Gothe og Kunz mod EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE)

(Sag T-589/19)

(2019/C 337/24)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøgere: Oliver Gothe (Köln, Tyskland) og Martin Kunz (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat K. Kruse)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøgere af det omtvistede varemærke: Oliver Gothe og Martin Kunz

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket FAIR ZONE – EU-varemærke 16 977 852

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. juli 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2253/2018-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Den af Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG rejste indsigelse forkastes. |
| --- | --- |

—

Den af Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG rejste indsigelse forkastes.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---