# Euroopan unionin C 348/2019

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 348 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 62. vuosikerta14. lokakuuta 2019 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 348

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

62. vuosikerta14. lokakuuta 2019

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2019/C 348/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2019/C 348/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2019/C 348/02 | Asia C-449/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 13.6.2019 – WEG Tevesstraße v. Finanzamt Villingen-Schwenningen | 2 |
| 2019/C 348/03 | Asia C-465/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Straubing (Saksa) on esittänyt 19.6.2019 – B & L Elektrogeräte GmbH v. GC | 2 |
| 2019/C 348/04 | Asia C-471/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 20.6.2019 – Middlegate Europe NV v. Ministerineuvosto | 3 |
| 2019/C 348/05 | Asia C-491/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 26.6.2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház | 4 |
| 2019/C 348/06 | Asia C-507/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – Saksan liittotasavalta v. XT | 4 |
| 2019/C 348/07 | Asia C-529/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Potsdam (Saksa) on esittänyt 11.7.2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML | 6 |
| 2019/C 348/08 | Asia C-540/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – WV v. Landkreis Harburg | 6 |
| 2019/C 348/09 | Asia C-546/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – BZ v. Westerwaldkreis | 7 |
| 2019/C 348/10 | asia C-559/19: Kanne 22.7.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta | 8 |
| 2019/C 348/11 | asia C-596/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 6.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-20/17, Unkari v. komissio, 27.6.2019 antamasta tuomiosta | 10 |
| 2019/C 348/12 | asia C-603/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Špecializovaný trestný súd (Slovakia) on esittänyt 9.8.2019 – Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky v. TG ja UF | 11 |
| 2019/C 348/13 | asia C-609/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne (Ranska) on esittänyt 13.8.2019 – BNP Paribas Personal Finance SA v. VE | 12 |
| 2019/C 348/14 | asia C-623/19 P: Valitus, jonka Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. on tehnyt 21.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-64/18, Alfamicro v. komissio, 28.6.2019 antamasta tuomiosta | 13 |
| 2019/C 348/15 | asia C-638/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-624/15., European Food ym. v. komissio, 18.6.2019 antamasta tuomiosta | 14 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2019/C 348/16 | asia T-499/19: Kanne 10.7.2019 – ZU v. EUH | 16 |
| 2019/C 348/17 | asia T-566/19: Kanne 17.8.2019 – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio | 17 |
| 2019/C 348/18 | asia T-582/19: Kanne 23.8.2019 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Lacoste (LOVE PINK) | 17 |
| 2019/C 348/19 | asia T-583/19: Kanne 23.8.2019 – Electrolux Home Products v. EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE) | 18 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2019/C 348/02

Asia C-449/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 13.6.2019 – WEG Tevesstraße v. Finanzamt Villingen-Schwenningen

2

2019/C 348/03

Asia C-465/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Straubing (Saksa) on esittänyt 19.6.2019 – B & L Elektrogeräte GmbH v. GC

2

2019/C 348/04

Asia C-471/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 20.6.2019 – Middlegate Europe NV v. Ministerineuvosto

3

2019/C 348/05

Asia C-491/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 26.6.2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház

4

2019/C 348/06

Asia C-507/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – Saksan liittotasavalta v. XT

4

2019/C 348/07

Asia C-529/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Potsdam (Saksa) on esittänyt 11.7.2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML

6

2019/C 348/08

Asia C-540/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – WV v. Landkreis Harburg

6

2019/C 348/09

Asia C-546/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – BZ v. Westerwaldkreis

7

2019/C 348/10

asia C-559/19: Kanne 22.7.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

8

2019/C 348/11

asia C-596/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 6.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-20/17, Unkari v. komissio, 27.6.2019 antamasta tuomiosta

10

2019/C 348/12

asia C-603/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Špecializovaný trestný súd (Slovakia) on esittänyt 9.8.2019 – Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky v. TG ja UF

11

2019/C 348/13

asia C-609/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne (Ranska) on esittänyt 13.8.2019 – BNP Paribas Personal Finance SA v. VE

12

2019/C 348/14

asia C-623/19 P: Valitus, jonka Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. on tehnyt 21.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-64/18, Alfamicro v. komissio, 28.6.2019 antamasta tuomiosta

13

2019/C 348/15

asia C-638/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-624/15., European Food ym. v. komissio, 18.6.2019 antamasta tuomiosta

14

Unionin yleinen tuomioistuin

2019/C 348/16

asia T-499/19: Kanne 10.7.2019 – ZU v. EUH

16

2019/C 348/17

asia T-566/19: Kanne 17.8.2019 – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio

17

2019/C 348/18

asia T-582/19: Kanne 23.8.2019 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

17

2019/C 348/19

asia T-583/19: Kanne 23.8.2019 – Electrolux Home Products v. EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)

18

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2019/C 348/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 337, 7.10.2019

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 328, 30.9.2019

EUVL C 319, 23.9.2019

EUVL C 312, 16.9.2019

EUVL C 305, 9.9.2019

EUVL C 295, 2.9.2019

EUVL C 288, 26.8.2019

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 13.6.2019 – WEG Tevesstraße v. Finanzamt Villingen-Schwenningen

(Asia C-449/19)

(2019/C 348/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: WEG Tevesstraße

Vastaaja: Finanzamt Villingen-Schwenningen

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion sääntelylle, jonka mukaan lämmön toimitus asunnonomistajien yhteisöiltä asuntojen omistajille on vapautettu arvonlisäverosta?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Straubing (Saksa) on esittänyt 19.6.2019 – B & L Elektrogeräte GmbH v. GC

(Asia C-465/19)

(2019/C 348/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Straubing

Pääasian asianosaiset

Kantaja: B & L Elektrogeräte GmbH

Vastaaja: GC

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kyse direktiivin 2011/83/EU (1) 2 artiklan 8 alakohdan c alakohdassa tarkoitetusta muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdystä sopimuksesta, johon sovelletaan kyseisen direktiivin 9 artiklan mukaista peruuttamisoikeutta, jos messuilla olevalla myyntiosastolla, jonka katsotaan olevan direktiivin 2 artiklan 9 alakohdassa tarkoitettu toimitila, tai sen edustalla elinkeinonharjoittaja ottaa yhteyttä kuluttajaan, joka seisoo kuluttajamessuilla messuhallin käytävällä myyntiosaston edustalla viestimättä elinkeinonharjoittajan kanssa, ja jos sopimus tehdään tämän jälkeen myyntiosastolla?

---

(1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 20.6.2019 – Middlegate Europe NV v. Ministerineuvosto

(Asia C-471/19)

(2019/C 348/04)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Grondwettelijk Hof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Middlegate Europe NV

Vastapuoli: Ministerineuvosto

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklaa, joko yksinään tai luettuna yhdessä saman sopimuksen 56 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 ja 16 artiklan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle sääntelylle, jossa henkilöille tai yrityksille, jotka haluavat harjoittaa Belgiassa sijaitsevalla satama-alueella satamatyöstä 8.6.1972 annetussa laissa (Wet betreffende de havenarbeid) tarkoitettuja satamatyötoimintoja – mukaan lukien toiminnot, jotka eivät kuulu laivojen lastaukseen ja purkamiseen suppeassa merkityksessä – säädetään velvoite käyttää ainoastaan tunnustettuja satamatyöntekijöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklaa, joko yksinään tai luettuna yhdessä saman sopimuksen 56 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 ja 16 artiklan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle sääntelylle, jossa henkilöille tai yrityksille, jotka haluavat harjoittaa Belgiassa sijaitsevalla satama-alueella satamatyöstä 8.6.1972 annetussa laissa (Wet betreffende de havenarbeid) tarkoitettuja satamatyötoimintoja – mukaan lukien toiminnot, jotka eivät kuulu laivojen lastaukseen ja purkamiseen suppeassa merkityksessä – säädetään velvoite käyttää ainoastaan tunnustettuja satamatyöntekijöitä?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko Grondwettelijk Hof pysyttää satamatyöstä 8.6.1972 annetun lain kyseessä olevien 1 ja 2 §:n seuraukset toistaiseksi voimassa estääkseen oikeudellisen epävarmuuden ja sosiaalisen tyytymättömyyden ja antaakseen lainsäätäjälle tilaisuuden saattaa säännökset Euroopan unionin oikeudesta johtuvien velvoitteiden mukaisiksi? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko Grondwettelijk Hof pysyttää satamatyöstä 8.6.1972 annetun lain kyseessä olevien 1 ja 2 §:n seuraukset toistaiseksi voimassa estääkseen oikeudellisen epävarmuuden ja sosiaalisen tyytymättömyyden ja antaakseen lainsäätäjälle tilaisuuden saattaa säännökset Euroopan unionin oikeudesta johtuvien velvoitteiden mukaisiksi?

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/4 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 26.6.2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház

(Asia C-491/19)

(2019/C 348/05)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kúria

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Emberi Erőforrások Minisztériuma

Vastaaja: Szent Borbála Kórház

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Ovatko jäsenvaltioiden viranomaiset ja välityslautakunnat, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan sääntöjenvastaisuuden ensimmäisessä tai toisessa asteessa, toimivaltaisia tutkimaan menettelyissään välittömästi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) nojalla – erityisesti sen 60, 70 ja 98 artiklassa säädetyn valvontamekanismin yhteydessä – tukisopimuksella syntyneessä oikeussuhteessa minkä tahansa sopimusrikkomuksen, jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko Euroopan unionin talousarvioon liittyville taloudellisille eduille, ja ovatko ne tarvittaessa velvollisia soveltamaan rahoitusoikaisua? |
| --- | --- |

1)

Ovatko jäsenvaltioiden viranomaiset ja välityslautakunnat, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan sääntöjenvastaisuuden ensimmäisessä tai toisessa asteessa, toimivaltaisia tutkimaan menettelyissään välittömästi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) nojalla – erityisesti sen 60, 70 ja 98 artiklassa säädetyn valvontamekanismin yhteydessä – tukisopimuksella syntyneessä oikeussuhteessa minkä tahansa sopimusrikkomuksen, jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko Euroopan unionin talousarvioon liittyville taloudellisille eduille, ja ovatko ne tarvittaessa velvollisia soveltamaan rahoitusoikaisua?

| 2) | Taataanko unionin taloudellisten etujen suojaaminen riittävän tehokkaasti kansallisessa prosessilainsäädännössä tai sitä tulkitsevassa oikeuskäytännössä, kun tukisopimuksen yhteydessä voidaan todeta sitä koskeva sopimusrikkomus, joka merkitsee julkisista hankinnoista annetun lainsäädännön rikkomista (sääntöjenvastaisuus), ja vedota mihin tahansa siihen perustuvaan siviilioikeudelliseen vaatimukseen, vain siinä tapauksessa, että välityslautakunta tai tuomioistuin – joka tutkii välityslautakunnan ratkaisun tuomioistuinvalvonnan yhteydessä – on todennut lopullisesti rikkomisen olemassaolon? |
| --- | --- |

2)

Taataanko unionin taloudellisten etujen suojaaminen riittävän tehokkaasti kansallisessa prosessilainsäädännössä tai sitä tulkitsevassa oikeuskäytännössä, kun tukisopimuksen yhteydessä voidaan todeta sitä koskeva sopimusrikkomus, joka merkitsee julkisista hankinnoista annetun lainsäädännön rikkomista (sääntöjenvastaisuus), ja vedota mihin tahansa siihen perustuvaan siviilioikeudelliseen vaatimukseen, vain siinä tapauksessa, että välityslautakunta tai tuomioistuin – joka tutkii välityslautakunnan ratkaisun tuomioistuinvalvonnan yhteydessä – on todennut lopullisesti rikkomisen olemassaolon?

| 3) | Jos julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön rikkominen merkitsee sääntöjenvastaisuutta mutta välityslautakunnassa ei ole aloitettu menettelyä, onko tuomioistuin, joka tutkii tukisopimuksen täyttämiseen liittyvät siviilioikeudelliset vaatimukset, toimivaltainen arvioimaan julkisen hankinnan sääntöjenvastaisuutta tutkiessaan sopimusrikkomusta? |
| --- | --- |

3)

Jos julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön rikkominen merkitsee sääntöjenvastaisuutta mutta välityslautakunnassa ei ole aloitettu menettelyä, onko tuomioistuin, joka tutkii tukisopimuksen täyttämiseen liittyvät siviilioikeudelliset vaatimukset, toimivaltainen arvioimaan julkisen hankinnan sääntöjenvastaisuutta tutkiessaan sopimusrikkomusta?

---

(1)  EUVL 2006, L 210, s. 25.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/4 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 3.7.2019 – Saksan liittotasavalta v. XT

(Asia C-507/19)

(2019/C 348/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Saksan liittotasavalta

Vastapuoli: XT

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun arvioidaan, onko YK:n palestiinalaispakolaisten avustusjärjestön (UNRWA) Palestiinasta lähtöisin olevalle kansalaisuudettomalle henkilölle antama suojelu tai apu lakannut direktiivin 2011/95/EU (1) 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla, onko maantieteellisesti otettava huomioon pelkästään se toiminta-alue (Gazan alue, Jordania, Libanon, Syyria ja Länsiranta), jossa kansalaisuudeton henkilö tosiasiallisesti asui (tässä Syyria) poistuessaan UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, vai onko myös muut UNRWA:n mandaattiin kuuluvat toiminta-alueet otettava huomioon? |
| --- | --- |

1)

Kun arvioidaan, onko YK:n palestiinalaispakolaisten avustusjärjestön (UNRWA) Palestiinasta lähtöisin olevalle kansalaisuudettomalle henkilölle antama suojelu tai apu lakannut direktiivin 2011/95/EU (1) 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla, onko maantieteellisesti otettava huomioon pelkästään se toiminta-alue (Gazan alue, Jordania, Libanon, Syyria ja Länsiranta), jossa kansalaisuudeton henkilö tosiasiallisesti asui (tässä Syyria) poistuessaan UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, vai onko myös muut UNRWA:n mandaattiin kuuluvat toiminta-alueet otettava huomioon?

| 2) | Mikäli huomioon ei oteta ainoastaan poistumishetken toiminta-aluetta, onko aina ja muista edellytyksistä riippumatta kaikki UNRWA:n mandaattiin kuuluvat toiminta-alueet otettava huomioon? Jos vastaus on kieltävä, onko muut toiminta-alueet otettava huomioon vain silloin, jos kansalaisuudettomalla henkilöllä oli merkittävä (maantieteellinen) yhteys kyseiseen toiminta-alueeseen? Edellyttääkö tällainen yhteys – poistumishetkellä ollutta tai aiempaa – pysyvää asuinpaikkaa alueella? Onko merkittävän (maantieteellisen) yhteyden arvioinnissa otettava huomioon muita seikkoja? Jos on, mitä? Onko merkitystä sillä, onko kansalaisuudettoman henkilön mahdollista tai kohtuullista matkustaa kyseiselle toiminta-alueelle, kun hän poistuu UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta? |
| --- | --- |

2)

Mikäli huomioon ei oteta ainoastaan poistumishetken toiminta-aluetta, onko aina ja muista edellytyksistä riippumatta kaikki UNRWA:n mandaattiin kuuluvat toiminta-alueet otettava huomioon? Jos vastaus on kieltävä, onko muut toiminta-alueet otettava huomioon vain silloin, jos kansalaisuudettomalla henkilöllä oli merkittävä (maantieteellinen) yhteys kyseiseen toiminta-alueeseen? Edellyttääkö tällainen yhteys – poistumishetkellä ollutta tai aiempaa – pysyvää asuinpaikkaa alueella? Onko merkittävän (maantieteellisen) yhteyden arvioinnissa otettava huomioon muita seikkoja? Jos on, mitä? Onko merkitystä sillä, onko kansalaisuudettoman henkilön mahdollista tai kohtuullista matkustaa kyseiselle toiminta-alueelle, kun hän poistuu UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta?

| 3) | Onko kansalaisuudeton henkilö, joka poistuu UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, koska hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on vakavasti uhattuna sillä toiminta-alueella, jossa hän tosiasiallisesti asuu, ja koska UNRWA:n on mahdotonta antaa hänelle siellä suojelua tai apua, 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla suoraan oikeutettu direktiivin mukaisiin etuihin, jos hän on aiemmin siirtynyt kyseiselle toiminta-alueelle ilman, että hänen henkilökohtainen turvallisuutensa olisi ollut vakavasti uhattuna sillä toiminta-alueella, jossa hänen entinen asuinpaikkansa sijaitsee, ja ilman että hän olisi voinut luottaa siirtymishetkellä vallinneiden olosuhteiden perusteella siihen, että hän saa UNRWA:lta suojelua tai apua sillä toiminta-alueella, jolle hän siirtyy, ja että hän voi palata lähitulevaisuudessa sille toiminta-alueelle, jossa hänen siihenastinen asuinpaikkansa sijaitsee? |
| --- | --- |

3)

Onko kansalaisuudeton henkilö, joka poistuu UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, koska hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on vakavasti uhattuna sillä toiminta-alueella, jossa hän tosiasiallisesti asuu, ja koska UNRWA:n on mahdotonta antaa hänelle siellä suojelua tai apua, 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla suoraan oikeutettu direktiivin mukaisiin etuihin, jos hän on aiemmin siirtynyt kyseiselle toiminta-alueelle ilman, että hänen henkilökohtainen turvallisuutensa olisi ollut vakavasti uhattuna sillä toiminta-alueella, jossa hänen entinen asuinpaikkansa sijaitsee, ja ilman että hän olisi voinut luottaa siirtymishetkellä vallinneiden olosuhteiden perusteella siihen, että hän saa UNRWA:lta suojelua tai apua sillä toiminta-alueella, jolle hän siirtyy, ja että hän voi palata lähitulevaisuudessa sille toiminta-alueelle, jossa hänen siihenastinen asuinpaikkansa sijaitsee?

| 4) | Arvioitaessa sitä, onko kansalaisuudettoman henkilön pakolaisasema jätettävä tunnustamatta suoraan, koska direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistetut edellytykset eivät enää täyty, kun kyseinen henkilö on poistunut UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, onko huomioon otettava ainoastaan se toiminta-alue, jossa viimeisin pysyvä asuinpaikka sijaitsee? Jos vastaus on kieltävä, onko vastaavasti otettava huomioon myös ne alueet, jotka 2 kohdan mukaan ovat merkityksellisiä lähtöhetkellä? Jos vastaus on kieltävä, minkä kriteerien perusteella määritetään ne alueet, jotka on otettava huomioon silloin, kun hakemuksesta päätetään? Edellyttääkö direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistettujen edellytysten lakkaaminen, että kyseisen toiminta-alueen (kokonaan tai osittain valtion alaiset) laitokset ovat valmiita ottamaan kansalaisuudettoman henkilön (jälleen) vastaan? |
| --- | --- |

4)

Arvioitaessa sitä, onko kansalaisuudettoman henkilön pakolaisasema jätettävä tunnustamatta suoraan, koska direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistetut edellytykset eivät enää täyty, kun kyseinen henkilö on poistunut UNRWA:n mandaattiin kuuluvalta alueelta, onko huomioon otettava ainoastaan se toiminta-alue, jossa viimeisin pysyvä asuinpaikka sijaitsee? Jos vastaus on kieltävä, onko vastaavasti otettava huomioon myös ne alueet, jotka 2 kohdan mukaan ovat merkityksellisiä lähtöhetkellä? Jos vastaus on kieltävä, minkä kriteerien perusteella määritetään ne alueet, jotka on otettava huomioon silloin, kun hakemuksesta päätetään? Edellyttääkö direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistettujen edellytysten lakkaaminen, että kyseisen toiminta-alueen (kokonaan tai osittain valtion alaiset) laitokset ovat valmiita ottamaan kansalaisuudettoman henkilön (jälleen) vastaan?

| 5) | Mikäli direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistettujen edellytysten täyttymisen tai lakkaamisen yhteydessä merkitystä on toiminta-alueella, jossa henkilöllä on (viimeisin) pysyvä asuinpaikka, mitkä kriteerit ovat ratkaisevia pysyvän asuinpaikan perustelemisen kannalta? Onko edellytyksenä, että oleskelu on lainmukaista ja että oleskeluvaltio on myöntänyt oleskeluluvan? Jos vastaus on kieltävä, onko edellytyksenä vähintään se, että toiminta-alueen vastuussa olevat elimet ovat tietoisesti sallineet kyseisen kansalaisuudettoman henkilön oleskelun? Jos vastaus on myöntävä, onko vastuussa olevien elinten oltava käytännössä tietoisia yksittäisen kansalaisuudettoman henkilön oleskelusta vai riittääkö, että ne sallivat tietoisesti kyseisen henkilön oleskelun suuremman henkilöryhmän jäsenenä? Jos vastaus on kieltävä, riittääkö pelkästään pidempi tosiasiallinen oleskelu? |
| --- | --- |

5)

Mikäli direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä vahvistettujen edellytysten täyttymisen tai lakkaamisen yhteydessä merkitystä on toiminta-alueella, jossa henkilöllä on (viimeisin) pysyvä asuinpaikka, mitkä kriteerit ovat ratkaisevia pysyvän asuinpaikan perustelemisen kannalta? Onko edellytyksenä, että oleskelu on lainmukaista ja että oleskeluvaltio on myöntänyt oleskeluluvan? Jos vastaus on kieltävä, onko edellytyksenä vähintään se, että toiminta-alueen vastuussa olevat elimet ovat tietoisesti sallineet kyseisen kansalaisuudettoman henkilön oleskelun? Jos vastaus on myöntävä, onko vastuussa olevien elinten oltava käytännössä tietoisia yksittäisen kansalaisuudettoman henkilön oleskelusta vai riittääkö, että ne sallivat tietoisesti kyseisen henkilön oleskelun suuremman henkilöryhmän jäsenenä? Jos vastaus on kieltävä, riittääkö pelkästään pidempi tosiasiallinen oleskelu?

---

(1)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. 9).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Potsdam (Saksa) on esittänyt 11.7.2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML

(Asia C-529/19)

(2019/C 348/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Potsdam

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

Vastaaja: ML

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kuluttajadirektiivin (1) 16 artiklan c alakohdassa säädetty peruuttamisoikeus suljettu pois myös silloin, kun tavarat tosin valmistetaan kuluttajan vaatimusten mukaisesti mutta myyjä ei ole vielä aloittanut valmistusta ja myyjä itse eikä kolmas olisi mukauttanut niitä kuluttajan luona? Riippuuko kysymykseen annettava vastaus siitä, olisiko tavarat voitu saattaa takaisin siihen muotoon, jossa ne olivat ennen niiden saattamista yksilölliseen muotoon, vain vähäisin entisöintikustannuksin eli kustannuksin, joiden suuruus on noin viisi prosenttia tavaroiden arvosta?

---

(1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – WV v. Landkreis Harburg

(Asia C-540/19)

(2019/C 348/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: WV

Vastapuoli: Landkreis Harburg

Ennakkoratkaisukysymykset

Voiko julkisyhteisö, joka on tarjonnut elatusvelkojalle julkisoikeudellisten sääntöjen mukaisia sosiaalihuollon etuuksia, vedota asetuksen (1) 3 artiklan b alakohdan mukaiseen elatusvelkojan asuinpaikan tuomioistuimen toimivaltaan, kun se takautumisoikeutensa nojalla perii elatusvelkojan yksityisoikeudellista elatussaatavaa elatusvelvolliselta sen siirryttyä sille suoraan lain nojalla?

---

(1)  Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18.12.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 4/2009 (EUVL 2009, L 7, s. 1).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/7 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.7.2019 – BZ v. Westerwaldkreis

(Asia C-546/19)

(2019/C 348/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BZ

Vastaaja: Westerwaldkreis

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | a) | Kuuluuko maahantulokielto, joka määrätään kolmannen maan kansalaiselle muista kuin maahanmuuttoon liittyvistä syistä, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) soveltamisalaan ainakin silloin, kun jäsenvaltio ei ole käyttänyt tämän direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Kuuluuko maahantulokielto, joka määrätään kolmannen maan kansalaiselle muista kuin maahanmuuttoon liittyvistä syistä, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) soveltamisalaan ainakin silloin, kun jäsenvaltio ei ole käyttänyt tämän direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta?

| b) | Jos ensimmäisen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi: Eikö tällainen maahantulokielto kuulu direktiivin 2008/115/EY soveltamisalaan silloinkaan, kun kolmannen maan kansalainen jo riippumatta hänelle annetusta karkotuspäätöksestä, johon maahantulokielto liittyy, oleskelee laittomasti ja siten lähtökohtaisesti kuuluu direktiivin soveltamisalaan? |
| --- | --- |

b)

Jos ensimmäisen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi: Eikö tällainen maahantulokielto kuulu direktiivin 2008/115/EY soveltamisalaan silloinkaan, kun kolmannen maan kansalainen jo riippumatta hänelle annetusta karkotuspäätöksestä, johon maahantulokielto liittyy, oleskelee laittomasti ja siten lähtökohtaisesti kuuluu direktiivin soveltamisalaan?

| c) | Kuuluuko muista kuin maahanmuuttoon liittyvistä syistä määrättyihin maahantulokieltoihin sellainen maahantulokielto, joka määrätään yleiseen turvallisuuteen ja järjestykseen liittyvien syiden perusteella (nyt esillä olevassa asiassa yksinomaan yleisestävyyteen liittyvien syiden perusteella terrorismin torjumiseksi) annetun karkotuspäätöksen yhteydessä? |
| --- | --- |

c)

Kuuluuko muista kuin maahanmuuttoon liittyvistä syistä määrättyihin maahantulokieltoihin sellainen maahantulokielto, joka määrätään yleiseen turvallisuuteen ja järjestykseen liittyvien syiden perusteella (nyt esillä olevassa asiassa yksinomaan yleisestävyyteen liittyvien syiden perusteella terrorismin torjumiseksi) annetun karkotuspäätöksen yhteydessä?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että nyt esillä oleva maahantulokielto kuuluu direktiivin 2008/115/EY soveltamisalaan:






  a) | Seuraako palauttamispäätöksen (nyt esillä olevassa asiassa maastapoistamisuhan) hallinnollisesta kumoamisesta, että samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa määrätystä direktiivin 2008/115/EY 3 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetusta maahantulokiellosta tulee lainvastainen? |
| --- | --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että nyt esillä oleva maahantulokielto kuuluu direktiivin 2008/115/EY soveltamisalaan:

a)

Seuraako palauttamispäätöksen (nyt esillä olevassa asiassa maastapoistamisuhan) hallinnollisesta kumoamisesta, että samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa määrätystä direktiivin 2008/115/EY 3 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetusta maahantulokiellosta tulee lainvastainen?

| b) | Aiheutuuko tämä oikeudellinen seuraus myös silloin, kun palauttamispäätöstä edeltävä hallinnollinen karkotuspäätös on saanut lainvoiman? |
| --- | --- |

b)

Aiheutuuko tämä oikeudellinen seuraus myös silloin, kun palauttamispäätöstä edeltävä hallinnollinen karkotuspäätös on saanut lainvoiman?

---

(1)  EUVL 2008, L 348, s. 98.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/8

---

Kanne 22.7.2019 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

(asia C-559/19)

(2019/C 348/10)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes, E. Manhaeve ja E. Sanfrutos Cano)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä sen liitteessä V olevan 1 artiklan a alakohdan ja 2.1.2 kohdan, 5 artiklan, luettuna yhdessä sen liitteessä II olevan 2.2 kohdan ja 11 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan a, c ja e alakohdan ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan tarvittavia toimenpiteitä ehkäistäkseen Doñanan alueen pohjavesimuodostumien tilan huononemisen, koska se ei tehnyt riskialttiiden pohjavesimuodostumien ominaispiirteiden lisätarkastelua eikä määritellyt tarvittavia toimenpiteitä ja koska se ei merkinnyt Guadalquivir-joen vesivarojen hallintasuunnitelman toimintaohjelmaan asianmukaisia perustoimenpiteitä ja täydentäviä toimenpiteitä |
| --- | --- |

—

On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä sen liitteessä V olevan 1 artiklan a alakohdan ja 2.1.2 kohdan, 5 artiklan, luettuna yhdessä sen liitteessä II olevan 2.2 kohdan ja 11 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan a, c ja e alakohdan ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan tarvittavia toimenpiteitä ehkäistäkseen Doñanan alueen pohjavesimuodostumien tilan huononemisen, koska se ei tehnyt riskialttiiden pohjavesimuodostumien ominaispiirteiden lisätarkastelua eikä määritellyt tarvittavia toimenpiteitä ja koska se ei merkinnyt Guadalquivir-joen vesivarojen hallintasuunnitelman toimintaohjelmaan asianmukaisia perustoimenpiteitä ja täydentäviä toimenpiteitä

| — | On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan asianmukaisia toimenpiteitä ehkäistäkseen niiden luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen tilan huononemisen, joiden vuoksi kyseessä olevat alueet määriteltiin (ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste ja ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ja Montes de Moguer) |
| --- | --- |

—

On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan asianmukaisia toimenpiteitä ehkäistäkseen niiden luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen tilan huononemisen, joiden vuoksi kyseessä olevat alueet määriteltiin (ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste ja ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ja Montes de Moguer)

| — | Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä V olevan 1 artiklan a alakohdan ja 2.1.2 kohdan kanssa, mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättäminen
  Direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ehkäistä kaikkien pohjavesimuodostumien tilan heikkeneminen. Tätä säännöstä on luettava yhdessä saman direktiivin 1 artiklan a alakohdan kanssa, jossa täsmennetään ympäristötavoitteet, jotka jäsenvaltioiden on saavutettava pohjavesien osalta, ja sen liitteessä V olevan 2.1.2 kohdan kanssa, jossa määritellään pohjavesien hyvä määrällinen tila. Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä ehkäistäkseen Doñanan alueen pohjavesimuodostumien liikakäytöstä aiheutuvan heikkenemisen. Näin ollen komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä V olevan 2.1.2 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan. |
| --- | --- |

1)

Direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä V olevan 1 artiklan a alakohdan ja 2.1.2 kohdan kanssa, mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättäminen

Direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ehkäistä kaikkien pohjavesimuodostumien tilan heikkeneminen. Tätä säännöstä on luettava yhdessä saman direktiivin 1 artiklan a alakohdan kanssa, jossa täsmennetään ympäristötavoitteet, jotka jäsenvaltioiden on saavutettava pohjavesien osalta, ja sen liitteessä V olevan 2.1.2 kohdan kanssa, jossa määritellään pohjavesien hyvä määrällinen tila. Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä ehkäistäkseen Doñanan alueen pohjavesimuodostumien liikakäytöstä aiheutuvan heikkenemisen. Näin ollen komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä V olevan 2.1.2 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan.

| 2) | Direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättäminen
  Direktiivin 2000/60/EY 5 artiklassa säädetään menettelystä, jota vesipiirin määrittelemisessä on noudatettava, ja siinä edellytetään, että kullekin vesipiirille tehdään ominaispiirteiden analysointi, tarkastelu ihmistoiminnan vaikutuksesta pintavesien ja pohjaveden tilaan ja vedenkäytön taloudellinen analyysi. Jos ominaispiirteiden alkutarkastelun jälkeen havaitaan tiettyyn pohjavesimuodostumaan liittyvä riski, jäsenvaltioiden on suoritettava direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan mukainen lisätarkastelu. Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole soveltanut asianmukaisesti direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, koska se ei suorittanut Doñanan alueen riskialttiiden pohjavesimuodostumien lisätarkastelua eikä myöskään määritellyt tarvittavia toimenpiteitä. Näin ollen komissio toteaa, että Espanjan kuningaskunta on laiminlyönyt direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättäminen

Direktiivin 2000/60/EY 5 artiklassa säädetään menettelystä, jota vesipiirin määrittelemisessä on noudatettava, ja siinä edellytetään, että kullekin vesipiirille tehdään ominaispiirteiden analysointi, tarkastelu ihmistoiminnan vaikutuksesta pintavesien ja pohjaveden tilaan ja vedenkäytön taloudellinen analyysi. Jos ominaispiirteiden alkutarkastelun jälkeen havaitaan tiettyyn pohjavesimuodostumaan liittyvä riski, jäsenvaltioiden on suoritettava direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan mukainen lisätarkastelu. Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole soveltanut asianmukaisesti direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, koska se ei suorittanut Doñanan alueen riskialttiiden pohjavesimuodostumien lisätarkastelua eikä myöskään määritellyt tarvittavia toimenpiteitä. Näin ollen komissio toteaa, että Espanjan kuningaskunta on laiminlyönyt direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä II olevan 2.2 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan.

| 3) | Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan a, c ja e alakohdan ja 4 alakohdan täytäntöönpanon laiminlyönti
  Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden ”on huolehdittava, että kullekin vesipiirille tai jäsenvaltion alueella olevalle kansainvälisen vesipiirin osalle laaditaan toimenpideohjelma, jossa otetaan huomioon 5 artiklassa edellytettyjen analyysien ja tarkastelujen tulokset ja jonka tarkoituksena on saavuttaa 4 artiklan mukaiset tavoitteet”. Sen 3 kohdan a, c ja e alakohdassa yksilöidään joitakin perustoimenpiteitä, joita toimenpideohjelmaan tulee kuulua. Saman säännöksen 4 kohdassa viitataan täydentäviin toimenpiteisiin, jotka suunnitellaan ja toteutetaan perustoimenpiteiden lisäksi. Komissio katsoo, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan a, c ja e alakohdan ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei merkinnyt Guadalquivir-joen vesipiirin hoitosuunnitelmaan asianmukaisia perustoimenpiteitä ja täydentäviä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

3)

Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan a, c ja e alakohdan ja 4 alakohdan täytäntöönpanon laiminlyönti

Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden ”on huolehdittava, että kullekin vesipiirille tai jäsenvaltion alueella olevalle kansainvälisen vesipiirin osalle laaditaan toimenpideohjelma, jossa otetaan huomioon 5 artiklassa edellytettyjen analyysien ja tarkastelujen tulokset ja jonka tarkoituksena on saavuttaa 4 artiklan mukaiset tavoitteet”. Sen 3 kohdan a, c ja e alakohdassa yksilöidään joitakin perustoimenpiteitä, joita toimenpideohjelmaan tulee kuulua. Saman säännöksen 4 kohdassa viitataan täydentäviin toimenpiteisiin, jotka suunnitellaan ja toteutetaan perustoimenpiteiden lisäksi. Komissio katsoo, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan a, c ja e alakohdan ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei merkinnyt Guadalquivir-joen vesipiirin hoitosuunnitelmaan asianmukaisia perustoimenpiteitä ja täydentäviä toimenpiteitä.

| 4) | Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, täytäntöönpanon laiminlyönti
  Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdassa asetetaan ennaltaehkäisemisen periaatteen mukaisesti yleinen suojelua koskeva velvollisuus ehkäistä elinympäristöjen heikentyminen sekä niitä lajeja koskevat häiriöt, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattavat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin. Saman direktiivin 7 artiklan nojalla tämä suojelua koskeva velvollisuus koskee myös erityisiksi lintujensuojelualueiksi [luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston] direktiivin 79/409/ETY (3) mukaisesti luokiteltuja alueita. Komission mukaan Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei saattanut voimaan asianmukaisia toimenpiteitä ehkäistäkseen niiden luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen tilan huononemisen, joiden vuoksi alueet ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste ja ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ja Montes de Moguer määriteltiin. |
| --- | --- |

4)

Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, täytäntöönpanon laiminlyönti

Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdassa asetetaan ennaltaehkäisemisen periaatteen mukaisesti yleinen suojelua koskeva velvollisuus ehkäistä elinympäristöjen heikentyminen sekä niitä lajeja koskevat häiriöt, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattavat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin. Saman direktiivin 7 artiklan nojalla tämä suojelua koskeva velvollisuus koskee myös erityisiksi lintujensuojelualueiksi [luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annetun neuvoston] direktiivin 79/409/ETY (3) mukaisesti luokiteltuja alueita. Komission mukaan Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä sen 7 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei saattanut voimaan asianmukaisia toimenpiteitä ehkäistäkseen niiden luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen tilan huononemisen, joiden vuoksi alueet ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste ja ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ja Montes de Moguer määriteltiin.

---

(1)  EYVL 2000, L 327, s. 1.

(2)  EYVL 1992, L 206, s. 7.

(3)  EYVL 1979, L 103, s. 1.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/10

---

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 6.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-20/17, Unkari v. komissio, 27.6.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-596/19 P)

(2019/C 348/11)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja P.-J. Loewenthal)

Muut osapuolet: Unkari ja Puolan tasavalta

Vaatimukset

| — | Unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-20/17, Unkari v. komissio, 27.6.2019 antama tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

Unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-20/17, Unkari v. komissio, 27.6.2019 antama tuomio on kumottava

| — | Unkarin unionin yleisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen toinen ja kolmas kanneperuste, joilla tämä vetosi perustelujen puutteellisuuteen ja toimivallan ylittämiseen, on hylättävä ja Unkari on velvoitettava vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa. |
| --- | --- |

—

Unkarin unionin yleisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen toinen ja kolmas kanneperuste, joilla tämä vetosi perustelujen puutteellisuuteen ja toimivallan ylittämiseen, on hylättävä ja Unkari on velvoitettava vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

| — | Toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle, jotta tämä antaisi uuden ratkaisun, jossa se lausuu perusteista, joita ei ole vielä tutkittu, ja määrää, että oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle, jotta tämä antaisi uuden ratkaisun, jossa se lausuu perusteista, joita ei ole vielä tutkittu, ja määrää, että oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa päätetään myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio väittää ensimmäisen valitusperusteen yhteydessä, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska se totesi, ettei Unkarin mainosveron progressiivisiin verokantoihin perustuva rakenne ollut valikoiva. Komissio esittää väitteelleen seuraavat kolme perustelua:

| — | Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 78–83 kohdassa virheellisesti, että komissio oli sivuuttanut viitejärjestelmän yksilöimisen yhteydessä virheellisesti Unkarin mainosveron verokannan progressiivisuuden. Komission mukaan sen päätöksessään ehdottama lähestymistapa on unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen vastaisesti oikeuskäytännön mukainen. Niinpä unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen viitejärjestelmän valinnassa. |
| --- | --- |

—

Ensimmäiseksi unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 78–83 kohdassa virheellisesti, että komissio oli sivuuttanut viitejärjestelmän yksilöimisen yhteydessä virheellisesti Unkarin mainosveron verokannan progressiivisuuden. Komission mukaan sen päätöksessään ehdottama lähestymistapa on unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen vastaisesti oikeuskäytännön mukainen. Niinpä unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen viitejärjestelmän valinnassa.

| — | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki valituksenalaisen tuomion 84–90 kohdassa virheen, kun se totesi, että komissio oli yksilöinyt virheellisesti mainosveron tavoitteen, jonka valossa vertailtavuutta arvioidaan. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vertailtavuuden arvioimisen näkökulmasta merkitystä on vain veron sillä tavoitteella, johon toimenpide liittyy, eli verotettavan tapahtuman määrittämällä toimenpiteen verotuksellisella tavoitteella. Muut tavoitteet, kuten esimerkiksi maksukyky, ovat merkityksellisiä vain sen arvioinnin kannalta, voidaanko veroon liittyvä erilainen kohtelu oikeuttaa, jos ne liittyvät kiinteästi veron luonteeseen. Niinpä se, että unionin yleinen tuomioistuin vetoaa vertailtavuuden arvioinnin yhteydessä mainosveron väitettyyn uudelleenjakotavoitteeseen, merkitsee oikeudellista virhettä. |
| --- | --- |

—

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki valituksenalaisen tuomion 84–90 kohdassa virheen, kun se totesi, että komissio oli yksilöinyt virheellisesti mainosveron tavoitteen, jonka valossa vertailtavuutta arvioidaan. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vertailtavuuden arvioimisen näkökulmasta merkitystä on vain veron sillä tavoitteella, johon toimenpide liittyy, eli verotettavan tapahtuman määrittämällä toimenpiteen verotuksellisella tavoitteella. Muut tavoitteet, kuten esimerkiksi maksukyky, ovat merkityksellisiä vain sen arvioinnin kannalta, voidaanko veroon liittyvä erilainen kohtelu oikeuttaa, jos ne liittyvät kiinteästi veron luonteeseen. Niinpä se, että unionin yleinen tuomioistuin vetoaa vertailtavuuden arvioinnin yhteydessä mainosveron väitettyyn uudelleenjakotavoitteeseen, merkitsee oikeudellista virhettä.

| — | Kolmanneksi komissio katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 91–105 kohdassa ilmaisema näkemys, jonka mukaan komissio teki virheen, kun se totesi, ettei uudelleenjakotavoite oikeuta liikevaihtoon perustuvaa veron progressiivisuutta, on virheellinen. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan Unkarin mainosvero ei ole syrjivä ja että sillä on uudelleenjakotavoite, perustuu komission mukaan virheelliseen oletukseen siitä, että liikevaihdoltaan suurempien yritysten voitotkin ovat väistämättä suurempia kuin yrityksillä, joiden liikevaihto on pienempi. Tämän virheellisen oletuksen seurauksena unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se hyväksyi veron aiheuttaman erilaisen kohtelun oikeuttamisperusteeksi tavoitteen, joka ei kuulu kyseisen veron luonteeseen. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin käänsi kyseisen virheellisen oletuksen hyväksymisen vuoksi todistustaakan perusteettomasti ja velvoitti komission osoittamaan, ettei Unkarin mainosveron verokantoja voida oikeuttaa väitetyllä uudelleenjakotavoitteella. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi komissio katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 91–105 kohdassa ilmaisema näkemys, jonka mukaan komissio teki virheen, kun se totesi, ettei uudelleenjakotavoite oikeuta liikevaihtoon perustuvaa veron progressiivisuutta, on virheellinen. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan Unkarin mainosvero ei ole syrjivä ja että sillä on uudelleenjakotavoite, perustuu komission mukaan virheelliseen oletukseen siitä, että liikevaihdoltaan suurempien yritysten voitotkin ovat väistämättä suurempia kuin yrityksillä, joiden liikevaihto on pienempi. Tämän virheellisen oletuksen seurauksena unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se hyväksyi veron aiheuttaman erilaisen kohtelun oikeuttamisperusteeksi tavoitteen, joka ei kuulu kyseisen veron luonteeseen. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin käänsi kyseisen virheellisen oletuksen hyväksymisen vuoksi todistustaakan perusteettomasti ja velvoitti komission osoittamaan, ettei Unkarin mainosveron verokantoja voida oikeuttaa väitetyllä uudelleenjakotavoitteella.

Toisen valitusperusteensa yhteydessä komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa virheellisesti, koska se totesi, että mahdollisuus vähentää 50 prosenttia tappioista ei ollut valikoiva. Ensinnäkään kyseinen toimenpide ei ole komission mukaan sopusoinnussa sen viitejärjestelmän kanssa, johon toimenpiteen oletetaan kuuluvan, koska sen ansiosta verovelvolliset, jotka maksavat veron liikevaihtonsa perusteella, voivat vähentää siirretyt tappiot, mikä ei ilmennä yrityksen voittoja. Toiseksi mahdollisuus ei unionin yleisen tuomioistuimen toteaman vastaisesti ole luonteeltaan yleinen eikä riipu sattumanvaraisista seikoista vaan ne, jotka hyötyvät edelliseen verokauteen kytketystä toimenpiteestä, on mahdollista yksilöidä silloin, kun vero otetaan käyttöön.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/11 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Špecializovaný trestný súd (Slovakia) on esittänyt 9.8.2019 – Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky v. TG ja UF

(asia C-603/19)

(2019/C 348/12)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Špecializovaný trestný súd

Pääasian asianosaiset

Syyttäjä: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

Syytetyt: TG ja UF

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista 25.10.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2012/29/EU (1) (erityisesti oikeutta osallistua aktiivisesti rikosoikeudelliseen menettelyyn ja oikeutta saada vahingonkorvausta rikosoikeudellisessa menettelyssä), joka ei sellaisenaan koske ainoastaan luonnollista henkilöä tuntevana olentona, soveltaa oikeushenkilöön ja valtioon eli valtion viranomaisiin, jos kansallisen lainsäädännön nojalla niillä voi olla uhrin asema rikosoikeudellisessa menettelyssä? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista 25.10.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2012/29/EU (1) (erityisesti oikeutta osallistua aktiivisesti rikosoikeudelliseen menettelyyn ja oikeutta saada vahingonkorvausta rikosoikeudellisessa menettelyssä), joka ei sellaisenaan koske ainoastaan luonnollista henkilöä tuntevana olentona, soveltaa oikeushenkilöön ja valtioon eli valtion viranomaisiin, jos kansallisen lainsäädännön nojalla niillä voi olla uhrin asema rikosoikeudellisessa menettelyssä?

| 2) | Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö (2) Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 ja 47 artiklan, SEUT 325 artiklan ja rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (3) 38 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukainen, luettuna yhdessä rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11.7.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1681/94 (4) kanssa, jonka mukaan valtio ei voi vaatia rikosoikeudellisessa menettelyssä korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut syytetyn petollisesta menettelystä, jonka seurauksena on Euroopan unionin varojen väärinkäyttö, ja kun valtio ei voi rikosprosessilain 256 §:n 3 momentin mukaan hakea muutosta tuomioistuimen päätökseen, jonka mukaan valtio tai toimivaltainen valtion viranomainen ei voi olla vahingonkorvaukseen oikeutettu osapuoli pääasian käsittelyssä, eikä valtiolla ole käytössään muuta menettelytapaa, jonka avulla se voisi hakea korvausta, minkä seurauksena valtiolla ei ole oikeutta saada korvausta syytetyltä omaisuudelle ja omistusoikeuksille aiheutuneesta vahingosta rikosprosessilain 50 §:n mukaisesti? |
| --- | --- |

2)

Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö (2) Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 ja 47 artiklan, SEUT 325 artiklan ja rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (3) 38 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukainen, luettuna yhdessä rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11.7.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1681/94 (4) kanssa, jonka mukaan valtio ei voi vaatia rikosoikeudellisessa menettelyssä korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut syytetyn petollisesta menettelystä, jonka seurauksena on Euroopan unionin varojen väärinkäyttö, ja kun valtio ei voi rikosprosessilain 256 §:n 3 momentin mukaan hakea muutosta tuomioistuimen päätökseen, jonka mukaan valtio tai toimivaltainen valtion viranomainen ei voi olla vahingonkorvaukseen oikeutettu osapuoli pääasian käsittelyssä, eikä valtiolla ole käytössään muuta menettelytapaa, jonka avulla se voisi hakea korvausta, minkä seurauksena valtiolla ei ole oikeutta saada korvausta syytetyltä omaisuudelle ja omistusoikeuksille aiheutuneesta vahingosta rikosprosessilain 50 §:n mukaisesti?

| 3) | Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7.5.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98, (5) luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12.1.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001 (6) 2 artiklan 2 kohdan kanssa, 2 artiklassa tarkoitettua käsitettä ”sama yritys” tulkittava ainoastaan muodollisesti siten, että ratkaisevana tekijänä on se, onko kansallisen lainsäädännön nojalla kyse toimijoista, joista kukin on itsenäinen oikeushenkilö, jolloin valtionapua voidaan myöntää 100 000 euron rajaan saakka jokaiselle näistä yhtiöistä, vai onko ratkaisevaa se, että nämä yhtiöt, joiden toiminnan ja johdon taustalla ovat samat henkilöt, vaikuttaisivat muodostavan yhden yhtiön määräysvallassa olevien yhtiöiden kokonaisuuden, jolloin on niin, että vaikka kansallisen lainsäädännön mukaan nämä yhtiöt ovat kukin itsenäisiä oikeushenkilöitä, niitä on pidettävä ”samana yrityksenä”, jolloin 100 000 euron suuruinen valtionapu voidaan myöntää yhtiökokonaisuudelle vain kerran? |
| --- | --- |

3)

Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7.5.1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98, (5) luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12.1.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001 (6) 2 artiklan 2 kohdan kanssa, 2 artiklassa tarkoitettua käsitettä ”sama yritys” tulkittava ainoastaan muodollisesti siten, että ratkaisevana tekijänä on se, onko kansallisen lainsäädännön nojalla kyse toimijoista, joista kukin on itsenäinen oikeushenkilö, jolloin valtionapua voidaan myöntää 100 000 euron rajaan saakka jokaiselle näistä yhtiöistä, vai onko ratkaisevaa se, että nämä yhtiöt, joiden toiminnan ja johdon taustalla ovat samat henkilöt, vaikuttaisivat muodostavan yhden yhtiön määräysvallassa olevien yhtiöiden kokonaisuuden, jolloin on niin, että vaikka kansallisen lainsäädännön mukaan nämä yhtiöt ovat kukin itsenäisiä oikeushenkilöitä, niitä on pidettävä ”samana yrityksenä”, jolloin 100 000 euron suuruinen valtionapu voidaan myöntää yhtiökokonaisuudelle vain kerran?

| 4) | Onko 26.7.1995 tehtyä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta (7) sovellettaessa ymmärrettävä käsite ”vahinko” siten, että sillä tarkoitetaan vain sitä perusteettomasti saatujen varojen osaa, joka liittyy suoranaisesti petolliseen menettelyyn, vai tarkoitetaanko sillä myös sitä osaa, joka liittyy tosiasiallisesti toteutettuihin ja uskottavasti toteen näytettyihin kuluihin ja avustuksen käyttöön, jos näytetään toteen, että niiden käyttö on ollut väistämätöntä petollisen menettelyn peittelemiseksi, petollisen menettelyn selvittämisen viivyttämiseksi ja myönnetyn valtionavun koko määrän saamiseksi? |
| --- | --- |

4)

Onko 26.7.1995 tehtyä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta (7) sovellettaessa ymmärrettävä käsite ”vahinko” siten, että sillä tarkoitetaan vain sitä perusteettomasti saatujen varojen osaa, joka liittyy suoranaisesti petolliseen menettelyyn, vai tarkoitetaanko sillä myös sitä osaa, joka liittyy tosiasiallisesti toteutettuihin ja uskottavasti toteen näytettyihin kuluihin ja avustuksen käyttöön, jos näytetään toteen, että niiden käyttö on ollut väistämätöntä petollisen menettelyn peittelemiseksi, petollisen menettelyn selvittämisen viivyttämiseksi ja myönnetyn valtionavun koko määrän saamiseksi?

---

(1)  EUVL 2012, L 315, s. 57.

(2)  Najvyšší súd Slovenskej republikyn rikosoikeudellisen kollegion 29.11.2017 antama lausunto.

(3)  Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 (EYVL 1991, L 161, s. 1).

(4)  Rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11.7.1994 annettu komission asetus (EY) N:o 1681/94 (EYVL 1994, L 178, s. 43)

(5)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7.5.1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 994/98 (EYVL 1998, L 142, s. 1).

(6)  EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12.1.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 69/2001 (EYVL 2001, L 10, s. 30).

(7)  EYVL 1995, C 316, s. 49.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/12 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne (Ranska) on esittänyt 13.8.2019 – BNP Paribas Personal Finance SA v. VE

(asia C-609/19)

(2019/C 348/13)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BNP Paribas Personal Finance SA

Vastaaja: VE

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 93/13 (1) 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan pääkohteena ovat toisistaan erottamattomasti ehdot, joissa määrätään, että laina maksetaan takaisin kiinteämääräisinä erinä, joilla katetaan ensin korot, ja joiden mukaan sopimuksen kestoa voidaan pidentää ja eriä suurentaa jäljellä olevan määrän kattamiseksi, kun jäljellä oleva määrä voi kasvaa merkittävästi vaihtokurssien vaihtelujen johdosta? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 93/13 (1) 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan pääkohteena ovat toisistaan erottamattomasti ehdot, joissa määrätään, että laina maksetaan takaisin kiinteämääräisinä erinä, joilla katetaan ensin korot, ja joiden mukaan sopimuksen kestoa voidaan pidentää ja eriä suurentaa jäljellä olevan määrän kattamiseksi, kun jäljellä oleva määrä voi kasvaa merkittävästi vaihtokurssien vaihtelujen johdosta?

| 2) | Onko direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ehdot, joissa määrätään, että laina maksetaan takaisin kiinteämääräisinä erinä, joilla katetaan ensin korot, ja joiden mukaan sopimuksen kestoa voidaan pidentää ja eriä suurentaa jäljellä olevan määrän kattamiseksi, kun jäljellä oleva määrä voi kasvaa merkittävästi vaihtokurssien vaihtelujen johdosta, aiheuttavat huomattavaa epätasapainoa sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille erityisesti siksi, että ne asettavat kuluttajan alttiiksi kohtuuttomalle valuuttariskille? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ehdot, joissa määrätään, että laina maksetaan takaisin kiinteämääräisinä erinä, joilla katetaan ensin korot, ja joiden mukaan sopimuksen kestoa voidaan pidentää ja eriä suurentaa jäljellä olevan määrän kattamiseksi, kun jäljellä oleva määrä voi kasvaa merkittävästi vaihtokurssien vaihtelujen johdosta, aiheuttavat huomattavaa epätasapainoa sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille erityisesti siksi, että ne asettavat kuluttajan alttiiksi kohtuuttomalle valuuttariskille?

| 3) | Onko direktiivin 93/13 4 artiklaa tulkittava siten, että sen mukaan ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan ehtojen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä on arvioitava sopimuksentekohetken ja ennakoitavissa olevan taloustilanteen – jota käsiteltävässä asiassa leimasivat vuosien 2007–2009 talousvaikeuksien vaikutukset valuuttakurssien vaihteluihin – valossa ja ottaen huomioon ammattimaisen lainanantajan pätevyys ja asiantuntemus sekä vilpitön mieli? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 93/13 4 artiklaa tulkittava siten, että sen mukaan ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan ehtojen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä on arvioitava sopimuksentekohetken ja ennakoitavissa olevan taloustilanteen – jota käsiteltävässä asiassa leimasivat vuosien 2007–2009 talousvaikeuksien vaikutukset valuuttakurssien vaihteluihin – valossa ja ottaen huomioon ammattimaisen lainanantajan pätevyys ja asiantuntemus sekä vilpitön mieli?

| 4) | Onko direktiivin 93/13 4 artiklaa tulkittava siten, että sen mukaan ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan ehtojen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä arvioitaessa on selvitettävä, onko pätevä ja asiantunteva ammattimainen lainanantaja esittänyt kuluttajalle tietoja, erityisesti laskelmia, jotka ovat olleet puhtaasti objektiivisia ja teoreettisia ja joissa ei ole otettu huomioon taloustilannetta, joka voi vaikuttaa valuuttakurssien vaihteluihin? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 93/13 4 artiklaa tulkittava siten, että sen mukaan ulkomaanvaluuttamääräisen ja kansallisessa valuutassa takaisin maksettavan lainan ehtojen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä arvioitaessa on selvitettävä, onko pätevä ja asiantunteva ammattimainen lainanantaja esittänyt kuluttajalle tietoja, erityisesti laskelmia, jotka ovat olleet puhtaasti objektiivisia ja teoreettisia ja joissa ei ole otettu huomioon taloustilannetta, joka voi vaikuttaa valuuttakurssien vaihteluihin?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/13

---

Valitus, jonka Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. on tehnyt 21.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-64/18, Alfamicro v. komissio, 28.6.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-623/19 P)

(2019/C 348/14)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Valittaja: Alfamicro - Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (edustajat: G. Gentil Anastácio ja D. Pirra Xarepe, advogados, sekä M. Stock da Cunha, advogada estagiária)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

| — | unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-64/18 (1) antama tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-64/18 (1) antama tuomio on kumottava

| — | komission 13.12.2017 antama päätös C(2017) 8839 final on kumottava |
| --- | --- |

—

komission 13.12.2017 antama päätös C(2017) 8839 final on kumottava

| — | Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja katsoo sopimussuhteisen luoton perustana olevan itse sopimuksen. Tämän seurauksena on niin, että jos komissiolla on ollut mahdollisuus esittää vaatimuksensa toteamiskanteessa, mutta se ei ole esittänyt niitä, se ei voi tuomion antamisen jälkeen antaa maksuunpanopäätöksiä tilinylitysluoton määristä.

Komissio käytti väärin harkintavaltaansa.

Toteamistuomiossaan (T-831/14) (2) unionin yleinen tuomioistuin lausui komission tukisopimukseen perustuvasta luotosta eikä – kuten unionin yleinen tuomioistuin väittää nyt virheellisesti – tarkastuksen kohteena olevaan ajanjaksoon liittyvistä kustannuksista, joiden osalta tukea ei voida myöntää.

Toteamiskanteesta (T-831/14) annetun tuomion tuomiolauselmassa ei mainita mitään rajoitusta luoton, ajanjakson eikä kulujen osalta.

Yhtä velvoitetta, joka on tukisopimuksen mukainen luotto, vastaa yksi maksuunpanopäätös.

On täysin epäloogista, että unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa lopullisesti luoton määrän, kun velkoja väittää, että kaikkia määriä ei ollut laskettu.

Kantaja väittää, että siitä hetkestä lähtien, kun toteamiskanne on nostettu unionin sopimussuhteeseen perustuvan luoton vahvistamiseksi, komission on kiellettyä antaa maksuunpanopäätöksiä ottamatta huomioon unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota.

Jos toteamiskanne koskee sopimussuhteeseen perustuvaa luottoa, jonka haltija komissio on velalliseen nähden, unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta vahvistaa luoton määrä sulkee pois komission toimivallan antaa maksuunpanopäätöksiä, joissa sivuutetaan tuomio.

---

(1)  EU:T:2019:453.

(2)  Ks. asia C-14/18 P.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/14

---

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-624/15., European Food ym. v. komissio, 18.6.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-638/19 P)

(2019/C 348/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja P.-J. Loewenthal,)

Muut osapuolet: European Food SA, Starmill SRL, Multipack SRL, Scandic Distilleries SA, Ioan Micula, Viorel Micula, European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Transilvania General Import-Export SRL, West Leasing International SRL, Espanjan kuningaskunta ja Unkari

Vaatimukset

| — | Unionin yleisen tuomioistuimen 18.6.2019 yhdistetyissä asioissa T-624/15, T-694/15 ja T-704/15, European food ym. v. komissio, antama tuomio (1) on kumottava |
| --- | --- |

—

Unionin yleisen tuomioistuimen 18.6.2019 yhdistetyissä asioissa T-624/15, T-694/15 ja T-704/15, European food ym. v. komissio, antama tuomio (1) on kumottava

| — | asiassa T-704/15 esitetyn ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa ja toisen kanneperusteen ensimmäinen osa on hylättävä |
| --- | --- |

—

asiassa T-704/15 esitetyn ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa ja toisen kanneperusteen ensimmäinen osa on hylättävä

| — | asiassa T-694/15 esitetyn toisen kanneperusteen ensimmäinen ja toinen osa on hylättävä |
| --- | --- |

—

asiassa T-694/15 esitetyn toisen kanneperusteen ensimmäinen ja toinen osa on hylättävä

| — | yhdistetyt asiat T-624/15, T-694/15 ja T-704/15 on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen niiden kanneperusteiden arvioimiseksi, joista ei ole lausuttu |
| --- | --- |

—

yhdistetyt asiat T-624/15, T-694/15 ja T-704/15 on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen niiden kanneperusteiden arvioimiseksi, joista ei ole lausuttu

| — | oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa on määrättävä myöhemmin. |
| --- | --- |

—

oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa on määrättävä myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi ja sovelsi virheellisesti SEUT 108 artiklaa ja/tai Romanian liittymisasiakirjan (2) liitteessä V olevaa 2 lukua ja arvioi tosiseikkoja oikeudellisesti virheellisellä tavalla katsoessaan, ettei komissiolla ollut toimivaltaa antaa riidanalaista päätöstä. (3)

| — | Komissio väittää ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että 22.2.2005 toteutetun kannustinjärjestelmän kumoaminen on toimenpide, jolla Romania myönsi tukea ruotsalaisille sijoittajille Ioan ja Viorel Miculalle sekä kolmelle heidän määräysvallassaan olleelle romanialaiselle yhtiölle (jäljempänä yhdessä Miculat). Komission mukaan tuki myönnettiin niin, että Romania maksoi korvausta kyseisen järjestelmän kumoamisesta, mikä tapahtui sen Euroopan unioniin liittymisen jälkeen. |
| --- | --- |

—

Komissio väittää ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että 22.2.2005 toteutetun kannustinjärjestelmän kumoaminen on toimenpide, jolla Romania myönsi tukea ruotsalaisille sijoittajille Ioan ja Viorel Miculalle sekä kolmelle heidän määräysvallassaan olleelle romanialaiselle yhtiölle (jäljempänä yhdessä Miculat). Komission mukaan tuki myönnettiin niin, että Romania maksoi korvausta kyseisen järjestelmän kumoamisesta, mikä tapahtui sen Euroopan unioniin liittymisen jälkeen.

| — | Toissijaisesti komissio väittää, että vaikka unionin yleinen tuomioistuin olisi ollut oikeassa katsoessaan, että tuen myöntänyt toimenpide oli kannustinjärjestelmän kumoaminen Romanian toimesta (quod non), komissio oli silti toimivaltainen antamaan riidanalaisen päätöksen Romanian liittymisasiakirjan liitteessä V olevan 2 luvun nojalla. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti komissio väittää, että vaikka unionin yleinen tuomioistuin olisi ollut oikeassa katsoessaan, että tuen myöntänyt toimenpide oli kannustinjärjestelmän kumoaminen Romanian toimesta (quod non), komissio oli silti toimivaltainen antamaan riidanalaisen päätöksen Romanian liittymisasiakirjan liitteessä V olevan 2 luvun nojalla.

Toisessa valitusperusteessaan komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi ja sovelsi virheellisesti Romanian liittymisasiakirjan 2 artiklaa ja unionin oikeuden ajallista soveltamista koskevia sääntöjä ja/tai vuoden 1995 Eurooppa-sopimusta (4) ja arvioi tosiseikkoja oikeudellisesti virheellisellä tavalla katsoessaan, ettei unionin oikeutta sovelleta myönnettyyn korvaukseen.

| — | Komissio väittää ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei unionin oikeutta sovelleta myönnettyyn korvaukseen sen johdosta, että kaikki korvauksen perustana olevat seikat olivat tapahtuneet ennen Romanian liittymistä unioniin. Korvauksen myöntäminen muodostaa komission mukaan liittymistä edeltäneen tilanteen tulevat vaikutukset siten, kuin tätä tarkoitetaan unionin oikeuden ajallista soveltamista koskevissa säännöissä. |
| --- | --- |

—

Komissio väittää ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei unionin oikeutta sovelleta myönnettyyn korvaukseen sen johdosta, että kaikki korvauksen perustana olevat seikat olivat tapahtuneet ennen Romanian liittymistä unioniin. Korvauksen myöntäminen muodostaa komission mukaan liittymistä edeltäneen tilanteen tulevat vaikutukset siten, kuin tätä tarkoitetaan unionin oikeuden ajallista soveltamista koskevissa säännöissä.

| — | Toissijaisesti komissio väittää, että vaikka unionin yleinen tuomioistuin olisi ollut oikeassa katsoessaan, ettei korvauksen myöntäminen muodostanut liittymistä edeltäneen tilanteen tulevia vaikutuksia (quad non), unionin oikeutta sovelletaan silti, koska vuoden 1995 Eurooppa-sopimusta, joka on osa unionin oikeutta, sovellettiin kaikkiin tähän korvaukseen johtaneisiin toimiin, jotka tapahtuivat ennen liittymistä. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti komissio väittää, että vaikka unionin yleinen tuomioistuin olisi ollut oikeassa katsoessaan, ettei korvauksen myöntäminen muodostanut liittymistä edeltäneen tilanteen tulevia vaikutuksia (quad non), unionin oikeutta sovelletaan silti, koska vuoden 1995 Eurooppa-sopimusta, joka on osa unionin oikeutta, sovellettiin kaikkiin tähän korvaukseen johtaneisiin toimiin, jotka tapahtuivat ennen liittymistä.

Kolmannessa kanneperusteessaan komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitsemalla virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja jättämällä soveltamatta vuoden 1995 Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 1 kohdan iii kohtaa, koska se katsoi, että riidanalaisella päätöksellä luokiteltiin virheellisesti välitysoikeuden myöntämä korvaus eduksi.

| — | Komissio katsoo ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, ettei komissiolla ollut toimivaltaa antaa riidanalaista päätöstä ja ettei unionin oikeutta sovellettu myönnettyyn korvaukseen. |
| --- | --- |

—

Komissio katsoo ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, ettei komissiolla ollut toimivaltaa antaa riidanalaista päätöstä ja ettei unionin oikeutta sovellettu myönnettyyn korvaukseen.

| — | Toiseksi komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut kaikkia väitteitä, jotka riidanalaisessa päätöksessä esitettiin ja joilla osoitettiin, että Romania oli myöntänyt etua Miculoille. Arvioimatta jätetyillä väitteillä itsessään osoitetaan edun olemassaolo. |
| --- | --- |

—

Toiseksi komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut kaikkia väitteitä, jotka riidanalaisessa päätöksessä esitettiin ja joilla osoitettiin, että Romania oli myöntänyt etua Miculoille. Arvioimatta jätetyillä väitteillä itsessään osoitetaan edun olemassaolo.

---

(1)  EU:T:2019:423

(2)  Asiakirja Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL 2005, L 157, s. 203).

(3)  Valtiontuesta SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), jonka Romania on pannut täytäntöön – Välitysoikeuden asiassa Micula v. Romania 11 päivänä joulukuuta 2013 antama tuomio – 30.3.2015 annettu komission päätös (EU) 2015/1470 (EUVL 2015, L 232, s. 43).

(4)  Eurooppa-sopimus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian välisestä assosioinnista (EYVL 1994, L 357, s. 2).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/16

---

Kanne 10.7.2019 – ZU v. EUH

(asia T-499/19)

(2019/C 348/16)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ZU (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan työterveyspalvelun 30.8.2018 laatiman muistion, jolla sairauslomaa lyhennettiin, täytäntöön panemiseksi EUH:n 31.8.2018 ja 10.1.2019 tekemät päätökset |
| --- | --- |

—

kumoamaan työterveyspalvelun 30.8.2018 laatiman muistion, jolla sairauslomaa lyhennettiin, täytäntöön panemiseksi EUH:n 31.8.2018 ja 10.1.2019 tekemät päätökset

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: Hyvän hallinnon ja huolenpitovelvollisuuden periaatteen noudattamatta jättäminen, kustannusarvioiden paisuttaminen, jonka seurauksena kantajan katsottiin perusteettomasti olevan vastuussa siitä, ettei hän saapunut lääkärintarkastukseen Brysseliin |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: Hyvän hallinnon ja huolenpitovelvollisuuden periaatteen noudattamatta jättäminen, kustannusarvioiden paisuttaminen, jonka seurauksena kantajan katsottiin perusteettomasti olevan vastuussa siitä, ettei hän saapunut lääkärintarkastukseen Brysseliin

| 2) | Toinen kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö, joka ilmenee tahallisena kantajan aseman heikentämisenä henkilökohtaisten ennakkokäsitysten takia |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö, joka ilmenee tahallisena kantajan aseman heikentämisenä henkilökohtaisten ennakkokäsitysten takia

| 3) | Kolmas kanneperuste: Ilmeinen arviointivirhe sen kysymyksen osalta, oliko kantajan oikeudellinen asema muuttunut, ja siksi, että seikkaperäinen analyysi niistä syistä, joiden johdosta vastuu lääkärintarkastukseen saapumatta jäämisestä kuului kantajalle, puuttuu. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: Ilmeinen arviointivirhe sen kysymyksen osalta, oliko kantajan oikeudellinen asema muuttunut, ja siksi, että seikkaperäinen analyysi niistä syistä, joiden johdosta vastuu lääkärintarkastukseen saapumatta jäämisestä kuului kantajalle, puuttuu.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/17 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/17

---

Kanne 17.8.2019 – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio

(asia T-566/19)

(2019/C 348/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Scandlines Danmark ApS (Kööpenhamina, Tanska) ja Scandlines Deutschland GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Sandberg- Mørch)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan komission 22.7.2019 tekemän päätöksen, jolla hylättiin osittain kantajien pyyntö saada jatkettua – joko 5.9.2019 saakka tai vuoden 2019 elokuun loppuun saakka – määräaikaa huomautusten esittämiselle muodollisessa tutkintamenettelyssä asiassa SA.39087 (2019/C) (ex 2014/N) – Fehmarninsalmen kiinteää yhteyttä koskevan hankkeen rahoitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan komission 22.7.2019 tekemän päätöksen, jolla hylättiin osittain kantajien pyyntö saada jatkettua – joko 5.9.2019 saakka tai vuoden 2019 elokuun loppuun saakka – määräaikaa huomautusten esittämiselle muodollisessa tutkintamenettelyssä asiassa SA.39087 (2019/C) (ex 2014/N) – Fehmarninsalmen kiinteää yhteyttä koskevan hankkeen rahoitus

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissio ole perustellut päätöstään olla jatkamatta kyseistä määräaikaa 5.9.2019 tai 31.8.2019 saakka, koska kanteen kohteena oleva päätös ei sisällä minkäänlaisia kyseistä hylkäämistä koskevia perusteluja tai ainakaan riittäviä perusteluja. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissio ole perustellut päätöstään olla jatkamatta kyseistä määräaikaa 5.9.2019 tai 31.8.2019 saakka, koska kanteen kohteena oleva päätös ei sisällä minkäänlaisia kyseistä hylkäämistä koskevia perusteluja tai ainakaan riittäviä perusteluja.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut menettelyasetuksen (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja siten myös kantajien oikeutta asianomaisina osapuolina osallistua tehokkaasti muodolliseen tutkintamenettelyyn valtiontukiasian SA.39078 osalta, koska hakemus oli asianmukaisesti perusteltu, aiheellinen ja oikeasuhteinen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut menettelyasetuksen (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja siten myös kantajien oikeutta asianomaisina osapuolina osallistua tehokkaasti muodolliseen tutkintamenettelyyn valtiontukiasian SA.39078 osalta, koska hakemus oli asianmukaisesti perusteltu, aiheellinen ja oikeasuhteinen.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/17 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/17

---

Kanne 23.8.2019 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

(asia T-582/19)

(2019/C 348/18)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor J. Dickerson)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lacoste SA (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin LOVE PINK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 11 853 389

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.5.2019 asiassa R 1078/2018-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain eli siltä osin kuin se koskee tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan perustuvaa väitettä |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain eli siltä osin kuin se koskee tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan perustuvaa väitettä

| — | hyväksyy EU-tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen nro 11 853 389 |
| --- | --- |

—

hyväksyy EU-tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen nro 11 853 389

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 14.10.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 348/18 |
| --- | --- | --- | --- |

14.10.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 348/18

---

Kanne 23.8.2019 – Electrolux Home Products v. EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)

(asia T-583/19)

(2019/C 348/19)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Parties

Kantaja: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: D. Consult (Wattignies, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki FRIGIDAIRE – EU-tavaramerkkirekisteröinti nro 71 241

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan asiassa R 166/2018-5 17.6.2019 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen; |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen;

| — | kumoaa mitättömyysosaston 23.11.2017 mitättömyysasiassa nro 11921 C tekemän päätöksen, jolla se on julistanut EU-tavaramerkin menetetyksi kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianperuskoneiden ja liesien osalta; |
| --- | --- |

—

kumoaa mitättömyysosaston 23.11.2017 mitättömyysasiassa nro 11921 C tekemän päätöksen, jolla se on julistanut EU-tavaramerkin menetetyksi kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianperuskoneiden ja liesien osalta;

| — | pitää voimassa EU-tavaramerkin rekisteröinnin kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta; |
| --- | --- |

—

pitää voimassa EU-tavaramerkin rekisteröinnin kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta;

| — | määrää vastaajaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa sen korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

määrää vastaajaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa sen korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

Kanneperusteet

| — | valituslautakunta on tehnyt oikeudellisen tulkintavirheen kun se on katsonut, että kantajan tavaramerkin käyttö, sellaisena kuin se osoitettiin kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien myynnillä Saksassa ja Belgiassa sijaitseviin sotilastukikohtiin, ei ollut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklassa tarkoitettua EU-tavaramerkin käyttöä; |
| --- | --- |

—

valituslautakunta on tehnyt oikeudellisen tulkintavirheen kun se on katsonut, että kantajan tavaramerkin käyttö, sellaisena kuin se osoitettiin kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien myynnillä Saksassa ja Belgiassa sijaitseviin sotilastukikohtiin, ei ollut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklassa tarkoitettua EU-tavaramerkin käyttöä;

| — | valituslautakunta on soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklaa, kun se on jättänyt huomiotta kantajan esittämän näytön käytöstä, joka on tapahtunut myynnillä Johann Fouquet GmbH:lle, arvioidessaan kantajan EU-tavaramerkin käyttöä kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta; |
| --- | --- |

—

valituslautakunta on soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklaa, kun se on jättänyt huomiotta kantajan esittämän näytön käytöstä, joka on tapahtunut myynnillä Johann Fouquet GmbH:lle, arvioidessaan kantajan EU-tavaramerkin käyttöä kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta;

| — | valituslautakunta on soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklaa, kun se on jättänyt huomiotta kantajan esittämän näytön käytöstä sosiaalisessa mediassa arvioidessaan kantajan kaikkea EU-tavaramerkin käyttöä kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta. |
| --- | --- |

—

valituslautakunta on soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklaa, kun se on jättänyt huomiotta kantajan esittämän näytön käytöstä sosiaalisessa mediassa arvioidessaan kantajan kaikkea EU-tavaramerkin käyttöä kuivausrumpujen, pesukoneiden, astianpesukoneiden ja liesien osalta.

---