# Euroopa Liidu C 323/2019

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 323 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 62. aastakäik27. september 2019 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 323

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

62. aastakäik27. september 2019

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Nõukogu |
| 2019/C 323/01 | Teatis isikutele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud piiravaid meetmeid seoses olukorraga Venezuelas käsitlevas nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074, mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2019/1596, ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mida rakendatakse nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2019/1586 | 1 |
| 2019/C 323/02 | Teatis andmesubjektidele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074 ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mis käsitlevad Venezuela vastu suunatud piiravaid meetmeid | 2 |
| | Euroopa Komisjon |
| 2019/C 323/03 | Euro vahetuskurss | 3 |
| 2019/C 323/04 | Komisjoni teatis — Suunised nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) tõlgendamiseks ja kohaldamiseks (
  1
  ) | 4 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Nõukogu

2019/C 323/01

Teatis isikutele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud piiravaid meetmeid seoses olukorraga Venezuelas käsitlevas nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074, mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2019/1596, ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mida rakendatakse nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2019/1586

1

2019/C 323/02

Teatis andmesubjektidele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074 ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mis käsitlevad Venezuela vastu suunatud piiravaid meetmeid

2

Euroopa Komisjon

2019/C 323/03

Euro vahetuskurss

3

2019/C 323/04

Komisjoni teatis — Suunised nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) tõlgendamiseks ja kohaldamiseks (
  1
  )

1

4

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | HALDUSMENETLUSED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2019/C 323/05 | Konkursikutse seoses meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete eksperdirühmadega — 804/PP/GRO/CODEL/20 | 93 |
| | KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2019/C 323/06 | Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9500 – Lindsay Goldberg Group / Bilcare Research Swiss Holding I and II) (
  1
  ) | 100 |
| 2019/C 323/07 | Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin) — Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  ) | 101 |
| 2019/C 323/08 | Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9453 – Phillips 66 / Fortress Investment Group / United Pacific) — Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  ) | 102 |

V   Teated

HALDUSMENETLUSED

Euroopa Komisjon

2019/C 323/05

Konkursikutse seoses meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete eksperdirühmadega — 804/PP/GRO/CODEL/20

in vitro

93

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

2019/C 323/06

Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9500 – Lindsay Goldberg Group / Bilcare Research Swiss Holding I and II) (
  1
  )

1

100

2019/C 323/07

Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin) — Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  )

1

101

2019/C 323/08

Eelteatis koondumise kohta (juhtum M.9453 – Phillips 66 / Fortress Investment Group / United Pacific) — Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  )

1

102

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Nõukogu

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/1

---

Teatis isikutele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud piiravaid meetmeid seoses olukorraga Venezuelas käsitlevas nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074, mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2019/1596, ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mida rakendatakse nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2019/1586

(2019/C 323/01)

Piiravaid meetmeid seoses olukorraga Venezuelas käsitleva nõukogu otsuse (ÜVJP) 2017/2074 (1) (mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2019/1596 (2) I lisas ja määruse (EL) 2017/2063 (3) (mida rakendatakse nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2019/1586 (4) IV lisas loetletud isikutele tehakse teatavaks järgmine teave.

Euroopa Liidu Nõukogu on otsustanud, et eespool nimetatud lisades esitatud isikud tuleks kanda nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud otsuses (ÜVJP) 2017/2074 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas ja määruses (EL) 2017/2063 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas. Kõnealuste isikute loetellu kandmise põhjendused on esitatud nimetatud lisade vastavates kannetes.

Asjaomaste isikute tähelepanu juhitakse võimalusele taotleda asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide pädevatelt asutustelt, kelle veebisaitide aadressid on toodud määruse (EL) 2017/2063 (piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas) III lisas, luba külmutatud rahaliste vahendite kasutamiseks põhivajaduste rahuldamiseks või erimaksete tegemiseks (vt määruse artiklit 9).

Asjaomased isikud võivad enne 24. augustit 2020 esitada nõukogule järgmisel aadressil koos täiendavate dokumentidega taotluse, et otsus nende kandmise kohta eespool nimetatud loeteludesse uuesti läbi vaadataks:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-post: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-post: sanctions@consilium.europa.eu

Saadud tähelepanekuid võetakse arvesse loetelude perioodilisel läbivaatamisel nõukogu poolt kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2017/2074 artikliga 13 ja määruse (EL) 2017/2063 artikli 17 lõikega 4.

Samuti juhitakse asjaomaste isikute tähelepanu võimalusele vaidlustada nõukogu otsus Euroopa Liidu Üldkohtus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 275 teises lõigus ning artikli 263 neljandas ja kuuendas lõigus sätestatud tingimuste kohaselt.

---

(1)  ELT L 295, 14.11.2017, lk 60.

(2)  ELT L 248, 27.9.2019, lk 74.

(3)  ELT L 295, 14.11.2017, lk 21.

(4)  ELT L 248, 27.9.2019, lk 1.

---

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/2

---

Teatis andmesubjektidele, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, mis on sätestatud nõukogu otsuses (ÜVJP) 2017/2074 ja nõukogu määruses (EL) 2017/2063, mis käsitlevad Venezuela vastu suunatud piiravaid meetmeid

(2019/C 323/02)

Andmesubjektide tähelepanu juhitakse järgmisele teabele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 (1) artiklile 16.

Töötlemistoimingu õiguslik alus on nõukogu otsus (ÜVJP) 2017/2074, (2) mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2019/1596, (3) ning nõukogu määrus (EL) 2017/2063, (4) mida rakendatakse nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2019/1586 (5).

Kõnealuse töötlemistoimingu vastutav töötleja on nõukogu peasekretariaadi välisasjade, laienemise ja elanikkonnakaitse peadirektoraadi (RELEX) üksus RELEX.1.C, kellega on võimalik ühendust võtta järgmisel aadressil:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-post: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-post: sanctions@consilium.europa.eu

Nõukogu peasekretariaadi andmekaitseametnikuga saab ühendust võtta järgmisel aadressil:

Isikuandmete kaitse ametnik

data.protection@consilium.europa.eu

Töötlemistoimingu eesmärk on koostada ja ajakohastada loetelu isikutest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid vastavalt otsusele (ÜVJP) 2017/2074, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2019/1596, ning määrusele (EL) 2017/2063, mida rakendatakse rakendusmäärusega (EL) 2019/1586.

Andmesubjektid on füüsilised isikud, kes vastavad otsuses (ÜVJP) 2017/2074 ja määruses (EL) 2017/2063 kehtestatud kriteeriumidele.

Kogutud isikuandmed hõlmavad andmeid, mis on vajalikud asjaomaste isikute õigeks tuvastamiseks, põhjendusi ja mis tahes muid sellega seotud andmeid.

Kogutud isikuandmeid võib vajaduse korral jagada Euroopa välisteenistuse ja komisjoniga.

Ilma et see piiraks määruse (EL) 2018/1725 artiklis 25 sätestatud piiranguid, toimub vastamine juurdepääsutaotlustele, parandamistaotlustele ja vastuväidetele, mille andmesubjektid on oma õiguste teostamiseks esitanud, kooskõlas määrusega (EL) 2018/1725.

Isikuandmeid säilitatakse viis aastat alates hetkest, mil andmesubjekt eemaldatakse nende isikute loetelust, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, või alates hetkest, mil kõnealuse meetme kehtivus lõppeb, või seni, kuni kestab kohtumenetlus, kui see on alustatud.

Ilma et see piiraks kohtulike, halduslike või kohtuväliste kaitsevahendite kohaldamist, on igal andmesubjektil õigus esitada kooskõlas määrusega (EL) 2018/1725 kaebus Euroopa Andmekaitseinspektorile (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  ELT L 295, 21.11.2018, lk 39.

(2)  ELT L 295, 14.11.2017, lk 60.

(3)  ELT L 248, 27.9.2019, lk 74.

(4)  ELT L 295, 14.11.2017, lk 21.

(5)  ELT L 248, 27.9.2019, lk 1.

---

Euroopa Komisjon

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/3

---

Euro vahetuskurss (1)

26. september 2019

(2019/C 323/03)

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,0938 |
| JPY | Jaapani jeen | 117,73 |
| DKK | Taani kroon | 7,4643 |
| GBP | Inglise nael | 0,88505 |
| SEK | Rootsi kroon | 10,6598 |
| CHF | Šveitsi frank | 1,0864 |
| ISK | Islandi kroon | 135,60 |
| NOK | Norra kroon | 9,9235 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 25,851 |
| HUF | Ungari forint | 334,93 |
| PLN | Poola zlott | 4,3871 |
| RON | Rumeenia leu | 4,7481 |
| TRY | Türgi liir | 6,1899 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,6162 |
| CAD | Kanada dollar | 1,4482 |
| HKD | Hongkongi dollar | 8,5739 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,7315 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,5104 |
| KRW | Korea vonn | 1 313,91 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 16,3723 |
| CNY | Hiina jüaan | 7,7976 |
| HRK | Horvaatia kuna | 7,4063 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 15 496,96 |
| MYR | Malaisia ringit | 4,5861 |
| PHP | Filipiini peeso | 57,064 |
| RUB | Vene rubla | 70,2190 |
| THB | Tai baat | 33,509 |
| BRL | Brasiilia reaal | 4,5113 |
| MXN | Mehhiko peeso | 21,3975 |
| INR | India ruupia | 77,5600 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,0938

JPY

Jaapani jeen

117,73

DKK

Taani kroon

7,4643

GBP

Inglise nael

0,88505

SEK

Rootsi kroon

10,6598

CHF

Šveitsi frank

1,0864

ISK

Islandi kroon

135,60

NOK

Norra kroon

9,9235

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

25,851

HUF

Ungari forint

334,93

PLN

Poola zlott

4,3871

RON

Rumeenia leu

4,7481

TRY

Türgi liir

6,1899

AUD

Austraalia dollar

1,6162

CAD

Kanada dollar

1,4482

HKD

Hongkongi dollar

8,5739

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,7315

SGD

Singapuri dollar

1,5104

KRW

Korea vonn

1 313,91

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

16,3723

CNY

Hiina jüaan

7,7976

HRK

Horvaatia kuna

7,4063

IDR

Indoneesia ruupia

15 496,96

MYR

Malaisia ringit

4,5861

PHP

Filipiini peeso

57,064

RUB

Vene rubla

70,2190

THB

Tai baat

33,509

BRL

Brasiilia reaal

4,5113

MXN

Mehhiko peeso

21,3975

INR

India ruupia

77,5600

---

(1)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/4

---

KOMISJONI TEATIS

Suunised nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) tõlgendamiseks ja kohaldamiseks

(EMPs kohaldatav tekst)

(2019/C 323/04)

SISUKORD

| SISSEJUHATUS | 5 |
| --- | --- |

| 1. | EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI EESMÄRGID JA KOHALDAMISALA | 7 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid | 8 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala | 10 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | Mõisted „müüja või teenuste osutaja“, „tarbija“ ning „müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud“ | 10 |
| --- | --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | Lepingutingimused, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõiked 1 ja 2) | 13 |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | Kohustuslikel õigus- või haldusnormidel põhinevate lepingutingimuste väljajätmine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõige 2) | 14 |
| --- | --- | --- |

1.2.3.

| 1.2.4. | Koosmõju muude ELi õigusaktidega | 15 |
| --- | --- | --- |

1.2.4.

| 1.2.5. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamine kolmandates riikides asuvate ettevõtjate suhtes | 17 |
| --- | --- | --- |

1.2.5.

| 2. | SEOS SISERIIKLIKU ÕIGUSEGA, SEALHULGAS MINIMAALNE ÜHTLUSTAMINE | 17 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll | 18 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted | 19 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 3. | ÜLDINE EBAÕIGLUSE KONTROLL JA LÄBIPAISTVUSE NÕUDED | 20 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt | 20 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) | 23 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Lepingu põhieseme mõistega seotud lepingutingimused | 23 |
| --- | --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Hinna ja tasuga seotud lepingutingimused | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohased läbipaistvusnõuded | 25 |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Muudest ELi õigusaktidest tulenevad läbipaistvusnõuded | 28 |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Artikli 3 lõike 1 ja artikli 4 lõike 1 kohase hindamise raamistik | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Kohustuslike õigusnormide asjakohasus ja tasakaalustamatuse olulisus | 31 |
| --- | --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Karistused või tagajärjed, kui tarbija on jätnud lepingulised kohustused täitmata | 32 |
| --- | --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Võimalik hinna või tasu ebaõiglus | 33 |
| --- | --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | Lepingu sõlmimise ajal esinenud asjaolud | 33 |
| --- | --- | --- |

3.4.5.

| 3.4.6. | Läbipaistvuse puudumise tähtsus lepingutingimuste ebaõigluse seisukohast | 34 |
| --- | --- | --- |

3.4.6.

| 3.4.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 3 osutatud lisa olulisus | 35 |
| --- | --- | --- |

3.4.7.

| 4. | EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE MITTESIDUVUS (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIGE 1) | 37 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel | 37 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed | 38 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele | 39 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | Aluspõhimõte: tühistada ebaõiglased lepingutingimused ja keeld neid muuta | 39 |
| --- | --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Erand: Lünkade täitmine lepingus, et hoida ära lepingu tühisus | 41 |
| --- | --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Dispositiivsete normide kohaldamine muudel juhtudel | 43 |
| --- | --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste võimalik kohaldamine hoolimata nende ebaõiglusest? | 43 |
| --- | --- | --- |

4.3.4.

| 4.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine | 43 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 5. | EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIKES 1 JA ARTIKLI 7 LÕIKES 1 NÕUTUD ÕIGUSKAITSEVAHENDID JA MENETLUSLIKUD TAGATISED | 44 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt | 44 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Seos artikli 6 lõikega 1 ja artikli 7 lõikega 1 | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Seos tsiviilkohtumenetluse põhimõtetega | 48 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Ex officio kontroll ja tarbija täielik passiivsus | 49 |
| --- | --- | --- |

5.2.3.

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused | 49 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimine | 49 |
| --- | --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad muud kohustused | 50 |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus | 50 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.4.1. | Kohaldatavad kriteeriumid | 50 |
| --- | --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Õiguskaitsevahendite tõhususe asjakohased tegurid | 52 |
| --- | --- | --- |

5.4.2.

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.5.1. | Põhikohustused | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5.1.

| 5.5.2. | Ex officio hindamise ulatus | 58 |
| --- | --- | --- |

5.5.2.

| 5.5.3. | Vajalike faktiliste ja õiguslike asjaolude olemasolu | 59 |
| --- | --- | --- |

5.5.3.

| 5.5.4. | Ebaõigluse hindamisest tehtavad järeldused | 61 |
| --- | --- | --- |

5.5.4.

| 5.6. | Ex officio kontrolli, tõhususe ja võrdväärsuse mõju siseriiklikele menetlusnormidele | 61 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused | 62 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 6. | TARBIJATE KOLLEKTIIVSEID HUVE KAITSVAD ETTEKIRJUTUSED (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 7 LÕIKED 2 JA 3) | 63 |
| --- | --- | --- |

6.

| I LISA – Teatises nimetatud kohtuasjade nimekiri | 65 |
| --- | --- |

| II LISA – Ülevaade ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 8a kohastest teadetest | 90 |
| --- | --- |

SISSEJUHATUS

Nõukogu direktiiv 93/13/EMÜ (1) on printsiibipõhine direktiiv. See kaitseb tarbijaid ebaõiglaste tingimuste eest kõikides ettevõtja ja tarbija vahelistes lepingutes. Seetõttu on tegemist keskse vahendiga, mille eesmärk on õiglase kaubanduse tagamine siseturul.

Alates ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi vastuvõtmisest 26 aastat tagasi on seda tõlgendatud arvukate Euroopa Liidu Kohtu (edaspidi „Euroopa Kohus“) otsuste, eelkõige eelotsuste kaudu, kus on edasi arendatud paljusid direktiivis sätestatud üldpõhimõtteid. Euroopa Kohtu tõlgendus ei ole piirdunud lepingutingimuste sisulise kontrolli kriteeriumidega ega lepingutingimuste võimaliku ebaõigluse tagajärgedega, vaid on avaldanud mõju ka siseriiklikele menetlusnormidele, kui need käsitlevad tõhusat kaitset ebaõiglaste lepingutingimuste eest.

2017. aasta tarbijakaitse- ja turundusõiguse toimivuskontrolli (2) raames hinnati põhjalikult ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi. Hindamise tulemusena leiti, et direktiivi printsiibipõhine lähenemisviis on tõhus ja aitab kaasa tarbijakaitse kõrge taseme saavutamisele. Siiski ilmnes hindamise käigus ka teatav ebaselgus seoses direktiivi tõlgendamise ja kohaldamisega näiteks järgmistes küsimustes: i) hinnatingimuste ja lepingu põhieseme osas tehtavate erandite ulatus; ii) ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse õiguslikud tagajärjed ja iii) liikmesriikide kohtute kohustus olla aktiivsed direktiivi kohaldamisel üksikjuhtumites. Seepärast soovitati toimivuskontrolli aruandes käsitleda neid küsimusi komisjoni konkreetsete suuniste kaudu.

Seda arvesse võttes piirduti komisjoni 11. aprilli 2018. aasta ettepanekus, (3) millega muudetakse mitut tarbijakaitset käsitlevat direktiivi, ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi puhul karistusi käsitleva sätte lisamisega. Samal ajal teatati komisjoni 11. aprilli 2018. aasta teatises „Uus kokkulepe tarbijatega“, (4) et komisjon võtab 2019. aastal vastu suunised ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohta, et selgitada direktiivi kohaldamisel tekkinud küsimusi.

Käesoleva suunisdokumendi (edaspidi „käesolev teatis“) peamine eesmärk on esitada struktureeritult tõlgendus, mida Euroopa Kohus on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi põhimõistete ja sätete kohta liikmesriikide kohtutes käsitletud konkreetsete juhtumite põhjal andnud. Sel moel soovib komisjon suurendada teadlikkust kõnealusest kohtupraktikast kõigi huvitatud isikute seas, nagu tarbijad, ettevõtjad, liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas liikmesriikide kohtud ja õiguspraktikud kogu ELis, ning hõlbustada seeläbi direktiivi praktilist kohaldamist.

Kuigi ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv on aidanud saavutada kõrgetasemelise tarbijakaitse ja ühtlustada põhimõisteid ebaõiglaste lepingutingimuste vastase kaitse valdkonnas siseturul, on liikmesriikides siiski eripärasid, mida turuosalised ja õiguspraktikud peavad samuti arvesse võtma. Need eripärad võivad olla seotud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ülevõtmist käsitlevate siseriiklike õigusnormide laiema kohaldamisalaga või seisneda üksikasjalikumates või rangemates nõuetes lepingutingimuste ebaõigluse kohta. Näidetena võib tuua selliste lepingutingimuste musta nimekirja, mida peetakse alati ebaõiglasteks, loetelu lepingutingimustest, mille puhul eeldatakse ebamõistlikku kahjustamist, eraldi kokku lepitud lepingutingimuste hindamise, lepingu põhieseme kindlaks määravate lepingutingimuste ebaõigluse hindamise või hinna või tasu vastavuse hindamise, isegi kui need tingimused on läbipaistvad. Samuti võib esineda vähem rangeid nõudeid selle hindamiseks, kas lepingutingimused on üldise ebaõigluse sätte kohaselt ebaõiglased, näiteks kui ülevõtvates siseriiklikes sätetes ei nõuta, et poolte õiguste ja kohustuste tasakaalustamatus peab olema oluline või et tasakaalustamatus peab olema vastuolus heausksuse nõudega. Sellised õigusnormid on põhimõtteliselt võimalikud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklis 8 (5) sätestatud minimaalse ühtlustamise sätte alusel. Käesoleva teatise II lisas on ülevaade liikmesriikide poolt vastavalt ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklile 8a (6) esitatud teadetest, mis kajastavad kõrvalekaldeid direktiivist.

Käesolev teatis põhineb ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis sätestatud miinimumstandardil ning ei saa anda terviklikku ülevaadet direktiivi rakendamisest üksikutes ELi liikmesriikides, sealhulgas liikmesriikide kohtute ja teiste pädevate asutuste antud hinnangutest konkreetsete lepingutingimuste kohta. Lisaks liikmesriikides kättesaadavatele erinevatele teabeallikatele võib teavet ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ülevõtmiseks vastu võetud riigisiseste sätete, kohtupraktika ja õiguskirjanduse kohta leida tarbijaõiguse andmebaasist, mis on kättesaadav e-õiguskeskkonna portaali (7) kaudu.

Kui ei ole märgitud teisiti, on käesolevas teatises osutatud artiklid ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid. Kui kasutatakse mõistet „lepingutingimus“ või „tingimus“, viitab see „lepingutingimusele, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud“ ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses. Kui ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi või Euroopa Kohtu otsuste tsitaadid sisaldavad visuaalset esiletõstmist, on selle lisanud komisjon.

Käesoleva teatise 1. jagu hõlmab ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärke ja kohaldamisala, samas kui 2. jagu käsitleb eelkõige minimaalse ühtlustamise põhimõtet ja suhet siseriikliku õigusega üldiselt. 3. jaos käsitletakse lepingutingimuste läbipaistvuse ning õiglase või ebaõiglase iseloomu hindamist vastavalt artiklitele 3, 4 ja 5. 4. jaos selgitatakse lepingutingimuste ebaõigluse mõju poolte õigustele ja kohustustele vastavalt artikli 6 lõikele 1. 5. jaos käsitletakse üksikasjalikult lepingutingimuste hindamise menetlusnõudeid, sealhulgas liikmesriikide kohtute kohustust osaleda aktiivselt lepingutingimuste hindamisel. Lõpuks käsitletakse 6. jaos ettekirjutuste taotlemise menetluste teatavaid eripärasid.

Menetluslikke tagatisi puudutavaid põhimõtteid, mille Euroopa Kohus on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel välja töötanud, sealhulgas ex officio hindamise põhimõtet, kohaldatakse mutatis mutandis ka ELi muude tarbijakaitsealaste õigusaktide suhtes (8). Samuti võetakse käesolevas teatises arvesse teatavaid muid tarbijakaitsedirektiive käsitlevaid kohtuotsuseid, niivõrd kui need on asjakohased ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi puhul.

Kuigi eelotsused on adresseeritud eelotsusetaotluse esitanud kohtule ja laiemalt siseriiklikele kohtutele, kes on kohustatud neid otse kohaldama, puudutavad need kõiki ebaõiglaste lepingutingimustega tegelevaid riiklikke asutusi, sealhulgas liikmesriikide haldusasutusi, kes kohaldavad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi, ja ministeeriume, kes vastutavad õigusaktide eelnõude esitamise eest. Liikmesriikide ülesanne on uurida, mil määral on nende õigusnormid ja tavad kooskõlas Euroopa Kohtu tõlgendusega ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohta, ja kui see on asjakohane, kuidas saaks nõuete täitmist parandada, et kaitsta tarbijaid tõhusalt ebaõiglaste lepingutingimuste eest.

| Käesolev teatis on adresseeritud ELi liikmesriikidele ning Islandile, Liechtensteinile ja Norrale kui Euroopa Majanduspiirkonna (9) (EMP) lepingule allakirjutanud riikidele. Viited ELile, liidule või ühtsele turule hõlmavad seetõttu ka EMPd ja EMP turgu.
  Käesolev teatis on üksnes juhenddokument – õiguslikult siduv on ainult liidu õigusaktide tekst. Õiguse siduv tõlgendamine peaks põhinema üksnes direktiivil 93/13/EMÜ ning praeguseks vastu võetud ja tulevikus vastu võetavatel Euroopa Kohtu otsustel (10).
  Käesolevas teatises võetakse arvesse Euroopa Kohtu otsuseid, mis on avaldatud kuni 31. maini 2019 ning see ei saa mõjutada kohtupraktika edasist arengut.
  Käesolevas teatises väljendatud vaated ei mõjuta seisukohti, mille Euroopa Komisjon võib võtta Euroopa Kohtus.
  Käesolevas teatises esitatud teave on üldist laadi ega käsitle konkreetselt ühtegi isikut ega üksust. Euroopa Komisjon ega ükski komisjoni nimel tegutsev isik ei vastuta selles teatises sisalduva teabe kasutamise eest. |
| --- |

Käesolev teatis on adresseeritud ELi liikmesriikidele ning Islandile, Liechtensteinile ja Norrale kui Euroopa Majanduspiirkonna (9) (EMP) lepingule allakirjutanud riikidele. Viited ELile, liidule või ühtsele turule hõlmavad seetõttu ka EMPd ja EMP turgu.

Käesolev teatis on üksnes juhenddokument – õiguslikult siduv on ainult liidu õigusaktide tekst. Õiguse siduv tõlgendamine peaks põhinema üksnes direktiivil 93/13/EMÜ ning praeguseks vastu võetud ja tulevikus vastu võetavatel Euroopa Kohtu otsustel (10).

Käesolevas teatises võetakse arvesse Euroopa Kohtu otsuseid, mis on avaldatud kuni 31. maini 2019 ning see ei saa mõjutada kohtupraktika edasist arengut.

Käesolevas teatises väljendatud vaated ei mõjuta seisukohti, mille Euroopa Komisjon võib võtta Euroopa Kohtus.

Käesolevas teatises esitatud teave on üldist laadi ega käsitle konkreetselt ühtegi isikut ega üksust. Euroopa Komisjon ega ükski komisjoni nimel tegutsev isik ei vastuta selles teatises sisalduva teabe kasutamise eest.

1.   EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI EESMÄRGID JA KOHALDAMISALA

| Artikkel 1









  1. | Käesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigus- ja haldusnormid, mis käsitlevad ebaõiglasi tingimusi müüja või teenuste osutaja ning tarbija vahel sõlmitud lepingutes. |
| --- | --- |

Artikkel 1

1.

| 2. | Lepingutingimused, mis põhinevad kohustuslikel põhikirjasätetel või õigusnormidel ning nende rahvusvaheliste konventsioonide sätetel või põhimõtetel, millega liikmesriigid või ühendus on ühinenud, eelkõige transpordi valdkonnas, ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse. |
| --- | --- |

2.

Artikkel 2

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

| a) | ebaõiglased tingimused – artiklis 3 kindlaksmääratud lepingutingimused; |
| --- | --- |

a)

ebaõiglased tingimused – artiklis 3 kindlaksmääratud lepingutingimused;

| b) | tarbija – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames toimib eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, majandus- ega kutsetegevusega; |
| --- | --- |

b)

tarbija – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames toimib eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, majandus- ega kutsetegevusega;

| c) | müüja või teenuste osutaja – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames toimib eesmärkidel, mis on seotud tema kaubandus-, majandus- või kutsetegevusega, olenemata sellest, kas ettevõte on era- või riigiomanduses. |
| --- | --- |

c)

müüja või teenuste osutaja – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames toimib eesmärkidel, mis on seotud tema kaubandus-, majandus- või kutsetegevusega, olenemata sellest, kas ettevõte on era- või riigiomanduses.

Artikli 3 lõiked 1 ja 2

| 1. | Lepingutingimus, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, loetakse ebaõiglaseks, kui see on vastuolus heausksuse tingimusega ning kutsub esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Tingimust ei loeta kunagi eraldi kokkulepituks, kui see on eelnevalt koostatud ning tarbija ei ole seetõttu saanud tingimust sisuliselt mõjutada, eriti eelnevalt koostatud tüüplepingute puhul.
  Asjaolu, et tingimuse teatavad aspektid või üks konkreetne tingimus on eraldi kokku lepitud, ei välista käesoleva artikli kohaldamist lepingu ülejäänud osa suhtes, kui lepingu üldhinnangu põhjal selgub, et leping on ikkagi eelnevalt koostatud tüüpleping.
  Kui müüja või teenuste osutaja väidab, et tüüptingimus on eraldi kokku lepitud, langeb selle tõendamiskohustus temale. |
| --- | --- |

2.

Asjaolu, et tingimuse teatavad aspektid või üks konkreetne tingimus on eraldi kokku lepitud, ei välista käesoleva artikli kohaldamist lepingu ülejäänud osa suhtes, kui lepingu üldhinnangu põhjal selgub, et leping on ikkagi eelnevalt koostatud tüüpleping.

Kui müüja või teenuste osutaja väidab, et tüüptingimus on eraldi kokku lepitud, langeb selle tõendamiskohustus temale.

Põhjendus 6

et hõlbustada siseturu väljakujundamist ning kaitsta kodanikku kui tarbijat, kes omandab kaupa ja teenuseid muu kui oma liikmesriigi õigusaktidega reguleeritavate lepingute alusel, on oluline kõnealustest lepingutest kõrvaldada ebaõiglased tingimused;

Põhjendus 9

kõnealustes programmides pealkirja all „Tarbijate majandushuvide kaitse“ kindlaksmääratud põhimõtte kohaselt väidetakse järgmist: „kauba ja teenuste omandajad peaksid olema kaitstud müüja või teenuste osutaja volist tulenevate kuritarvituste eest, eelkõige ühepoolsete tüüplepingute ning oluliste õiguste ebaõiglase lepingutest väljajätmise eest“;

Põhjendus 10

tarbijat saab tõhusamalt kaitsta, kui ebaõiglaste tingimuste suhtes võetakse vastu ühtsed õigusnormid; kõnealuseid õigusnorme tuleks kohaldada müüjate või teenuste osutajate ning tarbijate vahel sõlmitud kõigi lepingute suhtes; seetõttu tuleb käesoleva direktiivi reguleerimisalast muu hulgas välja jätta töölepingud, pärimisõigust ja perekonnaõigust käsitlevad lepingud ning lepingud, mis on seotud äri- või täisühingute asutamise ja töö korraldamisega;

Põhjendus 11

tarbija peab olema samaväärselt kaitstud nii suusõnaliste kui ka kirjalike lepingute puhul, viimaste puhul olenemata sellest, kas lepingutingimused on kindlaks määratud ühe või mitme dokumendiga;

Põhjendus 13

[...] sõnastus „kohustuslikud põhikirjasätted või õigusnormid“ artikli 1 lõikes 2 hõlmab ka lepinguosaliste suhtes seadusega ettenähtud korras kohaldatavaid eeskirju, kui ei ole kokku lepitud teisiti;

1.1.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

Direktiivi eesmärk on ühtlustada siseriiklikke õigusakte, et tõsta tarbijate kaitse taset ebaõiglaste eraldi kokkuleppimata lepingutingimuste eest müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingutes.

Seega on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivil kaks eesmärki:

| — | tarbijate kui nõrgema osapoole tõhus kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste eest, mida kasutavad müüjad või teenuste osutajad ja mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, ja |
| --- | --- |

—

tarbijate kui nõrgema osapoole tõhus kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste eest, mida kasutavad müüjad või teenuste osutajad ja mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, ja

| — | siseturu loomisele kaasa aitamine sellist kaitset käsitlevate siseriiklike õigusnormide minimaalse ühtlustamise kaudu. |
| --- | --- |

—

siseturu loomisele kaasa aitamine sellist kaitset käsitlevate siseriiklike õigusnormide minimaalse ühtlustamise kaudu.

Euroopa Kohus (11) on rõhutanud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi rolli seoses ELi üldiste eesmärkidega, märkides:

| „[...] [o]lgu lisatud, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on see direktiiv tervikuna EÜ artikli 3 lõike 1 punkti t kohane meede, mis on hädavajalik Euroopa Ühendusele antud ülesannete täitmiseks, täpsemalt – elatustaseme ja elukvaliteedi tõstmiseks kogu ühenduse territooriumil [...] (12).“ |
| --- |

„[...] [o]lgu lisatud, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on see direktiiv tervikuna EÜ artikli 3 lõike 1 punkti t kohane meede, mis on hädavajalik Euroopa Ühendusele antud ülesannete täitmiseks, täpsemalt – elatustaseme ja elukvaliteedi tõstmiseks kogu ühenduse territooriumil [...] (12).“

Seoses sellega on Euroopa Kohus korduvalt kvalifitseerinud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohase kaitse „avalikku huvi“ pakkuvaks küsimuseks (13). Nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) (14) artiklis 114, mis on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi õiguslik alus, ning ELi toimimise lepingu artiklis 169 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (15) artiklis 38, näeb direktiiv ette tarbijakaitse kõrge taseme.

13

14

15

Vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale (16) lähtub direktiiviga 93/13/EMÜ rakendatav kaitsesüsteem

16

| „[...] eeldusest, et tarbija on suhetes müüja või teenuste osutajaga nõrgemal läbirääkimispositsioonil ja tal on vähem teavet, mis viib selleni, et tarbija nõustub müüja või teenuseosutaja eelnevalt koostatud tingimustega, ilma et tal oleks võimalik mõjutada nende sisu [...].“ |
| --- |

„[...] eeldusest, et tarbija on suhetes müüja või teenuste osutajaga nõrgemal läbirääkimispositsioonil ja tal on vähem teavet, mis viib selleni, et tarbija nõustub müüja või teenuseosutaja eelnevalt koostatud tingimustega, ilma et tal oleks võimalik mõjutada nende sisu [...].“

Seega on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärk tegeleda lepingupoolte lepingutingimustega seotud ebavõrdsusega olukordades, mis võivad tuleneda lepingutingimustega seotud informeerituse ja tehnilise oskusteabe (17)
  või läbirääkimispositsioonide (18)
  asümmeetriast.

informeerituse ja tehnilise oskusteabe

17

või läbirääkimispositsioonide

18

asümmeetriast

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 kohase ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse kaudu püütakse direktiiviga luua lepingupoolte õiguste ja kohustuste vahel tegelik tasakaal, (19) kaotades ebaõiglaste lepingutingimustega loodud ebavõrdsuse, (20) et kompenseerida tarbijate nõrgemat olukorda (21).

tegelik tasakaal,

19

20

21

Lisaks on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärk takistada müüjaid või teenuste osutajaid kasutamast ebaõiglasi tingimusi tulevikus (22). Komisjon tuletab meelde, et 2000. aasta aruandes (23) ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi rakendamise kohta rõhutas ta ebaõiglaste lepingutingimuste kahjulikku mõju kogu ELi õigus- ja majanduskorrale ning toonitas direktiivi olulisust, mis ulatub kaugemale ebaõiglaste lepingutingimuste kaudu otseselt mõjutatud üksiktarbijate kaitsest.

22

23

1.2.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

1.2.1.   Mõisted „müüja või teenuste osutaja“, „tarbija“ ning „müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud“

Mõisted „müüja või teenuste osutaja“, „tarbija“ ning „müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud“

Nagu on sätestatud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõikes 1, kohaldatakse direktiivi „müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingute suhtes“.

Selleks, et leping oleks direktiiviga hõlmatud, on vaja tuvastada, et üks lepingupool on müüja või teenuste osutaja vastavalt artikli 2 punktile c ja teine lepingupool on tarbija (24) artikli 2 punkti b tähenduses. See ei mõjuta asjaolu, et liikmesriikidel ei ole a priori keelatud laiendada direktiivi ülevõtmist käsitlevate siseriiklike õigusnormide kohaldamisala ka muudele lepingutele, näiteks kohaldada seda ka selliste lepingute suhtes, mis on sõlmitud kahe müüja või teenuste osutaja või kahe tarbija vahel.

24

a priori

1.2.1.1.   Mõistete „müüja või teenuste osutaja“ ja „tarbija“ määratlus

Mõistete „müüja või teenuste osutaja“ ja „tarbija“ määratlus

Kui artikli 2 punkti b kohaselt peavad tarbijad olema füüsilised isikud, siis vastavalt artikli 2 punktile c võib müüja või teenuste osutaja olla kas juriidiline või füüsiline isik.

Selleks et teha kindlaks, kas konkreetne isik on müüja või teenuste osutaja või tarbija, tuleb vaadelda asjaomase lepingu poolte vahelist jõudude vahekorda. Tüüpilised tegurid on teabe, teadmiste ja asjatundlikkuse või läbirääkimispositsioonide asümmeetria. Mõisted „müüja või teenuste osutaja“ ja „tarbija“ on
  funktsionaalsed mõisted
  , mis põhinevad asjaomase lepingu poolte rollil. Samal ajal on mõiste „tarbija“ objektiivne ning see peegeldab müüja või teenuste osutaja vastaspoole tavaliselt nõrgemat positsiooni, mis tähendab, et konkreetse tarbija suuremad teadmised ja kogemused ei välista sellise isiku kvalifitseerimist „tarbijana“ ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi tähenduses (25).

funktsionaalsed mõisted

25

Euroopa Kohus on seda funktsionaalset lähenemisviisi selgitanud järgmiselt (26):

26

| „53. | Seega määratleb direktiiv oma kohaldamisalasse kuuluvad lepingud viitega lepingupartnerite omadustele – sellele, kas nad tegutsevad oma majandus- või kutsetegevuses või mitte [...] (27).“ |
| --- | --- |

„53.

| „55. | [Sellest tuleneb, et] mõiste „müüja või teenuste osutaja“ direktiivi 93/13 artikli 2 punkti c tähenduses on funktsionaalne mõiste, mis hõlmab selle hindamist, kas lepinguline suhe on sõlmitud tegevuse raames, mida isik teostab majandus- või kutsetegevuses [...] (28).“ |
| --- | --- |

„55.

Selleks et teha kindlaks, kas kaubandus-, majandus- või kutsetegevusega tegelev füüsiline isik on müüja või teenuste osutaja või tarbija, tuleb välja selgitada, kas asjaomane leping on seotud ühega kõnealustest tegevustest või mitte.

Hoolimata mõiste „müüja või teenuste osutaja“ teatavatest erinevustest ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 2 punkti c eri keeleversioonides, (29) tuleb seda mõistet tõlgendada ühetaoliselt, (30) pidades silmas direktiivi eesmärke (31). See tähendab, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi teatud keeleversioonides ja riigisisesesse õigusesse ülevõtmisel kasutatavad piiravamad mõisted ei saa piirata direktiivi alla kuuluvate lepingute liike ja seega ka direktiivi kaitse ulatust (32). Artikli 2 punkti c kohast „müüjat või teenuste osutajat“ tuleb tõlgendada samamoodi nagu mõistet „ettevõtja“ teistes tarbijakaitset käsitlevates direktiivides, ning muudes direktiivides mõistetega „ettevõtja“ ja „tarbija“ seotud kohtupraktika on põhimõtteliselt asjakohane ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi seisukohast (33).

29

30

31

32

33

Euroopa Kohus (34) on märkinud, et mõistet „müüja või teenuste osutaja“ artikli 2 punktis c tuleb tõlgendada laialt:

34

laialt

| „47. | Direktiivi artikli 2 punkti c kohaselt on „müüja või teenuste osutaja“ füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames toimib eesmärkidel, mis on seotud tema kaubandus-, majandus- või kutsetegevusega, olenemata sellest, kas ettevõte on era- või riigiomanduses. |
| --- | --- |

„47.

| 48. | Selle sätte sõnastusest endast nähtub, et liidu seadusandja kavatsus oli anda mõistele „müüja või teenuste osutaja“ lai tähendus [...] (35).“ |
| --- | --- |

48.

Seega on iga füüsiline või juriidiline isik müüja või teenuste osutaja, kui leping on seotud tema kutsetegevusega, sealhulgas juhul, kui tegevus on avaliku iseloomuga või avalikes huvides (36) või seda reguleerib avalik õigus (37). Üldhuviteenust osutavad või heategevuslike või eetiliste eesmärkidega organisatsioonid või asutused kvalifitseeruvad müüjate või teenuste osutajatena lepingutes, mis käsitlevad mis tahes toodete või teenuste müüki tarbijatele. Sellega seoses ei ole oluline, et tegevus toimub „mittetulunduslikul“ alusel. Euroopa Kohus on öelnud (38):

36

37

38

| „[s]ellest tuleneb, et direktiivi 93/13 artikli 2 punkt c ei välista selle kohaldamisalast üldhuviteenust osutavaid üksusi ega avalik-õiguslikke juriidilisi isikuid [...] (39). Lisaks, [...], kuna avalikke- ja üldhuviteenuseid osutatakse sageli mittetulunduslikul eesmärgil, siis ei puutu organisatsiooni tulunduslik või mittetulunduslik olemus asjasse, kui määratlemisel on mõiste „müüja või teenuste osutaja“ selle sätte tähenduses.“ |
| --- |

„[s]ellest tuleneb, et direktiivi 93/13 artikli 2 punkt c ei välista selle kohaldamisalast üldhuviteenust osutavaid üksusi ega avalik-õiguslikke juriidilisi isikuid [...] (39). Lisaks, [...], kuna avalikke- ja üldhuviteenuseid osutatakse sageli mittetulunduslikul eesmärgil, siis ei puutu organisatsiooni tulunduslik või mittetulunduslik olemus asjasse, kui määratlemisel on mõiste „müüja või teenuste osutaja“ selle sätte tähenduses.“

See tähendab, et direktiiv hõlmab põhimõtteliselt ka näiteks tervishoiu- ja hooldusteenuste lepinguid, sõltumata teenuseosutaja õiguslikust laadist.

Samuti on Euroopa Kohus täpsustanud, et selleks, et poolt saaks pidada „müüjaks või teenuste osutajaks“, ei pea leping olema seotud isiku põhitegevusega ja võib seega olla seotud täiendava või kõrvaltegevusega (40). Seega võib direktiiv hõlmata näiteks ettevõtte poolt oma töötajatele (41) või õppeasutuse poolt üliõpilastele (42) antud laenu.

ei pea

põhitegevusega

40

41

42

| Kokkuvõttes tuleb seda, kas isik kvalifitseerub „müüjaks või teenuste osutajaks“ või „tarbijaks“, hinnata iga juhtumi puhul eraldi konkreetse lepingu alusel, võttes arvesse kõnealuse lepingu laadi ja eesmärki ning asjaolu, et direktiivi eesmärk on kaitsta tarbijaid kui tavaliselt nõrgemat poolt. |
| --- |

Kokkuvõttes tuleb seda, kas isik kvalifitseerub „müüjaks või teenuste osutajaks“ või „tarbijaks“, hinnata iga juhtumi puhul eraldi konkreetse lepingu alusel, võttes arvesse kõnealuse lepingu laadi ja eesmärki ning asjaolu, et direktiivi eesmärk on kaitsta tarbijaid kui tavaliselt nõrgemat poolt.

iga juhtumi puhul eraldi konkreetse lepingu alusel, võttes arvesse

asjaolu, et direktiivi eesmärk on kaitsta tarbijaid kui tavaliselt nõrgemat poolt

See tähendab ka seda, et konkreetne füüsiline isik võib olla „müüja või teenuste osutaja“ teatavates lepingutes, nt jurist õigusteenuste osutamise lepingus, (43) ja „tarbija“ teistes lepingutes, nt seoses eraotstarbeks võetud laenuga (44). Sellega seoses on Euroopa Kohus (45) märkinud:

43

44

45

| „Ehkki niisugusel juhtumil leitakse, et advokaatidel on kõrgema tasemega oskusteave [... (46).], ei võimalda see eeldada, et advokaat ei ole suhetes majandus- või kutsetegevuses tegutseva isikuga nõrgem pool. [...] väljendub tarbija nõrgem seisund, mille kompenseerimiseks direktiiviga 93/13 rakendatud kaitsesüsteem on loodud, nii tarbija teabevaldamise tasemes kui ka läbirääkimispositsioonis seoses majandus- või kutsetegevuses tegutseva isiku poolt eelnevalt koostatud tingimustega, mille sisu tarbija ei saa mõjutada.“ |
| --- |

„Ehkki niisugusel juhtumil leitakse, et advokaatidel on kõrgema tasemega oskusteave [... (46).], ei võimalda see eeldada, et advokaat ei ole suhetes majandus- või kutsetegevuses tegutseva isikuga nõrgem pool. [...] väljendub tarbija nõrgem seisund, mille kompenseerimiseks direktiiviga 93/13 rakendatud kaitsesüsteem on loodud, nii tarbija teabevaldamise tasemes kui ka läbirääkimispositsioonis seoses majandus- või kutsetegevuses tegutseva isiku poolt eelnevalt koostatud tingimustega, mille sisu tarbija ei saa mõjutada.“

Lisaks tuleb füüsilist isikut, kes tegutseb kõrvallepingu alusel kahe äriüksuse vahel sõlmitud lepingu tagatise andjana, käsitada tarbijana, kui kõnealune isik tegutses eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, äri- või kutsetegevusega, ning tal ei ole mingit funktsionaalset seost laenusaaja äriühinguga. Funktsionaalne seos võib olla näiteks asjaomase äriühingu juhtimine või oluline osalus selle kapitalis (47).

47

1.2.1.2.   Müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud

Müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud

Kui ühelt poolt on olemas müüja või teenuste osutaja ja teiselt poolt tarbija, loetakse leping ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi mõjualasse kuuluvaks, nagu on väljendatud põhjenduse 10 teises põhjenduses. Põhjenduses 10 on täpsustatud, et direktiiv on kohaldatav müüjate või teenuste osutajate ning tarbijate vahel sõlmitud kõigi lepingute suhtes.

kõigi

See tähendab, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldatakse kõigi lepingute suhtes, mis käsitlevad kaupade ostmist ja teenuste osutamist, ning Euroopa Kohus on selgitanud, et direktiiv on tõepoolest mõeldud kohaldamiseks „kõigis majandustegevuse valdkondades (48)“.

kõigis majandustegevuse valdkondades

48

Edasi on põhjenduses 10 selgitatud, et direktiivi kohaldamisalast tuleb muu hulgas välja jätta töölepingud, pärimisõigust ja perekonnaõigust käsitlevad lepingud ning lepingud, mis on seotud äri- või täisühingute asutamise ja töö korraldamisega (49); Direktiivi kohaldamisala piirangutena tuleb neid näiteid (50) tõlgendada kitsalt (51).

49

50

51

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv ei nõua, et tarbija peab kauba või teenuse eest rahalist tasu maksma. Euroopa Kohus ei ole pidanud rahalist tasu vajalikuks. Näiteks on kohus leidnud, (52) et eraõiguslikud isikud, kes annavad tagatise teise osapoole võetud laenule, võivad olla kaitstud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel, isegi kui käenduslepingus ei ole ette nähtud mingit rahalist tasu konkreetse teenuse eest. Seetõttu tuleb ka tarbijate ja sotsiaalmeedia teenuste pakkujate vahelisi lepinguid pidada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga hõlmatuks, sõltumata sellest, kas tarbijad peavad maksma teatavaid rahasummasid või kas tasu teenuste eest on seotud tarbija loodud sisu ja profiilianalüüsiga (53).

ei nõua

rahalist tasu

52

53

Kui müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitakse kõrvalleping, näiteks käendusleping, kuulub see leping ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalasse, isegi kui põhileping, näiteks laenuleping, on sõlmitud kahe äriühingu vahel ja jääb seetõttu direktiivi kohaldamisalast välja (54).

54

Euroopa Kohus on teinud otsuse piiratud arvu juhtumite kohta, kus liikmesriikide kohtutel on kahtlusi konkreetse lepingu kvalifitseerimise osas, ja selgitanud, et järgmised lepingute liigid kuuluvad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalasse:

| — | eluruumi üürileping, mille on sõlminud isiklikel eesmärkidel tegutsev üksikisik ja majandus- või kutsetegevuses kinnisvara alal tegutsev isik (55), |
| --- | --- |

—

eluruumi üürileping, mille on sõlminud isiklikel eesmärkidel tegutsev üksikisik ja majandus- või kutsetegevuses kinnisvara alal tegutsev isik (55),

55

| — | lepingud õigusteenuste osutamiseks (56), |
| --- | --- |

—

lepingud õigusteenuste osutamiseks (56),

56

| — | hüpoteeklaenuleping, mille on sõlminud advokaat isiklikel eesmärkidel (57), |
| --- | --- |

—

hüpoteeklaenuleping, mille on sõlminud advokaat isiklikel eesmärkidel (57),

57

| — | leping, mille on sõlminud sõltumatu haridusasutus, mis on võimaldanud ühele oma üliõpilasele lepingu alusel maksesoodustusi viimase poolt õppemaksu ja õppereisi tasuna võlgnetavate summade tasumiseks (58), |
| --- | --- |

—

leping, mille on sõlminud sõltumatu haridusasutus, mis on võimaldanud ühele oma üliõpilasele lepingu alusel maksesoodustusi viimase poolt õppemaksu ja õppereisi tasuna võlgnetavate summade tasumiseks (58),

58

| — | kinnisvaratagatise leping või käendusleping, mis on sõlmitud füüsilise isiku ja krediidiasutuse vahel nende kohustuste tagamiseks, mis äriühingul on krediidilepingust tulenevalt selle krediidiasutuse ees, kui tagatise andja toimis eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, äri- või kutsetegevusega, ja kui tal puudub selle äriühinguga funktsionaalne seos (59), |
| --- | --- |

—

kinnisvaratagatise leping või käendusleping, mis on sõlmitud füüsilise isiku ja krediidiasutuse vahel nende kohustuste tagamiseks, mis äriühingul on krediidilepingust tulenevalt selle krediidiasutuse ees, kui tagatise andja toimis eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, äri- või kutsetegevusega, ja kui tal puudub selle äriühinguga funktsionaalne seos (59),

59

| — | hüpoteeklaen, mille tööandja andis töötajale ja tema abikaasale isiklikel eesmärkidel (60). |
| --- | --- |

—

hüpoteeklaen, mille tööandja andis töötajale ja tema abikaasale isiklikel eesmärkidel (60).

60

1.2.2.   Lepingutingimused, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõiked 1 ja 2) (61)

Lepingutingimused, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõiked 1 ja 2)

61

Vastavalt artikli 2 punktile a koostoimes artikli 3 lõikega 1 kuuluvad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalasse üksnes lepingutingimused, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud. Artikli 3 lõige 2 sisaldab teatavaid eeldusi ja sätteid, mis käsitlevad tõendamiskoormist küsimuses, kas konkreetses lepingutingimuses ei ole eraldi kokku lepitud. Lisaks põhjendustele 9 ja 11 esitatakse ka artikli 3 lõikes 2 näiteid selle kohta, millised lepingutingimused on hõlmatud. Tavaliselt (kuid mitte ainult) on hõlmatud tüüpilised, (62) standardsed (63) või eelnevalt koostatud (64) lepingutingimused, mis on sageli esitatud lepingu „üldtingimustes“.

62

63

64

Otsustava tähtsusega ei ole see, millisel kujul tingimused on esitatud, nt trükitud, esitatud internetis või väljaspool seda, käsitsi kirjutatud või isegi suusõnalised, (65) mis moel leping sõlmiti (nt eraviisiliselt või notariaalakti kujul), millises lepingu osas tingimused esitatakse või kas need sisalduvad ühes või mitmes dokumendis. Oluline on see, et need aitavad kindlaks määrata lepingupoolte õigused ja kohustused ning et konkreetse(te)s lepingutingimus(te)s ei ole eraldi kokku lepitud.

65

Kas konkreetses lepingutingimuses on eraldi kokku lepitud, on faktiline asjaolu, mida peavad hindama liikmesriikide kohtud. Artikli 3 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et kui lepingutingimus on „eelnevalt“ koostatud, näiteks„eelnevalt koostatud tüüplepingute“ puhul, ei loeta tingimust „kunagi eraldi kokkulepituks“. Artikli 3 lõike 2 kolmandas lõigus on sätestatud, et kui müüja või teenuste osutaja väidab, et „tüüptingimus“ on eraldi kokku lepitud, langeb selle tõendamiskoormis temale. Artikli 3 lõike 2 teise lõigus on sätestatud, et kui tingimuse teatavad aspektid või üks konkreetne tingimus on eraldi kokku lepitud, ei tähenda see, et teised lepingutingimused oleksid eraldi kokku lepitud. Tarbija allkiri lepingu lõpus või üksikklauslite kinnitamiseks ei näita kindlasti, et lepingu tingimused olid eraldi kokku lepitud.

eraldi kokku lepitud

näiteks

kunagi

tõendamiskoormis

teised

Euroopa Kohus võib anda selle kriteeriumi ja läbirääkimiste mõiste kohta täiendavaid juhiseid (66).

66

Kui käesolevas teatises viidatakse „ebaõiglastele lepingutingimustele“ või „lepingutingimustele“, viitab see „lepingutingimustele, milles ei ole eraldi kokku lepitud“, isegi kui sõnu „ei ole eraldi kokku lepitud“ ei ole korratud. See ei mõjuta asjaolu, et mõnes liikmesriigis kohaldatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kaitset ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste suhtes (67).

67

1.2.3.   Kohustuslikel õigus- või haldusnormidel põhinevate lepingutingimuste väljajätmine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõige 2)

Kohustuslikel õigus- või haldusnormidel põhinevate lepingutingimuste väljajätmine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõige 2)

Artikli 1 lõikes 2 on ette nähtud, et direktiivi kohaldamisalasse ei kuulu lepingutingimused, mis põhinevad kohustuslikel õigus- või haldusnormidel või nende rahvusvaheliste konventsioonide sätetel või põhimõtetel, millega liikmesriigid või liit on ühinenud. Euroopa Kohus (68) on rõhutanud, et erandina tarbijate kavandatud kaitsest ebaõiglaste lepingutingimuste eest, tuleb artikli 1 lõiget 2 tõlgendada kitsalt:

68

tuleb artikli 1 lõiget 2 tõlgendada kitsalt

| „[...] peab liikmesriigi kohus võtma arvesse asjaolu, et arvestades eeskätt direktiivi eesmärki, milleks on tarbijate kaitse müüjate ja teenuseosutajate ning tarbijate vahelistesse lepingutesse lisatud ebaõiglaste tingimuste eest, tuleb direktiivi artikli 1 lõikes 2 ette nähtud erandit tõlgendada kitsalt [...] (69).“ |
| --- |

„[...] peab liikmesriigi kohus võtma arvesse asjaolu, et arvestades eeskätt direktiivi eesmärki, milleks on tarbijate kaitse müüjate ja teenuseosutajate ning tarbijate vahelistesse lepingutesse lisatud ebaõiglaste tingimuste eest, tuleb direktiivi artikli 1 lõikes 2 ette nähtud erandit tõlgendada kitsalt [...] (69).“

Selleks et välistada hindamine ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel, tuleb kindlaks teha, et lepingutingimus kajastab kohustuslikku õigus või haldusnormi.

Artikli 1 lõike 2 kohaldamisel ja kooskõlas põhjendusega 13 käsitletakse sätet kohustuslikuna, kui

kohustuslikuna

| — | seda kohaldatakse lepingupooltele olenemata nende valikust, |
| --- | --- |

—

seda kohaldatakse lepingupooltele olenemata nende valikust,

| — | kuid ka siis, kui see on dispositiivne ja kehtib seetõttu vaikimisi, see tähendab juhul, kui lepingupooled ei ole teisiti kokku leppinud (70). |
| --- | --- |

—

kuid ka siis, kui see on dispositiivne ja kehtib seetõttu vaikimisi, see tähendab juhul, kui lepingupooled ei ole teisiti kokku leppinud (70).

70

Sellistel juhtudel õigustab ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalast väljajätmist asjaolu, et

| „[...] põhimõtteliselt võib eeldada, et liikmesriigi seadusandja on tasakaalustanud teatud lepingute poolte kõiki õigusi ja kohustusi (71).“ |
| --- |

„[...] põhimõtteliselt võib eeldada, et liikmesriigi seadusandja on tasakaalustanud teatud lepingute poolte kõiki õigusi ja kohustusi (71).“

See kehtib põhimõtteliselt ka siis, kui kohustuslik säte võetakse vastu pärast lepingu sõlmimist ja sellega kehtestatakse kord, millega asendatakse ebaõiglane lepingutingimus (72).

72

Samal ajal tuleb artikli 1 lõikes 2 sätestatud erandit rangelt piirata selliste kohustuslike õigusnormidega reguleeritud küsimusega (73). Lisaks ei käsitata teatavatele kliendirühmadele kohaldatavaid siseriikliku õiguse kohustuslikke norme kohustusliku normina ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõike 2 tähenduses, kui lepingutingimus muudab need kohaldatavaks ka teiste tarbijate suhtes (74).

73

74

Euroopa Kohus (75) on selgitanud, et artikli 1 lõikes 2 ette nähtud erandit ei kohaldata, kui siseriiklikud õigusnormid annavad lepingupooltele erinevaid võimalusi, näiteks pädeva kohtu kindlaksmääramiseks.

75

Euroopa Kohus võib esitada artikli 1 lõike 2 kohta täiendavaid suuniseid kolme eelotsusetaotluse alusel, mille menetlemine on käesoleva teatise vastuvõtmise ajal pooleli (76).

76

Lisaks on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 1 lõike 2 kohaselt direktiivi kohaldamisalast välja jäetud rahvusvaheliste konventsioonide sätted ja põhimõtted, millega liikmesriigid või liit on ühinenud, ning selles viidatakse eelkõige transpordivaldkonna rahvusvahelistele konventsioonidele (77).

77

1.2.4.   Koosmõju muude ELi õigusaktidega

Koosmõju muude ELi õigusaktidega

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldatakse müüjate või teenuste osutajate ning tarbijate vahel sõlmitud lepingute suhtes kõigis majandustegevuse valdkondades (78). Seega võib konkreetse lepingu suhtes kohaldada ka muid ELi õiguse norme, sealhulgas muid tarbijakaitsenorme, sõltuvalt asjaomase lepingu liigist. Muud asjakohased õigusnormid, mida võidakse paralleelselt kohaldada, võivad olla tarbija õigusi käsitleva direktiivi 2011/83/EL (79) horisontaalsed õigusnormid lepingueelse teabe ja taganemisõiguse kohta või direktiivi 2005/29/EÜ (80) normid ebaausate kaubandustavade kohta. Samuti võidakse lisaks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivile kohaldada teatavat liiki lepingutega seotud norme, näiteks direktiiv 2008/48/EÜ, (81) mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid, direktiiv 2008/122/EÜ (82) tarbijate kaitse kohta seoses osaajalise kasutamise õiguse, pikaajalise puhkusetoote, edasimüügi ja vahetuslepingute teatavate aspektidega, direktiiv 2014/17/EL (83) elamukinnisvaraga seotud tarbijakrediidilepingute kohta, direktiiv (EL) 2015/2302, (84) mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid, ning direktiiv (EL) 2018/1972, (85) millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik, määrus (EÜ) nr 1008/2008 (86) lennuteenuste kohta, direktiiv 2009/72/EÜ, (87) mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ, ning direktiiv 2009/73/EÜ, (88) mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (89). Lisaks võib juhtudel, kui tegemist on ebaõiglaste lepingutingimustega, kohaldada tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas norme, mis käsitlevad näiteks kohaldatavat õigust (90) ja kohtualluvust (91) ning menetlusnorme, näiteks väiksemate nõuete menetluse (92) või Euroopa maksekäsu (93) puhul.

78

79

80

81

82

83

84

85

86

87

88

89

90

91

92

93

Mõned valdkondlikud õigusaktid täpsustavad sõnaselgelt, et need ei piira ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamist. Näiteks direktiiv 2009/72/EÜ, (94) direktiiv 2009/73/EÜ, (95) direktiiv 2014/17/EL (96) ja direktiiv (EL) 2018/1972 (97).

94

95

96

97

Seoses artikli 1 lõikega 2, mida on käsitletud jaos 1.2.3, on lepingutingimused, mis kajastavad kohustuslikke sätteid, sealhulgas valdkondlikes õigusaktides sätestatud sätted ja rahvusvaheliste konventsioonide sätted, ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalast välja arvatud.

Muul juhul, kui valdkondlikud õigusaktid võeti vastu pärast ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi vastuvõtmist, tuleb arvesse võtta, et direktiiv võib olla mittekohaldatav üksnes tingimusel, et see on selles õigusaktis selgelt ette nähtud (98). Tavaliselt see nii ei ole, (99) nii et lisaks valdkondlikele õigusnormidele kohaldatakse tavaliselt ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi.

98

99

Kui lisaks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivile kohaldatakse muid ELi sätteid, eelistatakse üldiselt sellist tõlgendust, milles säilitatakse nii palju kui võimalik direktiivi ja sellega potentsiaalselt vastuolus oleva sätte kasulikku mõju. Näiteks ei tohiks kodukord ohustada ebaõiglaste lepingutingimuste vastase kaitse tõhusust ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi raames.

Muid ELi sätteid võib olla vaja arvesse võtta, kui hinnatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel lepingutingimuste läbipaistvust ja ebaõiglust. Näiteks võib asjaolu, et müüja või teenuste osutaja kasutas ebaausaid kaubandustavasid direktiivi 2005/29/EÜ (100) tähenduses, olla oluline element üksikute lepingutingimuste ebaõigluse hindamisel (101). Samas ei ole sellisel järeldusel otsest mõju lepingu kehtivuse hindamisele ebaõiglaste lepingutavade direktiivi artikli 6 lõike 1 seisukohast (102).

100

101

102

Valdkondlike õigusnormide ja ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi suhet, eelkõige seoses läbipaistvuse/lepingueelse teabe andmise kohustusega (103) või lepingute kohustusliku sisuga, (104) on käsitletud jaos 3.3.2.

103

104

1.2.5.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamine kolmandates riikides asuvate ettevõtjate suhtes

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamine kolmandates riikides asuvate ettevõtjate suhtes

See, kas ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldatakse ELi liikmesriigis elava tarbija ning ELi- ja EMP-välise kaupleja või kutseala esindaja (105) vahel sõlmitud lepingute suhtes, on põhimõtteliselt kindlaks määratud määrusega (EÜ) nr 593/2008 (106) („Rooma I“).

105

106

Rooma I määruse artikli 6 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:

| 1. | Ilma et see piiraks artiklite 5 ja 7 kohaldamist, on leping, mille füüsiline isik on sõlminud oma tegevus- või kutsealast välja jääval eesmärgil („tarbija“) teise isikuga, kes tegutseb oma tegevus- või kutsealal („kutseala esindaja“), reguleeritud selle riigi õigusega, kus on tarbija harilik viibimiskoht, tingimusel et kutseala esindaja






  a) | teostab oma majandus- või kutsetegevust riigis, kus on tarbija harilik viibimiskoht, või |
| --- | --- | --- |

1.

Ilma et see piiraks artiklite 5 ja 7 kohaldamist, on leping, mille füüsiline isik on sõlminud oma tegevus- või kutsealast välja jääval eesmärgil („tarbija“) teise isikuga, kes tegutseb oma tegevus- või kutsealal („kutseala esindaja“), reguleeritud selle riigi õigusega, kus on tarbija harilik viibimiskoht, tingimusel et kutseala esindaja

a)

teostab oma majandus- või kutsetegevust riigis, kus on tarbija harilik viibimiskoht, või

| b) | kutseala esindaja suunab mis tahes viisil sellised tegevused kõnealusesse riiki või mitmesse riiki, mille hulka kuulub ka kõnealune riik, |
| --- | --- |

b)

kutseala esindaja suunab mis tahes viisil sellised tegevused kõnealusesse riiki või mitmesse riiki, mille hulka kuulub ka kõnealune riik,

ning et leping jääb nende tegevuste raamesse.

| 2. | Olenemata lõikest 1 võivad pooled artikli 3 kohaselt valida lõikes 1 sätestatud nõuetele vastava lepingu suhtes kohaldatava õiguse. Selline valik ei või siiski põhjustada tarbija ilmajätmist kaitsest, mis on talle ette nähtud selliste sätetega, millest ei saa kokkuleppel kõrvale kalduda selle õiguse alusel, mis valiku puudumisel oleks olnud kohaldatav lõike 1 alusel. |
| --- | --- |

2.

Olenemata lõikest 1 võivad pooled artikli 3 kohaselt valida lõikes 1 sätestatud nõuetele vastava lepingu suhtes kohaldatava õiguse. Selline valik ei või siiski põhjustada tarbija ilmajätmist kaitsest, mis on talle ette nähtud selliste sätetega, millest ei saa kokkuleppel kõrvale kalduda selle õiguse alusel, mis valiku puudumisel oleks olnud kohaldatav lõike 1 alusel.

Seega, kui kutseala esindaja (st kaupleja või müüja või teenuste osutaja), kes on pärit kolmandast riigist, teostab tegevust liikmesriigis või suunab oma tegevuse tarbijatele, kelle harilik viibimiskoht on liikmesriigis, on neile tarbijatele tagatud kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ja nende liikmesriigi tarbijakaitsenormide alusel. See kehtib ka siis, kui lepinguosalised valivad kohaldatavaks õiguseks kolmanda riigi õiguse. Siiski on Rooma I määruse artiklis 5 sätestatud erinormid veolepingutele.

Pealegi on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõikes 2 sätestatud:

| Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarbija ei kaota käesoleva direktiiviga pakutavat kaitset põhjusel, et lepingu suhtes kohaldatavaks õiguseks valitakse kolmanda riigi õigus, kui leping on ühe või mitme liikmesriigi territooriumiga tihedalt seotud. |
| --- |

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarbija ei kaota käesoleva direktiiviga pakutavat kaitset põhjusel, et lepingu suhtes kohaldatavaks õiguseks valitakse kolmanda riigi õigus, kui leping on ühe või mitme liikmesriigi territooriumiga tihedalt seotud.

See säte võib pakkuda tarbijale täiendavat kaitset, kuna seda kohaldatakse iga juhtumi puhul, kus valitakse kolmanda riigi õigus, kuid kus on tihe seos liikmesriigiga. Selle kohaldamise tingimused on seega Rooma I määruse artiklis 6 sätestatust laiemad.

Lisaks on Euroopa Kohus otsustanud, (107) et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 kohaselt on lepingutingimus, mille kohaselt tarbijaga sõlmitud lepingule kohaldatakse müüja või teenuste osutaja asukohaliikmesriigi õigust, ebaaus, kui ei ole ühemõtteliselt täpsustatud, et tarbija saab endiselt tugineda oma hariliku viibimiskoha riigi kohustuslikele tarbijakaitsenormidele vastavalt Rooma I määruse artikli 6 lõikele 2. Ilma selle täpsustuseta võib see tarbijat eksitada, jättes vale mulje, et lepingu suhtes kohaldatakse ainult valitud õigust. Sama loogikat tuleb kohaldada juhul, kui kolmanda riigi õigus valitakse lepingutingimuse alusel ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses (108).

107

108

2.   SEOS SISERIIKLIKU ÕIGUSEGA, SEALHULGAS MINIMAALNE ÜHTLUSTAMINE

SEOS SISERIIKLIKU ÕIGUSEGA, SEALHULGAS MINIMAALNE ÜHTLUSTAMINE

| Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8

  Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi reguleerimisalas vastu võtta või säilitada asutamislepingule vastavad rangemad sätted, et tagada tarbijate kaitstuse kõrgem tase.

  Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8a (109)









  1. | Kui liikmesriik võtab vastu sätted vastavalt artiklile 8, teavitab ta sellest ning kõikidest edasistest muudatustest komisjoni, eelkõige kui kõnealused sätted:






  — | laiendavad tingimuste ebaõigluse kontrolli eraldi kokku lepitud lepingutingimustele, hinna ja tasu piisavusele, või |
| --- | --- | --- |

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8

Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi reguleerimisalas vastu võtta või säilitada asutamislepingule vastavad rangemad sätted, et tagada tarbijate kaitstuse kõrgem tase.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8a (109)

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikkel 8a

109

1.

Kui liikmesriik võtab vastu sätted vastavalt artiklile 8, teavitab ta sellest ning kõikidest edasistest muudatustest komisjoni, eelkõige kui kõnealused sätted:

—

laiendavad tingimuste ebaõigluse kontrolli eraldi kokku lepitud lepingutingimustele, hinna ja tasu piisavusele, või

| — | sisaldavad loetelu ebaõiglaseks peetavatest lepingutingimustest[.] |
| --- | --- |

—

sisaldavad loetelu ebaõiglaseks peetavatest lepingutingimustest[.]

| 2. | Komisjon tagab, et lõikes 1 osutatud teave on tarbijatele ja kauplejatele kergesti kättesaadav, muu hulgas spetsiaalsel veebilehel. |
| --- | --- |

2.

Komisjon tagab, et lõikes 1 osutatud teave on tarbijatele ja kauplejatele kergesti kättesaadav, muu hulgas spetsiaalsel veebilehel.

| 3. | Komisjon edastab lõikes 1 osutatud teabe teistele liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile. Komisjon konsulteerib kõnealuse teabe asjus sidusrühmadega. |
| --- | --- |

3.

Komisjon edastab lõikes 1 osutatud teabe teistele liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile. Komisjon konsulteerib kõnealuse teabe asjus sidusrühmadega.

Põhjendus 17

Põhjendus 17

käesoleva direktiivi minimaalse laadi tõttu on sellele lisatud tingimuste loetelu üksnes soovituslik ning liikmesriigid võivad oma siseriiklike normidega kõnealuste tingimuste ulatust laiendada või piirata;

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv ja siseriiklik õigus suhestuvad mitmel viisil. On

| — | sätteid, millega võetakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv üle siseriiklikku õigusesse, sealhulgas sätted, millega laiendatakse direktiivi kohaldamisala või kehtestatakse rangemad nõuded, ning |
| --- | --- |

—

sätteid, millega võetakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv üle siseriiklikku õigusesse, sealhulgas sätted, millega laiendatakse direktiivi kohaldamisala või kehtestatakse rangemad nõuded, ning

| — | siseriikliku õiguse materiaal- või menetlussätteid, mis hõlmavad muid aspekte, kuid mida tuleb arvesse võtta siis, kui kohtud peavad tegema otsuse juhtudel, mis puudutavad ebaõiglasi lepingutingimusi. |
| --- | --- |

—

siseriikliku õiguse materiaal- või menetlussätteid, mis hõlmavad muid aspekte, kuid mida tuleb arvesse võtta siis, kui kohtud peavad tegema otsuse juhtudel, mis puudutavad ebaõiglasi lepingutingimusi.

2.1.   Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

Artikli 8 kohaselt võivad liikmesriigid tagada kõrgema kaitsetaseme kui see, mis on ette nähtud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga (110). Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 8a (111) kohaselt on liikmesriigid kohustatud teatama siseriiklikest õigusnormidest, mis sisaldavad rangemaid nõudeid või laiendavad direktiivi ülevõtmiseks vastu võetud siseriiklike õigusnormide kohaldamisala (112).

110

111

112

Näiteks võivad liikmesriigid kohaldada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ülevõtmiseks vastu võetud siseriiklikke õigusnorme ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste (113) või ettevõtetevaheliste suhete või tarbijatevaheliste tehingute (114) suhtes.

113

114

Samuti võivad nad norme karmistada, eelkõige kohaldades madalamat läve selle suhtes, millal lepingutingimust peetakse ebaõiglaseks. Nad võivad näiteks võtta vastu selliste lepingutingimuste musta nimekirja, mida peetakse alati ebaõiglasteks, ilma et nõutaks juhtumipõhist hindamist ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 üldise ebaõigluse kontrolli kohaselt, (115) ja/või eri liiki halli(d) nimekirja(d). Lisateavet ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa kohta leiab jaost 3.4.7.

115

Näiteks võib siseriikliku õigusega ette näha ka seda, et läbipaistvuse puudumine võib otseselt kaasa tuua lepingutingimuste tühisuse, ilma et oleks vaja kohaldada artikli 3 lõike 1 kohast ebaõigluse kontrolli (116).

116

Euroopa Kohus (117) on selgitanud ka, et artikli 8 tõttu ei ole liikmesriikidel kohustust nõuda kooskõlas artikli 4 lõikega 2, (118) et lepingu põhieseme mõistet või hinna ja tasu vastavust võib kontrollida ainult siis, kui asjakohased tingimused ei ole koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

117

118

Euroopa Kohus (119) on kinnitanud, et liikmesriikide kõrgeimate kohtute kohtupraktika ei kuulu rangemate sätete alla, mida liikmesriigid võivad selle direktiivi artikli 8 alusel vastu võtta. Juhul kui liikmesriikide kõrgeimad kohtud töötavad lepingutingimuste ebaõigluse hindamiseks välja teatavad kriteeriumid, mida madalama astme kohtud peavad de facto järgima, kui nad ei soovi, et nende otsus tühistataks, või mis on isegi madalama astme kohtule ametlikult siduvad, on see aga põhimõtteliselt ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas. Siiski peavad liikmesriikide kõrgeimate kohtute kasutatud kriteeriumid olema kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga ega tohi takistada pädevat kohut pakkumast tarbijatele nende õiguste kaitseks tõhusat õiguskaitsevahendit ega pöördumast eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtu poole (120).

119

de facto

120

2.2.   Muud siseriikliku õiguse sätted

Muud siseriikliku õiguse sätted

Muude siseriiklike normide hulka, mida võidakse kohaldada ebaõiglaste lepingutingimuste suhtes, kuuluvad lepinguõiguse üldsätted, eelkõige seoses lepingute koostamise ja kehtivusega, aga ka siseriiklike kohtute menetlusnormid. Sellised küsimused ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis eraldi reguleeritud, kuid võivad oluliselt mõjutada selle kohaldamist.

Näiteks kuigi ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldatakse ettevõtja ja tarbija vahelises lepingus sisalduvate konkreetsete lepingutingimuste hindamise suhtes, ei reguleeri see lepingu kui terviku kehtivust. On siiski võimalik, et ühe või mitme lepingutingimuse ebaõiglus toob siseriikliku lepinguõiguse kohaselt kaasa kogu lepingu tühisuse näiteks juhul, kui lepingut ei saa täita, ilma et lepingupoolte põhikohustused oleksid kindlaks määratud. See võimalus on ette nähtud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõikega 1 ja seda käsitletakse 4. jaos.

Lisaks on siseriiklikus õiguses sätestatud normid, mille alusel võib leping olla tervikuna tühine, näiteks kui sellega rikutakse seadusest tulenevat keeldu, kui see on liigkasuvõtmisele suunatud või muul viisil vastuolus heade kommetega. Lisaks võib tarbijatel siseriikliku õiguse kohaselt olla võimalus vältida lepinguid, mille sõlmimine põhines müüja või teenuste osutaja pettusel või agressiivsel käitumisel, mis võib vastata eksitavatele, agressiivsetele või muul viisil ebaausatele kaubandustavadele direktiivi 2005/29/EÜ (121) tähenduses.

121

Kui sellised juhtumid langevad kokku ebaõiglaste lepingutingimuste olemasoluga, siis tavaliselt ei piira ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv selliste siseriiklike normide kohaldamist, kui sellised normid ei sea kahtluse alla direktiivi, eriti selle artikli 6 lõike 1 tõhusust (122). Euroopa Kohus (123) on märkinud, et põhimõtteliselt tuleb lepingute tühisust käsitlevaid õigusnorme käsitleda nende enda loogika kohaselt (124) ning et juhul, kui need langevad kokku ebaõiglaste lepingutingimustega, on sellised õigusnormid ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 8 kohaselt vastuvõetavad, kui need toovad tarbijatele soodsamad tulemused kui direktiivi kohaselt nõutud minimaalne kaitse (125).

122

123

124

125

Tuleks rõhutada, et oma kohaldamisala piires on Euroopa Liidu õigus oma olemuselt liikmesriigi õiguse ees ülimuslik ning et liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas kohtud, peavad tõlgendama riigisisest õigust võimalikult suures ulatuses kooskõlas ELi õigusega, et tagada selle tõhusus. Euroopa Kohtu sõnul (126)

Euroopa Liidu õigus oma olemuselt liikmesriigi õiguse ees ülimuslik

liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas kohtud, peavad tõlgendama riigisisest õigust võimalikult suures ulatuses kooskõlas ELi õigusega

126

| „[...] tuleb meenutada, et lahendades vaidlust, mille poolteks on ainult eraisikud, peab siseriiklik kohus siseriiklike õigusnormide kohaldamisel võtma arvesse siseriikliku õiguse norme tervikuna ning lähtuma nende tõlgendamisel võimalikult suures ulatuses selles valdkonnas kohaldatava direktiivi sõnastusest ja eesmärgist, et saavutada direktiivi eesmärgiga kooskõlas olev tulemus [...] (127).“ |
| --- |

„[...] tuleb meenutada, et lahendades vaidlust, mille poolteks on ainult eraisikud, peab siseriiklik kohus siseriiklike õigusnormide kohaldamisel võtma arvesse siseriikliku õiguse norme tervikuna ning lähtuma nende tõlgendamisel võimalikult suures ulatuses selles valdkonnas kohaldatava direktiivi sõnastusest ja eesmärgist, et saavutada direktiivi eesmärgiga kooskõlas olev tulemus [...] (127).“

Kui siseriiklikku õigust, sealhulgas menetlusnorme, ei ole võimalik tõlgendada kooskõlas ELi õigusega, peavad siseriiklikud kohtud need kõrvale jätma ja tuginema otse liidu õigusele (128). Euroopa Kohus (129) on kinnitanud, et liikmesriikide kohtutel on kohustus tagada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi täielik toime, jättes vajaduse korral omal algatusel kohaldamata siseriikliku õigusakti sätte, mis on sellega vastuolus, isegi kui see säte on vastu võetud hiljem. Seega ei ole kohtutel vaja taotleda või oodata niisuguse sätte eelnevat kõrvaldamist seadusandlike või muude põhiseaduslike vahenditega. See hõlmab olukordi, kus siseriiklikus õiguses ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio hindamist ette nähtud või seda isegi takistatakse, samas kui selline kontroll on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaselt nõutav, (130) või kui siseriiklikud õigusaktid on muul moel vastuolus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga või võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetega (131).

128

129

ex officio

130

võrdväärsuse

tõhususe

131

Samal ajal on liikmesriigid kohustatud muutma norme, mis ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas, sealhulgas juhtudel, kus nende tõlgendamise osas valitseb ebakindlus (132).

132

3.   ÜLDINE EBAÕIGLUSE KONTROLL JA LÄBIPAISTVUSE NÕUDED

ÜLDINE EBAÕIGLUSE KONTROLL JA LÄBIPAISTVUSE NÕUDED

3.1.   Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| Artikli 3 lõiked 1 ja 3









  1. | Lepingutingimus, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, loetakse ebaõiglaseks, kui see on vastuolus heausksuse tingimusega ning kutsub esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat. [...] |
| --- | --- |

Artikli 3 lõiked 1 ja 3

Artikli 3 lõiked 1 ja 3

1.

Lepingutingimus, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, loetakse ebaõiglaseks, kui see on vastuolus heausksuse tingimusega ning kutsub esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat. [...]

| 3. | Lisa sisaldab soovituslikku ja mittetäielikku loetelu tingimustest, mida võib pidada ebaõiglasteks. |
| --- | --- |

3.

Lisa sisaldab soovituslikku ja mittetäielikku loetelu tingimustest, mida võib pidada ebaõiglasteks.

Artikkel 4

Artikkel 4

| 1. | Ilma et see piiraks artikli 7 kohaldamist, võetakse lepingutingimuse hindamisel arvesse lepingu sõlmimise objektiks oleva kauba või teenuse laad ning viidatakse lepingu sõlmimisel kõigile sellega kaasnevatele asjaoludele ning kõigile teistele kõnealuse või muu lepingu tingimustele, millest see sõltub. |
| --- | --- |

1.

Ilma et see piiraks artikli 7 kohaldamist, võetakse lepingutingimuse hindamisel arvesse lepingu sõlmimise objektiks oleva kauba või teenuse laad ning viidatakse lepingu sõlmimisel kõigile sellega kaasnevatele asjaoludele ning kõigile teistele kõnealuse või muu lepingu tingimustele, millest see sõltub.

| 2. | Tingimuste õiglase või ebaõiglase iseloomu hindamine ei ole seotud lepingu põhiobjekti mõiste, hinna ja tasu piisavuse ega vastutehinguna pakutavate teenuste või kaubaga, kui kõnealused tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles. |
| --- | --- |

2.

Tingimuste õiglase või ebaõiglase iseloomu hindamine ei ole seotud lepingu põhiobjekti mõiste, hinna ja tasu piisavuse ega vastutehinguna pakutavate teenuste või kaubaga, kui kõnealused tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Artikkel 5

Artikkel 5

Lepingutes, mille kõik või teatavad tarbijale pakutavad tingimused esitatakse kirjalikult, peavad kõnealused tingimused olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles. Kui lepingutingimuse tähenduse suhtes on kahtlusi, kohaldatakse tarbijale kõige soodsamat tõlgendust. Seda tõlgendamiseeskirja ei kohaldata artikli 7 lõikega 2 ettenähtud menetluste puhul.

Põhjendus 16

Põhjendus 16

[...] heausksuse hindamisel tuleb erilist tähelepanu pöörata lepinguosaliste positsiooni tugevusele läbirääkimistel ja sellele, kas tarbijat mõjutati tingimusega nõustuma, kas kaup müüdi või teenused osutati tarbija erikorralduse alusel; müüja või teenuste osutaja saab täita heausksuse nõude juhul, kui ta kohtleb ausalt ja õiglaselt teist lepinguosalist, kelle õigustatud huvi ta peab arvesse võtma;

Põhjendus 20

Põhjendus 20

lepingud peaksid olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles ning tarbijale tuleks anda tegelik võimalus kõigi tingimustega põhjalikult tutvuda, kusjuures kahtluse korral tuleks kohaldada tarbijale kõige soodsamat tõlgendust;

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 3 osutatud lisa punkti 1 alapunkt i

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 3 osutatud lisa punkti 1 alapunkt i

| 1. | Tingimused, mille eesmärk või tagajärg on:

  [...]






  i) | siduda tarbija pöördumatult tingimustega, millega tarbijal ei olnud tegelikke võimalusi tutvuda enne lepingu sõlmimist; |
| --- | --- | --- |

1.

Tingimused, mille eesmärk või tagajärg on:

[...]

i)

siduda tarbija pöördumatult tingimustega, millega tarbijal ei olnud tegelikke võimalusi tutvuda enne lepingu sõlmimist;

| j) | anda müüjale või teenuste osutajale võimalus muuta lepingutingimusi ühepoolselt, ilma mõjuva, lepingus kindlaksmääratud põhjuseta; |
| --- | --- |

j)

anda müüjale või teenuste osutajale võimalus muuta lepingutingimusi ühepoolselt, ilma mõjuva, lepingus kindlaksmääratud põhjuseta;

Artikli 3 lõige 1 sisaldab üldist kontrolli, mille raames tuleb hinnata müüjate või teenuste osutajate kasutatud lepingutingimuste ebaõiglust. Kõnealune üldine kontroll peab kajastuma liikmesriikide õigusnormides ning seda peavad ametiasutused kohaldama üksikute lepingutingimuste hindamisel iga üksikjuhtumi korral eraldi.

üldist kontrolli

Lisaks artikli 3 lõikes 1 nimetatud üldisele kontrollile viidatakse artikli 3 lõikes 3 lisale, mis sisaldab soovituslikku ja mittetäielikku loetelu lepingutingimustest, mida võib pidada ebaõiglaseks (133).

võib

133

Lisaks sisaldab ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv läbipaistvusnõudeid müüjatele või teenuste osutajatele, kes kasutavad lepingutingimusi, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud. Need on väljendatud normides, mille kohaselt lepingutingimused peavad olema (koostatud) lihtsas ja arusaadavas keeles (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2 ja artikkel 5), ning nõudes, et tarbijatele tuleb anda reaalne võimalus tutvuda lepingutingimustega enne lepingu sõlmimist (lisa punkti 1 alapunkt i ja põhjendus 20).

läbipaistvusnõudeid

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaselt on läbipaistvusnõuetel kolm funktsiooni.

| — | Vastavalt artikli 5 teisele lausele tuleb lepingutingimusi, mis ei ole koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, tõlgendada tarbija kasuks (134). |
| --- | --- |

—

Vastavalt artikli 5 teisele lausele tuleb lepingutingimusi, mis ei ole koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, tõlgendada tarbija kasuks (134).

134

| — | Artikli 4 lõike 2 kohaselt hinnatakse lepingu põhieset või lepingus sätestatud hinna ja tasu vastavust artikli 3 lõike 1 alusel ainult siis, kui asjakohased tingimused ei ole lihtsas ja arusaadavas keeles (135). |
| --- | --- |

—

Artikli 4 lõike 2 kohaselt hinnatakse lepingu põhieset või lepingus sätestatud hinna ja tasu vastavust artikli 3 lõike 1 alusel ainult siis, kui asjakohased tingimused ei ole lihtsas ja arusaadavas keeles (135).

135

| — | Läbipaistvusnõuete täitmata jätmine võib olla üks tegur konkreetse lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel (136) ja võib isegi viidata ebaõiglusele (137). |
| --- | --- |

—

Läbipaistvusnõuete täitmata jätmine võib olla üks tegur konkreetse lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel (136) ja võib isegi viidata ebaõiglusele (137).

136

137

Kohus on andnud juhiseid nii läbipaistvusnõuete kohta, mida müüjad ja teenuste osutajad peavad täitma, kui ka üldise ebaõigluse kontrolli kriteeriumide kohta. Täpsem teave läbipaistvuse kohta on esitatud jaos 3.3, samas kui jaos 3.4 on esitatud rohkem teavet üldise ebaõigluse kontrolli kohta.

Samal ajal on Euroopa Kohus korduvalt rõhutanud, (138) et kuigi tema ülesanne on anda juhiseid läbipaistvuse ja ebaõigluse tõlgendamiseks, peavad riigi ametiasutused, eelkõige liikmesriikide kohtud, hindama konkreetsete lepingutingimuste läbipaistvust ja ebaõiglust, võttes arvesse iga juhtumi konkreetseid asjaolusid. Euroopa Kohus (139) on seda väljendanud järgmiselt:

138

peavad riigi ametiasutused, eelkõige liikmesriikide kohtud, hindama konkreetsete lepingutingimuste läbipaistvust ja ebaõiglust, võttes arvesse iga juhtumi konkreetseid asjaolusid

139

| „42. | Ehkki vastab tõele, et Euroopa Kohus on talle EÜ artikliga 234 (140) antud pädevuse teostamisel tõlgendanud eespool viidatud kohtuotsuse Océano Grupo Editorial ja Salvat Editores punktis 22 üldisi kriteeriume, mida ühenduse seadusandja kasutab mõiste „ebaõiglane tingimus“ määratlemisel, ei saa ta siiski teha otsust nende üldiste kriteeriumide kohaldamise kohta konkreetse tingimuse suhtes, sest selleks on vaja analüüsida asjaomase kohtuasja asjaolusid (vt eespool viidatud kohtuotsus Freiburger Kommunalbauten, punkt 22). |
| --- | --- |

„42.

| 43. | Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab eeltoodut arvesse võttes hindama, kas lepingutingimust saab kvalifitseerida ebaõiglasena direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses.“ |
| --- | --- |

43.

Liikmesriigi kohtu ülesanne on teha kindlaks, kas konkreetse juhtumi asjaolusid arvestades vastab lepingutingimus heausksuse, tasakaalustatuse ja läbipaistvuse nõuetele.

Sama kehtib ka selle kontrollimise kohta, kas lepingutingimus kuulub mõiste „lepingu põhiese“ alla või kas selle kontrollimine on seotud „hinna või tasu vastavusega“ ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses (141).

141

Eespool öeldut arvesse võttes on Euroopa Kohus (142) üldiselt hoidunud lõpliku hinnangu andmisest konkreetse lepingutingimuse ebaõigluse kohta, jättes selle hindamise eelotsusetaotluse esitanud kohtule. Teatud asjades on Euroopa Kohus aga andnud üsna selgeid suuniseid konkreetse lepingutingimuse ebaõigluse kohta (143).

142

143

Liikmesriigi kohtud võivad lepingutingimuste ebaõigluse hindamiseks välja töötada täpsemad kriteeriumid, tingimusel et need vastavad Euroopa Kohtu kehtestatud metoodikale (144). Kui liikmesriikide kõrgeimad kohtud on võtnud õiguse ühetaolise tõlgendamise tagamiseks vastu siduvaid otsuseid selle kohta, kuidas rakendada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi, ei tohi need otsused takistada pädevat kohut tagamast direktiivi täielikku mõju ja pakkumast tarbijatele tõhusat õiguskaitsevahendit ega pöördumast eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtu poole (145).

144

145

Käesolevas teatises ei ole võimalik käsitleda teatavat liiki lepingutingimuste hindamist puudutavat mahukat kohtupraktikat liikmesriikides.

3.2.   Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused kuuluvad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalasse (146). Selliste lepingutingimuste eripära seisneb selles, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 kohase miinimumstandardi kohaselt (147) on nende ebaõigluse hindamine artikli 3 lõike 1 alusel välistatud (148) või piiratud, (149) kui need on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles ehk teisisõnu, kui need tingimused vastavad direktiivi läbipaistvusnõuetele.

146

147

148

149

Kuna ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõikes 2 on sätestatud erand artikli 3 lõike 1 kohase ebaõigluse kontrolli läbiviimisest, tuleb seda sätet tõlgendada kitsalt (150). Artikli 4 lõiget 2 tuleb samuti tõlgendada ühetaoliselt kogu Euroopa Liidus, võttes arvesse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärki (151). Liikmesriikide kohtute ülesanne on üksikjuhtudel otsustada, kas antud lepingutingimus a) on seotud lepingu põhieseme mõistega või kas selle ebaõigluse kontrollimine eeldab hinna ja tasu vastavuse hindamist, (152) ja b) kas sellised lepingutingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles (153).

150

151

152

153

3.2.1.   Lepingu põhieseme mõistega seotud lepingutingimused

Lepingu põhieseme mõistega seotud lepingutingimused

Euroopa Kohus on sedastanud, et lepingutingimusi, mis kuuluvad „lepingu põhieseme“ mõiste alla ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, tuleb mõista tingimustena, mis määravad kindlaks lepingu põhikohustused ja mis lepingut sellisena iseloomustavad (154). Seevastu tingimused, millel on üksnes täiendav iseloom, ei saa kuuluda „lepingu põhieseme“ mõiste alla (155). Et määrata kindlaks, kas tingimus kuulub „lepingu põhieseme mõiste“ alla, tuleb arvesse võtta lepingu laadi, ülesehitust ja sätteid ning nende õiguslikku ja faktilist konteksti (156).

tingimustena, mis määravad kindlaks lepingu põhikohustused ja mis lepingut sellisena iseloomustavad

154

täiendav

155

156

Euroopa Kohus (157) on seoses välisvaluutas nomineeritud laenudega öelnud järgmist:

157

| „37. | Käesoleval juhul näivad Euroopa Kohtu käsutuses oleva toimiku mitu dokumenti viitavat sellele, et selline tingimus, [...], mis on lisatud teenuseosutaja ja tarbija vahel välisvaluutas sõlmitud krediidilepingusse, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud ja mille kohaselt tuleb krediit tagastada samas valuutas, kuulub mõiste „lepingu põhiobjekt“ alla direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 2 tähenduses. |
| --- | --- |

„37.

| 38. | [...] asjaolu, et krediit tuleb tagastada teatavas konkreetses vääringus, seega põhimõtteliselt seotud mitte mingi kõrvalise tagastamisviisi, vaid võlgniku kohustuse olemuse endaga, ning kujutab endast seega laenulepingu põhielementi.“ |
| --- | --- |

38.

Sellega seoses on Euroopa Kohus (158) rõhutanud erinevust selliste lepingutingimuste vahel, mille kohaselt laen tuleb tagasi maksta samas välisvaluutas, milles see anti, ja selliste lepingutingimuste vahel, mille kohaselt välisvaluutas nomineeritud laen tuleb tagastada riigi valuutas panga kohaldatava välisvaluuta müügikursi alusel (159). Euroopa Kohus leidis, (160) et välisvaluutas sõlmitud laenulepingusse lisatud lepingutingimus, mille kohaselt tuleb laen tagasi maksta samas välisvaluutas, milles see anti, määrab kindlaks lepingukohase põhisoorituse, mis lepingut sellisena iseloomustab. Seega on see seotud „lepingu põhiesemega“ artikli 4 lõike 2 tähenduses. Sellega seoses ei ole oluline, kas laenusumma anti tarbija käsutusse kohalikus vääringus ja mitte lepingus sätestatud vääringus (161). Seevastu leidis Euroopa Kohus, et välisvaluuta vahetuskursi mehhanismi kirjeldav tingimus on täiendav kokkulepe (162).

158

159

160

161

162

3.2.2.   Hinna ja tasuga seotud lepingutingimused

Hinna ja tasuga seotud lepingutingimused

Hinna ja tasuga, st tarbija rahaliste kohustustega seotud lepingutingimuste suhtes tuleb põhimõtteliselt kohaldada artikli 3 lõike 1 kohast ebaõigluse kontrolli. Artikli 4 lõike 2 (163) kohaselt võib ebaõigluse kontroll hõlmata siiski hinna ja tasu vastavuse või, nagu on märgitud põhjenduses 19, „tarnitava kauba või osutatavate teenuste kvaliteedi ja hinna suhte“ hindamist üksnes juhul, kui asjaomased tingimused ei ole läbipaistvad. Seevastu tuleb hinnata muude hinna või tasuga seotud aspektide, näiteks hindade ühepoolse muutmise võimaluse või mehhanismi ebaõiglust, isegi kui asjaomased tingimused on täiesti läbipaistvad.

tuleb põhimõtteliselt kohaldada artikli 3 lõike 1 kohast ebaõigluse kontrolli

163

vastavuse

Euroopa Kohus (164) on kirjeldanud selliste lepingutingimuste hindamise piirangut seoses laenulepinguga järgmiselt:

164

| „Seega ei kuulu lepingutingimused vastusoorituse kohta, mida tarbija võlgneb laenuandjale, või tingimused, mis mõjutavad tarbija poolt laenuandjale makstavat tegelikku hinda, põhimõtteliselt kõnealusesse teise tingimuste kategooriasse, välja arvatud need, mis käsitlevad küsimust, kas vastusoorituse summa või lepingus ette nähtud hind on sobiv vastusooritusena laenuandja poolt osutatud teenuse eest.“ |
| --- |

„Seega ei kuulu lepingutingimused vastusoorituse kohta, mida tarbija võlgneb laenuandjale, või tingimused, mis mõjutavad tarbija poolt laenuandjale makstavat tegelikku hinda, põhimõtteliselt kõnealusesse teise tingimuste kategooriasse, välja arvatud need, mis käsitlevad küsimust, kas vastusoorituse summa või lepingus ette nähtud hind on sobiv vastusooritusena laenuandja poolt osutatud teenuse eest.“

Euroopa Kohus (165) on täiendavalt selgitanud, et hinnamuutusi käsitlevad lepingutingimused on täielikult allutatud artikli 3 lõike 1 kohasele ebaõigluse kontrollile:

165

hinnamuutusi

| „[...] Seda välistavat tingimust ei saa siiski kohaldada lepingutingimuse puhul, mis näeb ette tarbija poolt makstava teenustasu muutmise mehhanismi.“ |
| --- |

„[...] Seda välistavat tingimust ei saa siiski kohaldada lepingutingimuse puhul, mis näeb ette tarbija poolt makstava teenustasu muutmise mehhanismi.“

See on kooskõlas asjaoluga, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas sätestatakse tingimused, millele hinnamuutusi käsitlevad lepingutingimused tavaliselt peavad vastama, et neid ei saaks pidada ebaõiglasteks (166).

166

Lisaks on Euroopa Kohus seisukohal, et asjaolu, et tarbimislaenu kogukulu arvutamisel direktiivi 2008/48/EÜ tähenduses oleks tulnud arvesse võtta teatavat tasu, ei tähenda, et lepingutingimus, millega see tasu on sätestatud, kuuluks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 kohaldamisalasse (167).

167

Lõpuks on Euroopa Kohus selgitanud, et hinna või tasu sobivus on ebaõigluse hindamisest välja arvatud üksnes siis, kui asjakohased tingimused näevad ette tegeliku tasu pakutava kauba või teenuse eest (168). Sellest lähtudes on Euroopa Kohus (169) otsustanud, et

168

169

| „[...] ei saa seda välistamist kohaldada tingimustele, mis [...] piirduvad tagasimaksete arvestamise puhul selle välisvaluuta vahetuskursi kindlaksmääramisega, mille alusel laenuleping on sõlmitud, ilma et laenuandja osutaks selle arvestamise käigus mis tahes valuutavahetusteenust, ja mis ei sisalda seetõttu mingit „tasu“, mille vastavust laenuandja osutatud teenuse vastusooritusena ei saa direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 2 alusel selle ebaõiglase olemuse seisukohast hinnata.“ |
| --- |

„[...] ei saa seda välistamist kohaldada tingimustele, mis [...] piirduvad tagasimaksete arvestamise puhul selle välisvaluuta vahetuskursi kindlaksmääramisega, mille alusel laenuleping on sõlmitud, ilma et laenuandja osutaks selle arvestamise käigus mis tahes valuutavahetusteenust, ja mis ei sisalda seetõttu mingit „tasu“, mille vastavust laenuandja osutatud teenuse vastusooritusena ei saa direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 2 alusel selle ebaõiglase olemuse seisukohast hinnata.“

3.3.   Läbipaistvusnõuded

Läbipaistvusnõuded

3.3.1.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohased läbipaistvusnõuded

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohased läbipaistvusnõuded

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi läbipaistvusnõudeid kohaldatakse iga liiki (eraldi kokku leppimata) (170)
  lepingutingimuste suhtes, mis kuuluvad direktiivi kohaldamisalasse (171).

kohaldatakse iga

170

lepingutingimuste

171

Euroopa Kohus on tõlgendanud artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 5 esitatud nõuet, mille kohaselt peavad lepingutingimused olema lihtsas ja arusaadavas keeles, laialt. Seoses sellega on Euroopa Kohus võtnud arvesse ka seda, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa punkti 1 alapunkti e kohaselt näitab asjaolu, et tarbijatel ei olnud reaalset võimalust lepingutingimusega tutvuda, (172) nende ebaõiglust.

artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 5 esitatud nõuet

laialt

172

Kuigi Euroopa Kohus ei ole eraldi käsitlenud mitmeid allpool nimetatud tegureid, on järgmised tegurid komisjoni arvates asjakohased, et hinnata, kas teatav lepingutingimus on lihtne ja arusaadav ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi tähenduses:

| — | kas tarbijal oli reaalne võimalus tutvuda lepingutingimusega enne lepingu sõlmimist; see hõlmab küsimust, kas tarbijal oli juurdepääs lepingutingimus(t)ele ja kas tal oli võimalus seda/neid lugeda; kui lepingutingimus viitab lisale või muule dokumendile, peab tarbijal olema juurdepääs ka kõnealustele dokumentidele; |
| --- | --- |

—

kas tarbijal oli reaalne võimalus tutvuda lepingutingimusega enne lepingu sõlmimist; see hõlmab küsimust, kas tarbijal oli juurdepääs lepingutingimus(t)ele ja kas tal oli võimalus seda/neid lugeda; kui lepingutingimus viitab lisale või muule dokumendile, peab tarbijal olema juurdepääs ka kõnealustele dokumentidele;

| — | üksikute lepingutingimuste arusaadavus: nende sõnastuse selgus ja kasutatud terminoloogia täpsus ning vajaduse korral ka koostoime muude lepingutingimustega (173). Sellega seoses tuleb arvesse võtta nende tarbijate positsiooni või vaatepunkti, kellele asjaomased tingimused suunatud on (174); see hõlmab ka küsimust, kas tarbijad, kellele asjaomased tingimused on suunatud, saavad keelekasutusest, milles tingimused on koostatud, piisavalt hästi aru; |
| --- | --- |

—

üksikute lepingutingimuste arusaadavus: nende sõnastuse selgus ja kasutatud terminoloogia täpsus ning vajaduse korral ka koostoime muude lepingutingimustega (173). Sellega seoses tuleb arvesse võtta nende tarbijate positsiooni või vaatepunkti, kellele asjaomased tingimused suunatud on (174); see hõlmab ka küsimust, kas tarbijad, kellele asjaomased tingimused on suunatud, saavad keelekasutusest, milles tingimused on koostatud, piisavalt hästi aru;

173

174

| — | lepingutingimuste esitamise viis. See võib hõlmata näiteks järgmisi aspekte:






  — | visuaalse esituse selgus, sealhulgas tähemärgi suurus; |
| --- | --- | --- |

—

lepingutingimuste esitamise viis. See võib hõlmata näiteks järgmisi aspekte:

—

visuaalse esituse selgus, sealhulgas tähemärgi suurus;

| — | asjaolu, kas lepingu ülesehitus on loogiline ja kas olulised sätted on toodud piisavalt hästi välja ja neid ei ole peidetud muude sätete hulka; |
| --- | --- |

—

asjaolu, kas lepingu ülesehitus on loogiline ja kas olulised sätted on toodud piisavalt hästi välja ja neid ei ole peidetud muude sätete hulka;

| — | või kas tingimused sisalduvad lepingus või kontekstis, kus neid võib põhjendatult eeldada, sealhulgas koos muude seotud lepingutingimustega jne. |
| --- | --- |

—

või kas tingimused sisalduvad lepingus või kontekstis, kus neid võib põhjendatult eeldada, sealhulgas koos muude seotud lepingutingimustega jne.

Näiteks lepingutingimused, mille mõju saab mõista ainult nende kooslugemisel, ei tohiks olla esitatud nii, et nende kombineeritud mõju oleks varjatud, näiteks paigutades nad lepingu erinevatesse osadesse (175).

175

Euroopa Kohus on tuletanud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 ja artikli 5 põhjal, viidates mõnikord ka põhjendusele 20 ja direktiivi lisale, eriti punkti 1 alapunktidele i ja j, läbipaistvusstandardid, sealhulgas teabele esitatavad nõuded, mis lähevad kaugemale eespool nimetatud aspektidest. Sellega seoses kasutab Euroopa Kohus ka mõistet „sisulise läbipaistvuse nõue“ (176). Euroopa Kohus on seisukohal, et läbipaistvust „ei saa taandada nende tingimuste pelgale arusaadavusele vormilises ja grammatilises mõttes“ ning see „eeldab, et tarbijal oleks võimalik hinnata“ lepingutingimustest või lepingust tulenevaid majanduslikke tagajärgi (177):

176

177

| „44. | Euroopa Kohus on seoses direktiivi 93/13 artikli 4 lõikest 2 tuleneva lepingutingimuste läbipaistvuse nõudega rõhutanud, et seda nõuet, mida on meenutatud ka kõnealuse direktiivi artiklis 5, ei saa taandada nende tingimuste pelgale arusaadavusele vormilises ja grammatilises mõttes, vaid vastupidi – kuivõrd direktiiviga 93/13 rakendatud kaitsesüsteem lähtub eeldusest, et tarbija on suhetes müüja või teenuseosutajaga nõrgemal positsioonil ja seda eeskätt teabe osas, siis tuleb kõnealust lepingutingimuste selges ja arusaadavas keeles koostamise nõuet ja seega läbipaistvuse nõuet mõista laialt [...] (178).“ |
| --- | --- |

„44.

| „45. | Seega tuleb nõuet, mille kohaselt lepingutingimus peab olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, mõista nii, et leping peab lisaks kirjeldama läbipaistavalt selle mehhanismi konkreetset toimimist, millele kõnealune tingimus viitab, ning vajaduse korral selle mehhanismi ja teistes tingimustes kehtestatud mehhanismide vahelist suhet, nii et asjaomasel tarbijal oleks täpsete ja arusaadavate kriteeriumide põhjal võimalik ette näha sellest tingimusest talle tulenevaid majanduslikke tagajärgi [...] (179).“ |
| --- | --- |

„45.

See läbipaistvuse lai tõlgendus tähendab seda, et müüjad ja teenuste osutajad peavad esitama tarbijatele selge teabe lepingutingimuste ja nende mõju/tagajärgede kohta enne lepingu sõlmimist. Euroopa Kohus on korduvalt rõhutanud sellise teabe olulisust, et tarbijad mõistaksid oma lepingust tulenevaid õigusi ja kohustusi, enne kui nad ennast lepinguga seovad. Euroopa Kohus (180) on sedastanud, et

180

| „[...] Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt [on] enne lepingu sõlmimist saadud teave lepingutingimuste ja lepingu sõlmimise tagajärgede kohta tarbija jaoks ülimalt oluline. Eeskätt just selle teabe alusel otsustab tarbija, kas ta soovib end müüja või teenuseosutaja poolt eelnevalt koostatud tingimustega siduda [...] (181).“ |
| --- |

„[...] Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt [on] enne lepingu sõlmimist saadud teave lepingutingimuste ja lepingu sõlmimise tagajärgede kohta tarbija jaoks ülimalt oluline. Eeskätt just selle teabe alusel otsustab tarbija, kas ta soovib end müüja või teenuseosutaja poolt eelnevalt koostatud tingimustega siduda [...] (181).“

Euroopa Kohus on nõudeid veelgi täpsustanud, eelkõige seoses lepingutingimustega, mis on olulised kohustuste ulatuse puhul, mida tarbijad on nõus võtma, näiteks seoses lepingutingimustega maksete kohta, mida tarbijad peavad laenulepingu alusel tegema. Mõned nendest otsustest puudutavad eelkõige hüpoteeklaenulepinguid, mis on (nomineeritud) välisvaluutas või indekseeritud välisvaluuta alusel. Euroopa Kohus on võtnud kokku standardi, mida müüjatelt ja teenuste pakkujatelt oodatakse, järgmiselt (182):

182

| „[...] peab liikmesriigi kohus lepingu sõlmimisega seonduvaid kõiki asjaolusid arvesse võttes kontrollima, kas konkreetsel juhul tehti tarbijale teatavaks kõik asjaolud, mis võivad mõjutada tema kohustuse ulatust ning võimaldavad tal hinnata eeskätt oma laenu kogumaksumust.
  Selle kontrolli raames on otsustava tähtsusega esiteks see, kas tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, nii et keskmisel tarbijal – see tähendab piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikul ning arukal tarbijal – on võimalik hinnata viidatud maksumust,
  ning teiseks see, kas krediidilepingus on jäetud ära toomata teave, mida lepingu objektiks oleva kauba või teenuste laadist tulenevalt käsitatakse olulisena
  [...] (183).“ |
| --- |

„[...] peab liikmesriigi kohus lepingu sõlmimisega seonduvaid kõiki asjaolusid arvesse võttes kontrollima, kas konkreetsel juhul tehti tarbijale teatavaks kõik asjaolud, mis võivad mõjutada tema kohustuse ulatust ning võimaldavad tal hinnata eeskätt oma laenu kogumaksumust.

Selle kontrolli raames on otsustava tähtsusega esiteks see, kas tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, nii et keskmisel tarbijal – see tähendab piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikul ning arukal tarbijal – on võimalik hinnata viidatud maksumust,

ning teiseks see, kas krediidilepingus on jäetud ära toomata teave, mida lepingu objektiks oleva kauba või teenuste laadist tulenevalt käsitatakse olulisena

[...] (183).“

Euroopa Kohus on kohaldanud neid standardeid näiteks välisvaluuta alusel indekseeritud hüpoteeklaenude suhtes kohaldatavate valuuta vahetuskursi mehhanismide toimimise suhtes (184) ning tarbijakrediidilepingu alusel tasumisele kuuluvate intresside ja tasude, sealhulgas nende kohandamise suhtes (185). Lisaks sellele on Euroopa Kohus kohaldanud kõnealuseid läbipaistvusstandardeid asjaolu suhtes, et välisvaluutas võetud laenude puhul jääb tarbijate kanda risk, et langeb selle vääringu kurss, milles nad oma tulu saavad (186). Selline kursi langus võib tõepoolest mõjutada nende suutlikkust laenu tagasi maksta. Sellistel juhtudel nõuab kohus, et müüja või teenuste osutaja selgitaks vahetuskursi võimalikke muutusi ning välisvaluutas laenulepingu sõlmimisega seonduvaid riske, ning palub liikmesriigi kohtutel kontrollida, kas müüja või teenuste osutaja on esitanud tarbijatele kogu asjaomase teabe, mis võimaldab neil hinnata sellise tingimuse majanduslikke tagajärgi oma finantskohustustele (187). Samuti on oluline, kas müüja või teenuste osutaja pööras sellisele olulisele teabele asjakohast tähelepanu.

184

185

186

187

Lisaks on Euroopa Kohus märkinud, et riikide kohtud peavad läbipaistvusnõuete täitmise hindamisel kontrollima, kas tarbijad on saanud nõutud teabe (188) ja peavad võtma arvesse ka reklaammaterjali ja teavet, mida laenuandja laenulepingu üle peetud läbirääkimistel andis (189).

kontrollima

188

reklaammaterjali ja teavet, mida laenuandja laenulepingu üle peetud läbirääkimistel andis

189

Kui müüja või teenuste osutaja peab lepingutingimuste laadi tõttu esitama enne lepingu sõlmimist teatavat teavet või selgitusi, on neil ka tõendamiskoormis, et nad andsid tarbijatele üle kogu teabe, mis on vajalik selleks, et oleks võimalik väita, et asjaomased tingimused on lihtsad ja arusaadavad (190).

190

Kuigi kohtuotsused läbipaistvuse kohta on sageli seotud lepingutingimustega, mis määratlevad lepingu põhieseme või tasu, või lepingutingimustega, mis on nende lepingu põhiaspektidega tihedalt seotud, ei piirdu artiklis 5 sätestatud läbipaistvusnõuded artikli 4 lõikes 2 osutatud tingimustega. Läbipaistvus, sealhulgas prognoositavus on oluline aspekt ka seoses lepingu ühepoolsete muutmistega, eelkõige hinnamuutustega, näiteks laenulepingutes või pikaajalistes tarnelepingutes (191).

191

Kuigi kõik lepingutingimused peavad olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, on tõenäoline, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivist tuleneva müüjate või teenuste osutajate lepingueelse teabe esitamise kohustuse ulatus sõltub ka lepingutingimuse olulisusest tehingule ja selle majanduslikust mõjust.

Euroopa Kohtul (192) on palutud esitada juhiseid läbipaistvuse kriteeriumide kohta siseriikliku panga kehtestatud kohaldatava intressimäära indeksi lisamiseks hüpoteeklaenu lepingusse.

192

3.3.2.   Muudest ELi õigusaktidest tulenevad läbipaistvusnõuded

Muudest ELi õigusaktidest tulenevad läbipaistvusnõuded

Mitme ELi õigusaktiga reguleeritakse üksikasjalikult lepingueelset teavet, mida kauplejad peavad tarbijatele üldjuhul või teatavat liiki lepingute puhul pakkuma. Näiteks ebaausate kaubandustavade direktiiv, (193) tarbija õiguste direktiiv, (194) tarbijakrediidi direktiiv, (195) hüpoteekkrediidi direktiiv, (196) pakettreiside direktiiv, (197) Euroopa elektroonilise side seadustik, (198) määrus (EÜ) nr 1008/2008 lennuteenuste kohta (199) ning direktiivid 2009/72/EÜ (200) ja 2009/73/EÜ, (201) mis käsitlevad elektrienergia ja maagaasi siseturu ühiseeskirju. Selliste õigusaktidega võidakse reguleerida ka asjaomaste lepingute kohustuslikku sisu (202) ja need võivad sisaldada norme lepingumuudatuste ja nende läbipaistvuse kohta (203).

193

194

195

196

197

198

199

200

201

202

203

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv ei piira selliste sätete kohaldamist ega tagajärgi, mis tulenevad nende täitmata jätmisest selliste eriõigusaktide alusel (204).

204

Kui kehtivad lepingueelsed ja lepingulised teabe esitamise erinõuded, tuleb neid ka iga juhtumi puhul eraldi arvesse võtta ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv läbipaistvusnõuete puhul ning arvestades kõnealuste õigusaktide eesmärki ja ulatust.

Näiteks seoses ELi tarbijakrediidialaste õigusaktidega (205) on Euroopa Kohus rõhutanud, kui oluline on, et laenuvõtjale oleksid teada kõik asjaolud, mis võivad tema kohustuse ulatust mõjutada, (206) ja et krediidi kogukulu esitatakse ühtse matemaatilise valemi kujul (207). Seega on ELi tarbijakrediidialastes õigusaktides (208) nõutud krediidi kulukuse aastamäära märkimata jätmine „otsustav asjaolu“ selle kohta, kas krediidi kulukuse aastamäära käsitlevat tingimust tuleb pidada selgelt ja arusaadavalt koostatuks. See kehtib ka siis, kui krediidi kulukuse aastamäära arvutamiseks vajalikku teavet ei ole esitatud (209). Sama kehtib juhul, kui märgitud krediidi kulukuse aastamäär on vale või eksitav. Kui ELi tarbijakrediidialastes õigusaktide kohaselt nõutavat teavet laenu kogukulu kohta ei esitata või kui tegemist on eksitava teabega, loetakse asjaomased lepingutingimused keerulisteks ja arusaamatuteks.

205

206

207

208

209

Tarbijatega sõlmitud hüpoteeklaenulepingute puhul on kõik seni tehtud Euroopa Kohtu otsused seotud lepingutega, mis sõlmiti enne direktiivi 2014/17/EL (210) (elamukinnisvaraga seotud tarbijakrediidilepingute kohta) kohaldamist. Seetõttu ei ole Euroopa Kohus veel lahendanud asju, mis puudutavad direktiivi 2014/17/EL kohaste teabealaste erinõuete ja ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi läbipaistvusnõuete vahelist seost. Direktiiviga 2014/17/EL kehtestatakse ranged läbipaistvusstandardid, nõudes selget ja arusaadavat üldist teavet krediidilepingute kohta, mis tuleb Euroopa standardinfo teabelehe (ESIS) kaudu tarbijatele kättesaadavaks teha, ja krediidi kulukuse aastamäära arvutamist. Seoses välisvaluutas antavate laenudega nõutakse direktiivi 2014/17/EL artikli 23 lõikes 6, et krediidiandjad ja -vahendajad teevad tarbijale teatavaks Euroopa standardinfo teabelehel ja krediidilepingus talle kättesaadavad võimalused vahetuskursiriski piiramiseks laenu kehtivuse ajal. Kui krediidilepingus ei ole sätet, mis piirab tarbijat mõjutava vahetuskursi kõikumist kuni 20 %-ni, lisatakse Euroopa standardinfo teabelehele illustratiivne näide selle kohta, milline on vahetuskursi 20 % suuruse kõikumise mõju.

210

Euroopa Kohus (211) on kohaldanud direktiivist 2003/55/EÜ (212) (maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta) ja ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivist tulenevaid läbipaistvusnõudeid täiendaval viisil.

211

212

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi läbipaistvusnõuete täitmise hindamisel on oluline asjaolu, kas müüja või teenuste osutaja on järginud valdkondlikke nõudeid. Kuid arvestades, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamine on paralleelselt reguleeritud valdkondlike õigusaktidega, ei tähenda nimetatud õigusaktide järgimine automaatselt, et järgitakse kõiki ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi läbipaistvusnõudeid. Peale selle ei välista asjaolu, et konkreetne õigusakt ei sisalda teabealaseid erinõudeid, müüjate või teenuste osutajate omal algatusel lisatud lepingutingimusi puudutavaid teabe esitamise kohustusi ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel.

3.4.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

3.4.1.   Artikli 3 lõike 1 ja artikli 4 lõike 1 kohase hindamise raamistik

Artikli 3 lõike 1 ja artikli 4 lõike 1 kohase hindamise raamistik

Lepingutingimused loetakse artikli 3 lõike 1 kohaselt ebaõiglaseks juhul, kui:

| — | need on vastuolus heausksuse tingimusega, |
| --- | --- |

—

need on vastuolus heausksuse tingimusega,

| — | need kutsuvad esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat. |
| --- | --- |

—

need kutsuvad esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat.

Kuigi Euroopa Kohtul ei ole siiani palutud selgitada nende kahe kriteeriumi vahelist seost, osutavad artikli 3 lõike 1 ja põhjenduse 16 sõnastus sellele, et heausksuse puudumine on seotud lepingujärgsete õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatusega. Põhjenduses 16 viidatakse lepingupoolte läbirääkimispositsioonile ja selgitatakse, et „heausksuse“ nõue on seotud küsimusega, kas müüja või teenuste osutaja kohtleb tarbijat ausalt ja õiglaselt ning võtab arvesse tema õigustatud huve. Seoses sellega peab Euroopa Kohus (213) eriti oluliseks kaaluda, kas müüja või teenuste osutaja võis mõistlikult oodata, et tarbija nõustunuks eraldi kokku leppides sellise tingimusega:

213

| „Seoses küsimusega, millistel asjaoludel tuleneb tasakaalustamatus „vastuolust heausksuse tingimusega“, tuleb tõdeda, et vastavalt direktiivi 93/13 põhjendusele 16 peab siseriiklik kohus kontrollima, kas kaupleja, kes kohtleb tarbijat ausalt ja õiglaselt, võis mõistlikult oodata, et tarbija nõustub sellise tingimusega eraldi kokku leppides [...] (214).“ |
| --- |

„Seoses küsimusega, millistel asjaoludel tuleneb tasakaalustamatus „vastuolust heausksuse tingimusega“, tuleb tõdeda, et vastavalt direktiivi 93/13 põhjendusele 16 peab siseriiklik kohus kontrollima, kas kaupleja, kes kohtleb tarbijat ausalt ja õiglaselt, võis mõistlikult oodata, et tarbija nõustub sellise tingimusega eraldi kokku leppides [...] (214).“

See kinnitab, et artikli 3 lõike 1 kohaldamisel on heausksuse mõiste objektiivne mõiste, mis on seotud küsimusega, kas kõnealune lepingutingimus on selle sisu arvestades kooskõlas õiglaste ja võrdsete turutavadega, milles võetakse piisavalt arvesse tarbija õigustatud huve. Seega on see tihedalt seotud (215) lepingupoolte õiguste ja kohustuste tasakaalu/tasakaalustamatusega.

215

Olulise tasakaalustamatuse hindamiseks on vaja uurida, kuidas lepingutingimus mõjutab lepingupoolte õigusi ja kohustusi. Kui on olemas dispositiivsed õigusnormid, millest lepingutingimus kõrvale kaldub, on need lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse hindamisel peamiseks mõõdupuuks (216). Kui asjakohaseid kohustuslikke õigusnorme ei ole, tuleb olulise tasakaalustamatuse hindamisel arvestada muid pidepunkte, näiteks õiglased ja võrdsed turutavad või lepingupoolte õiguste ja kohustuste võrdlus teatud lepingutingimuse alusel, võttes arvesse lepingu olemust ja muid seonduvaid lepingutingimusi.

Olulise tasakaalustamatuse

dispositiivsed õigusnormid

peamiseks mõõdupuuks

216

muid pidepunkte

Artikli 4 lõike 1 (217) kohaselt tuleb lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel arvesse võtta

217

| — | lepingu sõlmimise esemeks oleva kauba või teenuse laadi, |
| --- | --- |

—

lepingu sõlmimise esemeks oleva kauba või teenuse laadi,

| — | kõiki teisi kõnealuse või muu lepingu tingimusi, millest see sõltub, ning |
| --- | --- |

—

kõiki teisi kõnealuse või muu lepingu tingimusi, millest see sõltub, ning

| — | kõiki lepingu sõlmimisega kaasnevaid asjaolusid. |
| --- | --- |

—

kõiki lepingu sõlmimisega kaasnevaid asjaolusid.

Liikmesriigid võivad sellest üldisest ebaõigluse kontrollist kõrvale kalduda üksnes tarbijate huvides, st ainult siis, kui ülevõtvate siseriiklike sätete kohaselt on lihtsam otsustada, et lepingutingimus on ebaõiglane (218).

218

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas (219) esitatud lepingutingimuste soovituslik loetelu on oluline element, millele võib tugineda hinnangu andmisel selle kohta, kas teatav tingimus on artikli 3 lõike 1 kohaselt ebaõiglane (220). Seevastu juhul, kui asjaomane lepingutingimus on kantud riiklikku „musta nimekirja“, ei ole artikli 3 lõike 1 kriteeriumide alusel vaja üksikjuhtumipõhist hindamist läbi viia. Samasugust loogikat kohaldatakse juhul, kui liikmesriik on vastu võtnud selliste lepingutingimuste nimekirja, mida peetakse ebaõiglaseks.

219

220

3.4.2.   Kohustuslike õigusnormide asjakohasus ja tasakaalustamatuse olulisus

Kohustuslike õigusnormide asjakohasus ja tasakaalustamatuse olulisus

Hinnates, kas lepingutingimus „kutsub esile lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat“, peavad siseriiklikud kohtud kõigepealt võrdlema asjaomast lepingutingimust siseriiklike õigusnormidega, mida kohaldataks lepingutingimuse puudumise korral, (221) st dispositiivsete õigusnormidega. Selliseid regulatiivseid mudeleid võib leida eelkõige riigisisesest lepinguõigusest, näiteks õigusnormides, milles on sätestatud tagajärjed juhuks, kui üks lepingupool pole suutnud täita teatavaid lepingulisi kohustusi. See võib hõlmata tingimusi, mille kohaselt võidakse nõuda karistusi, näiteks viivise maksmist, või seadusjärgset intressimäära käsitlevaid sätteid (222).

võrdlema asjaomast lepingutingimust siseriiklike õigusnormidega, mida kohaldataks lepingutingimuse puudumise korral,

221

222

Sellise võrdleva analüüsi abil saab siseriiklik kohus hinnata, kas ning millises ulatuses seab lepingutingimus tarbija ebasoodsamasse õiguslikku olukorda võrreldes sellega, mis on ette nähtud kehtivas siseriiklikus õiguses. Lepingutingimus võib muuta õigusliku olukorra tarbijate jaoks ebasoodsamaks näiteks juhul, kui sellega piiratakse õigusi, mis tarbijatel muidu oleks, või lisada nende õiguste kasutamisele piiranguid. Samuti võib see kehtestada tarbijale täiendava kohustuse, mida ei ole asjakohastes siseriiklikes sätetes ette nähtud (223).

223

Õiguste ja kohustuste tasakaalustamatus tarbija kahjuks on oluline, kui „õiguslikku olukorda, millesse kohaldatavad siseriikliku õiguse sätted tarbija [...] asetavad, on piisavalt rängalt riivatud (224)“. See ei eelda tingimata seda, et lepingutingimusel oleks oluline majanduslik mõju tehingu suurusele (225). Seega näiteks lepingutingimus, mis kehtestab tarbijale maksu juhul, kui kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt peaks selle maksu tasuma müüja või teenuste osutaja, võib tekitada lepingupoolte õigustes ja kohustustes olulise tasakaalustamatuse, olenemata summadest, mida tarbija peab lõpuks sellise lepingutingimuse kohaselt maksma (226).

oluline

õiguslikku olukorda, millesse kohaldatavad siseriikliku õiguse sätted tarbija [...] asetavad, on piisavalt rängalt riivatud

224

225

226

Lepingutingimuse mõju sõltub ka lepingu suhtes kohaldatavast riigi õigussüsteemist tulenevatest tagajärgedest, mis tähendab, et arvesse tuleb võtta ka teisi õigussätteid, sealhulgas menetlusnorme (227). Sellega seoses võib olla asjakohane ka see, kui keeruline on tarbijal lõpetada seda liiki lepingutingimuse jätkuv kasutamine (228).

227

228

Euroopa Kohus on kirjeldanud lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse hindamist järgmiselt (229):

229

| „21. | Sellega seoses on Euroopa Kohus otsustanud, et selleks, et teada saada, kas tingimus kutsub esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste „olulise tasakaalustamatuse“, mis kahjustab tarbijat, tuleb pooltevahelise vastava kokkuleppe puudumisel eelkõige arvesse võtta siseriikliku õiguse kohaldamisele kuuluvaid sätteid. Sellise võrdleva analüüsi abil saab siseriiklik kohus hinnata, kas ning – vajaduse korral – millises ulatuses seab leping tarbija ebasoodsamasse olukorda võrreldes sellega, mis on ette nähtud kehtivas siseriiklikus õiguses [...] (230). |
| --- | --- |

„21.

| 22. | Seega ilmneb, et küsimus olulise tasakaalustamatuse olemasolust ei saa piirduda laadilt kvantitatiivse majandusliku analüüsiga, mis tugineb ühelt poolt lepingu esemeks olnud tehingu kogusumma ja teiselt poolt kõnealuse tingimusega tarbijale pandud kulude võrdlusele. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Vastupidi, oluline tasakaalustamatus võib tuleneda ka üksnes asjaolust, et õiguslikku olukorda, millesse kohaldatavad siseriikliku õiguse sätted tarbija kui lepingu poole asetavad, on piisavalt rängalt riivatud kas sellega, et on piiratud tarbijale nende sätete alusel nimetatud lepingust tulenevate õiguste sisu või siis nende õiguste kasutamise piiramisega või siis sellega, et tarbija kanda on pandud täiendav kohustus, mis ei ole ette nähtud siseriiklikes sätetes. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Sellega seoses tuletas Euroopa Kohus meelde, et direktiivi artikli 4 lõike 1 kohaselt tuleb lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel arvesse võtta kõnealuse lepingu esemeks oleva kauba või teenuse laadi ning viidata kõigile lepingu sõlmimisega kaasnevatele asjaoludele ja kõigile teistele selle lepingu tingimustele [...] (231). Niisugusest vaatenurgast lähtudes tuleb järelikult hinnata ka tagajärgi, mis sellel tingimusel võivad lepingu suhtes kohaldatava õiguse raames olla – see nõuab siseriikliku õiguskorra analüüsimist [...] (232).“ |
| --- | --- |

24.

Kui lepingulise kokkuleppega rikutakse riikliku või ELi lepinguõiguse kohustuslikku sätet, millest lepingupooled lepingu alusel kõrvale kalduda ei tohi, on sellised lepingutingimused üldjuhul juba nende sätete tõttu kehtetud. Eraldi kokku leppimata lepingutingimused, mis kalduvad sellistest sätetest kõrvale, on tõenäoliselt ka vastuolus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikega 1.

3.4.3.   Karistused või tagajärjed, kui tarbija on jätnud lepingulised kohustused täitmata

Karistused või tagajärjed, kui tarbija on jätnud lepingulised kohustused täitmata

Selleks et mitte põhjustada olulist tasakaalustamatust tarbija kahjuks, tuleb lepinguliste kohustuste täitmatajätmisega kaasnevaid karistusi või tagajärgi põhjendada, arvestades tarbija kohustuste olulisust ja nende täitmata jätmise tõsidust (233). Teisisõnu peavad need olema proportsionaalsed (234). See hindamine peab hõlmama küsimust, kas lepingutingimus kaldub kõrvale kohustuslikest õigusnormidest, mida kohaldataks selle küsimuse puhul lepingutingimuse puudumise korral, ja juhul kui lepingutingimus toob kaasa teatava menetluse, siis kas menetlusvahendid on tarbijale kättesaadavad (235).

põhjendada, arvestades tarbija kohustuste olulisust ja nende täitmata jätmise tõsidust

233

234

235

Euroopa Kohus (236) on esitanud asjakohased kriteeriumid ennetähtaegse tagasimaksmise klauslite kohta hüpoteeklaenulepingutes, mis võimaldavad võlausaldajal alustada hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlust, järgmiselt:

236

| „[...] Direktiivi 93/13 [...] artikli 3 lõikeid 1 ja 3 ning direktiivi lisa punkti 1 alapunkte e ja g ning punkti 2 alapunkti a tuleb hindamaks, kas selline hüpoteeklaenu lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimus on ebaõiglane või mitte, tõlgendada nii, [...], et olulise tähtsusega on eelkõige:






  — | küsimus, kas kaupleja õigus lõpetada ühepoolselt leping, sõltub tarbija poolt mingi sellise kohustuse täitmata jätmisest, mis on oluline lepinguline kohustus, |
| --- | --- |

„[...] Direktiivi 93/13 [...] artikli 3 lõikeid 1 ja 3 ning direktiivi lisa punkti 1 alapunkte e ja g ning punkti 2 alapunkti a tuleb hindamaks, kas selline hüpoteeklaenu lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimus on ebaõiglane või mitte, tõlgendada nii, [...], et olulise tähtsusega on eelkõige:

—

küsimus, kas kaupleja õigus lõpetada ühepoolselt leping, sõltub tarbija poolt mingi sellise kohustuse täitmata jätmisest, mis on oluline lepinguline kohustus,

| — | küsimus, kas selline võimalus on ette nähtud juhtudel, mil täitmata jätmine on piisavalt tõsine võrreldes laenulepingu kestuse ja summaga, |
| --- | --- |

—

küsimus, kas selline võimalus on ette nähtud juhtudel, mil täitmata jätmine on piisavalt tõsine võrreldes laenulepingu kestuse ja summaga,

| — | küsimus, kas selline võimalus kehtib erandina eeskirjadest, mida tuleb kohaldada poolte vahel vastava kokkuleppe puudumisel ja mis muudavad tarbija käsutuses olevaid menetlusvahendeid arvestades tarbijale raskemaks kohtusse pöördumise ja kaitseõiguste kasutamise, ja |
| --- | --- |

—

küsimus, kas selline võimalus kehtib erandina eeskirjadest, mida tuleb kohaldada poolte vahel vastava kokkuleppe puudumisel ja mis muudavad tarbija käsutuses olevaid menetlusvahendeid arvestades tarbijale raskemaks kohtusse pöördumise ja kaitseõiguste kasutamise, ja

| — | küsimus, kas siseriiklik õigus näeb ette piisavad ja tõhusad vahendid, mis võimaldavad tarbijal, kelle vastu sellist tingimust kohaldatakse, korvata laenulepingu ühepoolse lõpetamise mõju. |
| --- | --- |

—

küsimus, kas siseriiklik õigus näeb ette piisavad ja tõhusad vahendid, mis võimaldavad tarbijal, kelle vastu sellist tingimust kohaldatakse, korvata laenulepingu ühepoolse lõpetamise mõju.

Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on selle hindamise läbiviimine kõiki asjaomase juhtumi asjaolusid arvestades.“

Seoses viivistega on Euroopa Kohus (237) selgitanud seda kontrolli järgmiselt:

237

| „[...] seoses viivitusintressi kindlaksmääramist puudutava tingimusega [tuleb] meenutada, et vastavalt direktiivi lisa punkti 1 alapunktile e koostoimes direktiivi artikli 3 lõikega 1 ja artikli 4 lõikega 1 peab eelotsusetaotluse esitanud kohus eelkõige kontrollima [...] esiteks siseriiklikke eeskirju, mida tuleb pooltevahelisele suhtele kohaldada, kui vaidlusaluses lepingus või erinevates seda tüüpi tarbijalepingutes ei ole kokku lepitud teisiti, ja teiseks kindlaksmääratud viivitusintressi suurust võrreldes seaduses ette nähtud viivitusintressiga, kontrollimaks, kas see on sobiv nimetatud liikmesriigis sellega järgitavate eesmärkide saavutamiseks ning ega see ei ole kõrgem, kui on eesmärgi saavutamiseks vajalik.“ |
| --- |

„[...] seoses viivitusintressi kindlaksmääramist puudutava tingimusega [tuleb] meenutada, et vastavalt direktiivi lisa punkti 1 alapunktile e koostoimes direktiivi artikli 3 lõikega 1 ja artikli 4 lõikega 1 peab eelotsusetaotluse esitanud kohus eelkõige kontrollima [...] esiteks siseriiklikke eeskirju, mida tuleb pooltevahelisele suhtele kohaldada, kui vaidlusaluses lepingus või erinevates seda tüüpi tarbijalepingutes ei ole kokku lepitud teisiti, ja teiseks kindlaksmääratud viivitusintressi suurust võrreldes seaduses ette nähtud viivitusintressiga, kontrollimaks, kas see on sobiv nimetatud liikmesriigis sellega järgitavate eesmärkide saavutamiseks ning ega see ei ole kõrgem, kui on eesmärgi saavutamiseks vajalik.“

Proportsionaalsuse (238) ja seega ka lepingutingimustes sätestatud ebaõiglaste karistuste osas täpsustas Euroopa Kohus lisaks, (239) et on vaja hinnata kõigi kõnealuses lepingus sisalduvate karistusklauslite kumulatiivset mõju, olenemata sellest, kas võlausaldaja tegelikult nõuab, et need kõik oleksid täielikult täidetud.

238

239

kumulatiivset mõju

Isegi kui üksnes sanktsioonide kumulatiivne mõju muudab need ebaproportsionaalseks, tuleb kõiki asjakohaseid lepingutingimusi pidada ebaõiglaseks, (240) sõltumata sellest, kas neid on kohaldatud (241).

kumulatiivne mõju

kõiki

240

241

3.4.4.   Võimalik hinna või tasu ebaõiglus

Võimalik hinna või tasu ebaõiglus

Nagu eespool märgitud, (242) hinnatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi miinimumstandardi kohaselt hinna või tasu vastavust artikli 3 lõike 1 alusel ainult siis, kui lepingutingimused, millega määratakse kindlaks kohaldatav hind või tasu, ei ole lihtsas ja arusaadavas keeles. Artikli 3 lõike 1 kohasel hindamisel tuleb juhul, kui asjaomane siseriiklik õigus ei sisalda dispositiivseid õigusnorme, võtta tarbija makstava tasu ja konkreetse kauba või teenuse väärtuse võrdlemisel arvesse näiteks lepingu sõlmimise ajal kehtinud turutavasid (243). Näiteks seoses laenulepingus sätestatud tavaintressi määra võimaliku ebaõiglusega on Euroopa Kohus (244) märkinud:

242

243

244

| „kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et selline tavaintressi arvutamise valemit puudutav lepingutingimus, [...], ei ole koostatud lihtsalt ja arusaadavalt direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, peab ta hindama, kas see tingimus on direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses ebaõiglane. Seda hinnates peab eelotsusetaotluse esitanud kohus nimelt võrdlema selles tingimuses ette nähtud tavaintressi määra arvutusvalemit ning sellest tuleneva määra tegelikku summat tavaliselt kasutatava arvutusvalemi ja seadusjärgse intressimääraga ning ka intressimääraga, mida turul kohaldati põhikohtuasjas arutusel oleva lepingu sõlmimise kuupäeval nende laenude puhul, mis summa ja kestuse poolest sarnanesid vaatlusaluse laenulepingu summa ja kestusega;“ |
| --- |

„kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et selline tavaintressi arvutamise valemit puudutav lepingutingimus, [...], ei ole koostatud lihtsalt ja arusaadavalt direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, peab ta hindama, kas see tingimus on direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses ebaõiglane. Seda hinnates peab eelotsusetaotluse esitanud kohus nimelt võrdlema selles tingimuses ette nähtud tavaintressi määra arvutusvalemit ning sellest tuleneva määra tegelikku summat tavaliselt kasutatava arvutusvalemi ja seadusjärgse intressimääraga ning ka intressimääraga, mida turul kohaldati põhikohtuasjas arutusel oleva lepingu sõlmimise kuupäeval nende laenude puhul, mis summa ja kestuse poolest sarnanesid vaatlusaluse laenulepingu summa ja kestusega;“

Võttes arvesse ka „heausksuse nõuet“ artikli 3 lõikes 1, leiab komisjon, et hindamisel võib arvesse võtta ainult õiglaseid ja võrdseid turutavasid.

3.4.5.   Lepingu sõlmimise ajal esinenud asjaolud

Lepingu sõlmimise ajal esinenud asjaolud

Artikli 4 lõike 1 kohaselt tuleb lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel, st selle hindamisel, kas see on vastuolus heausksuse nõuetega, võtta arvesse lepingu olemust, muid lepingutingimusi ja muid seonduvaid lepinguid ning „kõiki lepingu sõlmimisega kaasnevaid asjaolusid“. Viimane aspekt ei hõlma asjaolusid, mis ilmnevad lepingu täitmise ajal. Siiski peavad lepingu sõlmimisega kaasnevad asjaolud hõlmama kõiki asjaolusid, mis olid või oleksid mõistlikult eeldades võinud müüjale või teenuste osutajale teada olla ja mis võiksid mõjutada lepingu täitmist tulevikus (245).

245

Üks näide selliste asjaolude kohta on välisvaluutas laenulepingu sõlmimisega kaasnev vahetuskursi muutuste risk, mis võib realiseeruda üksnes lepingu täitmise ajal. Sellisel juhul peavad liikmesriigi kohtud hindama laenuandja teadmiste ja asjatundlikkuse valguses, kas vahetuskursiriski panemine tarbijale on kooskõlas heausksuse nõuetega, st kas see kujutab endast õiglast ja võrdset tava ning kas see toob kaasa olulise tasakaalustamatuse artikli 3 lõike 1 tähenduses (246).

246

Lepingutingimuste muutmise või asendamise korral on uute lepingutingimuste hindamisel mõistlik arvesse võtta muudatuse või asendamise ajal valitsenud asjaolusid (247).

247

Olulise tasakaalustamatuse puhul tuleb arvestada lepingutingimuse sisu, olenemata sellest, kuidas seda on praktikas kohaldatud (248). Näiteks kui lepingutingimus võimaldab müüjal või teenuste osutajal nõuda laenu viivitamatut täielikku tagasimaksmist, kui tarbija jätab tasumata teatud arvu kuumakseid, tuleb ebaõiglust hinnata lepingus sätestatud tasumata kuumaksete arvu alusel. Hindamine ei saa põhineda kuumaksete arvul, mille tarbija tegelikult tasumata jättis, enne kui müüja või teenuse osutaja asjaomasele lepingutingimusele tugines (249).

olenemata sellest, kuidas seda on praktikas kohaldatud

248

249

3.4.6.   Läbipaistvuse puudumise tähtsus lepingutingimuste ebaõigluse seisukohast

Läbipaistvuse puudumise tähtsus lepingutingimuste ebaõigluse seisukohast

Läbipaistvuse puudumine ei too automaatselt kaasa asjaomase lepingutingimuse ebaõiglust ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses (250). See tähendab, et kui artikli 4 lõikega 2 hõlmatud lepingutingimus (251)„ei ole koostatud lihtsalt ja arusaadavalt“, tuleb siiski tavaliselt hinnata selle ebaõiglust artikli 3 lõike 1 (252) kriteeriumide alusel. Seevastu läbipaistvuse puudumine ei ole artikli 3 lõike 1 (253) kohase ebaõigluse hindamise vältimatu osa, nii et ka lepingutingimused, mis on täiesti läbipaistvad, võivad nende tasakaalustamata sisu tõttu olla ebaõiglased artikli 3 lõike 1 tähenduses (254).

250

251

252

253

254

Kuid kui lepingutingimused ei ole lihtsad ja arusaadavad, st kui müüjad või teenuste osutajad ei täida läbipaistvuse nõuet, võib see asjaolu aidata kaasa lepingutingimuse pidamisele ebaõiglaseks artikli 3 lõike 1 alusel või isegi viidata ebaõiglusele. Lisa punkti 1 alapunkt i üldiselt ja lisa punkti 1 alapunkt j, mis puudutab eelkõige lepingutingimuste ühepoolseid muutmisi, kinnitavad, et lepingutingimuste ebaõigluse juures võib olla otsustav läbipaistvuse puudumine.

Mitmes kohtuotsuses viidatakse läbipaistvuse puudumisele kui (olulisele) elemendile vähemalt teatud tüüpi lepingutingimuste ebaõigluse hindamisel (255) või viidatakse koos läbipaistvuse puudumisele ja lepingutingimuste ebaõiglusele (256).

255

256

Euroopa Kohus on rõhutanud läbipaistvuse olulisust lepingutingimuste õigluse seisukohast, näiteks seoses selliste klauslitega, mis võimaldavad müüjal või teenuste osutajal muuta hindu, mida tarbijad peavad pikaajaliste lepingute puhul maksma, (257) tingimustega, millega määratakse kindlaks tarbija põhikohustused laenulepingute puhul (258) või seoses kohaldatava õiguse valiku klausliga (259).

257

258

259

Euroopa Kohus on sõnaselgelt märkinud, et kui kohaldatava õiguse valikut käsitlevas klauslis jäetakse nimetamata, et Rooma I määruse kohaselt võivad tarbijad alati tugineda oma elukohaliikmesriigi soodsamatele õigusnormidele, (260) võib sellise teabe puudumine või lepingutingimuse eksitav iseloom viidata selle ebaõiglusele. Olles juhtinud tähelepanu lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse kriteeriumile, märkis Euroopa Kohus (261):

260

261

| „[n]iisugune tingimus võib olla ebaõiglane eelkõige sõnastuse tõttu, mis ei vasta direktiivi 93/13 artiklis 5 sätestatud lihtsa ja arusaadava keele nõudele. [...]“ |
| --- |

„[n]iisugune tingimus võib olla ebaõiglane eelkõige sõnastuse tõttu, mis ei vasta direktiivi 93/13 artiklis 5 sätestatud lihtsa ja arusaadava keele nõudele. [...]“

Seega võib järeldada, et vaidlusaluse lepingutingimuse sisu ja läbipaistvuse puudumise mõju alusel võib lepingutingimuse võimalik ebaõiglus olla tihedalt seotud läbipaistvuse puudumisega või lepingutingimuse läbipaistmatus võib isegi viidata selle ebaõiglusele. Nii võib see olla näiteks juhul, kui tarbijad ei saa aru lepingutingimuse tagajärgedest või neid eksitatakse.

võib lepingutingimuse võimalik ebaõiglus olla tihedalt seotud läbipaistvuse puudumisega või lepingutingimuse läbipaistmatus võib isegi viidata selle ebaõiglusele

Kui tarbija pannakse ebasoodsasse olukorda, sest lepingutingimused on ebaselged, varjatud või eksitavad või nende tagajärgede mõistmiseks vajalikud selgitused jäetakse andmata, on ebatõenäoline, et müüja või teenuste osutaja kohtles tarbijaid ausalt ja õiglaselt ning võttis arvesse nende õigustatud huve.

3.4.7.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 3 osutatud lisa olulisus

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 3 osutatud lisa olulisus

Nagu on sätestatud ebaõiglaste lepingutingimuste artikli 3 lõikes 3, sisaldab ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas toodud loetelu „ainult“ soovituslikku ja mittetäielikku loetelu tingimustest, mida võib pidada ebaõiglasteks. Euroopa Kohus on seda mitmel korral rõhutanud (262). Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas toodud loetelu mitteammendavus ja artikli 8 kohane minimaalse ühtlustamise põhimõte tähendavad, et liikmesriigi õiguses võib seda loetelu laiendada või kasutada sõnastust, millega nähakse ette rangemad normid (263).

võib

262

263

Kuna loetelu on vaid soovituslik, ei tuleks selles sisalduvaid tingimusi automaatselt ebaõiglastena käsitada. Mis tähendab, et seda, kui ebaõiglased tingimused on, tuleb hinnata veel ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõikes 1 ja artiklis 4 määratletud üldtingimuste alusel (264). Euroopa Kohus on täpsustanud, et lisas loetletud tingimusi ei tule tingimata käsitada ebaõiglasena ja vastupidi – tingimusi, mida loetelus ei ole, võib sellegi poolest ebaõiglaseks pidada (265). Siiski on see lisa lepingutingimuste ebaõigluse hindamisel oluline vahend. Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et

264

265

on see lisa lepingutingimuste ebaõigluse hindamisel oluline vahend

| „[k]uigi asjaomases lisas sätestatu ei ole iseenesest piisav selleks, et määrata automaatselt kindlaks vaidlusaluse tingimuse ebaõiglane laad, kujutab see endast siiski peamist elementi, millele pädev kohus võib tugineda selle tingimuse ebaõiglase laadi hindamisel (266).“ |
| --- |

„[k]uigi asjaomases lisas sätestatu ei ole iseenesest piisav selleks, et määrata automaatselt kindlaks vaidlusaluse tingimuse ebaõiglane laad, kujutab see endast siiski peamist elementi, millele pädev kohus võib tugineda selle tingimuse ebaõiglase laadi hindamisel (266).“

Kui liikmesriik (267) on kehtestanud „musta nimekirja“ tingimustest, mida peetakse alati ebaõiglaseks, (268) ei tule sellistes nimekirjades sisalduvaid tingimusi hinnata artikli 3 lõiget 1 ülevõtvate siseriiklike sätete alusel.

267

268

Muul juhul tuleb riiklikel ametiasutustel tingimust artikli 3 lõike 1 alusel analüüsida, kasutades lisa alusena, et määrata kindlaks, mis kutsub üldjuhul esile lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse vastuolus heausksuse tingimusega.

Euroopa Kohus on oma praktikas viidanud lisa järgmistele punktidele:

| — | punkti 1 alapunkt e (269): kohtuasi C-76/10: Pohotovost'; kohtuasi C-415/11: Aziz (270); liidetud kohtuasjad C-94/17 ja C-96/16: Banco Santander Escobedo Cortés (viivitusintressi kohta); |
| --- | --- |

—

punkti 1 alapunkt e (269): kohtuasi C-76/10: Pohotovost'; kohtuasi C-415/11: Aziz (270); liidetud kohtuasjad C-94/17 ja C-96/16: Banco Santander Escobedo Cortés (viivitusintressi kohta);

269

270

| — | punkti 1 alapunkt e: kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová (leppetrahviklauslite kumulatiivse mõju kohta); |
| --- | --- |

—

punkti 1 alapunkt e: kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová (leppetrahviklauslite kumulatiivse mõju kohta);

| — | alapunktid i, j ja l koostoimes punkti 2 alapunktidega b ja d: kohtuasjad C-92/11: RWE Vertrieb, C-472/10: Invitel (271), C-348/14: Bucura (272) (hinnaindekseerimisklauslite kohta); |
| --- | --- |

—

alapunktid i, j ja l koostoimes punkti 2 alapunktidega b ja d: kohtuasjad C-92/11: RWE Vertrieb, C-472/10: Invitel (271), C-348/14: Bucura (272) (hinnaindekseerimisklauslite kohta);

271

272

| — | punkti 1 alapunktid j ja l koostoimes punkti 2 alapunktidega b ja d:






  — | kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai (273) (vahetuskursi ümberarvutamise mehhanismi kohta välisvaluutapõhise hüpoteeklaenulepingu puhul); |
| --- | --- | --- |

—

punkti 1 alapunktid j ja l koostoimes punkti 2 alapunktidega b ja d:

—

kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai (273) (vahetuskursi ümberarvutamise mehhanismi kohta välisvaluutapõhise hüpoteeklaenulepingu puhul);

273

| — | kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei (274) (intressimäära ühepoolse muutmise kohta); |
| --- | --- |

—

kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei (274) (intressimäära ühepoolse muutmise kohta);

274

| — | punkti 1 alapunkt q (275):






  — | kohtuasi C-240/98: Océano Grupo Editorial, kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, kus täpsustati, et kohtualluvuse tingimus, mis sunnib tarbijat tunnustama vaidluse allumist üksnes kohtule, mis võib asuda tema enda elukohast kaugel ja mis raskendab tarbija ilmumist kohtusse, kuulub põhimõtteliselt punkti 1 alapunktis q nimetatud tingimuste kategooriasse (276); kohtuasjas C-266/18: Aqua Med puudutati kohtualluvust käsitlevaid õigusnorme; |
| --- | --- | --- |

—

punkti 1 alapunkt q (275):

275

—

kohtuasi C-240/98: Océano Grupo Editorial, kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, kus täpsustati, et kohtualluvuse tingimus, mis sunnib tarbijat tunnustama vaidluse allumist üksnes kohtule, mis võib asuda tema enda elukohast kaugel ja mis raskendab tarbija ilmumist kohtusse, kuulub põhimõtteliselt punkti 1 alapunktis q nimetatud tingimuste kategooriasse (276); kohtuasjas C-266/18: Aqua Med puudutati kohtualluvust käsitlevaid õigusnorme;

276

| — | kohtuasi C-240/08: Asturcom Telecomunicaciones, kohtuasi C-342/13 Katalin Sebestyén (vahekohtuklauslite kohta); |
| --- | --- |

—

kohtuasi C-240/08: Asturcom Telecomunicaciones, kohtuasi C-342/13 Katalin Sebestyén (vahekohtuklauslite kohta);

| — | kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 75, milles käsitletakse sundtäitmise sätteid hüpoteeklaenu lepingutes ja nende hindamist olemasolevate õiguskaitsevahenditega seoses. |
| --- | --- |

—

kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 75, milles käsitletakse sundtäitmise sätteid hüpoteeklaenu lepingutes ja nende hindamist olemasolevate õiguskaitsevahenditega seoses.

Lisa üks eeliseid on, et see võib aidata liikmesriikidel leida ühise aluse, kui nad kooskõlastavad siseriiklikke täitemeetmeid ebaõiglaste lepingutingimustega seoses. Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa ja erinevad seda direktiivi liikmesriigi õigusesse ülevõtvate õigusaktide lisad muudavad ka müüjate või teenuste osutajate jaoks selgemaks, millised lepingutingimused on probleemsed, ning võivad aidata täitevasutustel ametlikult või mitteametlikult tagada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi täitmist.

4.   EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE MITTESIDUVUS (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIGE 1)

EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE MITTESIDUVUS (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIGE 1)

| Artikkel 6









  1. | „Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi [eestikeelses tõlkes ekslikult „Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata nii, et see sisaldab ebaõiglasi tingimusi.“] |
| --- | --- |

Artikkel 6

Artikkel 6

1.

„Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi [eestikeelses tõlkes ekslikult „Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata nii, et see sisaldab ebaõiglasi tingimusi.“]

| 2. | Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarbija ei kaota käesoleva direktiiviga pakutavat kaitset põhjusel, et lepingu suhtes kohaldatavaks õiguseks valitakse kolmanda riigi õigus, kui leping on ühe või mitme liikmesriigi territooriumiga tihedalt seotud.“ |
| --- | --- |

2.

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et tarbija ei kaota käesoleva direktiiviga pakutavat kaitset põhjusel, et lepingu suhtes kohaldatavaks õiguseks valitakse kolmanda riigi õigus, kui leping on ühe või mitme liikmesriigi territooriumiga tihedalt seotud.“

Põhjendus 21

Põhjendus 21

liikmesriigid peaksid tagama, et müüja või teenuste osutaja ning tarbija vahel sõlmitud lepingud ei sisaldaks ebaõiglasi tingimusi ning et juhul, kui selliseid tingimusi on siiski seatud, ei oleks need tarbijale siduvad ning leping oleks kõnealustel tingimustel lepinguosalistele siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi;

4.1.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

Euroopa Kohus (277) rõhutab järjekindlalt artikli 6 lõike 1 keskset rolli ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga loodud tarbijakaitsesüsteemis, mis

277

| „[lähtub] eeldusest, et tarbija on suhetes kauplejaga nõrgemal läbirääkimispositsioonil ja omab vähem teavet [...] (278).“ |
| --- |

„[lähtub] eeldusest, et tarbija on suhetes kauplejaga nõrgemal läbirääkimispositsioonil ja omab vähem teavet [...] (278).“

Artikli 6 lõike 1 kohane ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduvus on
  kohustuslik norm
  , millega püütakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi abil see ebavõrdsus kaotada ja luua lepingupoolte vahel tegelik tasakaal (279). Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et (280):

kohustuslik norm

tegelik tasakaal

279

280

| „[...] direktiivi artikli 6 lõige 1, mis näeb ette, et ebaõiglased lepingutingimused ei ole tarbijale siduvad, on imperatiivne säte, mille eesmärk on ühe lepingupoole nõrgemat seisundit arvesse võttes asendada lepingupartnerite õiguste ja kohustuste vaheline formaalne tasakaal tegeliku tasakaaluga, mis taastab nendevahelise võrdsuse.“ |
| --- |

„[...] direktiivi artikli 6 lõige 1, mis näeb ette, et ebaõiglased lepingutingimused ei ole tarbijale siduvad, on imperatiivne säte, mille eesmärk on ühe lepingupoole nõrgemat seisundit arvesse võttes asendada lepingupartnerite õiguste ja kohustuste vaheline formaalne tasakaal tegeliku tasakaaluga, mis taastab nendevahelise võrdsuse.“

Arvestades, et tarbijate kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste eest on
  avaliku huvi küsimus
  , on Euroopa Kohus (281) korduvalt sedastanud, et artikli 6 lõiget 1 tuleb pidada võrdväärseks liikmesriigi normidega, mis siseriiklikus õiguskorras kuuluvad avaliku korra normide hulka:

avaliku huvi küsimus

281

võrdväärseks liikmesriigi normidega, mis siseriiklikus õiguskorras kuuluvad avaliku korra normide hulka

| „Euroopa Kohus on samuti otsustanud, et võttes arvesse direktiiviga tarbijatele tagatud kaitse aluseks oleva avaliku huvi olemust ja olulisust, tuleb direktiivi artiklit 6 pidada võrdväärseks siseriiklike normidega, mis on siseriiklikus õiguskorras avaliku korra normide tasemel [...]. Tuleb asuda seisukohale, et see kehtib kõigi artikli 6 eesmärgi saavutamiseks vajalike direktiivi sätete kohta.“ |
| --- |

„Euroopa Kohus on samuti otsustanud, et võttes arvesse direktiiviga tarbijatele tagatud kaitse aluseks oleva avaliku huvi olemust ja olulisust, tuleb direktiivi artiklit 6 pidada võrdväärseks siseriiklike normidega, mis on siseriiklikus õiguskorras avaliku korra normide tasemel [...]. Tuleb asuda seisukohale, et see kehtib kõigi artikli 6 eesmärgi saavutamiseks vajalike direktiivi sätete kohta.“

Artikli 6 lõike 1 kohustuslik või imperatiivne olemus tähendab, et see säte on siduv kõigile pooltele ja ametiasutustele ning põhimõtteliselt ei tohi sellest kõrvale kalduda. Artikli 6 lõige 2 kinnitab seda, sätestades et tarbija ei või kaotada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga pakutavat kaitset isegi siis, kui lepingu suhtes kohaldatav õigus on kohaldatava õiguse kohta sõlmitud kokkulepe alusel muu riigi kui liikmesriigi õigus (282).

282

Artikli 6 lõike 1 imperatiivne olemus tähendab ka seda, et tarbijad ei saa põhimõtteliselt sellest kaitsest loobuda ei lepingu (283) ega otsese või kaudse ühepoolse avalduse alusel. See kehtib kindlasti enne vaidluse lahendamist konkreetsete nõuete puhul, mis on seotud lepingutingimuste ebaõiglusega (284).

tarbijad ei saa

kaitsest

283

284

Artikli 6 lõike 1 materiaalõiguslikud tagajärjed on esitatud alajagudes 4.2, 4.3 ja 4.4. Artikli 6 lõikest 1 tulenevaid menetluslikke tagatisi käsitletakse 5. jaos. Lepingutingimuste ebaõiglusest tulenevaid materiaalõiguslikud tagajärjed kehtivad sõltumatult kohtumenetlustest ja olenemata sellest, kas küsimuse lepingutingimuste ebaõigluse kohta tõstatab tarbija või kohus omal algatusel.

4.2.   Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

Käsitust, mille kohaselt ei ole ebaõiglased lepingutingimused tarbijale siduvad, võib riigi tasandil tõlgendada, kasutades eri õigusmõisteid, tingimusel et saavutatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis ettenähtud kaitse. Siiski näib, et ebaõiglaste lepingutingimuste tühisusega on võimalik taotletud kaitse saavutada kõige tõhusamal viisil. Euroopa Kohus (285) on rõhutanud, et

tühisusega

285

| „[...] direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimust tuleb põhimõtteliselt käsitada nii, et seda ei ole kunagi olemas olnud, mistõttu ei saa sellel olla tagajärgi tarbijale. Seetõttu peab niisuguse lepingutingimuse ebaõigluse kohtulik tuvastamine tarbija jaoks põhimõtteliselt tagajärjena kaasa tooma selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamise, milles ta oleks olnud selle lepingutingimuse puudumisel.“ |
| --- |

„[...] direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimust tuleb põhimõtteliselt käsitada nii, et seda ei ole kunagi olemas olnud, mistõttu ei saa sellel olla tagajärgi tarbijale. Seetõttu peab niisuguse lepingutingimuse ebaõigluse kohtulik tuvastamine tarbija jaoks põhimõtteliselt tagajärjena kaasa tooma selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamise, milles ta oleks olnud selle lepingutingimuse puudumisel.“

Ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduvus tuleneb vahetult ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivist ja kohus ega muu pädev organ ei pea selleks lepingutingimust ebaõiglaseks või tühiseks tunnistama. Samas annavad sellised tuvastused õiguskindluse lepingutingimuse (eba)õigluse suhtes, eelkõige juhtudel, kus lepingutingimuse ebaõigluse kohta on erinevaid käsitusi.

Seetõttu ei saa mittesiduvus sõltuda sellest, kas tarbija on tõstatanud küsimuse asjaomase lepingutingimuse ebaõiglusest või selle lepingutingimuse kehtivuse vaidlustanud, nagu Euroopa Kohus (286) on kinnitanud, märkides, et

286

| „[...] direktiivi artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ebaõiglane lepingutingimus ei ole tarbijale siduv, mistõttu ei ole tal ka vaja seda tingimust siduvuse välistamiseks eelnevalt tulemuslikult vaidlustada.“ |
| --- |

„[...] direktiivi artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ebaõiglane lepingutingimus ei ole tarbijale siduv, mistõttu ei ole tal ka vaja seda tingimust siduvuse välistamiseks eelnevalt tulemuslikult vaidlustada.“

See tähendab ka, et tarbijaid ei saa põhimõtteliselt takistada nõudmast, et müüja või teenuste osutaja lepingust asjaomase ebaõiglase tingimuse välja jätaks, või taotlemast, et lepingutingimus tunnistataks tühiseks, või müüja või teenuste osutaja poolt ebaõiglaste lepingutingimuste alusel mis tahes kohaldatavate aegumistähtaegade tõttu esitatud nõudele vastu vaidlemast (287). Sama kehtib ka liikmesriikide kohtute pädevuse kohta hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel. Euroopa Kohus (288) on öelnud järgmist:

287

288

| „[...] direktiiviga tarbijatele antud kaitsega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt ei või siseriiklik kohus müüja või teenuste osutaja poolt tarbija vastu nende vahel sõlmitud lepingu alusel algatatud menetluses aegumistähtaja möödumisel enam omal algatusel või tarbija taotlusel kontrollida lepingutingimuse ebaõiglast laadi.“ |
| --- |

„[...] direktiiviga tarbijatele antud kaitsega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt ei või siseriiklik kohus müüja või teenuste osutaja poolt tarbija vastu nende vahel sõlmitud lepingu alusel algatatud menetluses aegumistähtaja möödumisel enam omal algatusel või tarbija taotlusel kontrollida lepingutingimuse ebaõiglast laadi.“

Kui liikmesriigi kohus leiab konkreetse vaidluse või kollektiivhagi puhul, et asjaomane tingimus on ebaõiglane, kohaldatakse sellist järeldust või tuvastust ex tunc. See tähendab, et see kehtib lepingu sõlmimisest või hetkest, kui kõnealune tingimus lepingusse lisati, mitte ex nunc kohtuotsuse jõustumise kuupäevast alates (289).

ex tunc

mitte ex nunc

289

4.3.   Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

Selles jaos käsitletakse põhimõtet, mille kohaselt tuleb ebaõiglased lepingutingimused tühistada ja neid ei või uuesti läbi vaadata (alajagu 4.3.1), ning konkreetseid asjaolusid, mille korral võidakse täita lepingus lünki, mille põhjustas ebaõiglase tingimuse väljajätmine (alajagu 4.3.2).

4.3.1.   Aluspõhimõte: tühistada ebaõiglased lepingutingimused ja keeld neid muuta

Aluspõhimõte: tühistada ebaõiglased lepingutingimused ja keeld neid muuta

Artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et kuigi ebaõiglased tingimused ei ole tarbijale siduvad, on ülejäänud osa lepingust pooltele jätkuvalt siduv, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi. Euroopa Kohus (290) on korduvalt rõhutanud, et

290

| „[...] vastavalt direktiivi 93/13 artikli 6 lõikele 1 peab liikmesriigi kohus, kes hindab ebaõiglast lepingutingimust, jätma selle lepingutingimuse kohaldamata üksnes selleks, et sellel ei oleks tarbijale siduvat toimet, ilma et tal oleks õigust muuta selle tingimuse sisu. Nimelt peab leping jääma põhimõtteliselt kehtima ilma ühegi muu muudatuseta kui see, mis tuleneb selle tingimuse kõrvaldamisest, kui riigisiseste õigusnormide kohaselt [...] lepingu selline püsimajäämine [on] õiguslikult võimalik [...] (291).“ |
| --- |

„[...] vastavalt direktiivi 93/13 artikli 6 lõikele 1 peab liikmesriigi kohus, kes hindab ebaõiglast lepingutingimust, jätma selle lepingutingimuse kohaldamata üksnes selleks, et sellel ei oleks tarbijale siduvat toimet, ilma et tal oleks õigust muuta selle tingimuse sisu. Nimelt peab leping jääma põhimõtteliselt kehtima ilma ühegi muu muudatuseta kui see, mis tuleneb selle tingimuse kõrvaldamisest, kui riigisiseste õigusnormide kohaselt [...] lepingu selline püsimajäämine [on] õiguslikult võimalik [...] (291).“

Näiteks ebaõiglase leppetrahvi tingimuse puhul tähendab see, et liikmesriigi kohus ei või vähendada lepingutingimuse alusel tasumisele kuuluvat summat vastuvõetava tasemeni, vaid peab selle lepingutingimuse lihtsalt tervikuna tühistama (292).

292

Ebaõiglaste lepingutingimuste muutmine tähendaks tegelikult seda, et kõnealused tingimused jääksid osaliselt siduvaks ning müüjad ja teenuste osutajad saaksid neile tingimustele tuginemisest teataval määral kasu. See õõnestaks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 tõhusust ja kõrvaldaks hoiatava mõju, mida artikli 6 lõikega 1 püütakse saavutada, andes võimaluse pidada ebaõiglasi lepingutingimusi siduvaks (293). Sellise hoiatava mõju kõrvaldamine oleks ka vastuolus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõikes 1 sätestatud eesmärgiga võidelda selle vastu, et lepingutes seatakse jätkuvalt ebaõiglasi tingimusi (294).

293

294

Sama loogika alusel on vastuvõetamatu ka ebaõiglase lepingutingimuse osaline tühistamine, kuna see on üldjuhul samaväärne lepingutingimuse muutmisega, kuna muudetakse selle tingimuse sisu (295).

osaline tühistamine

295

See võib olla teisiti ainult juhtudel, kui tingimus, mis näib olevat üks „lepingutingimus“, koosneb tegelikult erinevatest lepingutingimustest artikli 3 lõike 1 tähenduses. Nii võib see olla eelkõige juhul, kui lepingutingimus sisaldab kahte (või enamat) tingimust, mida saab üksteisest eraldada nii, et üks neist on võimalik välja jätta, ja kui ülejäänud tingimused on sellegipoolest selged ja arusaadavad ning neid saab hinnata eraldi nende sisu põhjal.

Euroopa Kohus on siiani andnud vaid mõned suunised kriteeriumide kohta, mille alusel määrata kindlaks, mis lepingutingimus endast kujutab. Euroopa Kohus teeb näiteks vahet lepingutingimustel, millega nähakse ette tarbija põhikohustus maksta laen tagasi teatavas vääringus, ja tingimustel, millega määratakse kindlaks selle vääringu konverteerimise mehhanism (296). Need on juba nende määratlusest lähtudes eraldi lepingutingimused. Sama kehtib ka tingimuste kohta, millega nähakse ette hind, mida tarbija peab maksma, ja hindade muutumise mehhanism pikaajaliste lepinguliste suhete puhul (297).

296

297

Samuti on Euroopa Kohus (298) vahet teinud tingimusel, millega nähakse ette hüpoteeklaenu puhul makstav tavaintressimäär, ja tingimusel, millega nähakse ette viivitusintressimäär, isegi kui viivitusintressi määr määratletakse tavaintressimäära täiendava määrana. Olles sedastanud, et tavaintressil ja viivitusintressil on väga erinevad funktsioonid, selgitas Euroopa Kohus, et

298

| „[...] need järeldused [peavad] paika sõltumata sellest, kuidas on viivitusintresside ja laenuintressi määrade kindlaksmääramist puudutavad lepingutingimused sõnastatud. Eelkõige kehtivad need mitte üksnes siis, kui viivitusintressi määra kindlaksmääramist puudutav tingimus on eraldi tingimusest, mis puudutab laenuintressi määra, vaid ka siis, kui viivitusintressi määr seisneb laenuintressi määra suurendamises teatud protsendi võrra. Viimasel juhul, kui ebaõiglane tingimus seisneb sellises suurendamises, nõuab direktiiv 93/13 üksnes selle suurendamise tühistamist.“ |
| --- |

„[...] need järeldused [peavad] paika sõltumata sellest, kuidas on viivitusintresside ja laenuintressi määrade kindlaksmääramist puudutavad lepingutingimused sõnastatud. Eelkõige kehtivad need mitte üksnes siis, kui viivitusintressi määra kindlaksmääramist puudutav tingimus on eraldi tingimusest, mis puudutab laenuintressi määra, vaid ka siis, kui viivitusintressi määr seisneb laenuintressi määra suurendamises teatud protsendi võrra. Viimasel juhul, kui ebaõiglane tingimus seisneb sellises suurendamises, nõuab direktiiv 93/13 üksnes selle suurendamise tühistamist.“

Osalise tühistamise kohta ei ole Euroopa Kohus siiani sedastanud, kas näiteks Saksamaa Ülemkohtu kohaldatav nn sinise pliiatsi doktriin on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas (299). Selle doktriini kohaselt tehakse vahet lepingutingimuse lubamatu muutmisega (300) ja lepingutingimuses sisalduva ebaõiglase tingimuse lubatava väljajätmise vahel, kui ülejäänud osa lepingutingimusest on võimalik edasise sekkumiseta kohaldada. Euroopa Kohus on siiski otsustanud, et sellise hüpoteeklaenulepingu tingimuse puhul, mis võimaldas pangal nõuda kogu laen tagasi pärast seda, kui tarbija jättis tasumata ühe igakuise laenumakse, ei saa ennetähtaegse tagasimakse kohustust käsitada eraldi (ainult) ühe tasumata igakuise laenumakse tingimusest, ilma et see muudaks nende tingimuste sisu. Sellisel juhul ei olnud tingimus selgelt eraldatav.

299

300

ei saa ennetähtaegse tagasimakse kohustust käsitada eraldi

ilma et see muudaks

Kokkuvõtteks:

| — | lepingutingimuste eraldamise puhul on oluline pigem nende tingimuste sisu või nendega taotletav eesmärk kui viis, kuidas neid konkreetses lepingus esitatakse |
| --- | --- |

—

lepingutingimuste eraldamise puhul on oluline pigem nende tingimuste sisu või nendega taotletav eesmärk kui viis, kuidas neid konkreetses lepingus esitatakse

| — | osaline tühistamine ei ole võimalik, kui lepingutingimuse kaks osa on omavahel seotud nii, et ühe osa väljajätmine mõjutaks ülejäänud lepingutingimuse sisu |
| --- | --- |

—

osaline tühistamine ei ole võimalik, kui lepingutingimuse kaks osa on omavahel seotud nii, et ühe osa väljajätmine mõjutaks ülejäänud lepingutingimuse sisu

Sellega seoses ei ole välistatud, et lepingus sisalduv üks punkt/number sisaldab enamat kui üht lepingutingimust artikli 3 lõike 1 tähenduses. Seevastu on võimalik, et kaks lõiku/numbrit või isegi sätted eri dokumentides moodustavad nende sisu arvesse võttes ühe lepingu.

Põhimõtet, mille kohaselt liikmesriikide kohtud ei või ebaõiglasi lepingutingimusi läbi vaadata, kohaldatakse olenemata sellest, kas küsimuse lepingutingimuse ebaõiglusest tõstatab tarbija või teeb seda kohus omal algatusel.

Kõnealune põhimõte ei mõjuta siiski poolte õigust lepinguvabaduse piires ebaõiglast lepingutingimust muuta või see uue lepingutingimusega asendada. Kui uus tingimus on lepingutingimus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses, tuleb seda selle sisust lähtudes eraldi hinnata ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklite 3, 4 ja 5 alusel. Samas ei või ebaõiglase lepingutingimuse muutmise või asendamisega põhimõtteliselt võtta tarbijalt õigusi, mis tulenevad muudetud või asendatud tingimuse mittesiduvusest, nagu näiteks õigus esitada tagastamisnõue (301). Euroopa Kohus võib neis küsimustes rohkem selgust tuua seoses nn uuenduslepingutega (302).

301

302

Põhimõte, et ebaõiglased lepingutingimused tuleb lihtsalt lepingust välja jätta, samas kui ülejäänud lepingu tingimused jäävad pooltele endiselt siduvaks, ei tekita probleeme juhul, kui lepingut on võimalik täita ilma ebaõiglas(t)e lepingutingimus(t)eta. Niisugune olukord võib näiteks tekkida seoses selliste lepingujärgsete karistustega nagu viivitusintressid, (303) klauslitega, millega piiratakse kaupleja vastutust lepingu mittenõuetekohase täitmise korral, või kollisiooninormide ja kohtualluvus- või vahekohtuklauslitega. Keerulisemaid olukordi käsitletakse jaos 4.3.2.

303

4.3.2.   Erand: Lünkade täitmine lepingus, et hoida ära lepingu tühisus

Erand: Lünkade täitmine lepingus, et hoida ära lepingu tühisus

Vastavalt ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõikele 1 kohaldatakse lepingu ülejäänud osa üksnes juhul, kui lepingu täitmist on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi.

Kas lepingu täitmise jätkamine on võimalik ilma ebaõiglase tingimuseta, nõuab „kohaldatava siseriikliku õiguse kohast õiguslikku hinnangut (304)“. See tähendab iga üksikjuhtumi puhul selle analüüsimist, kas lepingut on ilma ebaõiglase tingimuseta tehniliselt või õiguslikult võimalik täita. Niisiis ei saa see analüüs põhineda pelgalt majanduslikel kaalutlustel. Selle analüüsimine, kas leping saab jääda kehtima, peab olema objektiivne, st see ei saa põhineda ainult ühe poole huvidel (305). Seetõttu ei peaks olema tähtsust asjaolul, kas müüja või teenuse osutaja oleks lepingu ilma ebaõiglase tingimuseta sõlminud või kas ebaõiglase lepingutingimuse väljajätmine muudab lepingu majanduslikust seisukohast vähem atraktiivseks.

kohaldatava siseriikliku õiguse kohast õiguslikku hinnangut

304

objektiivne

305

Lepingut ei ole võimalik täita, st see „ei saa jääda kehtima“, kui jäetakse välja tingimus, mis määratleb lepingu põhieseme, või tingimus, mis on määrava tähtsusega tarbija poolt maksmisele kuuluva tasu arvutamisel (306). See kehtib näiteks selle valuuta kindlaksmääramise suhtes, milles maksed tuleb teha, (307) või sellise tingimuse suhtes, millega määratakse kindlaks vahetuskurss välisvaluutapõhise laenu puhul tasumisele kuuluva igakuise osamakse arvutamiseks (308).

306

307

308

Samal ajal tuleb arvesse võtta asjaolu, et artikli 6 lõike 1 eesmärk on taastada tasakaal lepinguosaliste vahel lepingust ebaõiglaste tingimuste väljajätmise teel, säilitades samas põhimõtteliselt lepingu kui terviku kehtivuse, mitte aga kõigi ebaõiglasi tingimusi sisaldavate lepingute kehtetuks tunnistamine (309). Liikmesriik võib siiski ette näha, et lepingu, mis sisaldab ühe või mitu ebaõiglast tingimust, võib tunnistada tervikuna tühiseks, kui see tagab tarbijale parema kaitse (310).

309

310

Lepingu tühisusel võivad tarbija jaoks olla negatiivsed tagajärjed, näiteks kohustus maksta laen tervikuna tagasi kohe, mitte kokkulepitud osamaksetena, mis võib olla ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis ettenähtud kaitsega vastuolus. Seetõttu on Euroopa Kohus (311) tunnistanud, et erandkorras teatavatel tingimustel võivad liikmesriikide kohtud asendada ebaõiglase lepingutingimuse siseriikliku õiguse dispositiivse normiga, et hoida ära lepingu tühisus. Seoses juhtumiga, mille puhul dispositiivse siseriikliku õigusnormi kasutamisega hoiti ära välisvaluutas sõlmitud laenulepingu tühisus, mille oleks põhjustanud ebaõiglane valuutavahetusmehhanism, märkis Euroopa Kohus järgmist:

311

| „80 | Siiski ei järeldu eelnevast, et sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, oleks direktiivi 93/13 artikli 6 lõikega 1 vastuolus, kui siseriiklik kohus jätab lepinguõiguse põhimõtteid kohaldades ebaõiglase tingimuse ära, asendades selle siseriikliku õiguse dispositiivse normiga. |
| --- | --- |

„80

| 81 | Ebaõiglase tingimuse asendamine sellise õigusnormiga, mille puhul vastavalt direktiivi 93/13 põhjendusele 13 eeldatakse, et see ei sisalda ebaõiglasi tingimusi, ning mille tulemusena võib leping hoolimata tingimuse III/2 ärajätmisest edasi kehtida ja olla pooltele jätkuvalt siduv, on direktiivi 93/13 eesmärki silmas pidades täiesti põhjendatud.“ |
| --- | --- |

81

Lisaks selgitas Euroopa Kohus, et lepingu tühistamise „eriti kahjulikud tagajärjed“ tarbija jaoks võivad õõnestada ebaõiglase lepingutingimuse tühistamisest tulenevat hoiatavat mõju (312).

eriti kahjulikud tagajärjed

312

Seega tuleb liikmesriikide kohtutel enne ebaõiglaste lepingutingimuste asendamist siseriikliku õiguse dispositiivse normiga olemasoleva kohtupraktika (313) kohaselt hinnata, kas

313

| — | objektiivselt tooks ebaõiglaste lepingutingimuste väljajätmine muul juhul kaasa lepingu kui terviku tühisuse |
| --- | --- |

—

objektiivselt tooks ebaõiglaste lepingutingimuste väljajätmine muul juhul kaasa lepingu kui terviku tühisuse

objektiivselt

| — | ja kas sellel on eriti kahjulikud tagajärjed tarbija jaoks, (314) võttes arvesse asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme, sh menetlusnorme (315). |
| --- | --- |

—

ja kas sellel on eriti kahjulikud tagajärjed tarbija jaoks, (314) võttes arvesse asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme, sh menetlusnorme (315).

ja

eriti kahjulikud tagajärjed

314

315

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis ei määratleta mõistet „siseriikliku õiguse dispositiivne norm“ ega kasutata seda. Erinevas kontekstis tähendab see „lepinguosaliste suhtes seadusega ettenähtud korras kohaldatavaid eeskirju, kui ei ole kokku lepitud teisiti“. Niisugune kvaasimääratlus peegeldab seda, mida peetakse üldiselt dispositiivsete normide eesmärgiks, ning seda mõistet artikli 6 lõikega 1 seoses kasutades osutab Euroopa Kohus tõepoolest ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi põhjendusele 13 (316).

siseriikliku õiguse dispositiivne norm

„lepinguosaliste suhtes seadusega ettenähtud korras kohaldatavaid eeskirju, kui ei ole kokku lepitud teisiti“

316

Euroopa Kohus võib täiendavalt laiendada mõiste „siseriikliku õiguse dispositiivsed normid“ tõlgendust. Ta võib näiteks selgitada, kas see mõiste on seotud üksnes nende sätetega, millega reguleeritakse konkreetselt lepingupoolte õigusi ja kohustusi, või kas see võib hõlmata ka lepinguõiguse üldsätteid (317). Kui nende üldsätete alusel on lubatud lepingut loominguliselt muuta, tekib küsimus, kas see on tegelikult samaväärne asjaomase lepingutingimus(t)e lubamatu muutmisega (318).

317

318

Euroopa Kohus (319) on märkinud, et teatavatel asjaoludel võib lepingu tühisuse ärahoidmiseks kasutada ebaõiglase lepingutingimuse asendamisel seaduse sätteid, mis võivad olla lepingutingimuste sõnastamisel eeskujuks või aluseks, kuid ei ole rangelt võttes dispositiivsed õigusnormid.

319

teatavatel asjaoludel

Samuti võib Euroopa Kohus selgitada, kas väga konkreetsetel asjaoludel on lubatud ebaõiglase lepingutingimuse väljajätmise tulemusel tekkinud tühikut täita muul viisil (320).

320

Tarbijate jaoks eriti kahjulike tagajärgede hindamisel peavad liikmesriikide kohtud võtma arvesse tarbija huve ajal, mil liikmesriigi kohus vaidluse lahendab (321). Olukorra kohta, kus lepingu kehtimajätmine on pärast ebaõiglase lepingutingimuse väljajätmist õiguslikult võimatu ja kui lepingu kehtimajätmine oleks vastuolus tarbija huvidega, on Euroopa Kohus täpsustanud, et liikmesriikide kohtud ei või lepingut kehtima jätta (322). Sellisel juhul ei või siseriiklikud õigusaktid niisiis takistada tarbijatel ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 alusel lepingu tühisusele tuginemast (323).

eriti kahjulike tagajärgede

tarbija huve

321

ja kui lepingu kehtimajätmine oleks vastuolus tarbija huvidega

322

323

Siiani ei ole Euroopa Kohus sõnaselgelt sedastanud, (324) kas liikmesriigi kohus peab tarbija huvi lepingu tühistamise vastu kindlaks tegema üksnes objektiivsete kriteeriumide alusel või pigem lähtuvalt tarbija eelistustest, mida ta on menetluse käigus väljendanud. Samas on olemas tugevad argumendid tarbija eelistuste järgimiseks, võttes arvesse, et tarbija võib kohtumenetluses lausa nõuda ebaõiglase tingimuse kohaldamist (325).

324

325

4.3.3.   Dispositiivsete normide kohaldamine muudel juhtudel

Dispositiivsete normide kohaldamine muudel juhtudel

Euroopa Kohus ei ole siiani teinud konkreetselt otsust küsimuses, kas siseriikliku õiguse dispositiivseid norme võib kohaldada juhul, kui lepingutingimuse, näiteks lepingujärgseid karistusi käsitleva tingimuse väljajätmine ei too kaasa lepingu tühisust, ja kui nende normide kohaldamine ei tingi seda, et liikmesriigi kohus ebaõiglast tingimust muudab. Euroopa Kohus (326) on otsustanud, et see, kui liikmesriigi kõrgema astme kohus ei kohaldanud pärast viivitusintressi määra ette nägeva lepingutingimuse tühiseks tunnistamist seadusega ette nähtud viiviseid, on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas. Euroopa Kohus ei ole siiski öelnud, et selline tulemus on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga ette nähtud. Sellest hoolimata võib punktis 4.3.2 käsitletud kohtupraktika osutada sellele, et dispositiivsete normide kasutamine on võimalik ainult juhul, kui leping oleks muidu tühine.

326

4.3.4.   Ebaõiglaste lepingutingimuste võimalik kohaldamine hoolimata nende ebaõiglusest (327)
  ?

Ebaõiglaste lepingutingimuste võimalik kohaldamine hoolimata nende ebaõiglusest

327

?

Euroopa Kohus (328) on otsustanud, et juhul, kui leping saab kehtida ka ilma ebaõiglase tingimuseta, (329) ning pärast seda, kui kohus on tarbijat teavitanud, et ebaõiglane lepingutingimus on ebaõiglane ja mittesiduv, võib tarbija otsustada sellele kaitsele mitte tugineda, nii et lepingutingimust tegelikult kohaldatakse.

328

329

4.4.   Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

Ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse teine tagajärg on see, et kui tarbija on teinud ebaõiglaste lepingutingimuste alusel makseid, peab tal olema õigus makstud summad tagasi saada (330):

330

| „62. | Sellest tuleneb, et liikmesriigi kohtu kohustusega jätta kohaldamata ebaõiglane lepingutingimus, mis näeb ette teatavate summade alusetu maksmise, kaasneb tagajärjena põhimõtteliselt kohustamine samade summade tagasimaksmisele. |
| --- | --- |

„62.

| 63. | Kui tagasimaksmisele kohustavat tagajärge ei oleks, võiks see seada kahtluse alla hoiatava mõju, mille direktiivi 93/13 artikli 6 lõige 1 koostoimes sama direktiivi artikli 7 lõikega 1 soovib siduda majandus- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku poolt tarbijaga sõlmitud lepingus sisalduvate tingimuste ebaõigluse tuvastamisega.“ |
| --- | --- |

63.

Sellist tagasimaksmisele kohustavat tagajärge võib piirata üksnes õiguskindluse, eelkõige res judicata ja mõistlike tähtaegade põhimõtet käsitlevate sätetega (331). Samas ei või liikmesriigid, sealhulgas riikide seadusandjaid ja kohtud, piirata ajaliselt sellise tuvastuse mõju, mille kohaselt asjaomane lepingutingimus on ebaõiglane (332), ja seega näiteks jätta rahuldamata otsusele, millega ebaõiglus tuvastati, eelnenud aja kohta esitatud tagastamisnõude (333):

tagasimaksmisele kohustavat tagajärge

res judicata

331

332

333

| „[...] direktiivi 93/13/EMÜ [...] artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik kohtupraktika, mis piirab majandus- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku poolt tarbijaga sõlmitud lepingus sisalduva tingimuse selle direktiivi artikli 3 lõike 1 mõttes ebaõigluse kohtulikust tuvastamisest tuleneva tagasitäitmiskohustuse ajalise kehtivuse üksnes summadega, mis on sellise tingimuse põhjal alusetult makstud pärast niisuguse otsuse tegemist, millega kohus selle ebaõigluse tuvastas.“ |
| --- |

„[...] direktiivi 93/13/EMÜ [...] artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik kohtupraktika, mis piirab majandus- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku poolt tarbijaga sõlmitud lepingus sisalduva tingimuse selle direktiivi artikli 3 lõike 1 mõttes ebaõigluse kohtulikust tuvastamisest tuleneva tagasitäitmiskohustuse ajalise kehtivuse üksnes summadega, mis on sellise tingimuse põhjal alusetult makstud pärast niisuguse otsuse tegemist, millega kohus selle ebaõigluse tuvastas.“

Sellega seoses tuletas Euroopa Kohus meelde, et arvestades põhjapanevat nõuet, et ELi õigust tuleb kohaldada ühetaoliselt ja üldiselt, on üksnes Euroopa Kohtu pädevuses otsustada, kuidas piirata tema poolt ELi normile antava tõlgenduse ajalist kehtivust (334). Üldjuhul peavad liikmesriikide kohtud kohaldama Euroopa Kohtu poolt ELi õigusnormidele antud tõlgendust ka õigussuhetele, mis on tekkinud enne Euroopa Kohtu otsust, kuna selles antud tõlgendusega määratakse kindlaks, kuidas asjaomast normi tuleb või oleks tulnud tõlgendada ja kohaldada selle jõustumise hetkest alates (335). Seetõttu võib Euroopa Kohus „vaid erandjuhtudel“, kohaldades õiguskindluse üldpõhimõtet, piirata oma lahendite ajalist kehtivust üksnes siis, kui on täidetud kaks kumulatiivset tingimust: i) asjaomased turuosalised on tegutsenud heas usus ja ii) Euroopa Kohtu praktika „tagasiulatuva“ kohaldamise tõttu on olemas oluliste häirete oht (336).

334

335

336

5.   EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIKES 1 JA ARTIKLI 7 LÕIKES 1 NÕUTUD ÕIGUSKAITSEVAHENDID JA MENETLUSLIKUD TAGATISED

EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 6 LÕIKES 1 JA ARTIKLI 7 LÕIKES 1 NÕUTUD ÕIGUSKAITSEVAHENDID JA MENETLUSLIKUD TAGATISED

5.1.   Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| Artikkel 6









  1. | Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi [eestikeelses tõlkes ekslikult „Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata nii, et see sisaldab ebaõiglasi tingimusi.“]
  [...] |
| --- | --- |

Artikkel 6

Artikkel 6

1.

Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata, ilma et see sisaldaks ebaõiglasi tingimusi [eestikeelses tõlkes ekslikult „Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad ning leping on kõnealustel tingimustel lepinguosalistele jätkuvalt siduv ainult juhul, kui seda on võimalik jätkata nii, et see sisaldab ebaõiglasi tingimusi.“]

[...]

Artikkel 7

Artikkel 7

| 1. | Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.
  [...] |
| --- | --- |

1.

Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.

[...]

Põhiõiguste harta artikkel 47

Põhiõiguste harta artikkel 47

Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele

Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele

Igaühel, kelle liidu õigusega tagatud õigusi või vabadusi rikutakse, on selles artiklis kehtestatud tingimuste kohaselt õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus.

[...]

Artikli 6 lõige 1 ja artikli 7 lõige 1 on normid, milles nähakse ette, kuidas tarbijaid ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsta tuleb, ja mis üksteist täiendavad (337).

337

Ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse mõju poolte õigustele ja kohustustele on käsitletud 4. jaos. Käesolevas jaos käsitletakse artikli 6 lõike 1 (koostoimes artikli 7 lõikega 1) ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete mõju menetlusnormidele ning liikmesriikide kohtute pädevusele ja kohustustele.

võrdväärsuse

tõhususe

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõige 1 kajastab, eelkõige ebaõiglaste lepingutingimustega seoses, üldist õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ELi õigusega tagatud ja ELi põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud õiguste ja vabaduste rikkumise vastu (338).

338

Kuigi artikli 6 lõige 1 ja artikli 7 lõige 1 ei sisalda konkreetseid menetlusnorme, on nende sätete eesmärke võimalik saavutada üksnes juhul, kui siseriiklikud menetlusnormid aitavad kaasa nende saavutamisele ega tekita tarbijate jaoks põhjendamatuid takistusi neile ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga ette nähtud kaitse kasutamisel.

ELi instrumentides menetlusnorme ei ühtlustata. Seepärast on Euroopa Kohus rõhutanud liikmesriikide menetlusautonoomiat, (339) aga ka vastutust selle eest, et ELi õigusest tulenevaid õigusi kaitstakse tõhusalt (340). Euroopa Kohus on sedastanud, et kui liikmesriikide menetlusnormid mõjutavad ELi õiguses sätestatud õiguste kohaldamist, peavad need normid olema kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetega (341). Euroopa Kohus on viidanud nendele põhimõtetele kui liikmesriikide üldisele kohustusele tagada isikutele ELi õigusest tulenevate õiguste kohtulik kaitse (342).

menetlusautonoomiat

339

340

võrdväärsuse

tõhususe

341

342

Võrdväärsus
  tähendab, et menetlusnormid, mille eesmärk on tagada ELi õigusest tulenev kaitse, ei tohi olla vähem soodsad kui need, mida kohaldatakse siseriiklikus õiguses sarnaste õiguste kaitseks (343) või siseriikliku õigusega reguleeritavate sarnaste kohtuasjade suhtes (344).

Võrdväärsus

343

344

Tõhusus
  tähendab, et liikmesriigi menetlusnormid ei tohi muuta praktiliselt või praktikas (345) võimatuks või ülemäära raskeks ELi õigusega kodanikele, sh tarbijatele antud õiguste kasutamist (346).

Tõhusus

345

346

Euroopa Kohus on võrdväärsuse ja tõhususe tähendust kirjeldanud järgmiselt (347):

võrdväärsuse

tõhususe

347

| „Teatavat valdkonda reguleerivate ühenduse õigusnormide puudumisel tuleb iga liikmesriigi õiguskorras määrata pädevad kohtud ning kehtestada üksikasjalikud menetlusnormid nende kohtuasjade läbivaatamiseks, mille eesmärk on tagada isikutele ühenduse õiguse vahetust õigusmõjust tulenevate õiguste kaitse. Need normid ei tohi aga olla ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul ega muuta ühenduse õiguskorraga antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks [...].“ |
| --- |

„Teatavat valdkonda reguleerivate ühenduse õigusnormide puudumisel tuleb iga liikmesriigi õiguskorras määrata pädevad kohtud ning kehtestada üksikasjalikud menetlusnormid nende kohtuasjade läbivaatamiseks, mille eesmärk on tagada isikutele ühenduse õiguse vahetust õigusmõjust tulenevate õiguste kaitse. Need normid ei tohi aga olla ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul ega muuta ühenduse õiguskorraga antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks [...].“

Euroopa Kohus on neid põhimõtteid tarbijaõiguse ja eelkõige ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel edasi arendanud, nähes neist lähtuvalt ette mitu konkreetset menetlusnõuet, et tagada tarbijate tõhus kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste eest ka kohtumenetluses tegelikult.

Euroopa Kohus on juhtumi asjaoludest ja eelotsusetaotluse esitanud kohtute tõstatatud küsimustest olenevalt nende nõuete alusena ette näinud:

| — | ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse tõhususe (348) ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 alusel, |
| --- | --- |

—

ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduva olemuse tõhususe (348) ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 alusel,

tõhususe

348

| — | nõude, et olemas peavad olema piisavad ja tõhusad vahendid, et artikli 7 lõike 1 alusel ebaõiglaste tingimuste seadmist takistada, (349) |
| --- | --- |

—

nõude, et olemas peavad olema piisavad ja tõhusad vahendid, et artikli 7 lõike 1 alusel ebaõiglaste tingimuste seadmist takistada, (349)

349

| — | harta artikli 47 kohase põhiõiguse tõhusale õiguskaitsevahendile (350) |
| --- | --- |

—

harta artikli 47 kohase põhiõiguse tõhusale õiguskaitsevahendile (350)

350

| — | ning kohaldatavast siseriiklikust õigusest sõltuvalt võrdväärsuse põhimõtte (351). |
| --- | --- |

—

ning kohaldatavast siseriiklikust õigusest sõltuvalt võrdväärsuse põhimõtte (351).

võrdväärsuse

351

Kohus viitab artikli 7 lõikele 1 ja selle toetamiseks mõnikord harta artiklile 47, ja tõhususele pea sünonüümidena kui tagatistele, mis on seotud menetlusliku kaitse tõhususega ebaõiglaste lepingutingimuste eest (352).

tõhususele

352

Menetlusnõuded on ühelt poolt seotud tarbijatele ette nähtud õiguskaitsevahendite ja menetlusõigustega ning teiselt poolt siseriiklike kohtute kohustustega. Põhimõtteliselt hõlmavad need põhimõtteid, mille kohaselt

| — | peavad tarbijatel olema tõhusad õiguskaitsevahendid, et asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglus vaidlustada ja |
| --- | --- |

—

peavad tarbijatel olema tõhusad õiguskaitsevahendid, et asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglus vaidlustada ja

| — | on liikmesriikide kohtutel kohustus hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel (ex officio). |
| --- | --- |

—

on liikmesriikide kohtutel kohustus hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel (ex officio).

ex officio

Euroopa Kohus on neid menetluslikke tagatisi edasi arendanud, lähtudes konkreetsetest menetlusliikidest ja menetlusstsenaariumidest, nagu tavaline tsiviilkohtumenetlus, (353) apellatsioonimenetlus, (354) tagaseljaotsus, (355) vahekohtu otsuse peale esitatud tühistamishagi, (356) vahekohtu otsuse täitmisele pööramine, (357) hagi rikkumise lõpetamise nõuded, (358) erinevad maksekäsumenetlused, (359) hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlus, (360) vabatahtlik müük enampakkumisel (361) ja maksejõuetusmenetlus (362). Samuti on Euroopa Kohtul palutud kaaluda seost määruse (EÜ) nr 1896/2006 (363) (millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus) ja ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaste menetluslike tagatiste vahel (364).

353

354

355

356

357

358

359

360

361

362

363

364

Kuigi enamik eelotsuseid käsitlesid juhtumeid, mille puhul tarbija oli kostja või võlgnik, (365) on Euroopa Kohus neid põhimõtteid kohaldanud ka selliste menetluste suhtes, mille puhul tarbija taotles lepingutingimuse tühistamist.

365

Kuigi selle hindamisel, kas konkreetne säte on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas, tuleb arvesse võtta iga menetlusliigi konteksti ja eripärasid,
  kehtivad Euroopa Kohtu väljatöötatud kohustuslikud nõuded ja kriteeriumid kõigi eri liiki menetluste suhtes.

kehtivad Euroopa Kohtu väljatöötatud kohustuslikud nõuded ja kriteeriumid kõigi eri liiki menetluste suhtes.

Euroopa Kohus on korduvalt rõhutanud, (366) et menetlused, mis annavad võlausaldajatele võimaluse, nende nõue, mis põhineb muul täitedokumendil kui tuvastusmenetluses tehtud kohtuotsus ja mille raames ei ole liikmesriigi kohus teinud sisulist kontrolli või on seda teinud piiratud ulatuses, ei tohi jätta tarbijat ilma õiguskaitsest ebaõiglaste lepingutingimuste eest. See tähendab, et konkreetne menetlusliik, mille kasuks müüja või teenuse osutaja otsustab või mida muul juhul kohaldatakse, ei tohi vähendada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis tarbijatele ette nähtud põhilisi menetluslikke tagatisi. Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et (367)

366

konkreetne menetlusliik, mille kasuks müüja või teenuse osutaja otsustab või mida muul juhul kohaldatakse, ei tohi vähendada ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis tarbijatele ette nähtud põhilisi menetluslikke tagatisi.

367

| „[...] ei saa kohtumenetluste eritunnused [...] kujutada endast elementi, mis võib mõjutada õiguskaitset, mis peab olema tagatud tarbijatele direktiivi 93/13 sätete alusel.“ |
| --- |

„[...] ei saa kohtumenetluste eritunnused [...] kujutada endast elementi, mis võib mõjutada õiguskaitset, mis peab olema tagatud tarbijatele direktiivi 93/13 sätete alusel.“

Samal ajal on vaja
  tõhususe põhimõttega (368) seoses uurida siseriiklikke menetlusnorme nende õiges kontekstis ja tervikuna. Euroopa Kohus (369) on seda väljendanud järgmiselt:

vaja

tõhususe

368

uurida siseriiklikke menetlusnorme nende õiges kontekstis ja tervikuna

369

| „43. | [...] seoses tõhususe põhimõttega [tuleb] märkida, et Euroopa Kohus on korduvalt meenutanud, et iga juhtumit, mille puhul kerkib küsimus, kas mingi siseriiklik menetlusnorm muudab liidu õiguse kohaldamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks, tuleb analüüsida, arvestades selle normi kohta menetluses tervikuna, vastava menetluse kulgu ning eripära erinevates liikmesriigi ametiasutustes [...] |
| --- | --- |

„43.

| 44. | Seda silmas pidades tuleb vajaduse korral arvesse võtta siseriikliku õigussüsteemi aluseks olevaid põhimõtteid, nagu kaitseõiguste tagamine, õiguskindluse põhimõte ja menetluse nõuetekohane kulgemine.“ |
| --- | --- |

44.

See tähendab, et arvesse tuleb võtta kaitset, mille siseriiklikud normid näevad ette ebaõiglaste lepingutingimuste eest menetluse eri etappides, näiteks maksekäsu tegemisele eelneval etapis, täitmisele pööramise või vaidlustamise etapis (370) või seoses õiguskaitsevahenditega hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetluses notariaalakti alusel (371).

370

371

Liikmesriigi kohus on kohustatud neid menetluslikke tagatisi kohaldama ka juhul, kui ta siseriiklike õigusnormide alusel seda muidu teha ei saaks, ning peab jätma kohaldamata riigi kõrgeima kohtu praktika, kui see ei ole kooskõlas ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga Euroopa Kohtu tõlgenduses (372).

372

On ütlematagi selge, et kõik ELi õigusest tulenevad menetluslikud tagatised kehtivad ebaõiglasi lepingutingimusi käsitlevatel juhtumitel, isegi kui neid ei ole käesolevas teatises nimetatud. See hõlmab harta artiklis 47 osutatud menetlusõigusi, sh õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, (373) ja poolte võrdsuse põhimõtet (374). Tõhusa kohtuliku kaitse põhimõte iseenesest ei anna tarbijatele õigust mitmeastmelisele kohtumenetlusele (375) lepingutingimuste hindamiseks. Samas võib niisugune õigus tuleneda ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõikest 1 koosmõjus harta artiklis 47 tagatud poolte võrdsuse põhimõttega, kui müüjal või teenuste osutajal on samas menetluses õigus lepingutingimuste ebaõigluse kohta tehtud otsus edasi kaevata (376).

373

374

375

376

5.2.   Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte (377)

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio

377

5.2.1.   Seos artikli 6 lõikega 1 ja artikli 7 lõikega 1

Seos artikli 6 lõikega 1 ja artikli 7 lõikega 1

Et kompenseerida tarbijate struktuurselt nõrgemat positsiooni, mis tuleneb sellest, et nad ei pruugi olla oma õigustest teadlikud ega tarvitse seetõttu lepingutingimuste ebaõigluse küsimust tõstatada, on liikmesriikide kohtutel erapooletu instantsina ebaõiglasi lepingutingimusi käsitlevates menetlustes aktiivne roll. Alates oma 4. juuni 2009. aasta otsusest (378) on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et liikmesriikide kohtutel on kohustus hinnata ebaõiglasi lepingutingimusi omal algatusel (ex officio), st isegi kui tarbija lepingutingimuste ebaõigluse küsimust ei tõstata:

378

liikmesriikide kohtutel on kohustus

ex officio

| 1. | „Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ebaõiglane lepingutingimus ei ole tarbijale siduv, mistõttu ei ole tal ka vaja seda tingimust siduvuse välistamiseks eelnevalt tulemuslikult vaidlustada. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Siseriiklik kohus peab omal algatusel kontrollima lepingutingimuse ebaõiglast olemust kohe, kui tema käsutuses on selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud. Kui selline tingimus on tema hinnangul ebaõiglane, jätab ta selle kohaldamata, välja arvatud juhul, kui tarbija sellist kohaldamata jätmist vastustab. See kohustus kehtib siseriiklikule kohtule ka selle kontrollimisel, kas vaidlus talle allub.“ |
| --- | --- |

2.

Euroopa Kohus on seda nõuet korduvalt kinnitanud (379):

379

| [...] on Euroopa Kohus [...] juba mitu korda märkinud, et liikmesriigi kohus peab omal algatusel hindama, kas direktiivi 93/13 kohaldamisalasse kuuluv lepingutingimus on ebaõiglane, tasakaalustades niiviisi tarbija ja müüja või teenuste osutaja vahelist ebavõrdsust, kohe kui liikmesriigi kohtule on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud [...] (380). |
| --- |

[...] on Euroopa Kohus [...] juba mitu korda märkinud, et liikmesriigi kohus peab omal algatusel hindama, kas direktiivi 93/13 kohaldamisalasse kuuluv lepingutingimus on ebaõiglane, tasakaalustades niiviisi tarbija ja müüja või teenuste osutaja vahelist ebavõrdsust, kohe kui liikmesriigi kohtule on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud [...] (380).

380

Ex officio kontrolli eesmärk on saavutada artikli 6 lõikega 1 taotletud tulemus üksikjuhtudel ning see aitab kaasa artikli 7 eesmärgi saavutamisele, kuna aitab jõuda selleni, et lepingutes üldiselt ei kasutata enam ebaõiglasi lepingutingimusi (381). Ex officio kontrolli kohustus kehtib seda enam, kui tarbija vaidlustab sisuliselt lepingu kehtivuse või õigluse, viitamata siiski konkreetselt ebaõiglaseid lepingutingimusi käsitlevatele õigusnormidele (382).

Ex officio

381

Ex officio

382

5.2.2.   Seos tsiviilkohtumenetluse põhimõtetega

Seos tsiviilkohtumenetluse põhimõtetega

Liikmesriikides on tsiviilkohtumenetluste juhtpõhimõtteks (383) dispositiivsuse põhimõte (või poolte autonoomia). See tähendab tavaliselt, et üksnes pooled määratlevad menetluse eseme ja ulatuse, nii et kohus ei saa rahuldada nõuet, mida ei ole esitatud (ultra petita), ega mõista välja rohkem, kui nõuti (ekstra petita). Samuti on üldtunnustatud põhimõte, et eelkõige pooltel lasub kohustus esitada faktilised asjaolud, millele nad oma nõuete toetuseks tuginevad, ja esitada vajalikud tõendid. Üldiselt lasub igal poolel kohustus esitada tõendid oma väidete toetuseks, välja arvatud juhul, kui teatavate küsimuste puhul on tõendamiskoormis nihkunud või vähenenud.

383

ultra petita

ekstra petita

On üldteada, et kuigi pooled peavad esitama faktilised asjaolud, tuleb kohtul anda vajalik õiguslik kvalifikatsioon, (384) mis väljendub põhimõtetes da mihi factum dabo tibi jus ja iura novit curaia. Samuti on tavapärane, et kohtud peavad kaaluma teatavaid imperatiivseid sätteid, millele sageli viidatakse kui avaliku poliitika küsimustele, omal algatusel, st ilma, et pooled sellele osutaksid.

384

da mihi factum dabo tibi jus

iura novit curaia

Selles üldises raamistikus on liikmesriikide vahel erinevusi selles osas, mil määral kohtud võivad või on kohustatud võtma menetlusest aktiivsemalt osa, (385) kaasa arvatud nende uurivam roll, näiteks esitades küsimusi, andes vihjeid või tagasisidet, aga ka seoses tõendite kogumisega.

385

Lepingutingimuste ebaõigluse kontroll ex officio on põhimõtteliselt selle menetluslik tagajärg, et lepingutingimuste ebaõiglus ja selle mittesiduvus on avaliku korra kohustuslikud normid, mida kohaldatakse ex jure, olles niisiis õiguslikud aspektid, mis seetõttu ei sõltu ühestki sellele tuginevast menetlusosalisest. Ebaõiglaste lepingutingimuste kontrollimine ex officio ei ole seega vastuolus selliste tsiviilkohtumenetluse aluspõhimõtetega nagu dispositiivsuse põhimõte, kuid võib minna vastuollu konkreetsete siseriiklike sätetega, mis seda piiravad või selle muudavad võimatuks. Üksikasjad sellise vastuolu kohta on esitatud jagudes 5.4, 5.5 ja 5.6.

ex officio

ex jure

ex officio

5.2.3.   Ex officio kontroll ja tarbija täielik passiivsus

kontroll ja tarbija täielik passiivsus

Üldiselt eeldatakse, et tarbijad kasutavad olemasolevaid õiguskaitsevahendeid ega jää ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohase kaitse saamiseks täielikult passiivseks. Euroopa Kohus on tunnistanud, et tõhususe põhimõtte järgimine ei või viia selleni, et siseriiklikult kohtult eeldatakse tarbija täieliku tegevusetuse korvamist (386) juhul, kui tal on võimalik mõistlikel tingimustel õiguskaitsevahendeid kasutada (387). See tähendab, et pelk asjaolu, et tarbijal võib olla vaja algatada kohtumenetlus ja kasutada kaitseks ebaõiglaste lepingutingimuste vastu õiguskaitsevahendeid, ei ole automaatselt vastuolus tõhususe põhimõttega (388). Samas tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et liikmesriikide kohtud peavad sekkuma isegi siis, kui tarbijad on jäänud täiesti passiivseks, kui selline sekkumine on ette nähtud võrdväärsuse põhimõttega, nagu on selgitatud jaos 5.3, või artikli 7 lõikega 1 või tõhususe põhimõttega, nagu on kirjeldatud jaos 5.4.

tõhususe

386

387

ei ole automaatselt

388

võrdväärsuse

5.3.   
  Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

Võrdväärsuse

5.3.1.   Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimine

Ebaõiglaste lepingutingimuste

kontrollimine

Võrdväärsuse (389) põhimõtte kohaselt on liikmesriikide kohtud kohustatud kaaluma ELi õiguse siduvaid norme omal algatusel kõigil juhtudel, kus siseriiklik õigus kohustab neid või annab neile vähemalt õiguse või kaalutlusõiguse tõstatada õigusküsimusi, mis põhinevad siduvatel siseriiklikel normidel. Nagu eespool märgitud, tuleb artikli 6 lõikes 1 sätestatud ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduvat olemust ja kõiki ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi sätteid, mis on selle eesmärgi saavutamiseks hädavajalikud, käsitada võrdväärsena liikmesriikide õiguse alusel tunnustatud avaliku korra kaalutlustega. Seda käsitust kohaldatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kõigi nende sätete suhtes, mis on asjakohased lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel ja selle alusel järelduste tegemisel.

Võrdväärsuse

389

võrdväärsena

Euroopa Kohus (390) on seda selgitanud järgmiselt:

390

| „44. | [...] võttes arvesse direktiiviga tarbijatele tagatud kaitse aluseks oleva avaliku huvi olemust ja olulisust, tuleb direktiivi artiklit 6 pidada võrdväärseks siseriiklike normidega, mis on siseriiklikus õiguskorras avaliku korra normide tasemel [...]. Tuleb asuda seisukohale, et see kehtib kõigi artikli 6 eesmärgi saavutamiseks vajalike direktiivi sätete kohta. |
| --- | --- |

„44.

| 45. | Sellest järeldub, et siseriiklik kohus, kes [...] on siseriiklike menetlusnormide kohaselt pädev omal algatusel hindama õigustoimingu kehtivust siseriiklike avaliku korra sätete alusel, peab niisugust pädevust kasutama ka selleks, et omal algatusel hinnata direktiivi kohaldamisalasse kuuluva lepingutingimuse võimalikku ebaõiglust direktiivis sätestatud kriteeriumide alusel. |
| --- | --- |

45.

| 46. | [...] siseriiklikul kohtul on selline kohustus ka siis, kui tal on siseriikliku kohtusüsteemi raames vaid võimalus omal algatusel hinnata sellise lepingutingimuse vastuolu siseriiklike avaliku korra sätetega [...].“ |
| --- | --- |

46.

Seetõttu peavad liikmesriikide kohtud hindama omal algatusel asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglust, kui siseriiklik õigus neid selleks kohustab või annab neile võimaluse kontrollida ex officio kooskõla asjakohastes siseriiklikes õigusaktides osutatud mis tahes avaliku korra kaalutlustega, sealhulgas näiteks seaduses sätestatud keelud, head kombed (391) või avalik kord üldiselt (392). Sellega seoses on Euroopa Kohus (393) öelnud näiteks, et

ex officio

mis tahes avaliku korra kaalutlustega

391

392

393

| „peab kohus sellises olukorras [...], kus vahekohtuotsust täitmisele pöörav kohus võib ka omal algatusel peatada asjaomase vahekohtuotsuse kohaldamise, kuna see otsus nõuab asjaomaselt lepingupoolelt sisuliselt võimatu ning seadusega keelatud või heade kommetega vastuolus oleva kohustuse täitmist ning kui tal on selleks vajalik teave õiguslike ja faktiliste asjaolude kohta, hindama täitemenetluse käigus omal algatusel seda, kas krediidiandja ja tarbija vahel sõlmitud krediidilepingus (394) ette nähtud sanktsioon (395) on ebaõiglane.“ |
| --- |

„peab kohus sellises olukorras [...], kus vahekohtuotsust täitmisele pöörav kohus võib ka omal algatusel peatada asjaomase vahekohtuotsuse kohaldamise, kuna see otsus nõuab asjaomaselt lepingupoolelt sisuliselt võimatu ning seadusega keelatud või heade kommetega vastuolus oleva kohustuse täitmist ning kui tal on selleks vajalik teave õiguslike ja faktiliste asjaolude kohta, hindama täitemenetluse käigus omal algatusel seda, kas krediidiandja ja tarbija vahel sõlmitud krediidilepingus (394) ette nähtud sanktsioon (395) on ebaõiglane.“

Võrdväärsuse põhimõttel põhinevat ex officio kontrolli kohustust kohaldatakse kõikide menetlusliikide suhtes ja kõigis menetlusetappides, sh tagaseljaotsuste, (396) apellatsioonimenetluse (397) või täitemenetluse (398) suhtes alati, kui siseriiklik õigus lubab kohtul uurida avaliku korraga seotud kaalutlusi.

ex officio

396

397

398

| Seepärast on siseriiklikud kohtud kohustatud asjaomaseid siseriiklikke sätteid, mis käsitlevad ex officio kontrolli, kohaldama mutatis mutandis, et hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel (399).
  Erinevalt tõhususe põhimõttest ei sõltu kõnealune kohustus edasisest hinnangust selle kohta, kas ilma ex officio kontrollita puudub tõhus kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste vastu. |
| --- |

Seepärast on siseriiklikud kohtud kohustatud asjaomaseid siseriiklikke sätteid, mis käsitlevad ex officio kontrolli, kohaldama mutatis mutandis, et hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel (399).

siseriiklikud kohtud kohustatud asjaomaseid siseriiklikke sätteid, mis käsitlevad ex officio

mutatis mutandis

399

Erinevalt tõhususe põhimõttest ei sõltu kõnealune kohustus edasisest hinnangust selle kohta, kas ilma ex officio kontrollita puudub tõhus kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste vastu.

tõhususe

ex officio

5.3.2.   Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad muud kohustused

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad muud kohustused

Võrdväärsuse põhimõtet kohaldatakse ka muude menetlusnormide suhtes. Näiteks on Euroopa Kohus (400) otsustanud, et võrdväärsuse põhimõttega on vastuolus niisugused normid, millega kehtestatakse tarbijakaitseühendustele ebaõiglastel lepingutingimusel põhinevale maksekäsule vastulause esitamisega seoses menetlusse astumisel ebasoodsamad tingimused kui üksnes riigisisesel õigusel rajanevates vaidlustes.

400

võrdväärsuse

Sama kehtib mis tahes tähtaegade kohta, õiguse kohta olla ära kuulatud, ajutiste meetmete, vastuväidete esitamise õiguse või edasikaebamisõiguse kohta ning kõigi muude menetluskorralduslike aspektide kohta.

5.4.   
  Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

Ex officio

tõhusus

5.4.1.   Kohaldatavad kriteeriumid

Kohaldatavad kriteeriumid

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõike 1 või tõhususe põhimõtte (401) kohaselt peab liikmesriigi õigus nägema ette õiguskaitsevahendid, mis võimaldavad tarbijatel tugineda lepingutingimuste ebaõiglusele, ning need õiguskaitsevahendid peavad olema tõhusad. Sellest tuleneb, et tarbijatel peab olema võimalus tugineda sellistele õiguskaitsevahenditele mõistlikel tingimustel, mis tähendab, et ei tohi olla nõudeid ega piiranguid, mis muudavad taotletava kaitse saamise nende jaoks praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks. Lisaks võib tarbijatel olla õiguskaitsevahendite kasutamine takistatud mitte üksnes menetluslike takistuste, vaid ka nende endi piiratud teadlikkuse või teabe tõttu.

tõhususe

401

mõistlikel tingimustel

praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks

piiratud teadlikkuse või teabe tõttu

Niisiis kohaldab Euroopa Kohus selleks, et teha kindlaks, kas tõhusad õiguskaitsevahendid on olemas, (402)
  üldisi kriteeriume, määramaks kindlaks, kas esineb arvestatav oht, et tarbijatele pole tagatud tõhus kaitse.

402

üldisi kriteeriume, määramaks kindlaks

arvestatav oht, et tarbijatele pole tagatud tõhus kaitse

| — | kas seetõttu, et konkreetsed menetlusnõuded või piirangud muudavad võimalike õiguskaitsevahendite kasutamise ülemäära raskeks (või isegi praktiliselt võimatuks), |
| --- | --- |

—

kas seetõttu, et konkreetsed menetlusnõuded või piirangud muudavad võimalike õiguskaitsevahendite kasutamise ülemäära raskeks (või isegi praktiliselt võimatuks),

| — | või
  siis seetõttu, et tarbijatel ei ole vajalikke teadmisi oma õiguste kohta või nad ei saa vajalikku teavet, et kasutada õiguskaitsevahendeid tõhusalt. |
| --- | --- |

—

või
  siis seetõttu, et tarbijatel ei ole vajalikke teadmisi oma õiguste kohta või nad ei saa vajalikku teavet, et kasutada õiguskaitsevahendeid tõhusalt.

või

Neile kriteeriumidele on osutatud mitmes kohtuotsuses, näiteks seoses maksekäsumenetlusega (403).

403

| „[...] esineb arvestatav oht, et asjaomased tarbijad ei esita vajalikku vastuväidet, olgu siis seetõttu, et selleks ette nähtud tähtaeg on eriti lühike; et nende tahe end kaitsta on pärsitud, kui silmas pidada kohtuasjaga kaasnevate kulude ja vaidlustatud võla summa proportsiooni; või siis seetõttu, et nad ei ole teadlikud oma õigustest või nende ulatusest; või veel ka seetõttu, et ettevõtjate esitatud maksekäsu avalduse sisu on piiratud ja seega on neile kättesaadav teave mittetäielik [...].“ |
| --- |

„[...] esineb arvestatav oht, et asjaomased tarbijad ei esita vajalikku vastuväidet, olgu siis seetõttu, et selleks ette nähtud tähtaeg on eriti lühike; et nende tahe end kaitsta on pärsitud, kui silmas pidada kohtuasjaga kaasnevate kulude ja vaidlustatud võla summa proportsiooni; või siis seetõttu, et nad ei ole teadlikud oma õigustest või nende ulatusest; või veel ka seetõttu, et ettevõtjate esitatud maksekäsu avalduse sisu on piiratud ja seega on neile kättesaadav teave mittetäielik [...].“

Nagu on selgitatud jaos 5.1, on seoses tõhususe põhimõttega vaja kaaluda asjaomaseid menetlusnorme tervikuna, võttes arvesse menetluse erinevaid etappe (404). Tõhususe hindamise asjakohaseid tegureid on käsitletud allpool jaos 5.4.2.

tõhususe

404

Euroopa Kohus otsustas, et kui esineb arvestatav oht, et tarbijal ei ole võimalik maksekäsu kohta vastuväiteid esitada, peavad liikmesriikide kohtud omal algatusel hindama lepingutingimuste ebaõiglust menetluse mõnes etapis ja hiljemalt enne seda, kui tarbija suhtes täitemenetlus läbi viiakse (405). Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et (406):

peavad liikmesriikide kohtud omal algatusel hindama lepingutingimuste ebaõiglust menetluse mõnes etapis ja hiljemalt enne seda, kui tarbija suhtes täitemenetlus läbi viiakse

405

406

| „Tarbijatele kõnealusest direktiivist [93/13] tulenevate õiguste tõhusat kaitset saab nimelt tagada üksnes tingimusel, et siseriiklik menetluskord võimaldab maksekäsumenetluse raames või maksekäsu täitmise menetluses kontrollida omal algatusel asjaomases lepingus sisalduvate tingimuste potentsiaalselt ebaõiglast laadi [...].“ |
| --- |

„Tarbijatele kõnealusest direktiivist [93/13] tulenevate õiguste tõhusat kaitset saab nimelt tagada üksnes tingimusel, et siseriiklik menetluskord võimaldab maksekäsumenetluse raames või maksekäsu täitmise menetluses kontrollida omal algatusel asjaomases lepingus sisalduvate tingimuste potentsiaalselt ebaõiglast laadi [...].“

See tähendab, et

| — | kui esineb arvestatav oht, et tarbija ei kasuta maksekäsu vastu õiguskaitsevahendeid, peab kohus omal algatusel hindama asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglust enne maksekäsu tegemist (407). |
| --- | --- |

—

kui esineb arvestatav oht, et tarbija ei kasuta maksekäsu vastu õiguskaitsevahendeid, peab kohus omal algatusel hindama asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglust enne maksekäsu tegemist (407).

enne

407

Teiselt poolt,

| — | kui ex officio kontrolli ei tehtud enne maksekäsu tegemist, tuleb seda viimase abinõuna teha täitmise etapis (408). |
| --- | --- |

—

kui ex officio kontrolli ei tehtud enne maksekäsu tegemist, tuleb seda viimase abinõuna teha täitmise etapis (408).

ex officio

408

Samuti,

| — | kui menetluse varasemas etapis tehtud kontrollid ei hõlmanud kõiki asjaomaseid lepingutingimusi, on liikmesriikide kohtud kohustatud hindama, kaasa arvatud omal algatusel, muid asjakohaseid lepingutingimusi, isegi kui varasemad kontrollid lõpetati lahendiga, millel on siseriiklike menetlusnormide kohaselt seadusjõud (409). |
| --- | --- |

—

kui menetluse varasemas etapis tehtud kontrollid ei hõlmanud kõiki asjaomaseid lepingutingimusi, on liikmesriikide kohtud kohustatud hindama, kaasa arvatud omal algatusel, muid asjakohaseid lepingutingimusi, isegi kui varasemad kontrollid lõpetati lahendiga, millel on siseriiklike menetlusnormide kohaselt seadusjõud (409).

409

Euroopa Kohus (410) on samuti täpsustanud, et asjaolu, et lepingutingimuste ebaõiglust hindab enne maksekäsu tegemist ametnik, kes ei ole kohtunik, ei taga nõutud kaitset. See tähendab, et kui esineb arvestatav oht, et tarbija ei esita vastuväidet, peab kohtunik, vajaduse korral omal algatusel, hiljemalt täitmise etapis lepingutingimuste ebaõiglust hindama.

410

kes ei ole kohtunik

kohtunik

Konkreetselt hüpoteegiga tagatud nõuete täitmisega seoses pidas Euroopa Kohus (411) põhimõtteliselt vastuvõetavaks, et täitemenetlust saab algatada notariaalakti alusel, ilma eelneva kohtuliku ex officio kontrollita ebaõiglaste lepingutingimuste üle. See on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas siiski ainult juhul, kui tarbija saab sellise täitmise vastu kohtusse pöörduda mõistlikel tingimustel, sh kui on võimalik kohaldada ajutisi meetmeid, ning kui järgnevas tuvastusmenetluses on tagatud lepingutingimuste ebaõigluse ex officio kontroll.

411

eelneva kohtuliku ex officio

ning

ex officio

Seega ei ole notariaalaktil põhinev hüpoteegiga tagatud nõude täitmine ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas, kui tarbijatele ei ole tagatud tõhusad õiguskaitsevahendid või kui on arvestatav oht, et tarbijad neid ei kasuta. Tõhusad õiguskaitsevahendid puuduvad näiteks juhul, kui tarbija ei saa ebaõiglaste lepingutingimuste alusel toimuvas täitemenetluses esitada täitmise kohta vastuväiteid, samas kui tuvastusmenetluse puhul, kus lepingutingimuste ebaõiglust saab hinnata, ei ole tal võimalik täitemenetlust peatada (412).

412

Nende põhimõtete loogikat tuleb kohaldada mutatis mutandis kõigi eri liiki menetluste suhtes (413).

mutatis mutandis

413

5.4.2.   Õiguskaitsevahendite tõhususe asjakohased tegurid

Õiguskaitsevahendite tõhususe asjakohased tegurid

Õiguskaitsevahendite tõhususe hindamisel tuleb arvesse võtta asjaomase menetluse eripärasid. Lisaks tuleks kaitsetumas olukorras olevate tarbijatega seoses võtta arvesse seda, mis mõju võib teatavatel takistustel olla tarbijate võimalusele kasutada õiguskaitsevahendeid, või mõju, mis piiratud teadlikkusel ja teabel sellega seoses olla võib. Selliste tarbijate jaoks võib olla eriti vastumeelne kasutada olemasolevaid õiguskaitsevahendeid, isegi kui nendega sõlmitud lepingu tingimused on selgelt ebaõiglased (414).

tõhususe

414

Järgmised tegurid on alternatiivsed. See tähendab, et õiguskaitsevahendi ebatõhusus võib olla põhjustatud kas ühest nõudest, näiteks kõrgetest või diskrimineerivatest kohtukuludest, (415) või erinevate nõuete kombinatsioonist, nt lühike tähtaeg koos vajadusega kasutada advokaadi abi (416) või vajadusega esitada täpsustavaid väiteid (417). Kuigi enamik allpool loetletud aspekte on seotud menetlusõigusega, on selles kontekstis ebaoluline, kas teatavat tegurit käsitatakse asjaomases liikmesriigis menetlusõigusliku või materiaalõigusliku küsimusena (418). Allolev loetelu ei ole ammendav, kuid peegeldab kõige tavalisemaid näiteid, mis tulenevad Euroopa Kohtu praktikast.

tegurid

alternatiivsed

415

416

417

418

Kohtualluvust käsitlevad normid

Kohtualluvust käsitlevad normid

Euroopa Kohus on sedastanud, et õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohaldatakse nii kohtualluvuse normide kui ka menetlusnormide suhtes (419). Kuigi määrus (EL) nr 1215/2012 (420) kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades sisaldab tarbijakaitset käsitlevaid sätteid piiriüleste menetlustega seoses, (421) ei pruugi sarnane kaitse tagatud olla kohtualluvust käsitlevate siseriiklike normidega riigisiseste juhtumite korral. Kohtualluvuse normid, mis kohustavad tarbijaid otseselt või kaudselt (422) pöörduma kohtusse või end kaitsma kohtus, mis on nende elukohast kaugel, võivad hoida tarbijaid õiguskaitsevahendite kasutamisel tagasi, eelkõige juhul, kui asjaomastes menetlustes nõutakse nende füüsilist kohalolu (423). Siinkohal peavad liikmesriikide kohtud kaaluma, kas kohtu asukoha kaugus toob tarbijale kaasa liiga suuri reisikulusid, nii et see takistab teda tema vastu algatatud menetluses isiklikult kohale ilmumast (424).

419

420

421

422

423

424

Asjaolu, et teatud asja peab lahendama mitte kohalik kohus, vaid kõrgema astme kohus, mis asub kaugemal ja kuhu pöördumine võib põhjustada suuremaid kulusid, ei tähenda automaatselt ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõike 1 rikkumist (425). Lisaks ei ole tarbijaorganisatsioonid, kes esitavad kollektiivhagisid, kohtualluvuse normidega seoses üksiktarbijatega samas olukorras (426).

425

426

Tähtajad

Tähtajad

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on ELi õigusega kooskõlas, kui õiguskindluse huvides määratakse „mõistlik“ hagi aegumistähtaeg (427). Mõistlikud tähtajad ei muuda iseenesest liidu õigusega antud õiguste teostamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (428).

427

428

Lühikesed tähtajad võivad olla problemaatilised juba seetõttu, et nad annavad tarbijatele vähe aega kaaluda oma võimalusi, mis võivad sageli hõlmata õiguslikku hindamist, sealhulgas vajadust küsida õigusalast nõu. Siiani on Euroopa Kohus kaalunud tähtaegade pikkust iga juhtumi puhul eraldi ja peamiselt koosmõjus muude asjaoludega, nii et puudub absoluutne skaala selle kohta, millised tähtajad on mõistlikud ja millised mitte.

puudub absoluutne skaala selle kohta, millised tähtajad on mõistlikud ja millised mitte

Nii on Euroopa Kohus leidnud, et vahekohtu otsuse vaidlustamiseks on mõistlik tähtaeg kaks kuud pärast otsuse teatavakstegemist (429). Seevastu pidas Euroopa Kohus (430) 20 päeva pikkust tähtaega maksekäsu vaidlustamiseks „eriti lühikeseks“, kuid võttis arvesse ka kohustust olla advokaadi poolt esindatud ja sellega seotud kulusid, mis võib pärssida tarbijate tahet end kaitsta.

429

430

Tagatise kohtuvälise realiseerimisega seoses võttis Euroopa Kohus (431) arvesse, et müüki enampakkumise teel saab vaidlustada 30 päeva jooksul pärast tagatise realiseerimisest teatamist ning et tarbijatel oli kohtule tühistamisnõude esitamiseks õigus kolme kuu jooksul alates müügist enampakkumisel. Lisaks oli sisulise hindamise ajal võimalik kohaldada esialgse õiguskaitse meedet täitmise peatamiseks või lõpetamiseks. Selle põhjal järeldas Euroopa Kohus, et kõnealused õigusaktid ei muutnud tarbijate jaoks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohasele kaitsele tuginemist ülemäära raskeks.

431

Mis puutub üleminekusätetesse seoses uue õigusega esitada vastuväide lepingutingimuste ebaõigluse alusel algatatud hüpoteegiga tagatud nõuet puudutavas täitemenetluses, (432) otsustas Euroopa Kohus, (433) et neljanädalane ajavahemik vastuväite esitamiseks pooleliolevas menetluses oli põhimõtteliselt mõistlik ja proportsionaalne (434). Euroopa Kohus leidis siiski, et asjaolu, et puudutatud tarbijaid teavitati sellest õigusest üksnes liikmesriigi ametliku väljaande kaudu, mitte isiklikult asjaomase kohtu poolt, (435) põhjustas arvestatava ohu, et tähtaeg lõpeb, ilma et tarbijad saaksid oma õigusi kasutada, ja sellega rikutakse tõhususe põhimõtet ja seeläbi ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi (436).

432

433

434

435

436

Euroopa Kohus on nimetanud kahenädalast tähtaega veksli alusel väljaantud maksekäsu vaidlustamiseks „lühikeseks ajaks“ (437). Ta pidas seda perioodi eriti problemaatiliseks juhul, kui kostja peab nende kahe nädala jooksul oma kaitse korraldama, esitades kõik kaebused ning faktilised asjaolud ja tõendid.

437

Samuti leidis Euroopa Kohus, (438) et 15-päevane tähtaeg koos nõudega esitada maksekäsu kohta esitatud vastuväite põhjendused, võivad sundida tarbijat loobuma selle õiguskaitsevahendi kasutamisest.

438

Kättetoimetamine

Kättetoimetamine

Asjaolu, et meede või otsus, mida võidakse vaidlustada, toimetatakse tarbijale kätte enne, kui tähtaeg kulgema hakkab, annab vähemalt minimaalse tagatise, et tarbijat teavitatakse meetme või otsuse olemasolust (439). Ka nõutav kättetoimetamise viis võib olla asjakohane selle ohu hindamisel, et tarbija ei kasuta olemasolevaid õiguskaitsevahendeid, samamoodi kui teave, mida tarbijatele dokumendi kättetoimetamisel antakse.

439

Õigusabikulud ja kohustus kasutada advokaadi teenuseid

Õigusabikulud ja kohustus kasutada advokaadi teenuseid

Kohtumenetluse kulud ning õigusabi- ja esinduskulud võivad iseenesest ka olla tegur, mis heidutab tarbijaid õiguskaitsevahendeid kasutamast. Oluline ei ole mitte ainult kogusumma, vaid ka näiteks nõude suuruse ja nende kulude diskrimineeriva olemuse suhe. Advokaaditasusid tuleb arvesse võtta juhul, kui tarbijad peavad ametlikult olema advokaadi poolt esindatud või kui vähemalt praktikas on vaja kasutada advokaadi abi.

Arvesse tuleb võtta mehhanisme, mille eesmärk on kompenseerida tarbija rahalisi raskusi, nagu näiteks tasuta õigusabi saamine, (440) mis võivad vähemalt piirata tasude mõju.

440

Euroopa Kohus (441) on asunud seisukohale, et kohustus olla advokaadi poolt esindatud vaidluses, mille hind ületab 900 eurot ja millele lisanduvad seotud kulud, on tegur, mis võib sundida tarbijaid loobuma end kaitsmast.

441

Euroopa Kohus (442) on leidnud, et norm, mille kohaselt peab kostja tasuma kolm neljandikku kohtukuludest, kui ta esitab maksekäsu kohta vastuväite, võib juba iseenesest panna tarbija vastuväite esitamisest loobuma.

442

Õiguskaitsevahendi kasutamise põhjendamise vajadus

Õiguskaitsevahendi kasutamise põhjendamise vajadus

Kohustus esitada õiguskaitsevahendile tuginemisel juhtumi õiguslike ja faktiliste asjaolude kohta sisuliselt põhistatud väiteid, sealhulgas tõendeid, võib sundida tarbijaid õiguskaitsevahendi kasutamisest loobuma, eriti kui see on seotud lühikese tähtajaga (443). Sama kehtib ka juhul, kui tarbija peab maksekäsu peale vastulause esitamiseks 15 päeva jooksul esitama selle õiguskaitsevahendi kasutamise põhjused (444).

443

444

Isegi kui puudub ametlik kohustus kasutada advokaadi abi, võib õiguskaitsevahendite kasutamise põhjendamise kohustus tekitada vajaduse kasutada advokaadi abi, mis võib eespool kirjeldatud vajaminevat aega ja seonduvaid kulusid arvestades olla lisategur, mis paneb tarbija õiguskaitsevahendi kasutamisest loobuma.

Ajutiste meetmete kättesaadavus

Ajutiste meetmete kättesaadavus

Euroopa Kohus (445) on korduvalt rõhutanud ajutiste meetmete kättesaadavuse olulisust, eelkõige selleks, et peatada tarbija vastu suunatud täitemenetlus ajaks, kui kohus hindab asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglust. Ajutiste meetmeteta on oht, et kaitse ebaõiglaste lepingutingimuste eest jääb liiga hiljaks ega ole seetõttu tõhus. Ajutiste meetmete kohaldamine on eriti oluline seoses tarbija eluaset puudutava täitemenetlusega, (446) mis võib kaasa tuua väljatõstmise, kuid see on asjakohane ka muude täitemeetmete puhul. Euroopa Kohus (447) on võtnud õigusliku seisukoha kokku järgmiselt:

445

446

447

| „44. | Euroopa Kohus on juba ka sedastanud, et direktiiviga 93/13 kooskõlas ei ole liikmesriigi õigusnormid, milles ei ole hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetluses nähtud ette võimalust esitada vastuväiteid täitedokumendi aluseks oleva lepingutingimuse ebaõigluse kohta ja mis seetõttu ei võimalda asja sisuliselt arutaval kohtul, kelle pädevuses on hinnata sellise tingimuse ebaõiglast laadi, kohaldada esialgse õiguskaitse meetmeid, näiteks täitemenetluse peatamine [...] (448). |
| --- | --- |

„44.

| 45. | Viimaks on Euroopa Kohus otsustanud, et direktiiviga 93/13 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis ei võimalda täitekohtul hüpoteegi realiseerimise menetluse raames hinnata ei omal algatusel ega ka tarbija taotlusel, kas sissenõutava võla ja täitedokumendi aluseks oleva lepingu tingimus on ebaõiglane, ega kohaldada esialgse õiguskaitse meetmeid, sealhulgas täitmise peatamist, juhul kui selliste meetmete kohaldamine on vajalik vastavat asja sisulises menetluses arutava kohtu – kelle pädevuses on selle lepingutingimuse ebaõigluse kontrollimine – lõpliku otsuse täieliku toime tagamiseks [...] (449).“ |
| --- | --- |

45.

Ajutised meetmed võivad olla olulised mitte ainult tarbijate suhtes võetud täitemeetme peatamiseks, vaid ka juhul, kui tarbijad pöörduvad kohtusse, et taotleda teatavate lepingutingimuste kehtetuks tunnistamist (450).

450

Artikli 7 lõikega 1 võib samuti nõuda, et liikmesriikide kohtutel peab olema võimalus kohaldada ajutisi meetmeid omal algatusel, kui:

peab olema võimalus kohaldada ajutisi meetmeid omal algatusel

| — | sellise ajutise meetme kohaldamine on vajalik, et tagada ebaõiglaste lepingutingimuste kohta tehtud kohtuotsuse täielik toime, |
| --- | --- |

—

sellise ajutise meetme kohaldamine on vajalik, et tagada ebaõiglaste lepingutingimuste kohta tehtud kohtuotsuse täielik toime,

| — | ja kui on arvestatav oht, et tarbijad ajutiste meetmete kohaldamist ei taotle (451). |
| --- | --- |

—

ja kui on arvestatav oht, et tarbijad ajutiste meetmete kohaldamist ei taotle (451).

451

Lõpuks võib õiguskaitsevahendite tõhusust kahjustada mitte üksnes ajutiste meetmete täielik puudumine, vaid ka asjaolu, et tarbijatel on raske saavutada ajutiste meetmete kohaldamist, võttes arvesse näiteks lühikesi tähtaegu, esitatavaid väiteid, tagatisi või tõendeid.

võib õiguskaitsevahendite tõhusust kahjustada mitte üksnes ajutiste meetmete täielik puudumine, vaid ka asjaolu, et tarbijatel on raske saavutada ajutiste meetmete kohaldamist

Vähene teadlikkus ja teabe puudumine

Vähene teadlikkus ja teabe puudumine

Tarbijad ei ole sageli teadlikud oma õigustest või nende ulatusest või neil võib olla keeruline hinnata õiguslikku olukorda neile näiteks maksekäsus, mille kohta nad vastuväite esitavad, oleva piiratud teabe tõttu (452). Vähene teadlikkus või teabe puudumine võib tekitada ohu, et tarbijad ei kasuta olemasolevaid õiguskaitsevahendeid (453). Euroopa Kohus kinnitas, (454) et otsuses tarbijatele esitatud teave, mida võib vaidlustada, või sellega seotud teave on äärmiselt oluline. See sisaldab teavet asjaolu kohta, et akti saab vaidlustada, samuti selle kohta, mis põhjusel ja millises vormis seda vaidlustada saab, ning vastavate tähtaegade kohta. Lisaks võib piiratud teave nõude sisu kohta muuta tarbijate jaoks keeruliseks hinnata edukuse tõenäosust teatavate aktide, näiteks maksekäskude vaidlustamisel. Ei ole ka võimatu, et sõltuvalt sisust võib tarbijatele antav teave sundida tarbijaid loobuma olemasolevate õiguskaitsevahendite kasutamisest.

452

453

454

Siiani on Euroopa Kohus (455) andnud vaid mõned juhised selle kohta, kuidas teha kindlaks arvestatavat ohtu, et tarbijad ei kasuta teadlikkuse või teabe puudumise tõttu õiguskaitsevahendeid. Igal juhul tuleb selle ohu hindamisel võtta arvesse tarbijate, sh kaitsetute tarbijate tavalist olukorda kõnealust liiki menetluse puhul.

455

Res judicata ja aegumistähtajad üldiselt

Res judicata

Nagu tähtajad, on ka aegumistähtajad ja kohtute või muude organite otsuste lõplikkust käsitlevad normid (res judicata) seotud õiguskindluse põhimõttega. Kui menetluse algatamisel on takistuseks nii aegumistähtajad kui ka res judicata, siis võib res judicata takistada kohtul (uuesti) kaaluda teatavaid materiaalõiguse küsimusi, kaasa arvatud apellatsioonietapis või jõustumise etapis, kas menetlusosalise taotlusel või omal algatusel.

res judicata

res judicata

res judicata

Hoolimata sellest, et res judicata ja aegumistähtajad võivad teatud asjaoludel olla vastuolus „materiaalse õigusega“, tunnistab Euroopa Kohus õiguskindluse väärtust liidu ja liikmesriikide õiguskorras. Selle põhjal on Euroopa Kohus (456) kinnitanud, et tarbijaõiguse tõhusus ei nõua põhimõtteliselt res judicata põhimõtet ja mõistlikke tähtaegu, sh aegumistähtaegu käsitlevate siseriiklike normide kehtetuks tunnistamist:

res judicata

456

tõhusus

res judicata

| „68. | [...] vastab tõele, et Euroopa Kohus on juba möönnud, et tarbija kaitse ei ole absoluutne. Täpsemalt on Euroopa Kohus otsustanud, et liidu õigus ei kohusta liikmesriigi kohut jätma kohaldamata riigisiseseid menetlusnorme, mis muu hulgas annavad kohtuotsusele seadusjõu, isegi siis, kui see võimaldaks heastada direktiivi 93/13 mis tahes sätte rikkumise [...] (457). |
| --- | --- |

„68.

| 69. | Samuti on Euroopa Kohus juba otsustanud, et liidu õigusega on kooskõlas, kui õiguskindluse huvides määratakse mõistlik hagi aegumistähtaeg [...] (458). |
| --- | --- |

69.

| 70. | Samas tuleb teha vahet niisuguse menetluseeskirja nagu mõistlik aegumistähtaeg kohaldamisel ja liidu õigusnormi tõlgenduse ajalisel piiramisel. [...]“ |
| --- | --- |

70.

—   
  Res judicata

Res judicata

Neid Euroopa Kohtu järeldusi arvesse võttes kohaldatakse res judicata põhimõtet enamasti juhtudel, mis on lõpetatud lõpliku kohtuotsusega, mida ei saa enam vaidlustada. See kehtib ka juhul, kui see otsus rikub ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ja/või kui konkreetse lepingutingimuse hindamist käsitlev kohtupraktika on muutunud.

res judicata

Siiski on vaja uurida, kas see konkreetne res judicata reegel piirab ebaproportsionaalselt või ülemäära õiguskaitsevahendite kasutamist või takistab ex officio kontrolli lepingutingimuste ebaõigluse üle.

res judicata

ex officio

Nagu on selgitatud jaos 5.4.1, ei ole
  res judicata
  põhimõtet käsitlev siseriiklik norm kooskõlas tõhususe põhimõttega, kui see takistab lepingutingimuste ex officio kontrolli enne tarbija vastu esitatud nõude täitmisele pööramist, kui puuduvad tõhusad õiguskaitsevahendid ja esineb arvestatav oht, et tarbijad olemasolevaid õiguskaitsevahendeid ei kasuta (459). Samuti on Euroopa Kohus (460) sedastanud, et kui kohus on hinnanud ainult mõnda asjakohast lepingutingimust, ei saa res judicata takistada hilisemas etapis teiste lepingutingimuste hindamist kas tarbija taotlusel või kohtu omal algatusel:

ei ole

res judicata

põhimõtet käsitlev siseriiklik norm kooskõlas tõhususe

ex officio

459

460

res judicata

| „Seega juhul, kui siseriiklik kohus on vaidlusaluse lepingu hindamisel, mille tulemusel on tehtud seadusjõustunud kohtulahend, piirdunud omal algatusel direktiivi 93/13 suhtes ühe või mitme lepingu tingimuse hindamisega, paneb see direktiiv sellisele siseriiklikule kohtule, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja kellele on tarbija korrakohaselt esitanud vastuväite, kohustuse poolte taotlusel või omal algatusel hinnata selle lepingute teiste tingimuste väidetavat ebaõiglust kohe, kui liikmesriigi kohtule on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud. Nimelt ei ole sellise kontrolli puudumisel tarbijate kaitse täielik ja piisav ega kujuta endast piisavat ega tõhusat vahendit, et lõpetada kõnealuse tingimuse kasutamine, nagu näeb ette direktiivi 93/13 artikli 7 lõige 1 [...] (461).“ |
| --- |

„Seega juhul, kui siseriiklik kohus on vaidlusaluse lepingu hindamisel, mille tulemusel on tehtud seadusjõustunud kohtulahend, piirdunud omal algatusel direktiivi 93/13 suhtes ühe või mitme lepingu tingimuse hindamisega, paneb see direktiiv sellisele siseriiklikule kohtule, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja kellele on tarbija korrakohaselt esitanud vastuväite, kohustuse poolte taotlusel või omal algatusel hinnata selle lepingute teiste tingimuste väidetavat ebaõiglust kohe, kui liikmesriigi kohtule on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud. Nimelt ei ole sellise kontrolli puudumisel tarbijate kaitse täielik ja piisav ega kujuta endast piisavat ega tõhusat vahendit, et lõpetada kõnealuse tingimuse kasutamine, nagu näeb ette direktiivi 93/13 artikli 7 lõige 1 [...] (461).“

Lisaks, nagu on selgitatud jaos 5.3.1, võivad kohtud olla kohustatud lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel hindama võrdväärsuse põhimõtte alusel, (462) kui siseriiklikud menetlusnormid annavad neile õiguse arutada avaliku korra küsimusi, olenemata muul juhul kohaldatavast res judicata normist.

462

res judicata

—   
  Aegumistähtajad

Aegumistähtajad

Nagu eespool märgitud, leiab Euroopa Kohus (463) põhimõtteliselt, et mõistlik aegumistähtaeg on vastuvõetav õiguskindluse huvides, näiteks seoses ebaõiglastel lepingutingimustel enammakstud summade tagastamise nõudega. Siiani ei ole Euroopa Kohus otsustanud, mis oleks sellega seoses mõistlik aegumistähtaeg, ega ole teinud otsust selle kohta, millal see kulgema hakkab. Euroopa Kohtul on siiski palutud anda viimati nimetatud aspekti kohta suuniseid (464).

463

464

Samas tuleb eristada seaduses sätestatud aegumistähtaegu ja lepingutingimuse ebaõigluse kohta tehtud kohtuotsuse mõju ajalisi piiranguid ning sellega seotud tagajärgi, (465) nagu tarbijate õigus alusetult makstud summad tagasi saada, (466) kuna selline ajaline piirang on vastuvõetamatu (467).

465

466

467

Igal juhul, nagu on märgitud jaos 4.2, ei saa ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduv loomus iseenesest aeguda. See tähendab, et tarbijad võivad alati sellele kaitsele tugineda, kui müüjad või teenuste osutajad nende vastu ebaõiglaste lepingutingimuste alusel nõudeid esitavad; tarbijad võivad lepingutingimuste ebaõiglust väita ise või kasutada ex officio kontrolli, seejuures ilma ajaliste piiranguteta (468). Sama tuleb kohaldada lepingutingimuste ebaõiglaseks tunnistamise taotluste suhtes individuaalses menetluses või artikli 7 lõike 2 kohaste vahendite puhul.

ex officio

468

5.5.   Mida tähendab ex officio kontroll?

Mida tähendab ex officio

5.5.1.   Põhikohustused

Põhikohustused

Ex officio kontroll eeldab, et liikmesriikide kohtud sekkuvad ennetavalt, sõltumatult poolte esitatud teabest, (469) ja

Ex officio

469

| — | hindavad, kas asjaomane lepingutingimus on ebaõiglane ja seega mittesiduv, ning |
| --- | --- |

—

hindavad, kas asjaomane lepingutingimus on ebaõiglane ja seega mittesiduv, ning

| — | selgitavad välja ebaõiglase lepingutingimuse tuvastamisest tulenevad tagajärjed tagamaks, et kõneolev tingimus ei ole tarbijale siduv. |
| --- | --- |

—

selgitavad välja ebaõiglase lepingutingimuse tuvastamisest tulenevad tagajärjed tagamaks, et kõneolev tingimus ei ole tarbijale siduv.

Liikmesriikide kohtud võivad ebaõiglasi lepingutingimusi erandkorras kohaldada, kui tarbija, keda on tema õigustest teavitatud, ebaõiglase lepingutingimuse kohaldamata jätmisele vastu vaidleb (470). Euroopa Kohus on öelnud järgmist:

470

| „Siseriiklik kohus peab omal algatusel kontrollima lepingutingimuse ebaõiglast olemust kohe, kui tema käsutuses on selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud. Kui selline tingimus on tema hinnangul ebaõiglane, jätab ta selle kohaldamata, välja arvatud juhul, kui tarbija sellist kohaldamata jätmist vastustab. [...] (471).
  Kõnealuses direktiivis ette nähtud kaitse täielikuks toimimiseks on nimelt vaja, et liikmesriigi kohus, kes on omal algatusel tuvastanud lepingutingimuse ebaõigluse, saaks astuda kõik sellest tuvastusest lähtuvad sammud, ilma et ta ootaks, et tarbija, keda on tema õigustest teavitatud, teeks avalduse, et ta nõuab nimetatud lepingutingimuse tühistamist [... (472)] (473).“ |
| --- |

„Siseriiklik kohus peab omal algatusel kontrollima lepingutingimuse ebaõiglast olemust kohe, kui tema käsutuses on selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud. Kui selline tingimus on tema hinnangul ebaõiglane, jätab ta selle kohaldamata, välja arvatud juhul, kui tarbija sellist kohaldamata jätmist vastustab. [...] (471).

Kõnealuses direktiivis ette nähtud kaitse täielikuks toimimiseks on nimelt vaja, et liikmesriigi kohus, kes on omal algatusel tuvastanud lepingutingimuse ebaõigluse, saaks astuda kõik sellest tuvastusest lähtuvad sammud, ilma et ta ootaks, et tarbija, keda on tema õigustest teavitatud, teeks avalduse, et ta nõuab nimetatud lepingutingimuse tühistamist [... (472)] (473).“

Samuti võib ex officio kontrolli kohustuse alusel nõuda, et kohus võtaks omal algatusel ajutisi meetmeid, kui see on vajalik õiguskaitsevahendi tõhususe tagamiseks ja kui on arvestatav oht, et tarbijad ei saa ajutiste meetmete kohaldamist taotleda (474).

ex officio

474

Lisaks peavad kohtud teavitama menetlusosalisi lepingutingimuse ex officio hindamise tulemustest ja tehtud järeldustest, et neid oleks võimalik selles küsimuses ära kuulata (475).

ex officio

475

5.5.2.   Ex officio hindamise ulatus

hindamise ulatus

Siseriikliku kohtu kohustus hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel eeldab, et ta uurib kõiki eeltingimusi, mida on vaja lepingutingimuse ebaõigluse tuvastamiseks, (476) kaasa arvatud – juhul kui asjaomase riikliku rakendusmeetme alusel tuleb teha eraldi toiminguid – järgmisi küsimusi:

476

| — | kas lepingutingimus kuulub direktiivi kohaldamisalasse, (477) mis eeldab, et






  — | müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahel on sõlmitud leping, (478) |
| --- | --- | --- |

—

kas lepingutingimus kuulub direktiivi kohaldamisalasse, (477) mis eeldab, et

477

—

müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahel on sõlmitud leping, (478)

478

| — | kõnealuses tingimuses ei lepitud eraldi kokku, (479) |
| --- | --- |

—

kõnealuses tingimuses ei lepitud eraldi kokku, (479)

479

| — | kõnealune tingimus ei sisalda imperatiivseid sätteid artikli 1 lõike 2 tähenduses; |
| --- | --- |

—

kõnealune tingimus ei sisalda imperatiivseid sätteid artikli 1 lõike 2 tähenduses;

| — | kas lepingutingimus on hõlmatud artikli 4 lõikega 2, ja kui see on nii, siis kas see vastab läbipaistvusnõuetele; |
| --- | --- |

—

kas lepingutingimus on hõlmatud artikli 4 lõikega 2, ja kui see on nii, siis kas see vastab läbipaistvusnõuetele;

| — | kas lepingutingimus on ebaõiglane, st kas see kutsub vastuolus heausksuse tingimusega esile poolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat, sealhulgas asjaomaste tingimuste läbipaistvuse puudumise, või, kui see on asjakohane, kas see vastab mõnele nn mustas või hallis nimekirjas olevale tingimusele. |
| --- | --- |

—

kas lepingutingimus on ebaõiglane, st kas see kutsub vastuolus heausksuse tingimusega esile poolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat, sealhulgas asjaomaste tingimuste läbipaistvuse puudumise, või, kui see on asjakohane, kas see vastab mõnele nn mustas või hallis nimekirjas olevale tingimusele.

5.5.3.   Vajalike faktiliste ja õiguslike asjaolude olemasolu

Vajalike faktiliste ja õiguslike asjaolude olemasolu

Lepingutingimuste ebaõigluse hindamise põhielement on leping, mis sisaldab kõiki lepingutingimusi. Siiski, nagu eespool selgitatud, tuleb enne lepingutingimuse ebaõigluse hindamist kaaluda muid tegureid, nt seda, kas üks pool on tarbija, kas lepingutingimuses lepiti eraldi kokku või kas müüja või teenuse osutaja esitas tarbijale enne lepingu sõlmimist kogu vajaliku teabe.

Üks probleem võib olla see, et konkreetsel juhul ei pruugi liikmesriigi kohtu käsutuses olla lepingutingimuse ebaõigluse hindamiseks kõiki vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid. Euroopa Kohus möönab seda, kui ta kasutab mitmes otsuses sellist sõnastust, nagu „et [liikmesriigi kohtule] on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud“ (480).

480

Samal ajal on Euroopa Kohus selgitanud, et ex officio kontroll tähendab ennetavat lähenemist, et saada juurdepääs lepingu tingimuste hindamiseks vajalikele elementidele, (481) näiteks kui ta kasutas terminit „uurimismeetmed“ seoses ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 kohaste eeltingimuste hindamisega (482):

ex officio

481

482

| „[...] on Euroopa Kohus leidnud [...], et see [liikmesriigi kohus] peab võtma omal algatusel uurimismeetmed, et teha kindlaks, kas ettevõtja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sisalduv [...] tingimus kuulub direktiivi [...] kohaldamisalasse, ning kui see on nii, uurima omal algatusel sellise tingimuse [...] ebaõiglast olemust (483)“ |
| --- |

„[...] on Euroopa Kohus leidnud [...], et see [liikmesriigi kohus] peab võtma omal algatusel uurimismeetmed, et teha kindlaks, kas ettevõtja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sisalduv [...] tingimus kuulub direktiivi [...] kohaldamisalasse, ning kui see on nii, uurima omal algatusel sellise tingimuse [...] ebaõiglast olemust (483)“

Euroopa Kohus (484) on rõhutanud ka seda, et liikmesriikide kohtud peavad saama vajalikud selgitused küsimuses, kas üks pool on tarbija, kui esineb vähemalt mõni märk, et see võib olla nii:

484

| „Tõhususe põhimõte nõuab vastupidi, et siseriiklik kohus, kes lahendab vaidlust seoses lepinguga, mis võib kuuluda selle direktiivi kohaldamisalasse, on kohustatud juhul, kui talle on esitatud vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud või kui talle võidakse need esitada vastuseks lihtsale selgituste küsimisele, kontrollima, kas ostjat saab kvalifitseerida tarbijaks, isegi kui asjassepuutuv isik ei ole ise sellele staatusele sõnaselgelt tuginenud.“ |
| --- |

„Tõhususe põhimõte nõuab vastupidi, et siseriiklik kohus, kes lahendab vaidlust seoses lepinguga, mis võib kuuluda selle direktiivi kohaldamisalasse, on kohustatud juhul, kui talle on esitatud vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud või kui talle võidakse need esitada vastuseks lihtsale selgituste küsimisele, kontrollima, kas ostjat saab kvalifitseerida tarbijaks, isegi kui asjassepuutuv isik ei ole ise sellele staatusele sõnaselgelt tuginenud.“

Seega kui on märke selle kohta, et asjaomane leping võib olla tarbijaleping, on siseriiklik kohus kohustatud seda küsimust uurima, isegi kui pooled ei ole seda tõstatanud. Selline ennetav lähenemisviis näib tõepoolest olevat vajalik artikli 6 lõike 1 imperatiivse olemuse tõttu.

Samamoodi juhul, kui on märke selle kohta, et nõue võib põhineda sellistel lepingutingimustel, milles ei lepitud eraldi kokku, kuid kõik selle uurimise jaoks vajalikud elemendid ei ole kohe kättesaadavad, peavad siseriiklikud kohtud esitama selle küsimuse menetlusosalistele, et saada vajalikud selgitused ja tõendid (485). Kui müüjad või teenuse osutajad olid kohustatud andma tarbijatele konkreetset teavet, peavad kohtud kontrollima, kas tarbijad on nõutud teabe saanud (486).

485

486

Kui konkreetsed menetlusnormid, näiteks maksekäsundimenetluses või täitemenetluses, ei võimalda kohtutel anda nende elementide kättesaadavusele vaatamata sisulist hinnangut (487) või ei võimalda neile juurdepääsu nimetatud elementidele, (488) sealhulgas lepingule, millel nõue põhineb, ei kaota sellised menetluslikud piirangud kohustust tagada ex officio kontroll.

487

488

ex officio

Seda järeldust toetavad järgmised põhjendused:

| — | Juba Euroopa Kohtu kasutatud sõnastus ja erinevate otsuste kontekst näitavad, et Euroopa Kohus tunnistab asjaolu, et tegelikult ei ole liikmesriigi kohtul võimalik ilma neile elementidele juurde pääsemiseta teostada vajalikku hindamist (489). |
| --- | --- |

—

Juba Euroopa Kohtu kasutatud sõnastus ja erinevate otsuste kontekst näitavad, et Euroopa Kohus tunnistab asjaolu, et tegelikult ei ole liikmesriigi kohtul võimalik ilma neile elementidele juurde pääsemiseta teostada vajalikku hindamist (489).

asjaolu

tegelikult

489

| — | Enamikul juhtudel võttis Euroopa Kohus arvesse, et eelotsusetaotluse esitanud kohtul on juurdepääs vajalikele elementidele. Lisaks sellele kasutas Euroopa Kohus mitmes osutatud kohtuotsuses sõnastust „... ehkki
   (490)
  talle on juba teada kõik vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud ...“, kasutades a fortiori mõttekäiku, mitte õiguslikku tingimust. |
| --- | --- |

—

Enamikul juhtudel võttis Euroopa Kohus arvesse, et eelotsusetaotluse esitanud kohtul on juurdepääs vajalikele elementidele. Lisaks sellele kasutas Euroopa Kohus mitmes osutatud kohtuotsuses sõnastust „... ehkki
   (490)
  talle on juba teada kõik vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud ...“, kasutades a fortiori mõttekäiku, mitte õiguslikku tingimust.

„... ehkki

490

talle on juba teada kõik vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud ...“

a fortiori

| — | Kui siseriiklikud menetlusnormid võiksid takistada ex officio kontrolli, keelates kohtutele lihtsalt juurdepääsu vajalikule teabele, õõnestaks see õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. |
| --- | --- |

—

Kui siseriiklikud menetlusnormid võiksid takistada ex officio kontrolli, keelates kohtutele lihtsalt juurdepääsu vajalikule teabele, õõnestaks see õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.

ex officio

| — | Kui ex officio kontrolli nõutakse võrdväärsuse põhimõtte alusel, on sellist kontrolli tegelikkuses võimalik takistada, kui siseriiklikud menetlusnormid keelavad kohtutele juurdepääsu vajalikele elementidele. |
| --- | --- |

—

Kui ex officio kontrolli nõutakse võrdväärsuse põhimõtte alusel, on sellist kontrolli tegelikkuses võimalik takistada, kui siseriiklikud menetlusnormid keelavad kohtutele juurdepääsu vajalikele elementidele.

ex officio

võrdväärsuse

Euroopa Kohus (491) kinnitas niisugust tõlgendust, kui ta leidis pärast seda, kui oli tuvastatud arvestatava ohu, et tarbijad ei esita maksekäsu kohta vastuväiteid, (492) et maksekäsu tegemine ilma lepingutingimuste ebaõigluse eelneva ex officio kontrollimiseta on vastuolus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõike 1 sätetega. Euroopa Kohus jõudis kõnealusele järeldusele, kuigi ta oli teadlik, et kehtivate menetlusnormide alusel ei ole liikmesriikide kohtutel üldjuhul kõnealuse uurimise tarvis juurdepääsu õiguslikele ja faktilistele asjaoludele, (493) ilma et ta oleks maininud juurdepääsu sellisele teabele kui oma järelduse tingimust, (494) kui ta sedastas, et

491

492

ex officio

493

494

| „[...] direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus menetlus, mis võimaldab teha maksekäsu juhul, kui maksekäsu avaldust lahendaval kohtul ei ole pädevust hinnata asjasse puutuva lepingu tingimuste võimalikku ebaõiglast olemust, sest niisugusele maksekäsule vastuväite esitamise kord ei võimalda tagada tarbijale sellest direktiivist tulenevate õiguste järgimist.“ |
| --- |

„[...] direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus menetlus, mis võimaldab teha maksekäsu juhul, kui maksekäsu avaldust lahendaval kohtul ei ole pädevust hinnata asjasse puutuva lepingu tingimuste võimalikku ebaõiglast olemust, sest niisugusele maksekäsule vastuväite esitamise kord ei võimalda tagada tarbijale sellest direktiivist tulenevate õiguste järgimist.“

Seega peab liikmesriikide kohtutel olema juhul, kui ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaselt on nõutav ex officio kontroll, kohustus hankida selle kontrolli tegemiseks vajalik teave, tõlgendades siseriiklikke õigusnorme kooskõlas ELi õigusega, või kui see ei ole võimalik, siis jättes ELi õigusega vastuolus olevad siseriiklikud normid kohaldamata.

ex officio

5.5.4.   Ebaõigluse hindamisest tehtavad järeldused

Ebaõigluse hindamisest tehtavad järeldused

Hindamise lõpus peavad liikmesriikide kohtud kooskõlas 4. jaos nimetatud põhimõtetega kohaldama asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglusest ja nende mittesiduvusest tulenevaid tagajärgi. Olenevalt nõudest, menetluse liigist ja lepingutingimuse laadist võib see näiteks kaasa tuua selle, et kui tarbija vastu esitatud nõue põhineb täielikult või osaliselt ebaõiglastel lepingutingimustel, siis jäetakse see rahuldamata või piiratakse seda, või lõpetatakse täitmine või piiratakse täitmise kohustust või tunnistatakse nõue kehtetuks.

Nagu eespool märgitud, peab liikmesriigi kohus enne seda, kui ta otsustab lõpetada sellise lepingutingimuse kohaldamise, mida ta hindas omal algatusel ja leidis olevat ebaõiglase, selles küsimuses mõlemad pooled ära kuulama (495).

495

Samuti võivad tarbijad, keda on teavitatud kõnealuste lepingutingimuste ebaõiglasest olemusest ja mittesiduvusest, otsustada, et nad ei soovi kohtumenetluses sellele kaitsele tugineda, mis tähendaks, et pädeval organil tuleb ebaõiglast lepingutingimust kohaldada (496). Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 kohustuslikkusest tulenevalt peaks selline kinnitus olema kehtiv üksnes juhul, kui kohtunik on veendunud, et tarbija on õiguslikust olukorrast täielikult aru saanud ja tema kinnitus ei põhine ebaõigel ettekujutusel ega teiste isikute survel.

496

5.6.   
  Ex officio kontrolli, tõhususe ja võrdväärsuse mõju siseriiklikele menetlusnormidele

Ex officio

tõhususe

võrdväärsuse

Kui liidu õiguses on ette nähtud lepingutingimuste ebaõigluse ex officio kontroll, peavad liikmesriikide kohtud sellise kontrolli tagamiseks siseriiklikku õigust tõlgendama ja kohaldama võimalikult suures ulatuses kooskõlas liidu õigusega (497). Kui see ei ole võimalik ja siseriiklikud menetlusnormid ei vasta tõhususe põhimõttele ja/või ei taga tõhusat õiguskaitsevahendit, peavad liikmesriikide kohtud sellised siseriiklikud õigusnormid kõrvale jätma, et rakendada liidu õiguses (498) nõutavaid ex officio kontrolle.

ex officio

497

tõhususe

498

ex officio

Lisaks võib ex officio kontrolli ja tõhususe põhimõtetest tulenevalt liikmesriikidel olla vaja teha oma õigusaktides teatavaid kohandusi või parandusi, kui eelmistes alajagudes esitatud kirjeldusi arvestades on siseriiklikud menetlus- ja materiaalõiguse normid nende põhimõtetega vastuolus. Seepärast kutsutakse liikmesriike üles vaatama läbi kõik siseriiklikud õigusnormid, mis võivad olla vastuolus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis nõutavate tagatistega, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.

ex officio

tõhususe

Kui võrdväärsuse põhimõttest (499) tuleneb ex officio kontrolli nõue, on liikmesriikide kohtud kohustatud kohaldama mutatis mutandis asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme, et hinnata omal algatusel lepingutingimuste ebaõiglust. Kui aga nendes sätetes ei ole sõnaselgelt nimetatud liidu õigusel põhinevaid hagisid, jääb oht, et liikmesriikide kohtud ei tee seda kontrolli üksnes siseriiklike sätete alusel. Seepärast võib võrdväärsuse põhimõtte järgimiseks olla vaja kohandada ka õigusakte.

võrdväärsuse

499

ex officio

mutatis mutandis

võrdväärsuse

Samuti on Euroopa Kohus (500) täpsustanud, et kui viimase astmena asja lahendava siseriikliku kohtu otsuse puhul ei ole järgitud kohustust hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel, võib olla tegemist liidu õiguse piisavalt tõsise rikkumisega, millest võib tuleneda liikmesriigi vastutus tarbijatele tekitatud kahju eest.

500

5.7.   Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio

Euroopa Kohtu kohtupraktika ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivist tulenevate menetluslike tagatiste valdkonnas on suunatud üksnes kohtutele ELi toimimise lepingu artikli 267 tähenduses. Euroopa Kohus on leidnud, et vahekohtud ei saa eelotsusetaotlusi esitada (501).

501

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi asjus otsustas Euroopa Kohus, (502) et tema kohtupraktika, mis puudutab liikmesriikide kohtute ex officio kohustust, ei ole ülekantav notaritele, kes kannavad dokumendile täidetavust puudutava kinnituse. Menetluse hindamisel tervikuna võib siiski arvesse võtta seda, milline roll on notaritel selliste dokumentide koostamisel siseriikliku õiguse kohaselt (503). Samas ei saa kohtueelse etapi tagatised asendada juurdepääsu kohtuniku antavale täielikule kohtulikule hinnangule (504).

502

ex officio

503

504

Euroopa Kohus on siiski täpsustanud, et mis puudutab kaupleja poolt tarbija vastu algatatud vahekohtumenetlust, peab juhul, kui selline menetlus on kohaldatava siseriikliku õiguse alusel lubatud, olema kaebe- ja täitemenetlustes tagatud vahekohtuotsuse tõhus kohtulik kontroll (505). Võrdväärsuse ja tõhususe (506) põhimõtetele tuginedes võib see tähendada, et kohtud on kohustatud omal algatusel hindama asjaomaste lepingutingimuste ebaõiglust, sh selliste tingimuste puhul, mis võimaldavad müüjal või teenuste osutajal kasutada täitmisele pööramise etapis vahekohtumenetlust. Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga vastuolus olevaks tuleb pidada selliseid menetlusi reguleerivaid siseriiklikke õigusnorme, mis seavad ebaõiglaste lepingutingimuste puhul ohtu tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtte (507). Lepingutingimused, mille alusel kauplejad võivad algatada tarbija vastu vahekohtumenetluse, on tõenäoliselt ebaõiglased, kui nendega välistatakse või takistatakse tarbija õigust võtta õiguslikke meetmeid või kasutada õiguskaitsevahendeid, (508) sh juhul, kui nendega takistatakse ebaõiglaste lepingutingimuste tõhusat kohtulikku kontrolli.

505

Võrdväärsuse

tõhususe

506

507

508

Tarbijate algatatud vaidluste lahendamise menetluste puhul on direktiivis 2013/11/EL (tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise kohta) (509) ette nähtud mitu olulist tagatist, mis puudutavad muu hulgas tarbija ja kaupleja kokkuleppeid esitada kaebusi vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusele, samuti tunnustatud vaidluste kohtuvälise lahendamise üksuste menetluse õiglust ja õiguspärasust. Direktiivi 2013/11/EL kohaldamisalas tagavad liikmesriigid, et tarbija ja kaupleja vaheline kokkulepe vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusele kaebuste esitamise kohta ei ole tarbija jaoks enne vaidluse tekkimist siduv, kui sellest tulenevalt jääks tarbija ilma õigusest esitada hagi vaidluse lahendamiseks kohtule. See kehtib a fortiori, kui selline kokkuleppe sisaldub lepingutingimuses, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud.

509

a fortiori

6.   TARBIJATE KOLLEKTIIVSEID HUVE KAITSVAD ETTEKIRJUTUSED (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 7 LÕIKED 2 JA 3)

TARBIJATE KOLLEKTIIVSEID HUVE KAITSVAD ETTEKIRJUTUSED (EBAÕIGLASTE LEPINGUTINGIMUSTE DIREKTIIVI ARTIKLI 7 LÕIKED 2 JA 3)

| Artikkel 7









  1. | Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad. |
| --- | --- |

Artikkel 7

Artikkel 7

1.

Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.

| 2. | Lõikes 1 nimetatud vahendite hulka kuuluvad sätted, mille kohaselt isikud ja organisatsioonid, kellel on liikmesriigi õiguse alusel õigustatud huvi tarbijat kaitsta, võivad kooskõlas siseriikliku õigusega pöörduda kohtute või pädevate haldusasutuste poole, kes otsustavad üldiseks kasutamiseks mõeldud lepingutingimuste ebaõigluse üle ning võivad kohaldada asjakohaseid ja tõhusaid vahendeid, et lõpetada selliste tingimuste jätkuv kasutamine. |
| --- | --- |

2.

Lõikes 1 nimetatud vahendite hulka kuuluvad sätted, mille kohaselt isikud ja organisatsioonid, kellel on liikmesriigi õiguse alusel õigustatud huvi tarbijat kaitsta, võivad kooskõlas siseriikliku õigusega pöörduda kohtute või pädevate haldusasutuste poole, kes otsustavad üldiseks kasutamiseks mõeldud lepingutingimuste ebaõigluse üle ning võivad kohaldada asjakohaseid ja tõhusaid vahendeid, et lõpetada selliste tingimuste jätkuv kasutamine.

| 3. | Võttes vajalikul määral arvesse siseriiklikke õigusakte, on võimalik lõikes 2 nimetatud õiguskaitsevahendeid kasutada eraldi või koos ühe ja sama majandusharu mitme müüja või teenuste osutaja või nende ühingute vastu, mis kasutavad või soovitavad kasutada samu või samalaadseid üldisi lepingutingimusi. |
| --- | --- |

3.

Võttes vajalikul määral arvesse siseriiklikke õigusakte, on võimalik lõikes 2 nimetatud õiguskaitsevahendeid kasutada eraldi või koos ühe ja sama majandusharu mitme müüja või teenuste osutaja või nende ühingute vastu, mis kasutavad või soovitavad kasutada samu või samalaadseid üldisi lepingutingimusi.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3 täiendavad direktiivi 2009/22/EÜ tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta, (510) eelkõige seoses tarbijate kollektiivseid huve kaitsvate ettekirjutustega üksikisikust müüjate või teenuste osutajate või nende rühmade poolt ebaõiglaste lepingutingimuste kasutamise lõpetamiseks. Artikli 7 lõike 1 kohaselt peavad ka ettekirjutuste taotlemise menetlused olema piisavad ja tõhusad (511). Arvestades selliste meetmete ennetavat ja hoiatavat eesmärki ning nende sõltumatust konkreetsest vaidlusest, võivad volitatud isikud või organisatsioonid, nagu tarbijaühingud, algatada ettekirjutuse taotlemise menetluse ka siis, kui asjaomaseid mõisteid ei ole konkreetsetes lepingutes seni kasutatud (512). Samas leidis Euroopa Kohus, et artikli 7 lõiked 1 ja 2 ning harta artikkel 47 ei kohusta liikmesriike lubama tarbijaorganisatsioonidel astuda üksikvaidlustes tarbija toetuseks menetlusse, mis on seotud võimalike ebaõiglaste lepingutingimuste täitmisega, (513) v.a juhul, kui seda tingib võrdväärsuse põhimõte (514).

510

511

512

513

võrdväärsuse

514

Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtteid ning ex officio kontrolli, samuti harta artiklis 47 sätestatud põhimõtteid kohaldatakse ka tarbijate kollektiivsete huvide kaitseks esitatud ettekirjutuste suhtes, kuigi arvesse tuleb võtta selliste ettekirjutuste eripära.

Võrdväärsuse

tõhususe

ex officio

Eelkõige tuleneb artikli 6 lõikest 1 koostoimes artikli 7 lõigetega 1 ja 2, et ettekirjutuse taotlemiseks esitatud hagi raames ei ole ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimused siduvad ei neile tarbijatele, kes on selle hagi pooled, ega tarbijatele, kes on sõlminud sama müüja või teenuste osutajaga lepingu, mille suhtes on kohaldatavad samad tingimused (515). Sellises menetluses ebaõiglaseks tunnistatud tingimust peetakse ebaõiglaseks ka kõigis tulevastes selle kaupleja ja tarbijate vahelistes lepingutes (516). Üksikjuhtumeid lahendavad liikmesriikide kohtud on kohustatud ettekirjutuste sellist mõju ex officio kohustuste raames arvesse võtma ning nad ei või käsitada asjaomast tingimust õiglase ja kehtivana.

ettekirjutuse taotlemiseks esitatud hagi raames ei ole ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimused siduvad ei neile tarbijatele, kes on selle hagi pooled, ega tarbijatele, kes on sõlminud sama müüja või teenuste osutajaga lepingu, mille suhtes on kohaldatavad samad tingimused

515

516

liikmesriikide kohtud

ex officio

ei või käsitada asjaomast tingimust õiglase ja kehtivana.

Euroopa Kohus on põhimõtteliselt tunnustanud ka võimalust suurendada artikli 8 alusel kaitset ebaõiglaste lepingutingimuste eest seeläbi, et luuakse lõpliku kohtuotsusega ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimuste riiklik register, millele tuginedes võib täitevasutus trahvida ka teisi müüjaid või teenuste osutajaid, kes kasutavad samaväärseid tingimusi. Pidades silmas harta artiklit 47, peab sellistel müüjatel või teenuste osutajatel siiski olema tõhus õiguskaitsevahend, mida kasutada tingimuste samaväärseks tunnistamise otsuse vastu ja rahatrahvi suuruse kindlaksmääramise otsuse vastu (517).

müüjaid või teenuste osutajaid

517

Hoolimata artikli 7 lõike 2 kohaste kollektiivhagide ilmsetest eelistest, ei tohi need kahjustada selliste tarbijate õigust, kes samal ajal esitavad lepingutingimuse ebaõiglaseks tunnistamise taotlemiseks individuaalhagi, et eristuda kollektiivhagist seoses sama liiki lepingutes kasutatud samalaadsete tingimustega. Nagu Euroopa Kohus on selgitanud, (518) on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohased individuaal- ja kollektiivhagid vastastikku täiendavad ning neil on erinevad eesmärgid ja õiguslikud tagajärjed. Ettekirjutuse taotlemiseks esitatud kollektiivhagi eesmärk on lepingutingimuse ebaõigluse abstraktne ja üldine hindamine, seevastu individuaalhagi korral hinnatakse konkreetseid lepingutingimusi juhtumi erilistest asjaoludest lähtuvalt (519). Seetõttu võib kollektiivhagidel olla individuaalhagidele üksnes piiratud menetluslik mõju, mis tuleneb eelkõige heast õigusemõistmisest ja vajadusest vältida vastuolulisi kohtuotsuseid. Seega välistab artikkel 7 siseriikliku õigusnormi, mille kohaselt peaks kohus automaatselt peatama individuaalhagi, mille tarbija on talle esitanud enne seda, kui ühiselt esitatud paralleelse kollektiivhagi suhtes on tehtud lõplik kohtuotsus (520).

518

519

520

Seda arvestades peaksid esialgse õiguskaitse abinõud olema individuaalhagi raames vajaduse korral kättesaadavad nii tarbija taotlusel kui ka kohtu omal algatusel ja seda kuni käimasolevas kollektiivhagis lõpliku otsuse tegemiseni (521). See on asjakohane eelkõige juhul, kui on vaja ajutisi meetmeid, et tagada individuaalhagi puhul kohtuotsuse täielik toime.

521

Kohtualluvuse normide suhtes on Euroopa Kohus nõustunud, et siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamiseks tarbijakaitseühingute poolt esitatud hagide puhul tuleb esiteks selline hagi esitada kostja (st müüja või teenuste osutaja) asukoha- või elukohajärgsesse kohtusse, ei ole vastuolus tõhususe põhimõttega (522). Kohus leidis, et tarbijaühendused ei ole müüjate või teenuste osutajate suhtes ettekirjutuste taotlemisel sama nõrgal positsioonil kui üksiktarbija, ning osutas direktiivi 2009/22/EÜ artikli 4 lõikele 1 (523).

522

523

Lisaks on Euroopa Kohus sedastanud, et liidu kohtualluvuse normidest tuleneb, et kui tarbijakaitseühing esitab hagi, millega takistada kauplejal kasutamast tingimusi, mida peetakse eraisikutega sõlmitud lepingutes ebaõiglaseks, puudutab see lepinguvälist kahju Brüsseli konventsiooni tähenduses (524). Sama tõlgendus kehtib ka Brüsseli I määruse (525) puhul. Sellest tuleneb, et kohtupädevuse võib määrata kohtule, kus toimus kahjulik sündmus, mida tuleb seoses tarbijakaitsega laiemalt mõista, hõlmates mitte ainult olukordi, kus üksikisik on isiklikult kannatanud kahju, vaid konkreetselt ka seda, kui ebaõiglaste tingimuste kasutamisega õõnestatakse õiguskorda (526). Sellise hagi suhtes kohaldatav õigus tuleb kindlaks määrata Rooma II määruse (527) artikli 6 lõike 1 alusel, seevastu konkreetse lepingutingimuse hindamisel kohaldatav õigus tuleb alati kindlaks määrata Rooma I määruse (528) alusel, olenemata sellest, kas hindamine toimub individuaal- või kollektiivhagi raames (529).

524

525

526

527

528

529

---

(1)  Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (edaspidi „ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv“) (EÜT L 95, 21.4.1993, lk 29), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2011/83/EL (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64).

1

(2)  Lõpparuanne 23.5.2017, SWD(2017) 208 final.

2

(3)  Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/6/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/29/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL, et ajakohastada ELi tarbijakaitse-eeskirju ja paremini tagada nende täitmine, COM(2018) 185 final. Käesoleva teatise vastuvõtmise ajal olid nõukogu ja Euroopa Parlament põhimõtteliselt kokku leppinud uue karistusi käsitleva artikli 8b lisamises ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi.

3

(4)  COM(2018) 183 final.

4

(5)  Jagu 2.1.

5

(6)  See teave on kättesaadav ka õigus- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi veebisaidil https://archiefotc01.archiefweb.eu/archives/archiefweb/20171125145225/http://ec.europa.eu/consumers/consumer_rights/rights-contracts/directive/notifications/index_en.htm#HR

6

(7)  https://e-justice.europa.eu/content_text_of_the_directive-628-en.do#partDisplayArea

7

(8)  Vähemalt seoses tarbijalepinguõigusega. Vt kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová, punktid 60–74, eelkõige punkt 62 viidetega muudele kohtuotsustele: seoses nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiiviga 85/577/EMÜ tarbija kaitsmise kohta väljaspool äriruume sõlmitud lepingute korral (ELT L 372, 31.12.1985, lk 31), kohtuasi C-227/08: Martín Martín, punkt 29, seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta direktiiviga 1999/44/EÜ tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta (ELT L 171, 7.7.1999, lk 12), kohtuasi C-32/12: Duarte Hueros, punkt 39. Seoses direktiiviga 1999/44/EÜ vt ka kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, punktid 42–48. Seoses nõukogu 22. detsembri 1986. aasta direktiiviga 87/102/EMÜ tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (ELT L 42 12.2.1987, lk 48), asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66), vt kohtuasja C-429/05: Rampion, punkt 69 ja resolutsiooni ning kohtuasja C-76/10: Pohotovosť, punkt 76.

8

(9)  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

9

(10)  Tavaliselt kohtuotsused ja mõnikord ka määrused.

10

(11)  Näiteks kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punkt 51.

11

(12)  Viide kohtuasjale C-168/05: Mostaza Claro, punkt 37.

12

(13)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punkt 31; kohtuasi C-168/05: Mostaza Claro, punkt 3; kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 78.

13

(14)  Direktiivi vastuvõtmise ajal Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikkel 100a.

14

(15)  Edaspidi „põhiõiguste harta“.

15

(16)  Järgnev tsitaat on esitatud kohtuasjas C-147/16: Karel de Grote, punkt 54. Punkti lõpus viitab Euroopa Kohus kohtuasjale C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 31, ja kohtuasjale C-110/14: Costea, punkt 18 ning seal viidatud kohtupraktika. Sarnaseid seisukohti võib leida ka paljudes teistes kohtuotsustes, näiteks kohtuasjas C-169/14: Sánchez Morcillo, punkt 22.

16

(17)  Seda aspekti on eelkõige käsitletud kohtuasjas C-147/16: Karel de Grote, punkt 59.

17

(18)  Seda aspekti rõhutatakse kohtuasjas C-110/14: Costea, punkt 27.

18

(19)  Nt kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 41; kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 23; liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punktid 53 ja 55.

19

(20)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17, Banco Santander Escobedo Cortés, punkt 69.

20

(21)  Nt kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 22 ja viidatud kohtupraktika.

21

(22)  Kohtujurist Pitruzzella ettepanek kohtuasjas C-260/18: Dziubak, punkt 53.

22

(23)  Komisjoni aruanne nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) rakendamise kohta, 27.4.2000, KOM(2000) 248 (lõplik), lk 13.

23

(24)  Samuti on võimalik, et lepingupoolteks on mitu müüjat või teenuste osutajat ja/või mitu tarbijat.

24

(25)  Kohtuasi C-590/17: Pouvin Dijoux, punktid 25–28 viitega kohtuasjale C-110/14: Costea, punkt 21 mõiste „tarbija“ kohta; kohtuasi C-74/15: Tarcău, punkt 27; kohtuasi C-534/15: Dumitraş, punkt 36; ja kohtuasi C-535/16: Bachman, punkt 36.

25

(26)  Nt kohtuasjas C-147/16: Karel de Grote, punktid 53 ja 55, siin tsiteeritud.

26

(27)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 30; ja kohtuasi C-110/14: Costea, punkt 17 ja seal viidatud kohtupraktika.

27

(28)  Vt analoogia alusel 27. aprilli 2017. aasta kohtumäärus kohtuasjas C-535/16: Bachman, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika.

28

(29)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 25.

29

(30)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 26.

30

(31)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 31.

31

(32)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punktid 27–30; Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punktid 40–42;

32

(33)  Vt näiteks viide kohtuasja C-147/16: Karel de Grote punktis 51 kohtuasjale C-59/12: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs, mis puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 149, 11.6.2005, lk 22).

33

(34)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punktid 47 ja 48;

34

(35)  Vt kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika.

35

(36)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punktid 49–51;

36

(37)  Kohtuasi C-59/12: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs, punkt 32.

37

(38)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punkt 51.

38

(39)  Vt analoogia alusel kohtuasi C-59/12: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs, punkt 32.

39

(40)  Kohtuasi C-590/17: Pouvin Dijoux, punkt 37, kohtuasi C-147/6: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen, punktid 57 ja 58.

40

(41)  Kohtuasi C-590/17: Pouvin Dijoux.

41

(42)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote.

42

(43)  Kohtuasi C–537/13: Šiba.

43

(44)  Kohtuasi C-110/14: Costea.

44

(45)  Kohtuasi C-110/14: Costea, punkt 27.

45

(46)  Viide kohtuasjale C-537/13: Šiba, punkt 23.

46

(47)  Kohtuasjad C-74/15: Dumitru Tarcău ja C-534/15: Dumitraş, punktid 34–40.

47

(48)  Kohtuasi C-290/16: Air Berlin, punkt 44.

48

(49)  Euroopa Kohus võib anda täiendavaid selgitusi selle lepingute kategooria kohta kohtuasjas C-272/18: Verein für Konsumenteninformation vs. TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli), mis käsitleb usaldusühingu juhtiva osaniku ja teiste usaldusosanike vahel sõlmitud usalduslepinguid Saksa õiguse alusel.

49

vs.

(50)  Nagu kohtujurist on kohtuasja C-590/17: Pouvin Dijoux punktis 56 märkinud, on põhjenduses 10 „toodud illustreerivaid näiteid selle kohta, mis liiki õiguslikud tehingud ei ole hõlmatud direktiivi artikli 1 lõikega 1 koostoimes artikli 2 punktidega b ja c“.

50

(51)  Vt töölepingute kohta kohtuasi C-590/17: Pouvin Dijoux, punkt 32.

51

(52)  Kohtuasjad C-74/15: Dumitru Tarcău ja C-534/15: Dumitraş.

52

(53)  Seda kinnitab riiklike ametiasutuste ühine seisukoht Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2006/2004 (tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (tarbijakaitsealase koostöö määrus) (ELT L 364, 9.12.2004, lk 1)) alusel loodud tarbijakaitsealase koostöö võrgustikus seoses tarbijate kaitsega sotsiaalvõrgustikes. See on kättesaadav aadressil http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-631_et.htm (november 2016). Vt ka tasu mõistet vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiivi (EL) 2018/1972 (millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik) põhjendusele 16 (ELT L 321, 17.12.2018, lk 36).

53

(54)  Kohtuasjad C-74/15: Dumitru Tarcău, punkt 26, ja C-534/15: Dumitraş, punkt 31.

54

(55)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punktid 32–34.

55

(56)  kohtuasi C–537/13: Šiba, punktid 23 ja 24.

56

(57)  Kohtuasi C-110/14: Costea.

57

(58)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote.

58

(59)  Kohtuasjad C-74/15: Dumitru Tarcău ja C-534/15: Dumitraş.

59

(60)  Kohtuasi C-590/17: Pouvin Dijoux. Euroopa Kohus otsustas, et mõiste „tarbija“ direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses hõlmab teatava ettevõtja töötajat ja tema abikaasat, kes sõlmivad selle ettevõtjaga krediidilepingu, mille sõlmimise võimalus on põhimõtteliselt üksnes ettevõtja töötajatel ja mille eesmärk on rahastada isikliku eluaseme soetamist. Mõiste „müüja või teenuste osutaja“ direktiivi artikli 2 punkti c tähenduses hõlmab sellist ettevõtjat, kui ta sõlmib sellise krediidilepingu oma majandus- või kutsetegevuse raames, olgugi et krediidi andmine ei ole tema peamine tegevusala.

60

(61)  Mõnes liikmesriigis (vt II lisa) kohaldatakse ebaõiglaste lepingutingimuste norme ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste suhtes.

61

(62)  Artikli 3 lõige 2.

62

(63)  Põhjendus 9.

63

(64)  Artikli 3 lõige 2; kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 63.

64

vs.

(65)  Põhjendus 11.

65

(66)  Kohtuasi C-452/18: Ibercaja Banco (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli).

66

(67)  Vt liikmesriikide asjakohased teatised vastavalt artiklile 8a, mis on esitatud II lisas.

67

(68)  Tsitaat on kohtuasjast C-51/17: OTP Bank vs. Ilyés ja Kiss, punkt 54. Sama seisukohta võib leida näiteks kohtuasjades C-186/16: Andriciuc, punkt 31, ja C-34/13: Kušionová, punkt 77.

68

vs.

(69)  Viide kohtuasjale C-186/16: Andriciuc jt, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika.

69

(70)  Kohtuasjad C-266/18: Aqua Med, punkt 33, C-446/17: Woonhaven Antwerpen, punkt 25, C-186/16: Andriciuc, punkt 29; C-280/13: Barclays Bank, punktid 31 ja 42, C-34/13: Kušionová, punkt 77, C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 26.

70

(71)  Kohtuasi C-51/17: OTP Bank vs. Ilyés ja Kiss, punkt 53, kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 28. Vt ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi põhjendus 13.

71

vs.

(72)  Kohtuasi C-51/17: OTP Bank vs. Ilyés ja Kiss, punktid 62–64. Selline säte ei tohi siiski jätta tarbijat lepingutingimuse ebaõiglase iseloomu tõttu ilma lepingu tühisusest õigussubjektidele tulenevatest õigustest. Vt punkt 4.3.2.1 ja kohtuasi C-118/17: Dunai, punktid 51–55.

72

vs.

(73)  Kohtuasjas C-51/17: OTP Bank vs. Ilyés ja Kiss leidis Euroopa Kohus, et vahetuskursi riski puudutav lepingutingimus välisvaluutas nomineeritud hüpoteegiga tagatud tarbijalaenulepingus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalast välja arvatud isegi juhul, kui siseriiklik õigus sisaldab kohustuslikke sätteid vääringu konverteerimise mehhanismi kohta.

73

vs.

riski

(74)  Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, resolutsiooni punkt 1: „Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et seda direktiivi kohaldatakse kauplejate ja tarbijate vahel sõlmitud sellistes lepingutes sisalduvate tüüptingimuste suhtes, mis võtavad üle mõnd muud liiki lepingute suhtes kehtivad siseriikliku õiguse eeskirjad ja mille suhtes ei kohaldata asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme.“

74

(75)  Kohtuasi C-266/18: Aqua Med, punktid 35–38;

75

(76)  Kohtuasjad C-125/18: Gómez del Moral, C-779/18: Mikrokasa ja C-81/19: Banca Transilvania, 31. mai 2019. aasta seisuga pooleli.

76

(77)  Rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsioon (Montreali konventsioon), milles lepiti kokku Montrealis 28. mail 1999.

77

9. mail 1980 vastu võetud rahvusvahelise raudteeveo konventsioon, mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga.

Reisijate ja nende pagasi mereveo 1974. aasta Ateena konventsioon, muudetud 2002. aasta protokolliga (Ateena konventsioon).

(78)  Kohtuasi C–290/16: Air Berlin, punkt 44.

78

(79)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiiv 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64).

79

(80)  ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.

80

(81)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiv 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66).

81

(82)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. jaanuari 2009. aasta direktiiv 2008/122/EÜ tarbijate kaitse kohta seoses osaajalise kasutamise õiguse, pikaajalise puhkusetoote, edasimüügi ja vahetuslepingute teatavate aspektidega (ELT L 33, 3.2.2009, lk 10).

82

(83)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/17/EL elamukinnisvaraga seotud tarbijakrediidilepingute kohta ning millega muudetakse direktiive 2008/48/EÜ ja 2013/36/EL ja määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT L 60, 28.2.2014, lk 34).

83

(84)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/2302, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1).

84

(85)  ELT L 321, 17.12.2018, lk 36. Põhjenduses 260 on sätestatud, et lõppkasutajaid tuleks muu hulgas teavitada teenusekvaliteedi tasemest, soodustuste ja lepingu lõpetamise tingimustest, kohaldatavatest hinnakirjadest ja nende teenuste tariifidest, mille suhtes kohaldatakse eraldi hinnatingimusi.

85

(86)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1008/2008 ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (ELT L 293, 31.10.2008, lk 3).

86

(87)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 55).

87

(88)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94).

88

(89)  Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/55/EÜ (maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 176, 15.7.2003, lk 57)) vahelist seost arutati kohtuasjas C-92/11: RWE Vertrieb, kus Euroopa Kohus kohaldas mõlemat õigusakti teineteist täiendavalt.

89

(90)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määrus (EÜ) nr 593/2008 lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta („Rooma I“) (ELT L 177, 4.7.2008, lk 6).

90

(91)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (uuesti sõnastatud) (ELT L 351, 20.12.2012, lk 1).

91

(92)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate nõuete menetlus (ELT L 199, 31.7.2007, lk 1).

92

(93)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (ELT L 399, 30.12.2006, lk 1). Nimetatud määruse ja ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi vahelise seose küsimust käsitletakse liidetud kohtuasjades C-453/18 ja 494/18: Bondora (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli).

93

(94)  Direktiivi 2009/72/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 55) lisa punkti 1 sissejuhatav osa on sõnastatud järgmiselt: „Ilma et see piiraks tarbijakaitset käsitlevaid ühenduse eeskirju, eelkõige [...] ning nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes), võetakse artiklis 3 osutatud meetmeid selleks, et tagada tarbijatele [...]“.

94

(95)  Direktiivi 2009/73/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94) lisa punkti 1 sissejuhatav osa on sõnastatud järgmiselt: „Ilma et see piiraks tarbijakaitset käsitlevaid ühenduse eeskirju, eelkõige [...] ning nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes), võetakse artiklis 3 osutatud meetmeid selleks, et tagada tarbijatele: [...]“.

95

(96)  Direktiivi 2014/17/EL (ELT L 60, 28.2.2014, lk 34) põhjendus 50 sisaldab järgmist teksti: „[...] Käesoleva direktiivi sätted, mis käsitlevad kõrvaltooteid ja -teenuseid (näiteks pangakonto avamise ja omamise kulusid käsitlevad sätted), ei tohiks piirata [...] nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) sätete kohaldamist [...]“.

96

(97)  Direktiivi (EL) 2018/1972 (ELT L 321, 17.12.2018, lk 36) põhjendus 258 sisaldab järgmist teksti: „Lisaks käesolevale direktiivi kohaldatakse elektroonilise side võrkude ja teenustega seotud tarbijatehingute suhtes lepingunõudeid, mis on sätestatud kehtivas liidu tarbijakaitseõiguses, eelkõige nõukogu direktiivis 93/13/EMÜ [...]“. Sarnast sõnastust on kasutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ (universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul, universaalteenuse direktiiv) põhjenduses 30 (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51).

97

(98)  Kohtuasi C-290/16: Air Berlin, punktid 45 ja 46.

98

(99)  Kohtuasja C-290/16: Air Berlin resolutsiooni punktis 2 ja punktides 45–52 leidis Euroopa Kohus, et määruse (EÜ) nr 1008/2008 (lennuteenuste kohta) (ELT L 293, 31.10.2008, lk 3) artikli 22 lõikes 1 kehtestatud õigusnormid hinnakujundusvabaduse kohta ei välista ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamist seoses hinnakujundusega.

99

(100)  ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.

100

(101)  Kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, resolutsiooni punkt 2, eelviimane lause: „Niisuguse ebaausa kaubandustava tuvastamine on üks paljudest aspektidest, millele pädev kohus võib direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 1 alusel tugineda, kui ta hindab, kas tarbijale antava krediidi kulu käsitleva lepingu tingimused on ebaõiglased.“

101

(102)  Kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, resolutsiooni punkt 2, viimane lause.

102

(103)  Näiteks tarbijakrediiti käsitleva direktiivi 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66) artiklid 5 ja 6 või pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid käsitleva direktiivi (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1) artikkel 5.

103

(104)  Vt näiteks tarbijakrediiti käsitleva direktiivi 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66) artikkel 10 ning pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid käsitleva direktiivi (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1) artikkel 7.

104

(105)  Paljudes ELi tarbijakaitse direktiivides kasutatakse mõistet „kaupleja“ (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis „müüja või teenuste osutaja“), samas kui Rooma I määruses kasutatakse mõistet „kutseala esindaja“.

105

(106)  ELT L 177, 4.7.2008, lk 6.

106

(107)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, eelkõige resolutsiooni punkt 2.

107

vs.

(108)  Vt riiklike ametiasutuste ühine seisukoht tarbijakaitsealase koostöö võrgustikus seoses tarbijate kaitsega sotsiaalvõrgustikes (november 2016), http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-631_et.htm.

108

(109)  Artikkel 8a lisati direktiivi 2011/83/EL (tarbija õiguste kohta) artikliga 32 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64).

109

(110)  Seda kinnitatakse näiteks kohtuasja C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon punktis 55: „[...] Sellega seoses tuleb märkida, et tarbijakaitse tase on direktiivi 93/13 artikli 8 kohaselt liikmesriigiti erinev, mistõttu tingimusele antav hinnang võib kohaldatava õiguse tõttu erineda, isegi kui kõik muud asjaolud on muidu samad.“ Euroopa Kohus kinnitas seda ka kohtuasjas C-453/10: Pereničová ja Perenič.

110

vs.

(111)  Lisatud direktiivi 2011/83/EL tarbija õiguste kohta artikliga 32 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64).

111

(112)  Teatatud siseriiklikud õigusnormid on esitatud II lisas ja aadressil:

112

https://ec.europa.eu/info/notifications-under-article-8a-directive-93-13-eec_en

(113)  Seda on selgesõnaliselt nimetatud artikli 8a lõike 1 esimeses taandes.

113

(114)  Viimaseid kahte juhtumit ei ole artiklis 8a selgesõnaliselt nimetatud.

114

(115)  Kohtuasja C-143/13: Matei ja Matei punktis 61 kinnitas Euroopa Kohus, et ebaõiglasteks peetavate lepingutingimuste „must nimekiri“ on üks rangematest meetmetest, mida liikmesriigid võivad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi reguleerimisalas liidu õigust järgides vastu võtta või säilitada, et tagada tarbijate kaitstuse kõrgem tase.

115

(116)  Vt ka 4. jagu, kus kirjeldatakse läbipaistvuse ja ebaõigluse vahelist seost.

116

(117)  Kohtuasi C-484/08: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, punktid 41 – 44.

117

(118)  Artikli 4 lõike 2 ülesandeid on täpsemalt selgitatud jaos 3.1.

118

(119)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17, Banco Santander Escobedo Cortés, punkt 69.

119

(120)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés, punktid 62–71. Kohtuasi C-118/17: Dunai, punktid 60–64.

120

(121)  ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.

121

(122)  Artikli 6 lõiget 1 on üksikasjalikult käsitletud 4. jaos ja selle menetlusliku mõjuga seoses 5. jaos.

122

(123)  Vt näiteks kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič.

123

(124)  Vt kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, punktid 46 ja 47:

124

| „46 | Järelikult ei mõjuta ebaausa kaubandustava tuvastamine otseselt seda, kas leping on direktiivi 93/13 artikli 6 lõike 1 tähenduses kehtiv. |
| --- | --- |

„46

Järelikult ei mõjuta ebaausa kaubandustava tuvastamine otseselt seda, kas leping on direktiivi 93/13 artikli 6 lõike 1 tähenduses kehtiv.

| 47 | [...] Niisuguse ebaausa kaubandustava tuvastamine on üks paljudest aspektidest, millele pädev kohus võib direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 1 alusel tugineda, kui ta hindab, kas tarbijale antava krediidi kulu käsitleva lepingu tingimused on ebaõiglased. Sellel tuvastusel ei ole aga otsest mõju sõlmitud krediidilepingu kehtivuse hindamisele direktiivi 93/13 artikli 6 lõike 1 alusel.“ |
| --- | --- |

47

[...] Niisuguse ebaausa kaubandustava tuvastamine on üks paljudest aspektidest, millele pädev kohus võib direktiivi 93/13 artikli 4 lõike 1 alusel tugineda, kui ta hindab, kas tarbijale antava krediidi kulu käsitleva lepingu tingimused on ebaõiglased. Sellel tuvastusel ei ole aga otsest mõju sõlmitud krediidilepingu kehtivuse hindamisele direktiivi 93/13 artikli 6 lõike 1 alusel.“

(125)  Kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, punkt 35: „Seetõttu ei ole direktiiviga 93/13 vastuolus see, kui liikmesriik näeb Euroopa Liidu õigust järgides ette siseriikliku regulatsiooni, mis võimaldab juhul, kui see tagab tarbijale parema kaitse, tunnistada tervikuna tühiseks ettevõtja ja tarbija vahel sõlmitud lepingu, mis sisaldab ühe või mitu ebaõiglast tingimust.“

125

(126)  Nt liidetud kohtuasjad C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13: Unicaja Banco, punkt 38.

126

(127)  Viide kohtuasjale C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 64.

127

(128)  Kohtuasi 106/77: Simmenthal, punktid 21–26. Selles kohtuasjas esitatud põhimõtteid on kinnitatud näiteks kohtuasjas C-689/13: PFE, punktid 40 ja 41:

128

| „40 | Liikmesriigi kohus, kellele on antud ülesanne kohaldada oma pädevuse raames liidu õigusnorme, peab tagama nende normide täieliku õigusmõju, jättes vajaduse korral omal algatusel kohaldamata liidu õigusega vastuolus oleva mis tahes riigisisese õigusnormi, isegi kui see on ajaliselt hilisem, ilma et ta peaks taotlema või ootama ära sellise õigusnormi eelnevat tühistamist seadusandlikul teel või muu põhiseadusliku menetluse kaudu [...]“ (vt kohtuasi 106/77 Simmenthal, punktid 21 ja 24, ja kohtuasi C-112/13 A, punkt 36). |
| --- | --- |

„40

Liikmesriigi kohus, kellele on antud ülesanne kohaldada oma pädevuse raames liidu õigusnorme, peab tagama nende normide täieliku õigusmõju, jättes vajaduse korral omal algatusel kohaldamata liidu õigusega vastuolus oleva mis tahes riigisisese õigusnormi, isegi kui see on ajaliselt hilisem, ilma et ta peaks taotlema või ootama ära sellise õigusnormi eelnevat tühistamist seadusandlikul teel või muu põhiseadusliku menetluse kaudu [...]“ (vt kohtuasi 106/77 Simmenthal, punktid 21 ja 24, ja kohtuasi C-112/13 A, punkt 36).

| „41 | Igasugune riigisisese õiguskorra säte või seadusandlik, haldus- ja kohtupraktika, mis vähendab liidu õiguse tõhusust seeläbi, et ei anna liidu õiguse kohaldamiseks pädevale kohtule õigust teha selle kohaldamisel kõik vajalik, selleks et jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võivad takistada liidu normide täielikku toimet, on vastuolus nende nõuetega, mis moodustavad liidu õiguse olemuse [...]“ (vt kohtuasi 106/77 Simmenthal, punkt 22, ja kohtuasi C-112/13 A, punkt 37). |
| --- | --- |

„41

Igasugune riigisisese õiguskorra säte või seadusandlik, haldus- ja kohtupraktika, mis vähendab liidu õiguse tõhusust seeläbi, et ei anna liidu õiguse kohaldamiseks pädevale kohtule õigust teha selle kohaldamisel kõik vajalik, selleks et jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võivad takistada liidu normide täielikku toimet, on vastuolus nende nõuetega, mis moodustavad liidu õiguse olemuse [...]“ (vt kohtuasi 106/77 Simmenthal, punkt 22, ja kohtuasi C-112/13 A, punkt 37).

(129)  Kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 61.

129

(130)  Sellele viitab kohtuasi C-168/15: Milena Tomášová, kus Euroopa Kohus otsustas, et teatavatel tingimustel võivad liikmesriigid maksta tarbijatele hüvitist kahju eest, mille on põhjustanud asjaolu, et viimase astmena asja lahendav siseriiklik kohus ei hinnanud omal algatusel asjakohaseid lepingutingimusi, kuigi ta oleks ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaselt pidanud seda tegema, isegi kui siseriiklikus õiguses ei olnud selle kohta sõnaselget sätet. Kohtuasjad C-618/10: Banco Español de Crédito, C-49/14: Finanmadrid, C-176/17: Profi Credit Polska ja C-632/17: PKO on näited juhtudest, kus Euroopa Kohus leidis, et siseriiklikud kohtud pidid hindama omal algatusel lepingutingimuste ebaõiglust, kuigi siseriiklikus õiguses ei olnud sellist hindamist ette nähtud. Lepingutingimuste ebaõigluse ex officio kontrolli küsimust käsitletakse üksikasjalikult 5. jaos.

130

ex officio

(131)  Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ja siseriiklike menetlusnormide vahelisi seoseid on käsitletud täpsemalt allpool 5. jaos.

131

(132)  Kohtuasjas C-144/99: komisjon vs. Madalmaad (punkt 21) rõhutas Euroopa Kohus ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi ülevõtmisega seoses õiguskindluse nõuet.

132

vs

(133)  Kohtuasja C-143/13: Matei ja Matei punktis 60 viitab Euroopa Kohus lisale kui „hallile nimekirjale“. Siiski võib liikmesriikides ülevõtmisel esineda teatavaid erinevusi mõiste „hall nimekiri“ mõistmisel, see võib sisaldada üksnes soovituslikku loetelu, nagu ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas, aga ka õiguslikku eeldust, et loetletud tingimused on ebaõiglased.

133

(134)  Artikli 5 kolmas lause kaldub siiski sellest põhimõttest kõrvale kollektiivsete menetluste puhul, mille eesmärk on takistada lepingutingimuse jätkuvat kasutamist (vt ka kohtuasi C-70/03: komisjon vs. Hispaania, punkt 16).

134

vs.

(135)  Kui aga liikmesriigid on otsustanud seda nõuet mitte üle võtta, võivad riiklikud ametiasutused hinnata lepingu põhieseme või hinna ja tasu võimalikku ebaõiglust isegi juhul, kui asjakohased lepingutingimused on esitatud selgelt ja arusaadavalt. Vt kohtuasi C-484/08: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, punktid 40–44.

135

(136)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, resolutsiooni punkt 1 ning punktid 30 ja 31; kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 27.

136

(137)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, resolutsiooni punkt 2 ja punktid 65–71.

137

vs.

(138)  Alates kohtuasjast C-237/02: Freiburger Kommunalbauten.

138

(139)  Tsitaat on kohtuasjast C-243/08: Pannon GSM, punktid 42 ja 43. Sarnast seisukohta on väljendatud näiteks kohtuasjas C-421/14: Banco Primus, punkt 57; kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 66 ja seal viidatud kohtupraktika; kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 20, kohtuasi C-472/10: Invitel, punkt 22 ja kohtuasi C-237/02: Freiburger Kommunalbauten, punktid 23–25 ja resolutsioon.

139

(140)  Vastab ELi toimimise lepingu artiklile 267.

140

(141)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 32 ja 33.

141

(142)  Pärast kohtuasja C-240/98: Océano Grupo Editorial, resolutsiooni punkt 2.

142

(143)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 71 ja resolutsiooni punkt 2; liidetud kohtuasjad C-240/98 kuni C-244/98, Océano Grupo Editorial, punktid 21–24.

143

vs.

(144)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés.

144

(145)  Kohtuasi C-118/17: Dunai, punktid 57–64 ja liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés.

145

(146)  Vt näiteks kohtuasjad C-348/14: Bucura, punkt 50, C-484/08: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, punkt 32, ja C-76/10: Pohotovost', punkt 72.

146

(147)  Kui liikmesriigid ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõike 2 kohast piirangut oma siseriiklikku õigusesse üle võtnud (vt käesoleva teatise II lisa), võib selliste tingimuste, sealhulgas hinna vastavuse ebaõiglust hinnata olenemata läbipaistvuse puudumisest. Kohtuasjas C-484/08: Caja de Ahorros Monte de Piedad kinnitas Euroopa Kohus, et selline siseriiklikusse õigusesse ülevõtmine on hõlmatud artikliga 8. Resolutsiooni punktis 1 märkis kohus: „Nõukogu [...] direktiivi 93/13/EMÜ [...] artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 8 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega
  ei ole
  vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, [...] millega lubatakse selliste lepingutingimuste ebaõiglase iseloomu kohtulikku kontrolli, mis puudutavad lepingu põhiobjekti mõistet või hinna ja tasu vastavust vastutehinguna pakutavatele teenustele või kaupadele, isegi kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.“

147

ei ole

(148)  Lepingu põhieseme puhul.

148

(149)  Välja arvatud hinna või tasu vastavuse hindamine.

149

(150)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 34; kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 42 ja kohtuasi C-96/14: Van Hove, punkt 31. Euroopa Kohtult on palutud kõnealuse küsimuse täiendavat tõlgendamist kohtuasjas C-84/19: Credit Profi Polska (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli).

150

(151)  Kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, punkt 50.

151

(152)  Kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, punkt 53.

152

(153)  Kohtuasi C-51/17: OTP Bank ja OTP Faktoring, punkt 68, kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 49.

153

(154)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 35; kohtuasi C-484/08: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid, punkt 34; kohtuasi C-96/14: Van Hove, punkt 33.

154

(155)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 36; kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 50; kohtuasi C-96/14: Van Hove, punkt 33.

155

(156)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 50 ja 51.

156

(157)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 37 ja 38.

157

(158)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 39–41.

158

(159)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai.

159

(160)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 41; kohtuasi C-119/17: Lupean, punkt 17.

160

(161)  Kohtuasi C-119/17: Lupean, punktid 18–21.

161

(162)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai.

162

(163)  Siseriikliku õigusega võib anda kohtutele võimaluse hinnata hinna vastavust ka juhul, kui sellised tingimused on selged ja arusaadavad (vt käesoleva teatise II lisa).

163

(164)  Nt kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, punkt 56.

164

(165)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punkt 23.

165

(166)  Kohtuasja C-472/10: Invitel punktis 24 jätkas Euroopa Kohus: „Lepingutingimuse puhul, milles nähakse ette tarbijale osutatava teenuse koguhinna muutumine, tuleb märkida, et arvestades direktiivi lisa lõike 1 punkte j ja l ning lõike 2 punkte b ja d, peaks olema välja toodud kõnealuse hinna muutmise põhjus või viis, kusjuures tarbijal on õigus leping üles öelda.“

166

(167)  Kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, eelkõige punkt 47. Lisaks sellele tähendab asjaolu, et tasu ei vasta tegelikule teenusele, et selle hindamine ei puuduta asjaomase tasu sobivust, punkt 70.

167

(168)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 57 ja 58.

168

(169)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 58, mida on kinnitatud näiteks kohtuasja C-143/13: Matei ja Matei punktis 70.

169

(170)  Välja arvatud juhul, kui ülevõtvat siseriiklikku õigusnormi kohaldatakse ka eraldi kokkulepitud lepingutingimuste suhtes (vt käesoleva teatise II lisa).

170

(171)  Kohtuasi C-119/17: Lupean, punkt 23, kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika.

171

(172)  Põhjenduses 20 on märgitud, et „tarbijale tuleks anda tegelik võimalus kõigi tingimustega põhjalikult tutvuda“.

172

(173)  Kohtuasi C-96/14: Van Hove, punkt 50.

173

(174)  Kohtuasi C-96/14: Van Hove, punkt 48.

174

(175)  Kohtujurist Hogani 15. mai 2019. aasta ettepanek kohtuasjas C-621/17: Kiss, punkt 41.

175

(176)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punktid 48 ja 49.

176

(177)  Nt kohtuasjas C-186/16: Andriciuc, punktid 44 ja 45, siin tsiteeritud. Sarnaseid seisukohti võib leida näiteks kohtuasjades C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 71 ja 72, C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 68 ja C-96/14: Van Hove, punkt 40 koos täiendavate viidetega.

177

vs.

(178)  Viide kohtuasjadele C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 71 ja 72, ja C-348/14: Bucura, punkt 52.

178

(179)  Viide kohtuasjadele C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 75, ja C-96/14: Van Hove, punkt 50.

179

(180)  Näiteks kohtuasjades C-186/16: Andriciuc, punkt 48, siin tsiteeritud.

180

(181)  Viide kohtuasjadele C-92/11: RWE Vertrieb, punktid 44 ja C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punkt 50.

181

(182)  Näiteks kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 47, siin tsiteeritud. Sama seisukoha võib leida kohtuasjas C-143/13: Matei ja Matei, punkt 74.

182

(183)  Viide kohtuasjale C-348/14: Bucura, punkt 66.

183

(184)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 73–74.

184

(185)  Kohtuasi C-348/14: Bucura, punktid 45–66;

185

(186)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 49–51.

186

(187)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 50.

187

(188)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 43; kohtuasi C-119/17: Lupean, punkt 23.

188

(189)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 46; kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, punkt 75. kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 74.

189

(190)  Euroopa Kohus ei ole selles küsimuses seoses ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga veel otsust teinud, aga tal on palutud seda tõlgendada kohtuasjas C-829/18: Crédit Logement (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli). Üks element on, et tarbijatel on raske sellise teabe puudumist tõendada. Lisaks kinnitavad konkreetseid lepingueelse teabe esitamise kohustusi käsitlevad ELi direktiivid, et selline kohustus lasub kauplejal, nt direktiivi 2011/83/EL (tarbija õiguste kohta) (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64) artiklid 5 ja 6, direktiivi 2008/48/EÜ (tarbijakrediidilepingute kohta) (ELT L 133 22.5.2008, lk 66) artiklid 5 ja 6, direktiivi 2014/17/EL (elamukinnisvaraga seotud tarbijakrediidilepingute kohta) (ELT L 60, 28.2.2014, lk 34) artikkel 14 või pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid käsitleva direktiivi (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1) artikkel 5. Mõned neist on kodifitseerinud ka põhimõtte, et tõendamiskoormis selles osas lasub kauplejal, näiteks direktiivi 2011/83/EL artikli 6 lõikes 9 ja direktiivi (EL) 2015/2302 artiklis 8.

190

(191)  Kohtuasi C-472/10: Invitel; kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb; kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei.

191

(192)  Kohtuasi C-125/18: Gómez del Moral (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli).

192

(193)  Direktiiv 2005/29/EÜ (ELT L 149, 11.6.2005, lk 22).

193

(194)  Direktiiv 2011/83/EL (ELT L 304, 22.11.2011, lk 64).

194

(195)  Direktiiv 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66).

195

(196)  Direktiiv 2014/17/EL (ELT L 60, 28.2.2014, lk 34).

196

(197)  Direktiiv (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1).

197

(198)  Direktiiv (EL) 2018/1972 (ELT L 321, 17.12.2018, lk 36).

198

(199)  ELT L 293, 31.10.2008, lk 3. Selle määruse kohaselt peavad avalikkusele kättesaadavad piletihinnad/tariifid sisaldama kohaldatavaid tingimusi. Lõplikku hinda näidatakse alati ja see sisaldab kõiki piletihindu/tariife ning samuti avaldamise ajal kohaldatavaid vältimatuid ja prognoositavaid makse, tasusid, lisatasusid ja lõive. Lisaks sellele tuleb täpsustada vähemalt piletihind/tariif, maksud, lennujaamatasud ja muud (nt julgeoleku või kütusega seotud) tasud, lisatasud ja lõivud.

199

(200)  ELT L 211 14.8.2009, lk 55.

200

(201)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 94.

201

(202)  Nt pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid käsitleva direktiivi (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1) artikkel 7; tarbijakrediidilepinguid käsitleva direktiivi 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66) artikkel 10; direktiivi 2002/22/EÜ (ELT L 108 24.4.2002, lk 51) artikkel 21 ja II lisa; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2012. aasta määruse (EL) nr 531/2012 (mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires) artiklid 14 ja 15 (ELT L 172, 30.6.2012, lk 10); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määruse (EL) 2015/2120 (millega nähakse ette avatud internetiühendust käsitlevad meetmed ning millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul ning määrust (EL) nr 531/2012, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires) artikkel 4 (ELT L 310, 26.11.2015, lk 1); direktiivi (EL) 2018/1972 (ELT L 321, 17.12.2018, lk 36) artiklid 102 ja 103 ning selles osutatud lisad; direktiivi 2009/72/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 55) I lisa punkti 1 alapunkt a ja direktiivi 2009/73/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94) I lisa punkti 1 alapunkt a.

202

(203)  Nt direktiivi (EL) 2015/2302 (ELT L 326, 11.12.2015 lk 1) artiklid 10 ja 11, direktiivi 2008/48/EÜ (ELT L 133 22.5.2008, lk 66) artikkel 11, direktiivi 2009/72/EÜ (ELT L 211 14.8.2009, lk 55) I lisa punkti 1 alapunkt b ja direktiivi 2009/73/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94) I lisa punkti 1 alapunkt b sisaldavad norme lepingumuudatuste ja nende läbipaistvuse kohta.

203

(204)  Vt näiteks kohtuasi C-76/10: Pohotovosť, mis lisaks ebaõiglaste lepingutingimuste hindamisele käsitles teabe esitamata jätmist krediidikulukuse määra kohta tarbijakrediidilepingus ja sel juhul kohaldatavaid sanktsioone. Vt eelkõige punktid 74–76. Vt ka kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei.

204

(205)  Praegu direktiiv 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66), varasem direktiiv 87/102/EMÜ (ELT L 42, 12.2.1987, lk 48).

205

(206)  Kohtuasjad C-448/17: EOS KSI Slovensko, punkt 63, ja C-348/14: Bucura, punkt 57.

206

(207)  Kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, eelkõige resolutsiooni punkt 3 ning punktid 63–68, tuginedes kohtuasjale C-76/10: Pohotovost', eelkõige punktid 68–77.

207

(208)  Praegu nõutav direktiivi 2008/48/EÜ (ELT L 133, 22.5.2008 lk 66) kohaselt. Kohtuasjades C-448/17: EOS KSI Slovensko ja C-76/10: Pohotovost' kohaldati asjaomaste tarbijakrediidilepingute suhtes endiselt direktiivi 87/102/EMÜ (ELT L 42, 12.2.1987, lk 48).

208

(209)  Kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, punkt 66 ja resolutsiooni punkt 3. Euroopa Kohus leidis, et üksnes krediidi kulukuse aastamäära arvutamise matemaatilise valemi esitamine, millele ei ole lisatud tehte tegemiseks vajalikke andmeid, tuleb võrdsustada krediidi kulukuse aastamäära märkimata jätmisega.

209

(210)  Vastavalt direktiivi 2014/17/EL (ELT L 60, 28.2.2014, lk 34) artiklile 43 ei kohaldata direktiivi enne 21. märtsi 2016. kehtinud krediidilepingute suhtes.

210

(211)  Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb. Vt eelkõige resolutsiooni punkt 2: „Direktiivi 93/13 artikleid 3 ja 5 koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/55/EÜ (maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta) artikli 3 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et hinnangu andmisel, kas tüüptingimus, millega tarneettevõtja jätab endale õiguse muuta gaasi tarnimise tasu, vastab nimetatud sätetega seatud heausksuse, tasakaalustatuse ja läbipaistvuse tingimustele, omab eelkõige tähtsust:

211

| — | küsimus, kas sellise tasu muutmise põhjus ja viis on esitatud lepingus nii läbipaistvalt, et tarbija võiks võimalikke tasu muutusi ette näha lihtsate ja arusaadavate kriteeriumide alusel. Teavitamata jätmist enne lepingu sõlmimist ei saa põhimõtteliselt heastada üksnes sellega, et tarbijaid teavitatakse lepingu täitmise ajal mõistlikku tähtaega järgides tasu muutmisest ja nende õigusest leping üles öelda, kui nad ei soovi selle muudatusega nõustuda, ja ning |
| --- | --- |

—

küsimus, kas sellise tasu muutmise põhjus ja viis on esitatud lepingus nii läbipaistvalt, et tarbija võiks võimalikke tasu muutusi ette näha lihtsate ja arusaadavate kriteeriumide alusel. Teavitamata jätmist enne lepingu sõlmimist ei saa põhimõtteliselt heastada üksnes sellega, et tarbijaid teavitatakse lepingu täitmise ajal mõistlikku tähtaega järgides tasu muutmisest ja nende õigusest leping üles öelda, kui nad ei soovi selle muudatusega nõustuda, ja ning

| — | kas tarbija saab lepingu ülesütlemisõigust konkreetsel juhul ka tegelikult kasutada. [...]“. |
| --- | --- |

—

kas tarbija saab lepingu ülesütlemisõigust konkreetsel juhul ka tegelikult kasutada. [...]“.

(212)  Liidetud kohtuasjades C-359/11 ja C-400/11: Schulz ja Egbringhoff tegi Euroopa Kohus otsuse läbipaistvuse nõuete kohta universaalteenuse osutamise kohustuse raames sõlmitud elektrienergia ja gaasi tarnelepingute muutmise puhul. Euroopa Kohus otsustas, et niisugused liikmesriigi õigusaktid, millega määratakse kindlaks universaalteenuse osutamise kohustuse raames tarbijatega sõlmitavate elektrienergia ja gaasi tarnelepingute sisu ning nähakse ette võimalus muuta tarnehindu, kuid ei tagata, et tarbijaid teavitatakse aegsasti enne muudatuse jõustumist selle põhjustest, eeldustest ja ulatusest, on vastuolus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/54/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ – Deklaratsioonid demonteerimis- ja taaskasutamismeetmete kohta (ELT L 176 15.7.2003, lk 37)) ja direktiivi 2003/55/EÜ ((ELT L 176, 15.7.2003, lk 57), asendatud vastavalt direktiiviga 2009/72/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 55) ja direktiiviga 2009/73/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94)) läbipaistvuse sätetega. Kuna vaidluse all olnud lepingute sisu on kindlaks määratud kohustuslike Saksamaa õigusnormidega, ei olnud ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv kohaldatav.

212

(213)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 60. Vt ka kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 57.

213

(214)  Viide kohtuasjale C-415/11: Aziz, punkt 69.

214

(215)  Oma 21. märtsi 2019. aasta järeldustes kohtuasjas C-34/18: Ottília Lovasné Tóth, punktid 56–62, leiab kohtujurist Hogan isegi, et heausksuse puudumine ei ole lepingutingimuse ebaõigluse eraldi tingimus, kuigi mõned Euroopa Kohtu avaldused (nt kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 56: „[...] peab eelotsusetaotluse esitanud kohus hindama [...] esiteks heausksuse nõude võimalikku täitmata jätmist ja teiseks võimaliku olulise tasakaalustamatuse esinemist direktiivi 93/13 artikli 3 lõike 1 tähenduses“) ei toeta tingimata seda seisukohta.

215

(216)  Vt jagu 3.4.2.

216

(217)  Euroopa Kohus tuletas seda sätet liikmesriikide kohtutele mitmes otsuses meelde, nt kohtuasjas C-226/12: Constructora Principado, resolutsiooni teine taane ja punkt 30; kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 71; kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punkt 39; kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punkt 42; kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 61; kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 53. Kohtuasja C-421/14: Banco Primus punkti 61 esimene lause on järgmine: „Lisaks tuleb direktiivi artikli 4 lõike 1 kohaselt lepingutingimuse ebaõiglust hinnata, võttes arvesse lepingu sõlmimise objektiks oleva kauba või teenuse laadi ning viidates lepingu sõlmimisel kõigile sellega kaasnevatele asjaoludele.“

217

(218)  Näiteks kui sätted, millega võetakse siseriiklikusse õigusesse üle artikli 3 lõige 1, ei nõua heausksuse puudumist või et tasakaalustamatus oleks „oluline“. Vt ka jagu 2.1 minimaalse ühtlustamise kohta.

218

(219)  Vt lisa rolli kohta ka jagu 3.4.7.

219

(220)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punktid 25 ja 26; kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punktid 37 ja 38; kohtuasi C-76/10: Pohotovost', punktid 56 ja 58; kohtuasi C-478/99: komisjon vs. Rootsi, punkt 22. Jagu 3.4.7.

220

vs.

(221)  Kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 68; kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 21; kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 59; kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 59.

221

(222)  Viimati nimetatud aspekti on käsitletud näiteks kohtuasja C–415/11: Aziz punktis 74.

222

(223)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 59; kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 68; kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 23.

223

(224)  Kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 23 ja resolutsiooni esimene taane.

224

(225)  Kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 22 ja resolutsiooni esimene taane.

225

(226)  Kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punkt 26.

226

(227)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 61, teine lause: „[...] tuleb hinnata ka tagajärgi, mis sellel tingimusel võivad lepingu suhtes kohaldatava õiguse raames olla – see nõuab siseriikliku õiguskorra analüüsimist.“ Vt ka kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 71 ja seal viidatud kohtupraktika; kohtuasi C-237/02: Freiburger Kommunalbauten, punkt 21, ja määrus kohtuasjas C-76/10: Pohotovosť, punkt 59.

227

(228)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, resolutsiooni punkti 3 esimene taane ja punkt 59; kohtuasi C-415/11: Aziz, punktid 68 ja 73.

228

(229)  Kohtuasi C-226/12: Constructora Principado, punktid 21–24.

229

(230)  Viide kohtuasjale C-415/11: Aziz, punkt 68.

230

(231)  Viide kohtuasjale C-472/11: Banif Plus Bank, punkt 40.

231

(232)  Viide kohtuasjale C-415/11: Aziz, punkt 71.

232

(233)  Nt kohtuasi C–415/11: Aziz, punkt 73; kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 66.

233

(234)  See kajastub ka ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa punkti 1 alapunktis e: „ülemäära suure hüvitussumma nõudmine tarbijalt, kes ei täida oma kohustust;“.

234

(235)  Kohtuasi C-415/11, Aziz, punktid 73 ja 74; Liidetud kohtuasjad C-537/12 ja C-116/13: Banco Popular Español Banco de Valencia, punktid 70 ja 71. Menetlusnormide vastavuse kohta ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivile vt 6. jagu.

235

(236)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 66, liidetud kohtuasjad C-537/12 ja C-116/13: Banco Popular Español Banco de Valencia, punkt 71, toetudes kohtuasjale C–415/11: Aziz, punktid 73 ja 75.

236

(237)  Kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 74.

237

(238)  Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa punkti 1 alapunkt e.

238

(239)  Kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová, punkt 101.

239

(240)  Kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová, punkt 101.

240

(241)  Vt ka jagu 4.3.3 ja kohtuasi C-421/14: Banco Primus, resolutsiooni punkt 4 ja punkt 73. Eelotsusetaotlus (kohtuasi C-750/18: A, B vs. C, 31. mai 2019. aasta seisuga pooleli), milles Euroopa Kohtul paluti esitada suunised selle kohta, kas kumulatiivne mõju võib piirduda karistustega, mis on seotud sama lepinguliste kohustuste mittetäitmisega, on tagasi võetud.

241

vs.

(242)  Jaod 3.1 ja 3.2.2. Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés.

242

(243)  Sealhulgas näiteks juhul, kui vahetuskursi kõikumine võib põhjustada lepingupoolte õiguste ja kohustuste tasakaalustamatust, pannes tarbijale suurema koormuse, kohtuasjas C-186/16: Andriciuc, punktid 52–58.

243

(244)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 67, teine taane:

244

(245)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 54.

245

(246)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 55 ja 56.

246

(247)  Euroopa Kohtul on palutud esitada täiendav tõlgendus kohtuasjas C-452/18: Ibercaja Banco (31. mai 2019. aasta seisuga pooleli) seoses laenulepingu uuendamisega.

247

(248)  Kohtuasi C-602/13: BBVA, punkt 50.

248

(249)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, resolutsiooni punkt 4 ja punkt 73.

249

(250)  Kuigi kooskõlas minimaalse ühtlustamise põhimõttega võib siseriikliku õigusega olla ette nähtud, et läbipaistvuse puudumisel võib olla selline vahetu tagajärg. Vt 2. jagu, milles käsitletakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi suhet siseriikliku õiguse ja Saksa tsiviilseadustiku (BGB) § 307 lõikega 1.

250

(251)  Vt jagu 3.2.1.

251

(252)  Seda on kinnitatud kaudselt või otseselt mitmes kohtuotsuses, näiteks kohtuasjas C-421/14: Banco Primus, punktid 62–67, eriti punkt 64 ja punkti 67 teine taane, kohtuasi C-119/17: Lupean, punktid 22–31, ja kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 49.

252

(253)  Artikli 3 lõikes 1 ei ole tingimusena nimetatud läbipaistvuse puudumist. See on erinev üksnes lepingutingimuste puhul, millega määratakse kindlaks lepingu põhiese või mille hindamine nõuab hinna või tasu vastavuse kontrolli.

253

(254)  Kinnitatud kohtuasjas C-342/13: Katalin Sebestyén, punkt 34: „Isegi kui asuda seisukohale, et tarbijale enne lepingu allakirjutamist edastatud üldine teave vastab selle direktiivi artiklist 5 tulenevatele selguse ja läbipaistvuse nõuetele, ei saa ainuüksi selle asjaolu tõttu välistada, et selline tingimus, [...], on ebaõiglane.“

254

(255)  Nt kohtuasi C-472/10: Invitel, punkt 28 ja resolutsiooni punkti 1 lõpp: „Eelotsusetaotluse esitanud kohus, [...] peab nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõikeid 1 ja 3 arvestades hindama, kas selline tarbijalepingute tüüptingimustes ette nähtud tingimus, millega müüja või teenuste osutaja näeb ette osutatava teenusega seonduva tasu ühepoolse muutmise, ilma et ta seejuures selgelt kirjeldaks tasu kindlaksmääramise viisi ja määratleks sellist muutmist õigustava põhjuse, on ebaõiglane. Sellise hindamise raames peab see kohus eelkõige kontrollima, kas arvestades selliste tarbijalepingute kõiki tüüptingimusi, mille osaks on vaidlusalune tingimus, ning siseriiklikke õigusnorme, mis näevad ette õigused ja kohustused, mis võivad lisanduda asjaomastes tüüptingimustes ettenähtutele, on osutatava teenusega seonduva tasu muutmise põhjused või viis määratletud selgelt ja arusaadavalt ning kas vajaduse korral on tarbijatel õigus leping üles öelda.“

255

Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, resolutsiooni punkt 2: „direktiivi 93/13 artikleid 3 ja 5 koostoimes direktiivi 2003/55/EÜ artikli 3 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et hinnangu andmisel, kas tüüptingimus, millega tarneettevõtja jätab endale õiguse muuta gaasi tarnimise tasu, vastab nimetatud sätetega seatud heausksuse, tasakaalustatuse ja läbipaistvuse tingimustele, omab eelkõige tähtsust:

| — | küsimus, kas sellise tasu muutmise põhjus ja viis on esitatud lepingus nii läbipaistvalt, et tarbija võiks võimalikke tasu muutusi ette näha lihtsate ja arusaadavate kriteeriumide alusel. [...]; ning |
| --- | --- |

—

küsimus, kas sellise tasu muutmise põhjus ja viis on esitatud lepingus nii läbipaistvalt, et tarbija võiks võimalikke tasu muutusi ette näha lihtsate ja arusaadavate kriteeriumide alusel. [...]; ning

| — | kas tarbija saab lepingu ülesütlemisõigust konkreetsel juhul ka tegelikult kasutada. |
| --- | --- |

—

kas tarbija saab lepingu ülesütlemisõigust konkreetsel juhul ka tegelikult kasutada.

Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab selle hinnangu andmisel võtma arvesse kõiki käsitletava asja asjaolusid, sealhulgas vaidlusaluste tarbijalepingute tüüptingimuste kõiki tingimusi.“

(256)  Nt kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 65: „Liikmesriigi kohtu ülesanne on teha kindlaks, kas konkreetse juhtumi asjaolusid arvestades vastab lepingutingimus heausksuse, tasakaalustatuse ja läbipaistvuse nõuetele.“ Vt ka liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 50; ja kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 40.

256

vs.

Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 47. „Siiski peab sellist ühepoolset muutmist lubav tüüptingimus vastama direktiivides seatud heausksuse, tasakaalustatuse ja läbipaistvuse nõuetele.“

(257)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punktid 21–31; Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punktid 40–55.

257

(258)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, kohtuasi C-348/14: Bucura, kohtuasi C-186/16: Andriciuc ja kohtuasi C-119/17: Lupean, punktid 22–31.

258

(259)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon

259

vs.

(260)  Rooma I määruse artikkel 6.

260

(261)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 68, millest osa on siin tsiteeritud. Eelnevas punktis 67 on öeldud: „[...] on eelnevalt koostatud õiguse valiku tingimus, millega määratakse müüja või teenuste osutaja asukoha liikmesriigi õigus, nendel asjaoludel ebaõiglane vaid juhul, kui sellel on teatavad sõnastusele või kontekstile omased eripärad, mis tekitavad lepingupoolte õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse.“

261

vs.

(262)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punkt 25; kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punktid 37 ja 38; kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punkt 42 ja määrus kohtuasjas C-76/10: Pohotovosť, punktid 56 ja 58.

262

(263)  Kohtuasi C-478/99: komisjon vs. Rootsi, punkt 11.

263

vs.

(264)  Kohtuasi C-478/99: komisjon vs. Rootsi, punkt 11.

264

vs.

(265)  Kohtuasi C-237/02: Freiburger Kommunalbauten, punkt 2, kohtuasi C-478/99: komisjon vs. Rootsi, punkt 20. Kohtuasjas C-143/13: Matei ja Matei tehtud otsuse punktis 60 osutas Euroopa Kohus lisale kui „halli nimekirjale“. Samas on võimalik, et mõne liikmesriigi õiguses on „hallid nimekirjad“ olemas, st on olemas (vaidlustatav) õiguslik eeldus, et konkreetset laadi lepingutingimused on ebaõiglased.

265

vs.

(266)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punkti 26 esimene osa;

266

(267)  Vt käesoleva teatise II lisa.

267

(268)  Kohtuasi C-143/13: Matei ja Matei, punkt 61.

268

(269)  Tingimused, mille eesmärk või tagajärg on „ülemäära suure hüvitussumma nõudmine tarbijalt, kes ei täida oma kohustust“;

269

(270)  Punkt 74.

270

(271)  Punktid 21–31.

271

(272)  Punkt 60.

272

(273)  Vt eeskätt punkt 73.

273

(274)  Eelkõige punktid 59 ja 74; punkt 74 on sõnastatud nii: „Iseäranis tuleneb direktiivi 93/13 artiklitest 3 ja 5 ning direktiivi lisa punkti 1 alapunktidest j ja l ning punkti 2 alapunktidest b ja d, et läbipaistvuse nõudest kinnipidamise puhul on määrava tähtsusega, kas laenulepingus on intressimäära muutmise põhjus ja selle mehhanismi üksikasjad ning asjaomase mehhanismi ja laenuandjale tasu maksmisega seotud teistes tingimustes kehtestatud mehhanismi vaheline seos esitatud nii läbipaistvalt, et tarbija võiks täpsete ja arusaadavate kriteeriumide põhjal ette näha sellest tingimusest tulenevaid majanduslikke tagajärgi.“

274

(275)

275

„jätta tarbija ilma õigusest võtta õiguslikke meetmeid või kasutada mis tahes muud õiguskaitsevahendit või tarbija kõnealust õigust piirata, eelkõige nõudes, et tarbija kasutaks vaidluste lahendamiseks üksnes arbitraažimenetlust, mida õigusnormidega ei reguleerita, lubamatult piirata tarbijale kättesaadavaid tõendeid või panna tarbijale tõendamiskohustus, mis kohaldatava seaduse alusel peaks olema teise lepinguosalise ülesanne“.

(276)  Kohtuasi C-240/98: Océano Grupo Editorial, resolutsioon ja punktid 22–24, kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punktid 54–56, kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punkt 41.

276

(277)  Nt kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 40, siin tsiteeritud.

277

(278)  Vt kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika.

278

(279)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 41, kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 23, liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punktid 53 ja 55.

279

(280)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 38 viitega kohtuasjale C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 40, ja kohtuasi C-472/11 Banif Plus Bank, punkt 20.

280

(281)  Nt liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 54, kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 44, siin tsiteeritud. Selles punktis osutab Euroopa Kohus varasematele otsustele kohtuasjades C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punkt 52, ja C-76/10: Pohotovost', punkt 50.

281

(282)  Vt jagu 1.2.5 kolmandates riikides asuvate kauplejate kohta.

282

(283)  Olenemata sellest, kas tegemist on eraldi kokku lepitud tingimuste või lepingutingimustega ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses.

283

(284)  Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et kohtumenetluse korral võivad tarbijad pärast lepingutingimuse ebaõigluse kohta teada saamist otsustada sellele kaitsele mitte tugineda (vt jagu 4.3.3, 5.5.1 ja 5.5.5). Kohtuasjas C-452/18: Ibercaja (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus) palutakse Euroopa Kohtul hinnata tingimusi, mis sisalduvad uuenduslepingus, mille kohaselt tarbija loobus õigusest esitada tagastamisnõuet selliste lepingutingimustel alusel, mis võisid olla ebaõiglased, kuna lepingus nähti ette tingimused ebaõiglase lepingutingimuse tagajärgede kohta, ning Euroopa Kohus võib anda selle põhimõtte kohta täiendavaid suuniseid.

284

(285)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 61.

285

(286)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, punkt 28, siin tsiteeritud.

286

(287)  See, et üldjuhul on ka tarbijatele pooleliolevates menetlustes õiguskaitsevahendite kasutamiseks ette nähtud tähtajad või et nende suhtes kohaldatakse ebaõiglaste lepingutingimuste alusel tehtud maksete tagastamise nõude esitamiseks mõistlikke aegumistähtaegu, on eraldi küsimus, vt liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutierrez Naranjo, punktid 69–70.

287

(288)  Kohtuasi C-473/00: Invitel, punkt 38. Liikmesriikide kohtute kohustust hinnata lepingutingimuste ebaõiglust omal algatusel (ex officio) käsitletakse 5. jaos.

288

ex officio

(289)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 73–75.

289

(290)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés, punkt 73. Kohtuasjas C-618/10: Banco Español de Crédito nägi Euroopa Kohus ette aluspõhimõtted ebaõiglaste lepingutingimuste mittesiduvusest tulenevate tagajärgede kohta. Neid põhimõtteid on kinnitatud paljudel juhtudel, nt kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse; kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai; liidetud kohtuasjad C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13: Unicaja Banco y Caixabank, kohtuasi C-421/14: Freiburger Kommunalbauten, punkt 71 ja liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 57–61.

290

(291)  Vt kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 71 ja seal viidatud kohtupraktika.

291

(292)  Nt kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 59: „[...] direktiivi artikli 6 lõiget 1 [ei või] tõlgendada nii, et see lubab siseriiklikul kohtul, kes on tuvastanud, et müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sisalduv leppetrahvi tingimus on ebaõiglane, vähendada tarbijalt nõutavat leppetrahvi selle asemel, et jätta kõnesolev tingimus tarbija suhtes kohaldamata [...].“

292

(293)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 60 ja 62.

293

(294)  Nt kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 58: „Euroopa Kohus lisas, et niisugust tõlgendust kinnitavad ka direktiivi eesmärk ja üldine ülesehitus. Selle kohta meenutas ta, et arvestades tarbijate kaitse aluseks oleva avaliku huvi laadi ja tähtsust, kohustab direktiiv – nagu ilmneb selle artikli 7 lõikest 1 – liikmesriike sätestama piisavad ja tõhusad vahendid, „et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad“. Kui siseriiklik kohus võiks muuta sellistes lepingutes sisalduvate ebaõiglaste tingimuste sisu, võib see kahjustada direktiivi artikli 7 pikaajalist eesmärki, kuna see nõrgendaks hoiatavat mõju, mida avaldatakse müüjatele või teenuste osutajatele pelgalt sellega, et tarbija suhtes ei kohaldata ebaõiglasi tingimusi (eespool viidatud kohtuotsus Banco Español de Crédito, punktid 66–69).“

294

(295)  Euroopa Kohus kinnitas seda liidetud kohtuasjades C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 55: „Kui lepingu lõpetamise alus, mis teeb põhikohtuasjas kõne all olevad lepingutingimused ebaõiglaseks, lihtsalt tühistataks, viiks see käesolevas asjas lõppkokkuvõttes selleni, et nende tingimuste sisulise mõjutamise tõttu muudetakse nende olemust. Järelikult ei saa lubada nende lepingutingimuste osaliselt kehtima jätmist, sest see kahjustaks otseselt käesoleva kohtuotsuse eelmises punktis mainitud hoiatavat mõju.“

295

(296)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai ja kohtuasi C-186/16: Andriciuc (artikli 4 lõike 2 kohta).

296

(297)  Kohtuasi C-472/11: Invitel ja kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb.

297

(298)  Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés, eelkõige punktid 76 ja 77.

298

(299)  Liidetud kohtuasjas C-70/17 ja C-179/17 (Abanca Corporación Bancaria ja Bankia) Euroopa Kohus konkreetselt selle küsimuse kohta selgitavaid märkusi ei esitanud, kuigi kohtuasjas C-70/17 oli Hispaania ülemkohus sellele doktriinile konkreetselt viidanud.

299

(300)  Seda tuntakse Saksa õiguskirjanduses ja kohtupraktikas ka mõiste all „geltungserhaltende Reduktion“.

300

(301)  Jagu 5.4.

301

(302)  Kohtuasi C-452/18: Ibercaja (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus).

302

(303)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés jne.

303

(304)  Euroopa Kohus sedastas kohtuasjas C-618/10: Banco Español de Crédito tehtud otsuse punktis 65 ja kohtuasjas C-488/11: Asbeek Brusse tehtud otsuse punktis 57, et „[see] leping [peab] põhimõtteliselt kehtima jääma ilma ühegi muudatuseta, välja arvatud see, mis tuleneb ebaõiglaste tingimuste kõrvaldamisest, kui siseriiklike õigusnormide kohaselt on lepingu selline püsimajäämine õiguslikult võimalik.“

304

„[see] leping [peab] põhimõtteliselt kehtima jääma ilma ühegi muudatuseta, välja arvatud see, mis tuleneb ebaõiglaste tingimuste kõrvaldamisest, kui siseriiklike õigusnormide kohaselt on lepingu selline püsimajäämine õiguslikult

(305)  Kohtuasjad C-453/10: Pereničová ja Perenič (punkt 32), kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 51.

305

(306)  Kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 52.

306

(307)  Kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punktid 35 ja 37.

307

(308)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai.

308

(309)  Kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, punkt 31, kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 51, kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 82, ja kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 40.

309

(310)  Kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič, punkt 35.

310

(311)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 80 ja 81.

311

(312)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 83.

312

(313)  Euroopa Kohus kinnitas kohtuasjas C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punkt 85, esitatud põhimõtteid liidetud kohtuasjades C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13: Unicaja Banco y Caixabank, punkt 33, liidetud kohtuasjades C-94/17 ja C-96/16: Banco Santander Escobedo Cortés, punkt 74, ja liidetud kohtuasjades C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punktid 56–63.

313

(314)  Euroopa Kohus rõhutas, et tagajärjed peavad olema tarbijate jaoks „eriti kahjulikud“, mistõttu neid seeläbi „karistatakse“, kohtuasjades C-118/17: Dunai, punkt 54, C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander ja Escobedo Cortés, punkt 74, C-51/17: OTP Bank ja OTP Faktoring, punkt 61, või et see on „vastuolus tarbija huvidega“, kohtuasjas Dunai, punkt 55.

314

(315)  Liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punktid 61 ja 62.

315

(316)  Kohtuasi C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai, punktid 80–81; kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 26; kohtuasi C-280/13: Barclays Bank, punktid 31 ja 42; kohtuasi C-7/16: Banco Popular Español ja PL Salvador, punkt 21; kohtuasi C-446/17: Woonhaven Antwerpen BV CVBA vs. Berkani ja Hajji, punkt 25.

316

vs.

(317)  Kohtuasi C-260/18: Dziubak (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus). Selles asjas käsitletakse muu hulgas tagajärgi, mis tulenevad sellise lepingutingimuse võimalikust tühisusest, millega määratakse kindlaks valuutavahetusmehhanism välisvaluutapõhise laenu puhul.

317

(318)  14. mai 2019. aasta ettepanekus kohtuasjas C-260/18: Dziubak leiab kohtujurist Pitruzzella, et dispositiivse õigusnormi mõistet tuleb tõlgendada kitsalt, st et seda kohaldatakse üksnes nende sätete suhtes, millega võib ebaõiglase lepingutingimuse asendada, ilma et kohus peaks „loominguliselt“ sekkuma, võttes arvesse, et niisugune „loomingulisus“ võrduks tema arvates ebaõiglaste lepingutingimuste muutmisega, punktid 77–79.

318

(319)  Liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 59.

319

(320)  Kohtuasi C-126/18: Gómez del Moral Guasch (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus), kus käsitletakse hüpoteegi tagatisel sõlmitud laenulepingus laenu intressimäära indeksile tehtud viite võimalikku tühisust. Kui see lepingutingimus oleks ebaõiglane, siis kokkulepe kohaldatava intressimäära kohaldamise kohta puuduks.

320

(321)  Kohtujurist Pitruzzella 14. mai 2019. aasta ettepanek kohtuasjas C-260/18: Dziubak, punkt 60. Seda tuleb eristada lepingutingimuse ebaõigluse hindamisest vastavalt artikli 3 lõikele 1, mille puhul võetakse arvesse lepingu sõlmimise asjaolusid.

321

(322)  Kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 55.

322

(323)  Kohtuasi C-118/17: Dunai, punktid 51–55.

323

(324)  Kohtuasjas C-118/17: Dunai tehtud otsuse punktide 53–-55 põhjal näib tarbija huvi lepingu tühisuse vastu kattuvat tarbija nõudmistega. 14. mai 2019. aasta ettepanekus kohtuasjas C-260/18: Dziubak, punkt 67, leiab kohtujurist Pitruzzella, et tarbija tahe on määrava tähtsusega. Liidetud kohtuasjades C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria, punktid 61 ja 62, viitab Euroopa Kohus liikmesriigi kohtu antavale hinnangule kohaldatava siseriikliku õiguse alusel, kuid ei välista, et liikmesriigi kohus võib pöörduda selles küsimuses tarbija poole.

324

(325)  Vt allpool jagu 4.3.3.

325

(326)  Liidetud kohtuasjad C-94/17 ja C-96/16: Banco Santander Escobedo Cortés.

326

(327)  Vt ka allpool jagusid 5.5.1 ja 5.5.5

327

(328)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM. Vt kinnitust sellele näiteks kohtuasjas C-472/11: Banif Plus Bank, punktid 27 ja 35, ning liidetud kohtuasjades C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 63.

328

(329)  Liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 63.

329

(330)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 62 ja 63, siin tsiteeritud, kohtuasi C-483/16: Sziber (punkt 53).

330

(331)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 67–69.

331

(332)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 70–71. Euroopa Kohus teeb selget vahet sellisel ajalisel piiramisel ja siseriiklikus õiguses menetluse algatamiseks ettenähtud mõistlikul aegumistähtajal.

332

(333)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo. Viidatud lõik on kohtuotsuse resolutsioonist.

333

(334)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 70, kus viidatakse kohtuasjale 309/85: Barra jt, punkt 13.

334

(335)  Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 58 viidetega varasemale kohtupraktikale.

335

(336)  Kohtuasi C-92/11: RWE Vertrieb, punkt 59 viidetega varasemale kohtupraktikale.

336

(337)  Nt liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 53–56.

337

(338)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 59. Euroopa Kohus on samuti selgitanud, et tõhusa kohtuliku kaitse põhimõte on ELi õiguse üldpõhimõte, mis tuleneb liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest ja mis on sätestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklites 6 ja 13 ning mida on kinnitatud harta artiklis 47; liidetud kohtuasjad C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08: Alassini, punkt 61.

338

(339)  Nt kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punkt 40, liidetud kohtuasjad C-240/98–244/98: Océano Grupo Editorial, kohtuasi C-168/05: Mostaza Claro, kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones. Hiljuti, kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing ja kohtuasi C-453/10: Pereničová ja Perenič.

339

(340)  Liidetud kohtuasjad C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08: Alassini, punkt 61.

340

(341)  Liidetud kohtuasjad C-430/93 ja C-431/93: Van Schijndel; kohtuasi C-432/05: Unibet (London) Ltd. ja Unibet (International) Ltd.; kohtuasi C-126/97: Eco-Swiss China Time Ltd.; kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punkt 40.

341

(342)  Liidetud kohtuasjad C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08: Alassini, punkt 49.

342

(343)  Kohtuasi C-377/14: Pereničová ja Perenič, punkt 48, kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punkt 40, kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika.

343

(344)  Kohtuasi C-567/13: Nóra Baczó, punktid 42–47.

344

(345)  Mõlemat mõistet on Euroopa Kohtu praktikas kasutatud.

345

(346)  Kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punkt 40, kohtuasi C-196/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika.

346

(347)  Liidetud kohtuasjad C-430/93 ja C-431/93: Van Schijndel, punkt 17.

347

(348)  Euroopa Kohus kohaldab ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohase kaitse tõhusust kui menetluslike piirangute hindamiseks vajalikku standardnõuet ja positiivset nõuet, mis on eelkõige omal algatusel tehtava kontrolli alus, nt kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 44, kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punkt 4. Vt ka kohtuasjas C-497/13: Froukje Faber tehtud otsuse punktid 42–47, milles käsitletakse direktiivi 1999/44/EÜ tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta (ELT L 171, 7.7.1999, lk 12).

348

tõhusust

(349)  Nt kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska.

349

(350)  Nt kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska.

350

(351)  Nt kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones; kohtuasi C-76/10: Pohotovost' ja kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse.

351

(352)  Näiteks kohtuasjas C-176/17: Profi Credit Polska viitab Euroopa Kohtu artikli 7 lõikele 1, samas kui kohtuasjas C-618/10: Banco Español de Crédito tugineb ta tõhususele.

352

(353)  Kohtuasi C-32/12: Duarte Hueros, C-497/13 Froukje Faber; mõlemas kohtuasjas käsitleti direktiivi 1999/44/EÜ tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta (EÜT L 171, 7.7.1999, lk 12).

353

(354)  Kohtuasjad C-488/11: Asbeek Brusse ja C-397/11: Erika Jőrös.

354

(355)  Kus kostja ei ilmunud kohtusse; kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punktid 24–37.

355

(356)  Kohtuasi C-168/05: Mostaza Claro.

356

(357)  Kohtuasjad C-168/05: Mostaza Claro, C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, C-76/10: Pohotovosť ja C-168/15: Tomášová.

357

(358)  Kohtuasi C-472/10: Invitel.

358

(359)  Kohtuasjad C-243/08: Pannon GSM, C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, C-618/10: Banco Español de Crédito, C-49/14: Finanmadrid; kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska; kohtuasi C-632/17: PKO.

359

(360)  Nt kohtuasi C-415/11: Mohammed Aziz; kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo; kohtuasi C-32/14: Erste Bank Hungary; kohtuasi C-421/14: Banco Primus, jne.

360

(361)  Kohtuasi C-34/13: Kušionová.

361

(362)  Kohtuasi C-377/14: Radlinger Radlingerová.

362

(363)  ELT L 399, 30.12.2006, lk 1.

363

(364)  Liidetud kohtuasjad C-453/18 ja C-494/18: Bondora (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus).

364

(365)  Sealhulgas juhul, kui tarbija pidi kasutama õiguskaitsevahendeid müüja või teenuse osutaja täitmistaotluse vastu.

365

(366)  Nt kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 55, kohtuasi C-415/11: Aziz, kohtuasi C-76/10: Pohotovost' ja kohtuasi C-77/14: Radlinger Radlingerová, punkt 50.

366

(367)  Kohtuasi C-77/14: Radlinger Radlingerová, punkt 50. Euroopa Kohus viitab varasemale otsusele kohtuasjas C-34/13: Kušionová, punktid 52 ja 53 ning nendes viidatud edasine kohtupraktika.

367

(368)  Või artikli 7 lõike 1 alusel.

368

(369)  Viidatud lõigud on kohtuasjas C-49/14: Finanmadrid tehtud otsusest, punktid 43 ja 44. Sama sõnastust on kasutatud näiteks kohtuasjades C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 49, C-415/11: Mohammed Aziz, punkt 5, C-8/14: BBVA, punkt 26, C-377/14: Radlinger Radlingerová, punktid 50, 54 ja 55.

369

(370)  Kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, kohtuasi C-632/17: PKO ja kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko.

370

(371)  Kohtuasjad C-415/11: Aziz ja C-32/14: ERSTE Bank Hungary.

371

(372)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 74, milles viidatakse varasemale kohtupraktikale. Vt ka kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 64.

372

(373)  Kohtuasi C-119/15: Biuro Podróży „Partner“.

373

(374)  Kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo, punktid 44–51.

374

(375)  Kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo, punkt 36.

375

(376)  Kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo, punktid 44–51.

376

(377)  Ex officio põhimõtte üksikasjalikum mõju on esitatud järgmistes alajagudes.

377

Ex officio

(378)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM (resolutsioon). Varasema kohtupraktika kohaselt, alates liidetud kohtuasjadest C-240/98–244/98: Océano Grupo Editorial, mida kinnitati mitmes hilisemas otsuses, nõudis Euroopa Kohus, et liikmesriikide kohtutel peab olema pädevus uurida ebaõiglasi lepingutingimusi omal algatusel. Seda Euroopa Kohtu praktika arengut on selgitatud kohtuasjas C-168/15: Milena Tomášová, punktid 28–31.

378

pädevus

(379)  Nt kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 43, siin tsiteeritud.

379

(380)  Viited kohtuasjadele C-415/11: Aziz, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika, ning C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punkt 58.

380

(381)  Kohtuasi C-168/05: Barclays Bank Mostaza Claro, punktid 27 ja 28; kohtuasi C-473/00: Cofidis, punkt 32; kohtuasi C-240/98: Océano Grupo Editorial, punkt 28.

381

(382)  Kohtuasi C-397/11: Erika Jőrös, punktid 30, 35 ja 36.

382

(383)  Ülevaade tsiviilkohtumenetluste juhtpõhimõtete kohta liikmesriikides, sealhulgas nende mõju kohta tarbijaasjadele, on esitatud hindamisuuringus riikide menetlusõiguste ja -tavade kohta seoses nende mõjuga kohtuotsuste vabale liikumisele ning tarbijate ELi tarbijakaitseõiguse kohase menetlusliku kaitse võrdväärsusele ja tõhususele (3. peatükk), JUST/2014/RCON/PR/CIVI/0082 – 2. osa, mis käsitleb tarbijate menetluslikku kaitset.

383

(384)  Vt ka kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, punkt 38.

384

(385)  Kohtunike aktiivsem roll võib sõltuda ka niisugustest teguritest nagu see, kas üks menetlusosaline on nõrgem pool, nt tarbija, või see, kas menetlusosaline on esindatud, eelkõige advokaadi poolt.

385

(386)  Kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punkt 47. Vt ka kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punkt 56; kohtuasi C-415/11: Aziz, punkt 47. kohtuasi C-472/11: Banif Plus Bank, punkt 24.

386

(387)  Kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punktid 41–46. Kõnealusel juhul ei osalenud tarbija kaupleja poolt tema suhtes algatatud vahekohtumenetluses ega esitanud kahe kuu jooksul hagi vahekohtu otsuse tühistamiseks. Siiski leidis Euroopa Kohus selles juhtumis, et liikmesriigi kohtul on kohustus hinnata, kas vahekohtu otsus on võrdväärsuse põhimõtte alusel ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga kooskõlas.

387

(388)  Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punkt 63.

388

(389)  Võrdväärsuse põhimõttel põhinevaid ex officio kohustusi on selgitatud näiteks liidetud kohtuasjades C-430/93 ja C-431/93: van Schijndel ja van Veen, punktid 13 ja 14 viitega varasemale kohtupraktikale:

389

ex officio

| „13 | Kui siseriiklikel kohtutel on kohustus tõstatada õigusküsimus siseriiklike siduvate õigusnormide alusel, mida pooled ei ole esile toonud, kehtib selline kohustus ka juhul, kui tegemist on ühenduse siduvate õigusnormidega (vt eelkõige otsus kohtuasjas 33/76: Rewe vs. Landwirtschaftskammer für das Saarland, punkt 5). |
| --- | --- |

„13

Kui siseriiklikel kohtutel on kohustus tõstatada õigusküsimus siseriiklike siduvate õigusnormide alusel, mida pooled ei ole esile toonud, kehtib selline kohustus ka juhul, kui tegemist on ühenduse siduvate õigusnormidega (vt eelkõige otsus kohtuasjas 33/76: Rewe vs. Landwirtschaftskammer für das Saarland, punkt 5).

vs.

| 14 | Sama põhimõte kehtib, kui siseriiklikus õiguses on antud kohtule kaalutlusõigus kohaldada omal algatusel siduvaid õigusnorme. Vastavalt aluslepingu artiklis 5 sätestatud koostööpõhimõttele on liikmesriikide kohtute ülesanne tagada isikutele ühenduse õiguse vahetust õigusmõjust tulenevate õiguste kaitsmise (vt eelkõige otsus kohtuasjas C-213/89: Factortame jt, punkt 19).“ |
| --- | --- |

14

Sama põhimõte kehtib, kui siseriiklikus õiguses on antud kohtule kaalutlusõigus kohaldada omal algatusel siduvaid õigusnorme. Vastavalt aluslepingu artiklis 5 sätestatud koostööpõhimõttele on liikmesriikide kohtute ülesanne tagada isikutele ühenduse õiguse vahetust õigusmõjust tulenevate õiguste kaitsmise (vt eelkõige otsus kohtuasjas C-213/89: Factortame jt, punkt 19).“

(390)  Nt kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punktid 44–46, siin tsiteeritud. Selles otsuses viitas Euroopa Kohus kohtuasjadele C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punktid 52 ja 54, ja C-76/10: Pohotovost', punkt 5.

390

(391)  Kohtuasi C-76/10: Pohotovosť.

391

(392)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote.

392

(393)  Kohtuasi C-76/10: Pohotovosť.

393

(394)  Vt eelkõige kohtumääruse punkt 51.

394

(395)  Vt eelkõige kohtumääruse punkt 53.

395

(396)  Kohtuasi C-147/16: Karel de Grote, punktid 24–37.

396

(397)  Kohtuasi C-397/11: Erika Jőrös, punktid 30, 35, 36 ja 38; kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 45.

397

(398)  Nt kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, kohtuasi C-76/10: Pohotovost' ja kohtuasi C-49/14: Finanmadrid.

398

(399)  Vt võimalike õiguslike kohanduste kohta jagu 5.6.

399

(400)  Otsus kohtuasjas C-448/17: EOS KSI Slovensko, resolutsiooni punkt 1.

400

(401)  Kohtuasi C-632/17: PKO (punkt 43) ja kohtuasi C-567/13 Nóra Baczó, punktid 52 ja 59, on näited selle kohta, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõike 1 ja harta artikli 47 kohast õigust tõhusale õiguskaitsevahendile tuleb hinnata samade kriteeriumide alusel kui tõhususe põhimõtet.

401

tõhususe

(402)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, eelkõige punktid 52–54, kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punktid 61–72.

402

(403)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 69. Veel on neid käsitletud kohtuotsuses C-49/14: Finanmadrid, punkt 52, kohtuotsuses C-122/14: Aktiv Kapital Portfolio, punkt 37, ja kohtuotsuses C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 54.

403

(404)  Nt kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punktid 43 ja 44, viitega muu hulgas kohtuasjale C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 49, ja kohtuasjale C-413/12 Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León, punkt 34, ja kohtuasjale C-470/12: Pohotovosť, punkt 51.

404

(405)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punktid 44, 61–64 ja 71; kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punktid 45 ja 46; kohtuasi C-122/14: Aktiv Kapital Portfolio, punkt 30; kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, punktid 45, 46 ja 49; ja kohtuasi C-632/17: PKO, punkt 49. Kõigis neis kohtuasjades käsitleti maksekäsumenetlusi ja need põhinevad kohtuasjal C-618/10: Banco Español de Crédito.

405

(406)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 44.

406

(407)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 57, kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 44 ja kohtuasi C-632/17, PKO, punkt 49.

407

(408)  Kohtuasi C-49/14: Finanmadrid. Oma ettepanekus viitas AG Sznar ex officio kontrollile täitmise etapis kui viimasele võimalusele.

408

ex officio

(409)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, resolutsiooni punkt 2 ja punkt 52. Kuigi see kohtuasi puudutab hüpoteegiga tagatud nõuete täitmist, tuleb sama loogikat kohaldada ka muud liiki menetluste suhtes. Seadusjõu normide hindamist tõhususe põhimõtte alusel, sealhulgas seoses ex officio kontrolliga, on eraldi käsitletud jaos 5.4.2, kus muu hulgas on tsiteeritud kohtuasjas Banco Primeme tehtud otsuse punkti 52.

409

ex officio

(410)  Kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, eelkõige punktid 49–54.

410

(411)  Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punkt 65 ja resolutsioon.

411

(412)  Kohtuasi C-415/11: Aziz, resolutsiooni punkt 1 ja punktid 43–64.

412

(413)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 55; kohtuasi C-415/11: Aziz; kohtuasi C-76/10: Pohotovost' ja kohtuasi C-77/14: Radlinger Radlingerová, punkt 50.

413

(414)  Nt kohtuasi C-76/10: Pohotovost' ja kohtuasi C-168/15: Milena Tomášová.

414

(415)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punktid 67 ja 68.

415

(416)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 52.

416

(417)  Näiteks kui tarbija peab vaidlustatud akti, näiteks kohtumääruse kohta kohe esitama vastuväite, ning esitama asjaolud ja tõendid, kohtuasi C-176/17: profi Credit Polska, punktid 65 ja 66.

417

(418)  See võib olla vaieldav näiteks seoses aegumistähtaegadega.

418

(419)  Kohtuasi C-632/17: PKO, punkt 45.

419

(420)  ELT L 351, 20.12.2012, lk 1; selle määrusega tunnistati kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 44/2001 EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1).

420

(421)  Määruse (EL) nr 1215/2012 (ELT L 351, 20.12.2012, lk 1) artikli 17 lõike 3 kohaselt ei kohaldata neid norme transpordilepingute suhtes, välja arvatud lepingud, mille alusel osutatakse summaarhinna eest kombineeritud veo- ja majutusteenust. Lisaks on määruse (EL) nr 1215/2012 artiklite 19 ja 25 alusel lubatud teatavatel juhtudel teha kohtualluvuse normidest erandeid. Euroopa Kohtul on palutud esitada selle kohta tõlgendus kohtuasjas C-629/18: EN, FM, GL vs. Ryanair (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus).

421

vs.

(422)  Näiteks andes müüjale või teenuse osutajale võimaluse pöörduda tarbija vastu kohtusse, mis ei ole tema elukohajärgne kohus.

422

(423)  Liidetud kohtuasjades C-240/98 kuni C-244/98: Océano Grupo Editorial (punkt 21) leidis Euroopa Kohus, et sellised kohtualluvuse kokkulepped eraldi kokku leppimata lepingutingimustes vastavad kõikidele kriteeriumidele, mille alusel tuleb lepingutingimusi ebaõiglaste lepingutingimust direktiivi tähenduses ebaõiglaseks pidada.

423

(424)  Kohtuasi C-266/18: Aqua Med (punkt 54), kohtuasi C-567/13: Baczó ja Vizsnyiczai, punktid 49–59.

424

(425)  Kohtuasi C-567/13: Baczó ja Vizsnyiczai, punktid 52–59).

425

(426)  Kohtuasi C-413/12: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León.

426

(427)  Kohtuasi 33/76: Rewe-Zentralfinanz ja Rewe-Zentral, punkt 5; kohtuasi C-261/95: Palmisani, punkt 28; ja kohtuasi C-2/06: Kempter, punkt 58; kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciaciones, punkt 41.

427

(428)  Kohtuasi C-255/00: Grundig Italiana, punkt 34; kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciaciones, punkt 41.

428

(429)  Kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciaciones, punktid 44–46.

429

(430)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, eelkõige punktid 52–54.

430

(431)  Kohtuasi C-34/13: Kušionová, eelkõige punkt 55.

431

(432)  Kehtestati Euroopa Kohtu poolt kohtuasjas C-415/11: Aziz tehtud otsuse tulemusel.

432

(433)  Kohtuasi C-8/14: BBVA.

433

(434)  Kohtuasi C-8/14: BBVA, punktid 30 ja 31.

434

(435)  Kohtuasi C-8/14: BBVA, punktid 33–42 ja resolutsioon. Tähtaeg algas päevast, mis järgneb uue seaduse avaldamisele ametlikus väljaandes.

435

ametlikus väljaandes

(436)  Kohtuasi C-8/14: BBVA, punktid 40 ja 41.

436

(437)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, eelkõige punktid 65, 66 ja 70. Selles juhtumis oli vaatluse all veksli alusel tehtud maksekäsu menetlust. Vt ka kohtuasi C-632/17: PKO (üldise maksekäsumenetluse kohta).

437

(438)  Kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, eelkõige punktid 51–53.

438

(439)  Kohtuasjas C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punkt 45 käsitleti vahekohtu otsuse kättetoimetamist.

439

(440)  Kohtuasi C-567/13: Nóra Baczó, punkt 55.

440

(441)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, eelkõige punktid 52–54.

441

(442)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, eelkõige punktid 67 ja 68.

442

(443)  Nt kohtuasi C-176/17: profi Credit Polska ja kohtuasi C-632/17: PKO.

443

(444)  Kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko.

444

(445)  Nt kohtuasi C-415/11: Aziz, kohtuasi C-34/13: Kušionová, kohtuasi C-280/13: Barclays Bank ja kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary. Euroopa Kohus esitas üldised seisukohad selle kohta, et liikmesriikide kohtutel peaks olema võimalus kohaldada ajutisi meetmeid ELi õigusega ette nähtud õiguste kaitset käsitlevate kohtuotsuste täieliku toime tagamiseks, kohtuasjas C-213/89: Factortame jt, punkt 21, kohtuasjas C-226/99: Siples, punkt 19, ja kohtuasjas C-432/05: Unibet, punkt 67.

445

(446)  Nt kohtuasi C-34/13: Kušionová, punktid 63–66 viitega muu hulgas Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikale ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklile 7, mis hõlmab õigust eluasemele.

446

(447)  Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punktid 44 ja 45.

447

(448)  Viited kohtuasjadele C 415/11: Aziz (punkt 64) ja C-280/13: Barclays Bank, punkt 36.

448

(449)  Liidetud kohtuasjad C 537/12 ja C 116/13: Banco Popular Español ja Banco de Valencia, punkt 60, ja kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 28.

449

(450)  Liidetud kohtuasjad C-568/14 kuni C-570/14: Ismael Fernández Oliva. Selles juhtumis käsitleti ajutiste meetmete kohaldamise võimalust individuaalses menetluses, kui kollektiivhagi menetlemine on pooleli.

450

(451)  Euroopa Kohus nägi selle nõude ette seoses hüvitisnõuetega, mis põhinesid ebaõiglastel lepingutingimustel, ja paralleelsete kollektiivsete menetlustega, mis viisid individuaalse menetluse peatamiseni. Liidetud kohtuasjad C-568/14–C-570/14: Ismael Fernández Oliva, punktid 32–37. Arvestatav oht tulenes asjaolust, et võttes arvesse siseriikliku menetluse käiku ja keerukusi, ei pruukinud tarbijad olla teadlikud oma õigustest või nad ei tarvitsenud osata nende õiguste ulatust hinnata. Kuna see kajastab üldpõhimõtet, siis tundub, et see nõue on kohaldatav ka muudes menetluslikes olukordades.

451

(452)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 54.

452

(453)  See tuleneb juba valemist, mille alusel Euroopa Kohus määratleb arvestatavat ohtu. Lisaks võib teadmatus tarbija õigustest või menetluslikest õigustest ja nende ulatusest iseenesest põhjendada ex officio sekkumist. Euroopa Kohus kinnitas seda liidetud kohtuasjades C 568/14–C 570/14 Ismael Fernández Oliva (punkt 33), kus ta märkis, et „[...], arvestades põhikohtuasjas toimuva menetluse käiku ja keerukusi [...], esineb arvestatav risk, et kuna puudutatud tarbija ei tunne oma õigusi või ei adu nende ulatust, ei esita ta taotlust esialgse õiguskaitse meetmete kohaldamiseks, ja seda vaatamata tõsiasjale, et siseriiklikus õiguses sätestatud nõuded esialgse õiguskaitse kohaldamiseks võivad olla täidetud.“

453

(454)  Kohtuasi C-8/14: BBVA, punktid 36–40.

454

(455)  Euroopa Kohus analüüsis kohtuasjas C-8/14: BBVA (punktid 33–42) üsnagi konkreetset olukorda.

455

(456)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punktid 68–70.

456

(457)  Liidetud kohtuasjad C-537/12 ja C-116/13: Banco Popular Español ja Banco de Valencia, punkt 60, ja kohtuasi C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García, punkt 28.

457

(458)  Kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciaciones, punkt 41.

458

(459)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punktid 44, 61–64 ja 71; kohtuasi C-49/14: Finanmadrid, punktid 45 ja 46; kohtuasi C-122/14: Aktiv Kapital Portfolio, punkt 30; kohtuasi C-448/17: EOS KSI Slovensko, punktid 45, 46 ja 49; ja kohtuasi C-632/17: PKO, punkt 49. Kõigis neis kohtuasjades käsitleti maksekäsumenetlusi ja need põhinevad kohtuasjal C-618/10: Banco Español de Crédito.

459

(460)  Nt kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 52, siin tsiteeritud. Kõnealusel juhul viidi esimene kontroll läbi ex officio, kuid see reegel peab kehtima samamoodi, kui esimene kontroll tehakse tarbija soovil.

460

ex officio

(461)  Viide kohtuasjale C-415/11: Aziz, punkt 60.

461

(462)  Kohtuasi C-421/14: Banco Primus, punkt 47 viitega kohtuasjale C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, punkt 53, kohtuasi C-76/10: Pohotovosť.

462

(463)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 69. Kõnealuse juhtumi puhul ei näinud Hispaania õigusnormid siiski ette selliste nõuete aegumistähtaega.

463

(464)  Kohtuasjad C-698/18: SC Raiffeisen Bank SA ja C-699/18: BRD Groupe Société Générale SA (31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolev menetlus).

464

(465)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 75.

465

(466)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 70, milles viidatakse varasemale kohtupraktikale muudes õigusvaldkondades.

466

(467)  Vt jagu 4.4 tsitaadiga liidetud kohtuasjades C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo tehtud otsuse resolutsioonist.

467

(468)  Kohtuasi C-473/00: Cofidis, punkt 38.

468

(469)  Kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, resolutsiooni punkt 1 ja punktid 46–48; kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, resolutsiooni punkt 3 ja punktid 45–51; kohtuasi C-397/11: Erika Jőrös.

469

(470)  Kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 49; kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 63; kohtuasi C-472/11: Banif Plus Bank, punkt 27. Vt ka jaod 5.5.1 ja 5.5.5.

470

(471)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM, resolutsiooni punkt 2.

471

(472)  Viide kohtuasjale C-397/11: Erika Jőrös, punkt 42.

472

(473)  Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo, punkt 59.

473

(474)  Vt liidetud kohtuasjad C-568/14–C-570/14: Ismael Fernández Oliva.

474

(475)  See on oluline nii tarbijate kui ka müüjate ja teenuse osutajate jaoks, nagu tuleneb näiteks kohtuotsustest C-243/08: Pannon GSM, C-472/11: Banif Plus Bank, punktid 29–35, C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 52 ja C-119/15: Biuro podróży „Partner“, punktid 22–47. Vt ka jagu 5.5.4.

475

(476)  Kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punkt 49 jj.

476

Mis puutub arvessevõetavatesse sisulistesse kriteeriumidesse, vt 3. jagu.

(477)  Kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punktid 49–51. Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalaga seotud küsimuste kohta vt jagu 1.2.

477

(478)  Kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, resolutsiooni punkt 1 ja punktid 46–48. See otsus puudutab direktiivi 1999/44/EÜ (ELT L 171, 7.7.1999, lk 12), kuid seda kohaldatakse mutatis mutandis ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi suhtes. Selleks et teha kindlaks, kas kõnealused tingimused kuuluvad ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisalasse, peavad kohtud tingimata uurima, kas leping on sõlmitud müüja või teenuse osutaja või tarbija vahel.

478

mutatis mutandis

(479)  Kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punktid 49–51. Kohtud peavad arvesse võtma, et ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 lõige 2 sisaldab tõendamiskohustust käsitlevat erinormi küsimuses, kas eelnevalt sõnastatud lepingutingimuses lepiti eraldi kokku või mitte.

479

(480)  Nt kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 42. „Selles kontekstis tuleb esiteks rõhutada, et vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale peab liikmesriigi kohus omal algatusel hindama, kas direktiivi 93/13 kohaldamisalasse kuuluv lepingutingimus on ebaõiglane, ja sel moel tasandama tarbija ja müüja või teenuse osutaja vahelist ebavõrdsust ning seda eeldusel, et talle on teada selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud“. Selles punktis viitab Euroopa Kohus kohtuasjadele C-377/14: Radlinger ja Radlingerová, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika, ning C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutiérrez Naranjo jt, punkt 58.

480

(481)  Kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, resolutsiooni punkt 1 ja punktid 46–48, kohtuasi C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, resolutsiooni punkt 3 ja punktid 45–51.

481

(482)  Euroopa Kohus kasutas seda mõistet kohtuasjas C-137/08: VB Pénzügyi Lízing (punkt 56), ja kinnitas seda kohtuasjas C-472/11, punkt 24, siin tsiteeritud.

482

(483)  Viited kohtuasjale C-137/08: VB Pénzügyi Lízing, punkt 56, ja kohtuasjale C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 44.

483

(484)  Kohtuasi C-497/13: Froukje Faber, eelkõige punktid 44 ja 46. Tsitaat on punktist 46. Kuigi antud juhtumis käsitleti direktiivi 1999/44/EÜ (ELT L 171, 7.7.1999, lk 12), oli selles arutusel tarbijalepinguõiguse horisontaalne küsimus, ja seda kohaldatakse mutatis mutandis tarbija staatuse suhtes ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi alusel.

484

mutatis mutandis

(485)  Sellega seoses peavad nad arvesse võtma artikli 3 lõike 2 tõendamiskohustust käsitlevaid sätteid. Vt jagu 1.2.2.1. Kui konkreetses liikmesriigis kohaldatakse ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi üle võtvaid sätteid ka nende lepingutingimuste suhtes, milles lepiti eraldi kokku, ei ole see hinnang muidugi vajalik.

485

(486)  Jagu 3.3.1., kohtuasi C-186/16: Andriciuc, punkt 43, kohtuasi C-119/17: Lupean, punkt 23.

486

(487)  Kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito.

487

(488)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska ja kohtuasi C-632/17: PKO.

488

(489)  Kohtuasi C-632/17: PKO, punkt 38: „[...] niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei ole liikmesriigi kohtul võimalik hinnata lepingutingimuse võimalikku ebaõiglast olemust, kuna ta ei tea kõiki selleks vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid“. Euroopa Kohus viitab samale otsusele kohtuasjas C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 47.

489

„[...] niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei ole liikmesriigi kohtul võimalik hinnata lepingutingimuse võimalikku ebaõiglast olemust, kuna ta ei tea kõiki selleks vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid“.

(490)  Kohtuasjad C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 57, C-49/14: Finanmadrid, punkt 36. Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punkt 43. Muudel juhtudel, näiteks kohtuasjas C-488/11 Asbeek Brusse (punkt 40), kasutas Euroopa Kohus sõnastust „niipea, kui tema käsutuses on selleks vajalikud õiguslikud ja faktilised asjaolud“.

490

niipea

(491)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska ja kohtuasi C-632/17: PKO.

491

(492)  Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punktid 69 ja 70. Kohtuasi C-632/17: PKO, punktid 45–49.

492

(493)  Kohtuasi C-632/17: PKO, punktid 37 ja 38. Kohtuasi C-176/17: Profi Credit Polska, punkt 47.

493

(494)  Kohtuasi C-632/17: PKO, punkt 49, mida on siin tsiteeritud ja mis sisaldab viidet varasemale otsusele kohtuasjas C 176/17: Profi Credit Polska, punkt 71.

494

(495)  Kohtuasi C-472/11: Banif Plus Bank, punktid 29–35; kohtuasi C-488/11, Asbeek Brusse punkt 52: „[...] peab meenutama, et võistlevuse põhimõttest tuleneb omal algatusel lepingutingimuse ebaõigluse tuvastanud siseriiklikule kohtule üldjuhul kohustus sellest vaidluse pooli teavitada ning anda neile võimalus selle üle siseriiklikes menetlusnormides ettenähtud korras võistlevalt vaielda (eespool viidatud kohtuotsus Banif Plus Bank, punktid 31 ja 36).“

495

Banif Plus Bank

(496)  Kohtuasi C-243/08: Pannon GSM. Vt ka kohtuasi C-488/11: Asbeek Brusse, punkt 49; kohtuasi C-618/10: Banco Español de Crédito, punkt 63; kohtuasi C-472/11: Banif Plus Bank, punkt 27; liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria ja Bankia, punkt 63.

496

(497)  See on liidu õiguse üldpõhimõte, mida Euroopa Kohus kinnitas kohtuasjas C-397/11: Erika Jőrös, punkt 32.

497

(498)  Vt jaod 2.2 ja 5.2, samuti kohtuasi C-118/17: Dunai, punkt 61.

498

(499)  Jagu 5.3.1.

499

(500)  Kohtuasi C-168/15: Milena Tomášová.

500

(501)  Kohtuasi C-125/04: Denuit. Vt ka kohtuasi C-503/15: Margarit Panicello seoses Secretario Judicial'i (kohtusekretäri) ees toimuvas menetluses maksmata advokaaditasu nõudega.

501

(502)  Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punktid 47–49.

502

(503)  Kohtuasi C-32/14: ERSTE Bank Hungary, punktid 55–58.

503

(504)  See tuleneb näiteks kohtuasjast C-32/14: ERSTE Bank Hungary, eelkõige punkt 59 ja kohtuasjast C-448/17: EOS KSI Slovensko, punktid 44–54.

504

(505)  Kohtuasi C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones, kohtuasi C-76/10: Pohotovost.

505

(506)  Selleks et välja selgitada, kas tarbijad on tõhusalt kaitstud, tuleks kaaluda tagatisi kogu menetluse jooksul, sh vaidluse vahekohtusse esitamise nõusolekule seatud nõudeid, vahekohtumenetluse menetluslikke tagatisi, ohtu, et tarbijad ei kasuta oma piiratud teadmiste ja teabe tõttu vahekohtu otsuse suhtes vastuväiteid või kohtumenetluse etapis tagatisi, sealhulgas ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio hindamist.

506

ex officio

(507)  See tuleneb ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõikega 1, artikli 7 lõikega 1 ja tõhususe põhimõttega seotud lahenditest. Lisaks väljendab Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08: Alassini, mis on seotud direktiiviga 2002/22/EÜ (universaalteenuse direktiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51) üldpõhimõtet, et kokkuleppemenetlust reguleerivad siseriiklikud õigusaktid ei tohi takistada tarbijate ja lõppkasutajate tõhusat õiguskaitset (vt eelkõige resolutsioon ning punktid 49, 53, 54, 58, 61, 62 ja 65).

507

tõhususe

(508)  Vt ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisa punkti 1 alapunkt q ja kohtuasi C-342/13: Katalin Sebestyén, punkt 36. Kui siseriikliku õigusega on keelatud kasutada tarbijate vastu vahekohtumenetlust, on sellised klauslid asjaomaste siseriiklike sätete kohaselt niigi kehtetud.

508

(509)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta direktiivi 2013/11/EL (tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2009/22/EÜ (tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise direktiiv)) (ELT L 165, 18.6.2013, lk 63) artikkel 10: „tarbija ja kaupleja vaheline kokkulepe kaebuste esitamise kohta vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusele ei ole tarbija jaoks siduv, kui selline kokkulepe sõlmiti enne vaidluse tekkimist ning kui sellest tulenevalt jääb tarbija ilma õigusest esitada hagi vaidluse lahendamiseks kohtule.“

509

(510)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/22/EÜ tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta (ELT L 110, 1.5.2009, lk 30).

510

(511)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punkt 35.

511

(512)  Kohtuasi C-372/99: komisjon vs. Itaalia, punkt 15.

512

vs.

(513)  Kohtuasi C-470/12: Pohotovosť, punkt 54.

513

(514)  Vt jagu 5.3 – viide kohtuasjale C-448/17: EOS KSI Slovensko.

514

(515)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punktid 38–40; Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 56.

515

vs.

(516)  Kohtuasi C-472/10: Invitel, punktid 43 ja 44.

516

(517)  Kohtuasi C-119/15: Biuro podróży „Partner“, punktid 22–47.

517

(518)  Liidetud kohtuasjad C-381/14 ja C-385/14: Sales Sinués ja Drame Ba, punkt 30.

518

(519)  Kohtujurist Szpunari ettepanek liidetud kohtuasjades C-381/14 ja C-385/14: Sales Sinués ja Drame Ba, punkt 72.

519

(520)  Liidetud kohtuasjad C-381/14 ja C-385/14: Sales Sinués ja Drame Ba, punktid 39 ja 43.

520

(521)  Liidetud kohtuasjad C-568/14–C-570/14: Ismael Fernández Oliva. Vt ka jagu 5.3.2.

521

(522)  Kohtuasi C-413/12: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León, punktid 49–53.

522

(523)  Selle sätte kohaselt on ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamiseks teiste liikmesriikide tarbijakaitseühingute poolt esitatud hagi pädevad lahendama selle liikmesriigi kohtud, kus on kostja asu- või elukoht.

523

(524)  Kohtuasi C-167/00: Henkel, punkt 50 seoses 27. septembri 1968. aasta Brüsseli konventsiooni (konventsioon kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) artikli 5 lõikega 3.

524

(525)  Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) (ELT L 12, 16.1.2001, lk 1), mis tunnistati kehtetuks ja asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1215/2012 (ELT L 351, 20.12.2012, lk 1); vt kohtuasi C-548/12: Brogsitter, punkt 19; kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punkt 38.

525

vs.

(526)  Kohtuasi C-167/00: Henkel, punkt 42.

526

(527)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 864/2007 lepinguväliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta (Rooma II) (ELT L 199, 31.7.2007, lk 40).

527

(528)  Määrus (EÜ) nr 593/2008 (ELT L 177, 4.7.2008, lk 6).

528

(529)  Kohtuasi C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon, punktid 48–60.

529

vs.

---

I LISA

Teatises nimetatud kohtuasjade nimekiri

| Kohtuasja number ja nimi | Teemad | Teatise jagu |
| --- | --- | --- |
| 1976 |
| 33/76: Rewe vs. Landwirtschaftskammer für das Saarland | Eelotsusetaotlus: Bundesverwaltungsgericht – Saksamaa | 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |

Kohtuasja number ja nimi

Teemad

Teatise jagu

1976

33/76: Rewe vs. Landwirtschaftskammer für das Saarland

Eelotsusetaotlus: Bundesverwaltungsgericht – Saksamaa

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

1978

106/77: Amministrazione delle finanze dello Stato vs. Simmenthal

Ühenduse õigusega vastuolus oleva siseriikliku seaduse kohaldamata jätmine siseriikliku kohtu poolt

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

1988

309/85: Barra vs. Belgia riik

Mittediskrimineerimine – Juurdepääs muule kui ülikooliharidusele – Alusetult makstud summade tagasimaksmine

| 4.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine |
| --- | --- |

4.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

1990

C-213/89: The Queen vs. Secretary of State for Transport, ex parte Factortame

Ühenduse õigusnormidest tulenevad õigused – Kaitse siseriiklike kohtute poolt – Siseriiklike kohtute pädevus kehtestada eelotsusetaotluse korral ajutisi meetmeid

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

1995

Liidetud kohtuasjad C-430/93 ja C-431/93: Van Schijndel vs. Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten

Tööandja kogumispensioni asutuse kohtlemine ettevõtjana – Kohustuslik liikmesus tööandjapensioni skeemis – Kooskõla konkurentsieeskirjadega – Kassatsioonimenetluses esmakordselt ühenduse õiguse sättele tuginemise ning seega menetluse eseme muutmise ja asjaolude uurimise põhjustamise lubatavus

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

1997

C-261/95: Palmisani vs. INPS

Sotsiaalpoliitika – Töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral – Direktiiv 80/987/EMÜ – Liikmesriigi vastutus direktiivi ülevõtmisega hilinemise puhul – Sobiv hüvitis – Aegumistähtaeg

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

1999

C-126/97: Eco Swiss China Time Ltd vs. Benetton International NV

Konkurents – Vahekohtu poolt omal algatusel EÜ artikli 81 (endine artikkel 85) kohaldamine – Siseriikliku kohtu pädevus vahekohtu otsuseid tühistada

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

2000

Liidetud kohtuasjad C-240/98: Océano Grupo Editorial SA vs. Roció Murciano Quintero (C-240/98) ja Salvat Editores SA vs. José M. Sánchez Alcón Prades (C-241/98), José Luis Copano Badillo (C-242/98), Mohammed Berroane (C-243/98) ja Emilio Viñas Feliú (C-244/98)

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Kohtualluvuse klausel – Siseriikliku kohtu pädevus kontrollida omal algatusel, kas see klausel on ebaõiglane

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

2001

C-144/99: komisjon vs. Madalmaad

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiivi mittetäielik ülevõtmine siseriiklikku õigusesse

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

C-226/99: Siples

Ühenduse tolliseadustik – Kaebused – Tolliasutuste otsuse täitmise peatamine

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

2002

C-167/00: Verein für Konsumenteninformation vs. Karl Heinz Henkel

Brüsseli konventsioon – Artikli 5 lõige 3 – Kohtualluvus lepinguvälist kahju puudutavates asjades – Ühingute esitatav preventiivne hagi – Tarbijakaitseühingu palve keelata teataval kauplejal kasutada tarbijalepingutes tingimusi, mis on ebaõiglased

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-255/00: Grundig Italiana SpA vs. Ministero delle Finanze

Ühenduse õigusega vastuolusolevad riigisisesed maksud – Alusetult makstud summa tagasinõudmine – Siseriiklikud õigusaktid, millega tagasiulatuvalt lühendatakse hagi esitamise tähtaegu – Kooskõla tõhususe põhimõttega

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-372/99: Euroopa Ühenduste Komisjon vs. Itaalia Vabariik

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijatega sõlmitud lepingutes – Nende klauslite kasutamise takistamise vahendid

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-473/00: Cofidis

Müüja või teenuste osutaja esitatud hagi – Siseriiklik säte, millega keelatakse kohtutel pärast aegumistähtaja möödumist omal algatusel või tarbija vastuväite põhjal lepingutingimuse ebaõiglust tuvastada

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed |
| --- | --- |

4.2.

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

C-478/99: komisjon vs. Rootsi

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Kohustus avaldada siseriiklikes õigusaktides direktiivi 93/13/EMÜ lisas sisalduv loetelu tingimustest, mida võib pidada ebaõiglaseks

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

2004

C-70/03: komisjon vs. Hispaania

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Tõlgendamiseeskirjad – Konfliktinormid

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

C-237/02: Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KG vs. Ludger Hofstetter ja Ulrike Hofstetter

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Parkimiskoha ehitamise ja pakkumise leping – Siseriiklikes õigusaktides sätestatud lepinguliste kohutuste täitmise järjekorra muutmine – Klausel, millega kohustatakse tarbijat hinda tasuma enne, kui müüja või teenuste osutaja on oma kohustuse täitnud – Müüja või teenuste osutaja kohustus anda tagatis

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

2005

C-125/04: Guy Denuit

Euroopa Kohtusse pöördumine – Liikmesriigi kohus EÜ artikli 234 tähenduses – Vahekohus

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

2006

C-168/05: Mostaza Claro

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Vahekohtumenetluses ühe ebaõiglase lepingutingimuse vaidlustamata jätmine – Võimalus esitada see vastuväide vahekohtuotsuse suhtes algatatud kohtumenetluses

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

2007

C-429/05: Rampion ja Godard

Direktiiv 87/102/EMÜ – Tarbijakrediit – Tarbija õigus esitada krediidiandjale vastuväiteid juhul, kui krediidi arvelt finantseeritavaid kaupu või teenuseid puudutavat lepingut ei täideta või täidetakse mittenõuetekohaselt – Tingimused – Krediidipakkumuses finantseeritava kauba või teenuse märkimine – Krediidi avamine, võimaldades seda kasutada ositi – Siseriikliku kohtu pädevus viidata omal algatusel tarbija õigusele esitada krediidiandjale vastuväiteid

Sissejuhatus

C-432/05: Unibet (London) Ltd ja Unibet (International) Ltd vs. Justitiekanslern

Kohtuliku kaitse põhimõte – Siseriiklikud õigusaktid, mis ei näe ette iseseisvat õiguskaitsevahendit, et vaidlustada siseriikliku õiguse sätte vastavust ühenduse õigusele – Menetlusautonoomia – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted – Esialgne õiguskaitse

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

2008

C-2/06: Kempter KG vs. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Veiste eksport – Eksporditoetused – Lõplikuks muutunud haldusakt – Euroopa Kohtu otsuse tõlgendamine – Euroopa Kohtu hilisema eelotsuse mõju – Uuesti läbivaatamine ja kehtetuks tunnistamine – Ajalised piirid – Õiguskindlus – Koostööpõhimõte – EÜ artikkel 10

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

2009

C-40/08: Asturcom Telecomunicaciones

Tarbijalepingud – Ebaõiglane vahekohtuklausel – Tühisus – Vahekohtu seadusjõus otsus – Sundtäitmine – Siseriikliku täitmiskohtuniku pädevus lahendada ebaõiglase vahekohtuklausli küsimus omal algatusel – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõte

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

Kohtuasi C-227/08: Martín Martín

Artikkel 4 – Tarbijakaitse – Väljaspool äriruume sõlmitud lepingud – Taganemisõigus – Ettevõtja teabe esitamise kohustus – Lepingu tühisus – Vajalikud meetmed

Sissejuhatus

C-243/08: Pannon GSM Zrt. vs. Erzsébet Sustikné Győrfi

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Ebaõiglase lepingutingimuse õiguslikud tagajärjed – Siseriikliku kohtu pädevus ja kohustus uurida, kas kohtualluvuse tingimus on ebaõiglane – Hindamiskriteeriumid

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed |
| --- | --- |

4.2.

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

2010

C-76/10: Pohotovosť s.r.o. vs. Iveta Korčkovská

Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused – Direktiiv 2008/48/EÜ – Direktiiv 87/102/EMÜ – Tarbijakrediidilepingud – Krediidi kulukuse aastamäär – Vahekohtumenetlus – Vahekohtuotsus – Siseriikliku kohtu pädevus hinnata omal algatusel teatud võimalikke ebaõiglasi tingimusi

Sissejuhatus

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed |
| --- | --- |

4.2.

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-137/08: VB Pénzügyi Lízing Zrt. vs. Ferenc Schneider

Hindamiskriteeriumid – Kohtualluvuse tingimuse ebaõiglase olemuse kontrollimine siseriikliku kohtu poolt omal algatusel – Euroopa Kohtu põhikirja artikkel 23

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

Liidetud kohtuasjad C-317/08, C-318/08, C-319/08 ja C-320/08: Rosalba Alassini vs. Telecom Italia SpA, Filomena Califano vs. Wind SpA, Lucia Anna Giorgia Iacono vs. Telecom Italia SpA ja Multiservice Srl vs. Telecom Italia SpA

Tõhusa kohtuliku kaitse põhimõte – Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused – Direktiiv 2002/22/EÜ – Universaalteenus – Lõppkasutajate ja teenusepakkujate vahelised vaidlused – Kohustuslik kohtuväline lepituskatse

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

C-484/08: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid vs. Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

Tarbijalepingud – Artikli 4 lõige 2 – Tingimused, millega määratletakse lepingu põhiobjekt – Nende tingimuste ebaõiglase iseloomu kohtulik kontroll – Rangemad siseriiklikud sätted, et tagada tarbijate kaitstuse kõrgem tase

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll |
| --- | --- |

2.1.

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

C-542/08: Barth vs. Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

Isikute vaba liikumine – Töötajad – Võrdne kohtlemine – Ülikooliõppejõudude erakorraline staažilisa, mis on ette nähtud liikmesriigi õigusnormidega, mille vastuolu ühenduse õigusega on tuvastatud Euroopa Kohtu otsusega – Aegumistähtaeg – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

2012

C-453/10: Pereničová ja Perenič vs. SOS financ spol. s r. o.

Tarbijakrediidileping – Krediidi kulukuse aastamäära väär märkimine – Ebaausate kaubandustavade ja ebaõiglaste lepingutingimuste mõju kogu lepingu kehtivusele

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll |
| --- | --- |

2.1.

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

C-472/10: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság vs. Invitel Távközlési Zrt

Artikli 3 lõiked 1 ja 3 – Artiklid 6 ja 7 – Tarbijalepingud – Ebaõiglased tingimused – Lepingutingimuste ühepoolne muutmine müüja või teenuste osutaja poolt – Siseriiklikes õigusnormides määratud organisatsiooni poolt üldistes huvides ning tarbijate nimel esitatud hagi, millega nõutakse rikkumise lõpetamist – Ebaõiglase tingimuse tuvastamine – Õiguslikud tagajärjed

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-472/11: Banif Plus Bank Zrt vs. Csaba Csipai ja Viktória Csipai

Siseriikliku kohtu poolt omal algatusel lepingutingimuse ebaõiglase olemuse hindamine – Ebaõiglase lepingutingimuse tuvastanud siseriikliku kohtu kohustus teha enne selle tuvastuse kohta järelduse tegemist menetluspooltele ettepanek seisukohtade esitamiseks – Lepingutingimused, mida tuleb ebaõiglase olemuse hindamisel arvesse võtta

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-618/10: Banco Español de Crédito SA vs. Joaquín Calderón Camino

Tarbijalepingud – Ebaõiglane viivitusintressi tingimus – Maksekäsu menetlus – Siseriikliku kohtu pädevus

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

2013

C-32/12: Duarte Hueros

Direktiiv 1999/44/EÜ – Tarbija õigused kauba lepingule mittevastavuse korral – Lepingule mittevastavus on väike – Lepingu tühistamise välistamine – Siseriikliku kohtu pädevus

Sissejuhatus

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

C-59/12: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs

Direktiiv 2005/29/EÜ – Ebaausad kaubandustavad – Kohaldamisala – Eksitav teave, mida levitab riiklikku ravikindlustussüsteemi kuuluv haigekassa – Avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-92/11: RWE Vertrieb AG vs. Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

Direktiiv 2003/55/EÜ – Maagaasi siseturg – Direktiiv 93/13/EMÜ – Artikli 1 lõige 2 ja artiklid 3–5 – Kauplejate ja tarbijate vahel sõlmitud lepingud – Tüüptingimused – Ebaõiglased tingimused – Teenuse hinna ühepoolne muutmine kaupleja poolt – Viide kohustuslikule õigusnormile, mis puudutab mõnd muud tarbijate kategooriat – Direktiivi 93/13 kohaldatavus – Kohustus koostada leping lihtsas ja arusaadavas keeles ja läbipaistvalt

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 4.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine |
| --- | --- |

4.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

C-143/13: Bogdan Matei ja Ioana Ofelia Matei vs. SC Volksbank România SA

Ebaõiglased tingimused müüja või teenuste osutaja ning tarbija vahel sõlmitud lepingutes – Artikli 4 lõige 2 – Lepingutingimuste ebaõiglase iseloomu hindamine – Lepingu põhiobjekti või hinna ja tasu sobivuse suhtes tehtud erand, välja arvatud juhul, kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles – Lepingutingimused, mille kohaselt makstakse laenuandjale „riskitasu“ ja laenuandjal on teatavatel tingimustel õigus muuta ühepoolselt intressimäära

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll |
| --- | --- |

2.1.

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

C-397/11: Erika Jőrös vs. Aegon Magyarország Hitel Zrt

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Siseriikliku kohtu poolt omal algatusel lepingutingimuse ebaõigluse hindamine – Järeldused, mida siseriiklik kohus peab lepingutingimuse ebaõigluse tuvastamisest tegema

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-413/12: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León vs. Anuntis Segundamano España SL

Regionaalse tarbijakaitseühingu hagi ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamiseks – Territoriaalselt pädev kohus – Edasikaebamise võimaluse puudumine esimese astme kohtu tehtud pädevuse puudumise otsuse peale – Liikmesriikide menetlusautonoomia – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-415/11: Mohamed Aziz vs. Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

Tarbijalepingud – Hüpoteeklaenu leping – Hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlus – Asja sisuliselt arutava siseriikliku kohtu pädevus – Ebaõiglased tingimused – Hindamiskriteeriumid

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-488/11: Asbeek Brusse ja de Man Garabito

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Eluruumi üürileping, mille on sõlminud üürileandja, kelle majandustegevus hõlmab üürileandmist, ja isiklikel eesmärkidel tegutsev üürnik – Siseriikliku kohtu poolt omal algatusel lepingutingimuse ebaõigluse hindamine – Leppetrahvi tingimus – Lepingutingimuse tühisuse tuvastamine

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

Liidetud kohtuasjad C-537/12 ja C-116/13: Banco Popular Español SA vs. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez ja Banco de Valencia SA vs. Joaquín Valldeperas Tortosa ja María Ángeles Miret Jaume

Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Tarbijalepingud – Hüpoteeklaenu leping – Hüpoteegi realiseerimise menetlus – Siseriikliku täitekohtu pädevus – Ebaõiglased tingimused – Hindamiskriteeriumid

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

2014

C-26/13: Kásler ja Káslerné Rábai

Ebaõiglased tingimused müüja või teenuste osutaja ning tarbija vahel sõlmitud lepingutes – Artikli 4 lõige 2 ja artikli 6 lõige 1 – Lepingutingimuste ebaõiglase olemuse hindamine – Lepingu põhiobjektiga või hinna ja tasu vastavusega seotud tingimuste välistamine, kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles – Välisvaluutapõhised tarbijakrediidilepingud – Vahetuskurssi puudutavad tingimused – Erinevus laenu väljamaksmisele kohaldatava ostukursi ja laenu tagastamise suhtes kohaldatava müügikursi vahel – Siseriikliku kohtu pädevus „ebaõiglaseks“ kvalifitseeritud tingimuse korral – Ebaõiglase tingimuse asendamine dispositiivse siseriikliku õigusnormiga – Vastuvõetavus

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-34/13: Kušionová vs. SMART Capital

Tarbijakrediidileping – Artikli 1 lõige 2 – Lepingutingimus, mis põhineb kohustuslikul õigusnormil – Direktiivi kohaldamisala – Artikli 3 lõige 1, artikkel 4, artikli 6 lõige 1 ja artikli 7 lõige 1 – Laenu tagamine hüpoteegiga – Võimalus realiseerida hüpoteek enampakkumisel müügi abil – Kohtulik kontroll

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-169/14: Sánchez Morcillo ja Abril García

Artikkel 7 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 47 – Tarbijalepingud – Hüpoteeklaenu leping – Ebaõiglased tingimused – Hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlus – Kaebeõigus

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-226/12: Constructora Principado SA vs. José Ignacio Menéndez Álvarez

Tarbijalepingud – Kinnisvara ostu-müügi leping – Ebaõiglased tingimused – Hindamiskriteeriumid

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

C-280/13: Barclays Bank vs. Sara Sánchez García ja Alejandro Chacón Barrera

Põhjendus 13 – Artikli 1 lõige 2 – Tarbijalepingud – Hüpoteeklaenu leping – Hüpoteegi realiseerimise täitemenetlus – Liikmesriikide õigus- ja haldusnormid – Lepinguline tasakaal

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-342/13: Katalin Sebestyén vs. Zsolt Csaba Kővári jt

Pangaga sõlmitud hüpoteeklaenu leping – Lepingutingimus, mis näeb ette vahekohtu erandliku kohtualluvuse – Panga poolt lepingu sõlmimisel edastatud teave vahekohtumenetluse kohta – Ebaõiglased tingimused – Hindamiskriteeriumid

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

Liidetud kohtuasjad C-359/11 ja C-400/11: Alexandra Schulz vs. Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG ja Josef Egbringhoff vs. Stadtwerke Ahaus GmbH

Direktiivid 2003/54/EÜ ja 2003/55/EÜ – Tarbijakaitse – Elektrienergia ja maagaasi siseturg – Liikmesriigi õigusakt, mis määratleb universaalteenuse osutamise kohustuse raames tarbijatega sõlmitavate tarnelepingute sisu – Teenuse hinna ühepoolne muutmine tarnija poolt – Enne muudatuse jõustumist aegsasti esitatav teave muudatuse põhjuste, eelduste ja ulatuse kohta

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

C-470/12: Pohotovosť s. r. o. vs. Miroslav Vašuta

Tarbimiskrediidileping – Ebaõiglased tingimused – Direktiiv 93/13/EMÜ – Vahekohtuotsuse sundtäitmine – Täitemenetlusse astumise taotlus – Tarbijakaitseühing – Siseriiklikud õigusnormid, mis sellist menetlusse astumist ei võimalda – Liikmesriikide menetlusautonoomia

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

2015

C-32/14: ERSTE Bank Hungary vs. Attila Sugár

Ebaõiglased tingimused müüjate või teenuste osutajate ja tarbijate vahel sõlmitud lepingutes – Hüpoteegilaenu leping – Artikli 7 lõige 1 – Ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamine – Piisavad ja tõhusad vahendid – Võla tunnistamine – Notariaalselt tõestatud dokument – Notari poolt dokumendile täidetavust puudutava kinnituse kandmine – Täitedokument – Notari kohustused – Ebaõiglaste tingimuste kontrollimine omal algatusel – Kohtulik kontroll – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

C-74/15: Tarcău

Artikli 1 lõige 1 ja artikli 2 punkt b – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Käendusleping ja kinnisvaratagatise leping, mille on krediidiasutusega sõlminud füüsilised isikud, kes toimisid eesmärkidel, mis ei ole seotud nende kutsetegevusega, ja kellel puudub funktsionaalne seos äriühinguga, kelle kohustusi nad tagavad

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-96/14: Jean-Claude Van Hove vs. CNP Assurances SA

Kindlustusleping – Artikli 4 lõige 2 – Lepingutingimuste ebaõiglase laadi hindamine – Lepingu põhiobjekti käsitlevate tingimuste väljaarvamine – Tingimus, mis käsitleb kinnisvaralaenulepingujärgsete laenumaksete tasumise tagamist – Laenuvõtja täielik töövõimetus – Tagamise välistatus juhul, kui tunnustatakse võimet tegeleda tasustatud või tasustamata tegevusega

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

C-110/14: Costea

Artikli 2 punkt b – Mõiste „tarbija“ – Laenuleping, mille on sõlminud advokaadi kutsealal tegutsev füüsiline isik – Niisuguse laenu tagasimaksmine, mille tagatiseks on laenuvõtja advokaadibüroole kuuluv kinnisasi – Laenuvõtja, kel on teadmised, mida on vaja lepingutingimuse ebaõigluse hindamiseks enne laenulepingu sõlmimist

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-348/14: Maria Bucura vs. SC Bancpost SA

Direktiiv 87/102/EMÜ – Artikli 1 lõike 2 punkt a – Tarbijakrediit – Mõiste „tarbija“ – Direktiiv 93/13/EMÜ – Artikli 2 punkt b, artiklid 3–5 ja artikli 6 lõige 1 – Ebaõiglased tingimused – Uurimine siseriikliku kohtu algatusel – „Lihtsas ja arusaadavas keeles“ koostatud tingimused – Teave, mille võlausaldaja peab andma

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

Liidetud kohtuasjad C-482/13, C-484/13, C-485/13 ja C-487/13: Unicaja Banco, SA vs. José Hidalgo Rueda jt ja Caixabank SA vs. Manuel María Rueda Ledesma jt

Ettevõtja ja tarbija vahel sõlmitud lepingud – Hüpoteeklepingud – Viivist käsitlevad lepingutingimused – Ebaõiglased lepingutingimused – Hüpoteegi realiseerimise menetlus – Viivisesumma vähendamine – Siseriikliku kohtu pädevus

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-497/13: Froukje Faber vs. Autobedrijf Hazet Ochten BV

Direktiiv 1999/44/EÜ – Tarbekaupade müük ja nendega seotud garantiid – Ostja staatus – Tarbijaks olemine – Üle antud kauba mittevastavus lepingule – Kohustus teavitada müüjat – Lepingule mittevastavus, mis tuleb ilmsiks kuue kuu jooksul alates kauba üleandmisest – Tõendamiskoormis

Sissejuhatus

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-537/13: Šiba

Kohaldamisala – Tarbijalepingud – Advokaadi ja tarbija vahel sõlmitud õigusteenuse osutamise leping

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-567/13: Baczó ja Vizsnyiczai vs. Raiffeisen Bank Zrt

Artikkel 7 – Kinnisvaralaenu leping – Vahekohtuklausel – Kuritarvitav laad – Tarbija hagi – Siseriiklik menetlusnorm – Kohtuasi, mis ei allu kohtule, kellele on esitatud tüüptingimustega lepingu kehtetuks tunnistamise hagi, milles palutakse tuvastada, et samas lepingus sisalduvad tingimused on ebaõiglased

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-602/13: (BBVA) Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA vs. Fernando Quintano Ujeta ja María Isabel Sánchez García

Lepinguline suhe ettevõtja ja tarbija vahel – Hüpoteeklaenu leping – Viivist käsitlev tingimus – Ennetähtaegset tagasimaksmist käsitlev tingimus – Hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlus – Viivisesumma vähendamine – Siseriikliku kohtu pädevus

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

2016

C-7/16: Banco Popular Español ja PL Salvador S.A.R.L. vs. Maria Rita Giraldez Villar ja Modesto Martínez Baz

Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused – Nõude loovutamine – Võlgniku õigus võlast vabanemisele – Selle õiguse kasutamise tingimused

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-49/14: Finanmadrid EFC SA vs. Jesús Vicente Albán Zambrano jt

Ebaõiglased tingimused – Maksekäsumenetlus – Sundtäitemenetlus – Siseriikliku täitmiskohtu pädevus käsitleda omal algatusel ebaõiglase tingimuse tühisust – Seadusjõu põhimõte – Tõhususe põhimõte – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Kohtulik kaitse

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-119/15: Biuro podróży Partner Sp. z o.o, Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej vs. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

Direktiiv 93/13/EMÜ – Direktiiv 2009/22/EÜ – Tarbijakaitse – Avalikku registrisse kantud ebaõiglaste tingimuste erga omnes mõju – Rahatrahvi määramine müüjale või teenuste osutajale, kes on kasutanud niisugusesse registrisse kantud tingimusega samaväärseks peetavat lepingutingimust – Müüja või teenuste osutaja, kes ei osalenud menetluses, milles tunnistati teatav tingimus ebaõiglaseks – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Mõiste „liikmesriigi kohtus, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata“

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-122/14: Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, succursale à Zug, varem Aktiv Kapital Portfolio Invesment vs. Angel Luis Egea Torregrosa

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Maksekäsumenetlus – Täitemenetlus – Siseriikliku täitmiskohtu pädevus lahendada ebaõiglase tingimuse tühisuse küsimus omal algatusel – Tõhususe põhimõte – Seadusjõu põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Gutierrez Naranjo jt

Tarbijalepingud – Hüpoteeklaenud – Ebaõiglased tingimused – Artikli 4 lõige 2 – Artikli 6 lõige 1 – Tühisuse tuvastamine – Ebaõiglase tingimuse tühisuse tuvastamise ajalise kehtivuse piiramine

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed |
| --- | --- |

4.2.

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 4.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine |
| --- | --- |

4.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-168/15: Tomášová vs. Slovenská republika

Ebaõiglast sätet sisaldav krediidileping – Sellise sätte alusel tehtud vahekohtu otsuse täitmisele pööramine – Liikmesriigi vastutus siseriiklikule kohtule omistatava liidu õiguse rikkumisega üksikisikutele tekitatud kahju puhul – Vastutuse tekkimise eeldused – Liidu õiguse piisavalt selge rikkumise esinemine

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-191/15: Verein für Konsumenteninformation vs. Amazon EU Sàrl

Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Määrused (EÜ) nr 864/2007 ja (EÜ) nr 593/2008 – Tarbijakaitse – Direktiiv 93/13/EMÜ – Andmekaitse – Direktiiv 95/46/EÜ – Internetimüügi lepingud, mis on sõlmitud teistes liikmesriikides elavate tarbijatega – Ebaõiglased tingimused – Tüüptingimused, mis sisaldavad kohaldatava õiguse valiku tingimust, mille kohaselt kohaldatakse äriühingu asukohaliikmesriigi õigust – Nendes tüüptingimustes ette nähtud tingimuste ebaõiglase iseloomu hindamise suhtes kohaldatava õiguse kindlaksmääramine ettekirjutust taotleva hagi raames — Tarbijate isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatava õiguse kindlaksmääramine

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll |
| --- | --- |

2.1.

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-377/14: Radlinger Radlingerová vs. Finway a.s.

Artikkel 7 – Maksejõuetusmenetlust reguleerivad siseriiklikud normid – Tarbijakrediidilepingust tulenevad võlad – Tõhus õiguskaitsevahend – Lisa punkti 1 alapunkt e – Ülemäära suur hüvitussumma – Direktiiv 2008/48/EÜ – Artikli 3 punkt l – Krediidi kogusumma – I lisa I punkt – Kasutusele võetud krediidi suurus – Aastamäära arvutamine – Artikli 10 lõige 2 – Teabe esitamise kohustus – Uurimine omal algatusel – Karistus

Sissejuhatus

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

Liidetud kohtuasjad C-381/14 ja C-385/14: Jorge Sales Sinués ja Youssouf Drame Ba vs. Caixabank SA ja Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)

Kohtuotsuse parandus

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-534/15: Dumitraş

Artikli 1 lõige 1 – Artikli 2 punkt b – Tarbija staatus – Kohustuse üleandmine krediidilepingute uuendamise teel – Kinnisvaratagatise leping, millele on alla kirjutanud üksikisikud, kellel puudub kutsealane suhe uuest võlgnikust äriühinguga

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

Liidetud kohtuasjad C-568/14: C-570/14 Ismael Fernández Oliva jt vs. Caixabank SA jt

Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Müüjate või teenuseosutajate ja tarbijate vahel sõlmitud lepingud – Hüpoteeklaenulepingud – Intressi alammäära tingimus – Kollektiivne menetlus – Individuaalne menetlus, millel on sama ese – Ajutised meetmed

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-689/13: PFE (Puligienica Facility Esco SpA) vs. Airgest SpA

Direktiiv 89/665/EMÜ – Artikli 1 lõiked 1 ja 3 – Vaidlustusmenetlus – Edutu pakkuja kaebus, millega nõutakse pakkumuse edukaks tunnistamise otsuse tühistamist – Eduka pakkuja vastukaebus – Liidu õiguse esimuslikkuse põhimõte

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

2017

C-186/16: Andriciuc jt

Artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 2 – Lepingutingimuste ebaõiglase laadi hindamine – Välisvaluutas sõlmitud krediidileping – Täies ulatuses tarbija kanda olev vahetuskursirisk – Lepingupoolte lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatus – Hetk, mille seisuga tasakaalustamatust tuleb hinnata – Mõiste lepingutingimused, mis on „koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles“ ulatus – Pangapoolse teavitamise tase

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.1. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.1.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.2. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.2.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-290/16: Air Berlin

Transport – Liidus lennuteenuste osutamist käsitlevad ühiseeskirjad – Määrus (EÜ) nr 1008/2008 – Hinnakujundussätted – Artikli 22 lõige 1 – Artikli 23 lõige 1 – Avalikkusele pakutavate hindade esitamisel nõutav teave – Kohustus ära näidata maksude, tasude, lisatasude või lõivude tegelik suurus – Hinnakujundamise vabadus – Reisija poolt lennu broneeringu tühistamise või lennule ilmumata jätmise korral töötlustasu nõudmine – Tarbijakaitse

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-421/14: Banco Primus SA vs. Jesús Gutiérrez García

Müüjate või teenuste osutajate ja tarbijate vahel sõlmitud lepingud – Ebaõiglased tingimused – Hüpoteeklaenuleping – Hüpoteegiga tagatud kinnisasja täitemenetlus – Õigustlõpetav tähtaeg – Siseriiklike kohtute ülesanne – Kohtulahendi seadusjõud

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 3.1. | Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt |
| --- | --- |

3.1.

Ebaõiglus ja läbipaistvus üldiselt

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel |
| --- | --- |

4.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 olemus ja roll ebaõiglaste lepingutingimuste eest kaitsmisel

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-446/17: Woonhaven Antwerpen BV CVBA vs. Khalid Berkani ja Asmae Hajji

Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Ebaõiglased tingimused – Sotsiaaleluruumide ehitamisega tegeleva riiklikult tunnustatud ühingu ja üürniku vahel sõlmitud üürileping – Tüüpüürileping, mille siduvuse on ette näinud liikmesriigi õigusnormid – Direktiiv 93/13/EMÜ – Artikli 1 lõige 2 – Selle direktiivi kohaldamatus

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

Kohtuasi C-503/15: Margarit Panicello

ELTL artikkel 267 – Kohtusekretär – Mõiste „liikmesriigi kohus“ – Kohustuslik kohtualluvus – Õigustmõistva funktsiooni täitmine – Sõltumatus – Euroopa Kohtu pädevuse puudumine

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

C-535/16: Bachman

Artikli 2 punkt b – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Mõiste „tarbija“ – Füüsiline isik, kes sõlmis krediidiasutusega kohustuse ülevõtmise lepingu, et täita kohustus maksta tagasi laen, mille üks äriühing oli nimetatud krediidiasutuselt võtnud

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

2018

C-51/17: OTP Bank ja OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt vs. Teréz Ilyés ja Emil Kiss

Kohaldamisala – Artikli 1 lõige 2 – Kohustuslikud õigus- või haldusnormid – Artikli 3 lõige 1 – Mõiste „lepingutingimus, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud“ – Tingimus, mis on riigi seadusandja sekkumise tõttu lepingusse lisatud pärast selle sõlmimist – Artikli 4 lõige 2 – Lihtsas ja arusaadavas keeles koostatud tingimus – Artikli 6 lõige 1 – Tingimuse ebaõiglase laadi omaalgatuslik kontroll liikmesriigi kohtu poolt – Välisvaluutas nomineeritud laenuleping, mis on sõlmitud teenuseosutaja ja tarbija vahel

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Banco Santander Escobedo Cortés

Ebaõiglased tingimused – Kohaldamisala – Nõude loovutamine – Tarbijaga sõlmitud laenuleping – Tingimused, mille alusel hinnata selle lepingu viivitusintressi kindlaks määrava tingimuse ebaõiglast laadi – Ebaõiglase tingimuse tagajärjed

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 2.1. | Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll |
| --- | --- |

2.1.

Minimaalne ühtlustamine ja kohaldamisala laiendamine (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artiklid 8 ja 8a), sealhulgas riiklike kõrgeimate kohtute roll

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-147/16: Karel de Grote - Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen

Ebaõiglased tingimused müüja või teenuste osutaja ning tarbija vahel sõlmitud lepingutes – Liikmesriigi kohtu poolt omal algatusel selle kontrollimine, kas leping kuulub nimetatud direktiivi kohaldamisalasse – Artikli 2 punkt c – Mõiste „müüja või teenuste osutaja“ – Kõrgharidusasutus, mida suurel määral rahastatakse riigi vahenditest – Leping, mis käsitleb õppemaksu ja õppereisidel osalemise tasu tagasimaksmist vastavalt intressivabale maksekavale

| 1.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid |
| --- | --- |

1.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi eesmärgid

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-119/17: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean vs. SC OTP BAAK Nyrt.

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Artikli 3 lõige 1, artikli 4 lõige 1 ning artikkel 5 – Lepingutingimuste ebaõigluse hindamine – Laenuleping, mille kohaselt on laen antud välisvaluutas – Kursi kõikumisega kaasnev risk, mis lasub tervikuna tarbijal – Lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatus – Laenulepingu põhiobjekt

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

C-176/17: Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej vs. Mariusz Wawrzosek

Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 2008/48/EÜ – Maksekäsumenetlus lihtveksli alusel, mis tagab tarbijakrediidilepingust tulenevad nõuded

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-448/17: EOS KSI Slovensko s.r.o. vs. Ján Danko ja Margita Danková

Ebaõiglased lepingutingimused – Artikli 4 lõige 2 ja artikkel 5 – Kohustus koostada lepingutingimused selges ja arusaadavas keeles – Artikkel 7 – Niisuguste isikute või ühenduste pöördumine kohtu poole, kellel on õigustatud huvi kaitsta tarbijaid ebaõiglaste lepingutingimuste kasutamise eest – Riigisisesed õigusnormid, mis allutavad tarbijakaitseühingu menetlusse astumise võimaluse tarbija nõusolekule – Tarbijakrediit – Direktiiv 87/102/EMÜ – Artikli 4 lõige 2 – Kohustus märkida kirjalikus lepingus ära krediidi kulukuse aastamäär – Leping, mis sisaldab üksnes krediidi kulukuse aastamäära matemaatilist valemit, millele ei ole lisatud arvutuse tegemiseks vajalikke andmeid

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.3. | Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused |
| --- | --- |

5.3.

Võrdväärsuse põhimõttest tulenevad kohustused

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.7. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused |
| --- | --- |

5.7.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontroll ja kohtuvälised menetlused

| 6. | Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3) |
| --- | --- |

6.

Tarbijate kollektiivseid huve kaitsvad ettekirjutused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 7 lõiked 2 ja 3)

C-483/16: Sziber vs. ERSTE Bank Hungary Zrt

Artikli 7 lõige 1 – Välisvaluutapõhised laenulepingud – Riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette konkreetsed menetlusnõuded ebaõiglaste tingimuste vaidlustamiseks – Võrdväärsuse põhimõte – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 47 – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele

| 4.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine |
| --- | --- |

4.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste alusel saadud soodustuste tagastamine

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-632/17: Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. w Warszawie vs. Jacek Michalski

Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Tarbijakaitse – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 2008/48/EÜ – Panga raamatupidamisdokumentide väljavõttel põhinev maksekäsumenetlus – Tarbija hagi puudumise korral kohtu võimetus hinnata lepingutingimuste võimalikku ebaõiglast olemust

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

2019

Liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17: Abanca Corporación Bancaria SA vs. Alberto García Salamanca Santos ja Bankia SA vs. Alfonso Antonio Lau Mendoza ja Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez

Artiklid 6 ja 7 – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Hüpoteeklaenu lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimus – Lepingutingimuse osaliselt ebaõiglaseks tunnistamine – Liikmesriigi kohtu pädevus „ebaõiglaseks“ kvalifitseeritud tingimuse korral – Ebaõiglase tingimuse asendamine riigisisese õigusnormiga

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.5. | Mida tähendab ex officio kontroll? |
| --- | --- |

5.5.

Mida tähendab ex officio kontroll?

C-118/17: Dunai vs. ERSTE Bank Hungary Zrt

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 6 lõige 1 – Välisvaluutapõhine laenuleping – Kursivahe – Tühiseks tunnistatud ebaõiglase tingimuse asendamine õigusnormi sättega – Valuutarisk – Lepingu edasikehtimine pärast ebaõiglase tingimuse tühistamist – Riigisisene õiguse ühtse tõlgendamise süsteem

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 2.2. | Muud siseriikliku õiguse sätted |
| --- | --- |

2.2.

Muud siseriikliku õiguse sätted

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

| 5.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte |
| --- | --- |

5.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste ex officio kontrollimise põhimõte

| 5.6. | Ex officio kontrolli, tõhususe ja võrdväärsuse mõju siseriiklikele menetlusnormidele |
| --- | --- |

5.6.

Ex officio kontrolli, tõhususe ja võrdväärsuse mõju siseriiklikele menetlusnormidele

Kohtuasi C-266/18: Aqua Med sp.z.o.o.

Artikli 1 lõige 2 – Direktiivi kohaldamisala – Lepingutingimus, milles on ette nähtud üldine territoriaalne kohtualluvus – Artikli 6 lõige 1 – Omal algatusel kontroll selle üle, kas lepingutingimus on ebaõiglane – Artikli 7 lõige 1 – Liikmesriigi kohtu kohustused ja pädevus

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.4. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine |
| --- | --- |

3.4.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 3 ja artikli 4 lõike 1 kohane ebaõigluse hindamine

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-590/17: Pouvin ja Dijoux

Kohaldamisala – Artikli 2 punktid b ja c – Mõisted „tarbija“ ja „müüja või teenuste osutaja“ – Eluaseme soetamise rahastamine – Tööandja poolt töötajale ja tema abikaasale kui solidaarsele kaaslaenusaajale antud kinnisvara soetamise laen

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

31. mai 2019. aasta seisuga pooleliolevad kohtuasjad

C-125/18: Gómez del Moral Guasch

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 4 lõige 2 – Artikli 6 lõige 1 – Artikli 7 lõige 1 – Artikkel 8

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

C-260/18: Dziubak

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 6 lõige 1

| 4.3. | Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele |
| --- | --- |

4.3.

Lepingutingimuste ebaõigluse tagajärjed poolte lepingust tulenevatele õigustele ja kohustustele

C-272/18: Verein für Konsumenteninformation

Usaldusühingus juhtima õigustatud osaniku ja teiste usaldusosanike vahel Saksa õiguse alusel sõlmitud usalduslepingute kohta

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-452/18: Ibercaja Banco

Lisa punkt q – Artikkel 3 – Artikli 4 lõige 2 – Artikkel 6

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

| 4.2. | Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed |
| --- | --- |

4.2.

Mõiste „ei ole tarbijale siduvad“ õiguslikud tagajärjed

Liidetud kohtuasjad C-453/18 ja C-494/18: Bondora

Artikli 6 lõige 1 – Artikli 7 lõige 1

| 5.1. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt |
| --- | --- |

5.1.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 1 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtete tähtsus üldiselt

Liidetud kohtuasjad C-698/18: Raiffeisen Bank SA ja C-699/18: BRD Groupe Société Générale SA

Artikli 2 punkt b – Artikli 6 lõige 1 – Artikli 7 lõige 2 – Artikkel 8 – Põhjendused 12, 21 ja 23

| 5.4. | Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus |
| --- | --- |

5.4.

Ex officio hindamine ja õiguskaitsevahendite tõhusus

C-779/18: Mikrokasa ja Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty w Warszawie

Artikli 1 lõige 2

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-829/18: Crédit Logement

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 3 lõige 1 – Artikkel 4 – Artikkel 5 – Artikli 6 lõige 1 – Artikli 7 lõige 1 – Lisa punkti 1 alapunkt i

| 3.3. | Läbipaistvusnõuded |
| --- | --- |

3.3.

Läbipaistvusnõuded

C-81/19: Banca Transilvania

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 3 lõige 1 – Artikkel 4 – Artikkel 5 – Artikli 6 lõige 1 – Artikli 7 lõige 1 – Lisa punkti 1 alapunkt i

| 1.2. | Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala |
| --- | --- |

1.2.

Ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi kohaldamisala

C-84/19: Profi Credit Polska

Artikli 1 lõige 2 – Artikli 3 lõige 1 – Artikli 4 lõige 2 – Direktiiv 2008/48/EÜ

| 3.2. | Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2) |
| --- | --- |

3.2.

Lepingu põhieseme ning hinna või tasuga seotud lepingutingimused (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 4 lõige 2)

---

II LISA

Ülevaade ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi artikli 8a kohastest teadetest (1)

Käesolev tabel kajastab teavet, millest liikmesriigid on teatanud komisjonile direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiv) artikli 8a kohaselt. See ei anna täielikku ettekujutust direktiivi 93/13/EMÜ ülevõtvatest siseriiklikest meetmetest ja selles on esitatud üksnes ligikaudne ülevaade asjaomastest siseriiklikest õigusnormidest. Näiteks võib nn hallil nimekirjal olla erinev õiguslik mõju olenevalt sellest, kuidas asjaomased liikmesriikide õigusnormid on sõnastatud.

See teave on avaldatud ka järgmisel veebisaidil, mida korrapäraselt ajakohastatakse:

https://ec.europa.eu/info/notifications-under-article-8a-directive-93-13-eec_en

| BELGIA | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri). |
| --- | --- |
| BULGAARIA | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri). |
| TŠEHHI | Siseriiklikus õiguses on käsitletud ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste ebaõiglust ja olemas on igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri). |
| TAANI | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. |
| SAKSAMAA | Siseriiklikus õiguses on olemas kaks musta nimekirja, mis sisaldavad ebaõiglaseks peetavaid lepingu tüüptingimusi. |
| EESTI | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri). |
| IIRIMAA | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. |
| KREEKA | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri). |
| HISPAANIA | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.
  Siseriiklikus õiguses on olemas ka igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekirjad (st mustad nimekirjad). |
| PRANTSUSMAA | Siseriiklikus õiguses on käsitletud ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste ebaõiglust ning olemas on igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks, kuni ei ole tõendatud vastupidist (st omamoodi hall nimekiri). |
| HORVAATIA | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. |
| ITAALIA | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras, sh juhul, kui need on eraldi läbi räägitud, ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri), ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks vastupidiste tõendite puudumisel (st omamoodi hall nimekiri). Seda nimekirja on võrreldes ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga täiendatud. |
| KÜPROS | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. |
| LÄTI | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. |
| LEEDU | Siseriiklikus õiguses ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis seatud miinimumnõuetest rangemaid sätteid. |
| LUKSEMBURG | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja põhiesemele.
  Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri), mida on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga võrreldes täiendatud. |
| UNGARI | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks, kuni ei ole tõendatud vastupidist (st omamoodi hall nimekiri). |
| MALTA | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja hinna või tasu sobivusele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.
  Siseriiklikus õiguses on olemas võimalike ebaõiglaste lepingu tüüptingimuste nimekiri, kuhu on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga võrreldes tingimusi lisatud. |
| MADALMAAD | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida võidakse pidada ebaõiglaseks (st omamoodi hall nimekiri). Seda nimekirja on võrreldes ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga täiendatud. |
| AUSTRIA | Siseriiklikus õiguses on olemas must nimekiri ja ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste hall nimekiri, millega osaliselt laiendatakse tingimuste ebaõigluse hindamist lepingutingimustele, mille suhtes on eraldi kokku lepitud. |
| POOLA | Siseriiklikus õiguses on olemas kahtluse korral ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st omamoodi hall nimekiri), mis läheb kaugemale ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas esitatust. |
| PORTUGAL | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.
  Siseriiklikus õiguses on olemas rangelt keelatud tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste lepingutingimuste nimekiri, mis on keelatud teatud olukordades (st omamoodi hall nimekiri). |
| RUMEENIA | Siseriiklikus õiguses on olemas ebaõiglaseks peetavate tingimuste soovituslik nimekiri, mida on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga võrreldes täiendatud. |
| SLOVEENIA | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles. |
| SLOVAKKIA | Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste must nimekiri. |
| SOOME | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja hinna või tasu sobivusele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles. |
| ROOTSI | Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, samuti eraldi kokkulepitud lepingutingimustele. |
| ÜHENDKUNINGRIIK | Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. Siiski on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis lisas esitatud soovituslikku loetelu täiendatud. |

BELGIA

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri).

BULGAARIA

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri).

TŠEHHI

Siseriiklikus õiguses on käsitletud ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste ebaõiglust ja olemas on igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri).

TAANI

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem.

SAKSAMAA

Siseriiklikus õiguses on olemas kaks musta nimekirja, mis sisaldavad ebaõiglaseks peetavaid lepingu tüüptingimusi.

EESTI

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri).

IIRIMAA

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem.

KREEKA

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri).

HISPAANIA

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Siseriiklikus õiguses on olemas ka igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekirjad (st mustad nimekirjad).

PRANTSUSMAA

Siseriiklikus õiguses on käsitletud ka eraldi kokku lepitud lepingutingimuste ebaõiglust ning olemas on igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks, kuni ei ole tõendatud vastupidist (st omamoodi hall nimekiri).

HORVAATIA

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem.

ITAALIA

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras, sh juhul, kui need on eraldi läbi räägitud, ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri), ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks vastupidiste tõendite puudumisel (st omamoodi hall nimekiri). Seda nimekirja on võrreldes ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga täiendatud.

KÜPROS

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem.

LÄTI

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem.

LEEDU

Siseriiklikus õiguses ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis seatud miinimumnõuetest rangemaid sätteid.

LUKSEMBURG

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja põhiesemele.

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri), mida on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga võrreldes täiendatud.

UNGARI

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida peetakse ebaõiglaseks, kuni ei ole tõendatud vastupidist (st omamoodi hall nimekiri).

MALTA

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja hinna või tasu sobivusele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Siseriiklikus õiguses on olemas võimalike ebaõiglaste lepingu tüüptingimuste nimekiri, kuhu on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga võrreldes tingimusi lisatud.

MADALMAAD

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste tingimuste nimekiri, mida võidakse pidada ebaõiglaseks (st omamoodi hall nimekiri). Seda nimekirja on võrreldes ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga täiendatud.

AUSTRIA

Siseriiklikus õiguses on olemas must nimekiri ja ebaõiglaseks peetavate lepingu tüüptingimuste hall nimekiri, millega osaliselt laiendatakse tingimuste ebaõigluse hindamist lepingutingimustele, mille suhtes on eraldi kokku lepitud.

POOLA

Siseriiklikus õiguses on olemas kahtluse korral ebaõiglaseks peetavate tingimuste nimekiri (st omamoodi hall nimekiri), mis läheb kaugemale ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisas esitatust.

PORTUGAL

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Siseriiklikus õiguses on olemas rangelt keelatud tüüptingimuste nimekiri (st must nimekiri) ja selliste lepingutingimuste nimekiri, mis on keelatud teatud olukordades (st omamoodi hall nimekiri).

RUMEENIA

Siseriiklikus õiguses on olemas ebaõiglaseks peetavate tingimuste soovituslik nimekiri, mida on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivi lisaga võrreldes täiendatud.

SLOVEENIA

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

SLOVAKKIA

Siseriiklikus õiguses on olemas igas olukorras ebaõiglaseks peetavate lepingutingimuste must nimekiri.

SOOME

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist eraldi kokku lepitud lepingutingimustele ja hinna või tasu sobivusele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

ROOTSI

Siseriiklikus õiguses on laiendatud tingimuste ebaõigluse hindamist lepingu põhieseme määratlust puudutavatele ning hinna või tasu vastavusega seotud lepingutingimustele, olenemata sellest, kas need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, samuti eraldi kokkulepitud lepingutingimustele.

ÜHENDKUNINGRIIK

Siseriiklik õigus ei ole ebaõiglaste lepingutingimuste direktiiviga seatud miinimumnõuetest rangem. Siiski on ebaõiglaste lepingutingimuste direktiivis lisas esitatud soovituslikku loetelu täiendatud.

---

(1)  31. mai 2019. aasta seis.

---

V Teated

HALDUSMENETLUSED

Euroopa Komisjon

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/93 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/93

---

Konkursikutse seoses meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete eksperdirühmadega

804/PP/GRO/CODEL/20

(2019/C 323/05)

1.   Taust

2017. aastal jõustusid meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete kohta uued ELi õigusnormid (vastavalt määrus (EL) 2017/745, edaspidi „MDR“, ja määrus (2017/746), edaspidi „IVDR“). Mõlemas määruses, eriti MDRis, viidatakse eksperdirühmadesse nimetatud nõunike eriteadmistele. Komisjon on pärast MDCG-ga (1) konsulteerimist määranud eksperdirühmad asjaomastes meditsiinivaldkondades ja muudes valdkondades, kus ta on MDCG-ga konsulteerides tuvastanud vajaduse järjepidevate teaduslike, tehniliste ja/või kliiniliste nõuannete järele (vt komisjoni rakendusotsus (EL) 2019/1396).

Eksperdirühmadel on mitmesuguseid ülesandeid: seadmete vastavushindamise korral vastavad eksperdirühmad teavitatud asutuste kohustuslikele konsulteerimismenetlustele seoses teatavate kõrge riskiteguriga meditsiiniseadmete (2) kliinilise hindamise ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete (3) (4) toimivuse hindamisega.

Lisaks sellele tegelevad eksperdirühmad vastavalt vajadusele järgmisega:

| — | annavad komisjonile, MDCG-le, tootjatele ja teavitatud asutustele teaduslikku, tehnilist ja kliinilist abi seoses MDRi rakendamisega (MDRi artikli 106 lõige 10); |
| --- | --- |

—

annavad komisjonile, MDCG-le, tootjatele ja teavitatud asutustele teaduslikku, tehnilist ja kliinilist abi seoses MDRi rakendamisega (MDRi artikli 106 lõige 10);

| — | vastavad tootjate vabatahtlikele konsulteerimistele, mis puudutavad nende kavandatud kliinilist arendamisstrateegiat (MDRi artikli 61 lõige 2); |
| --- | --- |

—

vastavad tootjate vabatahtlikele konsulteerimistele, mis puudutavad nende kavandatud kliinilist arendamisstrateegiat (MDRi artikli 61 lõige 2);

| — | annavad liikmesriikidele, teavitatud asutustele ja tootjatele nõu näiteks seadmete vastavushindamise asjakohaste andmekogumite kohta, seda eriti seoses kliiniliseks hindamiseks vajalike kliiniliste andmetega (MDRi artikli 106 lõige 11); |
| --- | --- |

—

annavad liikmesriikidele, teavitatud asutustele ja tootjatele nõu näiteks seadmete vastavushindamise asjakohaste andmekogumite kohta, seda eriti seoses kliiniliseks hindamiseks vajalike kliiniliste andmetega (MDRi artikli 106 lõige 11);

| — | aitavad välja töötada asjaomaseid dokumente (MDRi artikli 106 lõige 10), näiteks ühiseid kirjeldusi (MDRi artikkel 9), aga ka rahvusvahelisi standardeid ja asjaomaseid suunisdokumente; |
| --- | --- |

—

aitavad välja töötada asjaomaseid dokumente (MDRi artikli 106 lõige 10), näiteks ühiseid kirjeldusi (MDRi artikkel 9), aga ka rahvusvahelisi standardeid ja asjaomaseid suunisdokumente;

| — | annavad MDCG-le ja komisjonile nõu meditsiiniseadmete (MDRi artikli 55 lõige 3) ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete (IVDRi artikli 50 lõige 3) ohutuse kohta. |
| --- | --- |

—

annavad MDCG-le ja komisjonile nõu meditsiiniseadmete (MDRi artikli 55 lõige 3) ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmete (IVDRi artikli 50 lõige 3) ohutuse kohta.

Käesolevaga kutsub komisjon teatama oma huvist konkursil osaleda, et koostada nimekiri kandidaatidest, kes vastavad tingimustele ja kellel on eriteadmised asjaomastes kliinilistes või muudes teaduslik-tehnilistes valdkondades. Sobivate kandidaatide nimekirjast nimetatakse järgmiste valdkondade eksperdirühmade liikmed:

| — | ortopeedia, traumatoloogia, rehabilitatsioon, reumatoloogia, |
| --- | --- |

—

ortopeedia, traumatoloogia, rehabilitatsioon, reumatoloogia,

| — | vereringeelundkond, |
| --- | --- |

—

vereringeelundkond,

| — | neuroloogia (5), |
| --- | --- |

—

neuroloogia (5),

| — | hingamissüsteem, anestesioloogia, intensiivravi, |
| --- | --- |

—

hingamissüsteem, anestesioloogia, intensiivravi,

| — | endokrinoloogia ja diabeet, |
| --- | --- |

—

endokrinoloogia ja diabeet,

| — | üld- ja plastiline kirurgia ning stomatoloogia, |
| --- | --- |

—

üld- ja plastiline kirurgia ning stomatoloogia,

| — | sünnitusabi ja günekoloogia, sealhulgas reproduktiivmeditsiin, |
| --- | --- |

—

sünnitusabi ja günekoloogia, sealhulgas reproduktiivmeditsiin,

| — | gastroenteroloogia ja hepatoloogia, |
| --- | --- |

—

gastroenteroloogia ja hepatoloogia,

| — | nefroloogia ja uroloogia, |
| --- | --- |

—

nefroloogia ja uroloogia,

| — | oftalmoloogia, |
| --- | --- |

—

oftalmoloogia,

| — | in vitro diagnostika (IVD). |
| --- | --- |

—

in vitro diagnostika (IVD).

Täiendav eksperdirühm määratakse vastutama määruse (EL) 2017/745 IX lisa punkti 5.1 alapunktis c osutatud otsuse eest (edaspidi „eelvalikukomisjon“). Teatavate kõrge riskiteguriga meditsiiniseadmete kliinilist hindamist käsitlevate konsulteerimismenetluste korral otsustavad need eksperdid eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumide alusel, kas üks eespool nimetatud eksperdirühm koostab konkreetse juhtumi kohta teadusliku arvamuse.

Kandidaatidele antakse teada, et eksperdirühmade töökoormus jaguneb eri meditsiinivaldkondade vahel ebaühtlaselt ning see kajastub ka rühmade suuruses. Ülesannete olemusest tulenevalt on rühmade koosseisu (v.a IVD rühm) vaja suuremal arvul pigem selliseid eksperte, kellel on nii kliinilised teadmised kui ka tugev seos meditsiiniseadmetega, kui neid, kellel on muud (meditsiiniga mitte seotud) või teadusalased eriteadmised.

Kandidaadid saavad taotluse vormil ära märkida, milline eksperdirühm vastab nende teadmistele kõige paremini (veebitaotluse vormi tekst on esitatud I lisas). Hindamise käigus rühmitatakse taotlused märgitud eelistuste põhjal, kuid see ei tähenda, et taotleda saaks kohta konkreetses rühmas.

Taotlejad, kes kantakse tingimustele vastavate ja sobivate kandidaatide nimekirja, kuid keda ei ole määratud ühegi eksperdirühma liikmeks, võib kanda kättesaadavate ekspertide kesknimekirja (6).

2.   Eksperdirühma tunnused

2.1.   Koosseis

Kooskõlas MDRi artikli 106 lõikega 3 määras komisjon iga eksperdirühma liikmete arvu kindlaks vastavalt vajadustele. Igasse rühma nimetatakse maksimaalselt järgmine arv eksperte:

| Rühma nimetus | Nõunike arv |
| --- | --- |
| Eelvalikukomisjon | 86 |
| Südameveresoonkond ja lümfisüsteem | 30 |
| Ortopeedia, traumatoloogia, rehabilitatsioon, reumatoloogia | 35 |
| Neuroloogia | 15 |
| Hingamissüsteem, anestesioloogia, intensiivravi | 5 |
| Endokrinoloogia ja diabeet, sh insuliini manustamise süsteemid | 5 |
| Üld- ja plastiline kirurgia ning stomatoloogia | 20 |
| Sünnitusabi ja günekoloogia, sealhulgas reproduktiivmeditsiin | 5 |
| Gastroenteroloogia ja hepatoloogia | 5 |
| Nefroloogia ja uroloogia | 5 |
| Oftalmoloogia | 5 |
| In vitro diagnostika | 30 |

Rühma nimetus

Nõunike arv

Eelvalikukomisjon

86

Südameveresoonkond ja lümfisüsteem

30

Ortopeedia, traumatoloogia, rehabilitatsioon, reumatoloogia

35

Neuroloogia

15

Hingamissüsteem, anestesioloogia, intensiivravi

5

Endokrinoloogia ja diabeet, sh insuliini manustamise süsteemid

5

Üld- ja plastiline kirurgia ning stomatoloogia

20

Sünnitusabi ja günekoloogia, sealhulgas reproduktiivmeditsiin

5

Gastroenteroloogia ja hepatoloogia

5

Nefroloogia ja uroloogia

5

Oftalmoloogia

5

In vitro diagnostika

30

Nagu osalemistingimustes ja valikukriteeriumides (vt käesoleva konkursikutse punktid 4 ja 5) märgitud, võetakse valikumenetluses arvesse hariduskäiku, erialaseid kogemusi, kogemusi kõrge riskiastmega meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostika meditsiiniseadmetega, täiendavaid mittekliinilisi, tehnilisi/teaduslikke ja õigusalaseid teadmisi, keeleoskust ja muid oskusi.

Ekspertidel ei tohi olla meditsiiniseadmete tööstuse suhtes finants- ega muid huve, mis võiksid mõjutada nende erapooletust. Seepärast peavad taotlejad esitama nõuetekohaselt täidetud huvide deklaratsiooni (II lisa) ja märkima selles ära kõik huvid, mis võivad seada kahtluse alla nende sõltumatuse või mida võib mõislikult käsitada seda kahtluse alla seadvana, sealhulgas kõik olulised asjaolud, mis on seotud nende lähedaste pereliikmetega. Huvide deklaratsiooni koostamise juhised on lisatud käesolevale konkursikutsele (III lisa).

Eksperdid tegutsevad enda nimel ega delegeeri oma kohustusi ühelegi teisele isikule. Nad peavad oma ülesandeid täites kinni sõltumatuse, erapooletuse ja konfidentsiaalsuse põhimõtetest ning tegutsevad avalikku huvi silmas pidades. Nende nõuanded peavad põhinema üksnes teaduslikel, tehnilistel ja/või kliinilistel kaalutlustel.

Kui kandidaat nimetatakse eksperdirühma liikmeks, palutakse tal allkirjastada konfidentsiaalsuse ja kohustuste deklaratsioon (IV lisa) ja huvide deklaratsiooni iga-aastane kirjalik uuendus ning uuendada enne koosolekuid suuliselt ja/või kirjalikult oma huvide deklaratsiooni. Need deklaratsioonid tehakse avalikkusele kättesaadavaks (7).

2.2.   Määramine

Komisjon määrab liikmed MDCG-ga konsulteerides eksperdirühmadesse nõunikeks nende taotlejate seast, kes vastavad kõigile käesoleva konkursikutse 4. ja 5. punktis (osalemistingimused ja valikukriteeriumid) kirjeldatud nõudmistele.

Liikmed määratakse kolmeks aastaks ja nende ametiaega võib pikendada, (8) tingimusel, et liige vastab endiselt osalemistingimustele ja valikukriteeriumidele (konkursikutse punktid 4 ja 5) Liikmed jäävad ametisse kuni uute liikmete nimetamiseni või kuni nad uuesti ametisse nimetatakse.

Eksperdirühmade töö järjepidevuse ja tõrgeteta toimimise tagamiseks võib tingimustele vastavate ja sobivate kandidaatide nimekirja kantud isikud, keda ei määrata eksperdirühma koosseisu, kanda kättesaadavate ekspertide kesknimekirja. Nimekirja võib kasutada, kui tekib vajadus nimetada asendajad, anda nõu või toetada eksperdirühmade tööd. Konkursikutse tulemusena koostatav nimekiri kehtib viis aastat alates koostamise kuupäevast. Komisjon võib seda igal ajal ajakohastada asjaomase viie aasta jooksul saadavate taotluste põhjal ja vastavalt vajadusele. Kui nimekiri aegub, võidakse korraldada uus konkurss.

Liikmeid, kellel ei ole enam võimalik eksperdirühma aruteludes tõhusalt osaleda, kes ei vasta komisjoni rakendusotsuses (EL) 2019/1396 või Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 339 sätestatud tingimustele või kes on neid tingimusi rikkunud või kes astuvad ametist tagasi, ei kutsuta enam osalema rühma koosolekutel ja aruteludes ning nende asemele võib volituste lõpuni jäänud ajaks nimetada uue liikme.

2.3.   Eksperdirühmade töö

Eksperdirühmade töös tuleb järgida eksperditeadmiste kõrge taseme, sõltumatuse, erapooletuse ja objektiivsuse, pühendumise, läbipaistvuse ja konfidentsiaalsuse põhimõtteid.

Sõltumatus tagatakse huvide deklaratsioonide regulaarse esitamise ja huvide konfliktide haldamise põhimõtetega.

Eksperdirühma liikmed osalevad aktiivselt eksperdirühma töös. Nad kirjutavad alla seda kinnitavale kohustuste deklaratsioonile (IV lisa).

Ekspertidelt oodatakse, et nad oleksid rühma tööga seotud ülesannete jaoks (kaugtöö korras) kättesaadavad ja osaleksid video- ja telekonverentsi koosolekutel keskmiselt mitte rohkem kui 2–3 päeva kuus vastavalt nõudlusele, mis võib kõikuda. Lisaks sellele võib juhtuda, et eksperdid peavad aeg-ajalt osalema füüsilist kohalolekut eeldavatel koosolekutel.

Komisjoni ettepanekul ja tema nõusolekul võetakse koordineerimiskomitee lihthäälteenamusega vastu ühine töökord (9). Eksperdirühmad valivad iga ametiaja alguses oma liikmete hulgast eesistuja ja eesistuja asetäitja. Eesistuja ja eesistuja asetäitja kohustuste hulka kuuluvad tihe suhtlus komisjoni sekretariaadiga, õigeaegsete nõuannete andmise koordineerimine ja muud töökorras kirjeldatud ülesanded. Konkreetsete ülesannete jaoks nimetab eesistuja rotatsiooni korras ja rühma liikmete teadmistest lähtudes raportöörid või kaasraportöörid.

Kui eksperdirühmaga konsulteeritakse kliinilise hindamise ja toimivuse üle, siis tavapäraselt valmistavad rühma liikmed materjalid (otsused, teaduslikud arvamused, teaduslikud seisukohad ja mis tahes muud väljundid) (10) ette ja võtavad need vastu kaugtöö käigus. Vajaduse korral organiseeritakse telekonverentse.

Ka muud liiki nõuannete jagamisega tegelevad eksperdirühma liikmed teevad kaugtööd, näiteks annavad sisendit ühiste kirjelduste ja rahvusvaheliste standardite väljatöötamiseks, vaatavad läbi tootjate kavandatavad kliinilised arendamisstrateegiad ja kliiniliste uuringute ettepanekud, aga vajaduse korral võivad nad osaleda ka füüsilist kohalolekut eeldavatel koosolekutel (tavaliselt mitte rohkem kui kaks koosolekut aastas).

Liikmetelt oodatakse aktiivset osalemist eksperdirühma aruteludes ning koostatavate dokumentidega tutvumist ja nende kommenteerimist tähtaegadest kinni pidades. Liikmete IT-pädevus peab olema piisav, et nad suudaksid teha kaugtööd, seda ka dokumentide elektroonilise haldamise ja vahetamise osas. Töödokumendid tehakse kättesaadavaks ja koostatakse inglise keeles. Ka koosolekud peetakse inglise keeles.

Eksperdirühma arvamused kliiniliste hindamiste, toimivuse hindamise ja tootjate kavandatavate kliiniliste arendamisstrateegiate/kliiniliste uuringute ettepanekute kohta võetakse vastu konsensuse alusel (11). Kui üksmeelele ei jõuta, teeb eksperdirühm otsuse oma liikmete häälteenamusega ning eriarvamused ja nende aluseks olnud põhjused märgitakse teaduslikus arvamuses ära.

Eksperdirühma liikme staatuse taotlejatele antakse teada, et lõplik vastutus kõrge riskiteguriga seadmete vastavushindamise eest jääb teavitatud asutusele. Eksperdirühmi ei võeta vastutusele soovituslike nõuannete eest, mida rühm oma töö käigus teavitatud asutustele annab.

2.4.   Eksperdirühma liikmete töö tasustamine

Ekspertidele makstakse kindlasummalist tasu 450 eurot töötatud päeva eest.

Tasustamist käsitlevad sätted on esitatud komisjoni rakendusotsuse (EL) 2019/1396 lisas. Eksperdirühmade liikmetel ja eksperdirühmade tööd toetama määratud ekspertidel on õigus saada tasu eksperdirühma koosolekuteks valmistumise ja koosolekutel kas isiklikult või elektrooniliste vahendite abil kaugtöö korras osalemise eest. Kui komisjoni korraldatud eksperdirühma koosolekul isiklikult osalemisega kaasnevad reisi- ja elamiskulud, siis need hüvitatakse. Kulud hüvitatakse vastavalt komisjonis kehtivatele eeskirjadele ja nende summade piires, mis on komisjoni talitustele iga-aastase vahendite eraldamise korra kohaselt selleks otstarbeks eraldatud.

Kandidaatidele antakse teada, et vastavalt finantsmääruse (12) artiklile 237 ja läbipaistvuse huvides avaldatakse kord aastas institutsiooniga lepingu sõlminud ekspertide nimekiri. Nimekirjas märgitakse ära konkreetne ülesanne, isikute nimed, nende asukoha piirkond ja nende töötasu, kui see ületab 15 000 eurot allkirjastatud lepingu kohta.

2.5.   Läbipaistvus

Eksperdirühmad peavad tegutsema läbipaistval viisil. Komisjon avaldab kõik asjaomased dokumendid selleks ettenähtud veebisaidil. Eeskätt teeb ta põhjendamatu viivituseta avalikult kättesaadavaks järgmise teabe:

| — | eksperdirühmade liikmete nimed; |
| --- | --- |

—

eksperdirühmade liikmete nimed;

| — | kättesaadavate ekspertide kesknimekirja kantud nimed; |
| --- | --- |

—

kättesaadavate ekspertide kesknimekirja kantud nimed;

| — | liikmete elulookirjeldused ning huvide, (13) konfidentsiaalsuse ja kohustuste võtmise deklaratsioonid; |
| --- | --- |

—

liikmete elulookirjeldused ning huvide, (13) konfidentsiaalsuse ja kohustuste võtmise deklaratsioonid;

| — | eksperdirühmade ühised töökorrad; |
| --- | --- |

—

eksperdirühmade ühised töökorrad;

| — | teatavad rühmades vastuvõetud otsused (kooskõlas MDRi artikli 106 lõikega 12). |
| --- | --- |

—

teatavad rühmades vastuvõetud otsused (kooskõlas MDRi artikli 106 lõikega 12).

Avaldamise suhtes nähakse ette erandid juhuks, kui leitakse, et dokumendi avalikustamine kahjustaks määruse (EÜ) nr 1049/2001 artiklis 4 kindlaksmääratud avaliku või erahuvi kaitset ja MDRi artiklit 109 konfidentsiaalsuse kohta.

2.6.   Konfidentsiaalsus

Eksperdirühmade liikmete ja määratud ekspertide suhtes kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus, mis kehtib aluslepingutest ja nende rakenduseeskirjadest tulenevalt kõigi institutsioonide liikmete ja töötajate suhtes. Vastavalt komisjoni rakendusotsusele (EL) 2019/1396 ei tohi eksperdirühma liikmed avaldada rühma töö käigus saadud teavet, sh tundlikku äriteavet ega isikuandmeid, ka siis, kui nende liikmestaatus on lõppenud. Nad kirjutavad alla konfidentsiaalsuse deklaratsioonile (IV lisa). Kooskõlas komisjoni rakendusotsusega (EL) 2019/1396 peavad eksperdirühma liikmed järgima komisjoni julgeolekueeskirju ELi salastatud teabe ja tundliku, kuid salastamata teabe kaitse kohta, nagu on sätestatud komisjoni otsustes (EL, Euratom) 2015/443 ja (EL, Euratom) 2015/444. Kui rühma liikmed neid kohustusi ei täida, võib komisjon võtta asjakohaseid meetmeid.

3.   Taotluste esitamise kord

Huvitatud isikutel palutakse esitada oma taotlus Euroopa Komisjonile ning järgida sealjuures järgmisel veebisaidil esitatud juhtnööre: https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en.

Eksperdirühmade töökeeleks on inglise keel ja seepärast tuleb kõik taotlused täita inglise keeles.

Taotlus võetakse vastu üksnes juhul, kui see on saadetud tähtajaks ja sisaldab allpool osutatud dokumente. Taotlust võetakse arvesse ainult siis, kui see on esitatud eespool nimetatud veebisaidi kaudu.

Kui inimene kantakse kättesaadavate ekspertide kesknimekirja, ei tähenda see, et komisjon on kohustatud ta eksperdirühma liikmeks nimetama.

Tõendavad dokumendid

Koos taotlusega tuleb esitada järgmised dokumendid:

| — | täidetud elektrooniline taotlusvorm; |
| --- | --- |

—

täidetud elektrooniline taotlusvorm;

| — | elulookirjeldus (CV) elektroonilisel kujul (eelistatavalt PDF-fail) pikkusega kuni neli lehekülge. Kasutada võib Europassi vormi; |
| --- | --- |

—

elulookirjeldus (CV) elektroonilisel kujul (eelistatavalt PDF-fail) pikkusega kuni neli lehekülge. Kasutada võib Europassi vormi;

| — | kodakondsuse tõendamiseks isikutunnistuse või passi koopia; |
| --- | --- |

—

kodakondsuse tõendamiseks isikutunnistuse või passi koopia;

| — | huvide deklaratsioon käesolevale konkursikutsele lisatud standardvormis. Kandidaadid peavad deklaratsioonis kirjeldama kõiki asjaolusid, mis võivad põhjustada huvide konflikti. Nõuetekohaselt täidetud huvide deklaratsioon on vajalik, et inimese saaks isikuliselt ametisse nimetada. Edaspidi võib kandidaadilt nõuda täiendavaid dokumente. |
| --- | --- |

—

huvide deklaratsioon käesolevale konkursikutsele lisatud standardvormis. Kandidaadid peavad deklaratsioonis kirjeldama kõiki asjaolusid, mis võivad põhjustada huvide konflikti. Nõuetekohaselt täidetud huvide deklaratsioon on vajalik, et inimese saaks isikuliselt ametisse nimetada. Edaspidi võib kandidaadilt nõuda täiendavaid dokumente.

Taotluse esitamise tähtaeg

Kandidaadid, kes soovivad saada nõunikuna eksperdirühma nimetatud esimeses nimetamistsüklis, peavad nõuetekohaselt täidetud taotluse esitama 10. novembriks 2019.

Kandidaadid võivad oma huvist teatada igal ajal enne kättesaadavate ekspertide nimekirja kehtivusaja (viis aastat alates nimekirja koostamise kuupäevast) viimast kolme kuud. Kättesaadavate ekspertide kesknimekirja kehtivuse tähtaeg avaldatakse komisjoni veebilehel: https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en

Isikuandmete kaitse

Komisjon tagab, et taotlejate isikuandmeid töödeldakse vastavalt nõuetele, mis on kirjas määruses (EL) 2018/1725 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes. Kui taotleja soovib täpsemat ülevaadet sellest, millises ulatuses, mis eesmärgil ja milliste vahenditega tema isikuandmeid käesoleva konkursi raames töödeldakse, palutakse tal tutvuda konkreetse isikuandmete kaitse avaldusega (V lisa), mis on lisatud konkursikutsele ja olemas taotluste esitamise veebisaidil.

4.   Osalemistingimused

Kandideerijal peavad olema:

| — | ühe ELi liikmesriigi, EFTA riigi või Türgi kõik kodanikuõigused; |
| --- | --- |

—

ühe ELi liikmesriigi, EFTA riigi või Türgi kõik kodanikuõigused;

| — | vähemalt magistrikraad asjaomases meditsiinivaldkonnas või teadusalal; |
| --- | --- |

—

vähemalt magistrikraad asjaomases meditsiinivaldkonnas või teadusalal;

| — | vähemalt 10 aastat erialast töökogemust konkursikutsega seotud valdkondades (meditsiin, muu kui meditsiin, teadus, tehnika või õigusloome); |
| --- | --- |

—

vähemalt 10 aastat erialast töökogemust konkursikutsega seotud valdkondades (meditsiin, muu kui meditsiin, teadus, tehnika või õigusloome);

| — | hea inglise keele oskus, mis võimaldab aktiivselt osaleda aruteludes ja inglise keeles aruandeid kirjutada (14). |
| --- | --- |

—

hea inglise keele oskus, mis võimaldab aktiivselt osaleda aruteludes ja inglise keeles aruandeid kirjutada (14).

| — | Taotlejal ei tohi olla meditsiiniseadmete tööstuses või teavitatud asutuses või mis tahes muus organisatsioonis või sektoris rahalisi või muid huve, mis võivad mõjutada tema sõltumatust, erapooletust ja objektiivsust (15). |
| --- | --- |

—

Taotlejal ei tohi olla meditsiiniseadmete tööstuses või teavitatud asutuses või mis tahes muus organisatsioonis või sektoris rahalisi või muid huve, mis võivad mõjutada tema sõltumatust, erapooletust ja objektiivsust (15).

Taotlejad, kes neile kriteeriumidele ei vasta, jäetakse valikumenetlusest välja.

5.   Valikukriteeriumid

Osalemistingimustele vastavaid taotlusi hinnatakse esitatud tõendite põhjal järgmiste tehnilist ja kutsealast pädevust käsitlevate kriteeriumide alusel.

| — | Hariduskäik |
| --- | --- |

—

Hariduskäik

| — | Kutsealased kogemused konkursi seisukohast asjakohases meditsiini-, teadus- või tehnikavaldkonnas |
| --- | --- |

—

Kutsealased kogemused konkursi seisukohast asjakohases meditsiini-, teadus- või tehnikavaldkonnas

| — | Vahetud kogemused meditsiiniseadmete ja IVD kasutamisega, meditsiiniseadmete kasutamine kliinilistes uuringutes, IVD alaste teadusuuringute ja arendustegevuse kvaliteedi tagamise/standardimise kogemused, meditsiiniseadmetega seotud probleeme või rikkeid käsitlevad aruanded või analüüs |
| --- | --- |

—

Vahetud kogemused meditsiiniseadmete ja IVD kasutamisega, meditsiiniseadmete kasutamine kliinilistes uuringutes, IVD alaste teadusuuringute ja arendustegevuse kvaliteedi tagamise/standardimise kogemused, meditsiiniseadmetega seotud probleeme või rikkeid käsitlevad aruanded või analüüs

| — | Oluline teaduslik mõju kõrge riskiastmega meditsiiniseadmetele (nt 20 kõige olulisemat avaldatud teksti, avaldatud tekstide arv ja mõjutegur) |
| --- | --- |

—

Oluline teaduslik mõju kõrge riskiastmega meditsiiniseadmetele (nt 20 kõige olulisemat avaldatud teksti, avaldatud tekstide arv ja mõjutegur)

| — | Teaduslike nõuannete andmise ja keeruka teabe analüüsimise kogemused |
| --- | --- |

—

Teaduslike nõuannete andmise ja keeruka teabe analüüsimise kogemused

| — | Komisjonides/korralduskomisjonides/eksperdirühmades töötamise kogemused |
| --- | --- |

—

Komisjonides/korralduskomisjonides/eksperdirühmades töötamise kogemused

| — | Kogemused multidistsiplinaarses/rahvusvahelises keskkonnas |
| --- | --- |

—

Kogemused multidistsiplinaarses/rahvusvahelises keskkonnas

| — | Eesistumise või koordineerimisega seotud kogemused (rühmade juhtimine, et pakkuda kvaliteetset tulemust ja pidada kinni tähtaegadest) |
| --- | --- |

—

Eesistumise või koordineerimisega seotud kogemused (rühmade juhtimine, et pakkuda kvaliteetset tulemust ja pidada kinni tähtaegadest)

| — | Kogemused meditsiiniseadmete või in vitro diagnostika meditsiiniseadmete õigusliku regulatsiooniga |
| --- | --- |

—

Kogemused meditsiiniseadmete või in vitro diagnostika meditsiiniseadmete õigusliku regulatsiooniga

| — | Kogemused ravimite ja/või kombinatsioonravimite õigusliku regulatsiooniga |
| --- | --- |

—

Kogemused ravimite ja/või kombinatsioonravimite õigusliku regulatsiooniga

6.   Valikumenetlus

Valikumenetluse käigus hindab valikukomisjon taotlusi käesoleva konkursikutse punktis 5 loetletud kriteeriumide alusel. Seejärel koostatakse osalemistingimustele vastavate ja sobivate kandidaatide loetelu. Viimaks nimetatakse inimesed asjakohase eksperdirühma liikmeteks või kantakse kättesaadavate ekspertide kesknimekirja.

Komisjon püüab eksperdirühmade koosseisu kindlaksmääramisel tagada asjaomaste erialateadmiste tasakaalustatud esindatuse (kliinilised, tehnilised, teaduslikud ja õigusalased teadmised) ning võtta sealjuures arvesse rühma konkreetseid ülesandeid, seda, mis liiki teadmisi on vaja, ja eeldatavat töökoormust. Komisjon püüab tagada geograafilise ja soolise tasakaalu.

Lisainfo saamiseks võtke palun ühendust aadressil JRC-MEDICAL-DEVICES@ec.europa.eu.

LISAD (vt https://ec.europa.eu/growth/sectors/medical-devices_en):

| I | – | taotlusvorm |
| --- | --- | --- |
| II | – | huvide deklaratsiooni vorm |
| III | – | juhised huvide deklaratsiooni kohta |
| IV | – | konfidentsiaalsuse ja kohustuste võtmise deklaratsioonid |
| V | – | isikuandmete kaitse avaldus |

I

–

taotlusvorm

II

–

huvide deklaratsiooni vorm

III

–

juhised huvide deklaratsiooni kohta

IV

–

konfidentsiaalsuse ja kohustuste võtmise deklaratsioonid

V

–

isikuandmete kaitse avaldus

---

(1)  MDCG: meditsiiniseadmete koordineerimisrühm (MDRi artikkel 103).

(2)  Ravimi manustamiseks ja/või kõrvaldamiseks ette nähtud IIb klassi meditsiiniseadmed ja III klassi siiratavad meditsiiniseadmed, mis vastavad IX lisa punktis 5.1 esitatud tingimustele.

(3)  D klassi in vitro diagnostika meditsiiniseadmete puhul, kui puuduvad ühised kirjeldused.

(4)  Taotlejate tähelepanu juhitakse sellele, et MDRi ja IVDRi rakendamise ajakavad on erinevad, üht hakatakse kohaldama 26. maist 2020 ja teist 26. maist 2022. Seega võib juhtuda, et eksperdirühmad alustavad tööd eri aegadel.

(5)  Kaasa arvatud seadmed kuulmise ja nägemise taastamiseks (vastavalt näiteks kohleaarimplantaadid ja võrkkesta implantaadid).

(6)  Kättesaadavate ekspertide kesknimekirjas ei tohi olla rohkem kui 1 000 eksperti.

(7)  Huvide deklaratsioon tehakse avalikuks vastavalt MDRi artikli 106 lõikele 3.

(8)  Kooskõlas MDRiga, artikli 106 lõige 5.

(9)  Kooskõlas komisjoni rakendusotsuse (EL) 2019/1396 artikliga 7.

(10)  Vastavalt MDRi artikli 54 lõikele 1, artikli 106 lõigetele 9, 10, 11, 12, artikli 55 lõikele 3, artikli 61 lõikele 2 ja IX lisa punktile 5.1 ning IVDRi artikli 48 lõigetele 4 ja 6, artikli 50 lõikele 3, IX lisa punktile 4.9 ja X lisa punkti 3 alapunktile j.

(11)  MDR artikli 106 lõige 12: „Teadusliku arvamuse vastuvõtmisel kooskõlas lõikega 9 teevad eksperdirühma liikmed kõik endast oleneva, et jõuda üksmeelele. Kui üksmeelele ei jõuta, teeb eksperdirühm otsuse oma liikmete häälteenamusega ning eriarvamused ja nende aluseks olnud põhjused märgitakse teaduslikus arvamuses ära.“

(12)  Määrus (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012.

(13)  Taotlejatele antakse teada, et vastavalt MDRi artikli 106 lõikele 3 tehakse huvide deklaratsioonid avalikuks.

(14)  Oskus töötada inglise keeles vastab tasemele B2 või sellest kõrgemale tasemele, nagu on kindlaks määratud Euroopa keeleportfelli käsitlevas Euroopa Nõukogu dokumendis „Euroopa keeleõppe raamdokument: õppimine, õpetamine ja hindamine“. Lisainfo: http://europass.cedefop.europa.eu/en/resources/european-language-levels-cefr

(15)  Taotlejatel palutakse tutvuda MDRi artikli 106 lõikega 3, artikliga 107, komisjoni rakendusotsuse (EL) 2019/1396, artikliga 12 ja huvide deklaratsiooni vormiga.

---

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/100 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/100

---

Eelteatis koondumise kohta

(juhtum M.9500 – Lindsay Goldberg Group / Bilcare Research Swiss Holding I and II)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2019/C 323/06)

1.

Teatis puudutab järgmisi ettevõtjaid:

| — | Lindsay & Co. LLC (Ameerika Ühendriigid), mis kuulub gruppi Lindsay Goldberg („Lindsay Goldberg“, Ameerika Ühendriigid) ning |
| --- | --- |

—

Lindsay & Co. LLC (Ameerika Ühendriigid), mis kuulub gruppi Lindsay Goldberg („Lindsay Goldberg“, Ameerika Ühendriigid) ning

| — | Bilcare Research Swiss I AG ja Bilcare Research Swiss II AG (koos nende tütarettevõtjatega „Bilcare Research Swiss Holding I and II“, Šveits). |
| --- | --- |

—

Bilcare Research Swiss I AG ja Bilcare Research Swiss II AG (koos nende tütarettevõtjatega „Bilcare Research Swiss Holding I and II“, Šveits).

Lindsay Goldberg omandab Bilcare Research Swiss Holding I and II üle täieliku ainukontrolli ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses.

Koondumine toimub aktsiate või osade ostu teel.

2.

| — | Lindsay Goldberg haldab kaudselt erinevaid fonde, mis teevad kapitaliinvesteeringuid tegutsevatesse portfelliettevõtjatesse, |
| --- | --- |

—

Lindsay Goldberg haldab kaudselt erinevaid fonde, mis teevad kapitaliinvesteeringuid tegutsevatesse portfelliettevõtjatesse,

| — | Bilcare Research Swiss Holding I and II on selliste tehniliste kilede tootja ja tarnija, mida kasutatakse nii painduvate pakendite valmistamiseks kui ka muuks kui pakenditega seotud otstarbeks. |
| --- | --- |

—

Bilcare Research Swiss Holding I and II on selliste tehniliste kilede tootja ja tarnija, mida kasutatakse nii painduvate pakendite valmistamiseks kui ka muuks kui pakenditega seotud otstarbeks.

3.

Komisjon leiab pärast teatise esialgset läbivaatamist, et tehing, millest teatatakse, võib kuuluda ühinemismääruse kohaldamisalasse, kuid lõplikku otsust selle kohta ei ole veel tehtud.

4.

Komisjon peab märkused kätte saama kümne päeva jooksul pärast käesoleva dokumendi avaldamist. Märkuste juures tuleks alati kasutada järgmist viidet:

M.9500 – Lindsay Goldberg Group / Bilcare Research Swiss Holding I and II

Märkusi võib saata komisjonile elektronposti, faksi või postiga. Kontaktandmed:

| e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| faks +32 22964301 |
| postiaadress: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

faks +32 22964301

postiaadress:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1 („ühinemismäärus“).

1

---

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/101 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/101

---

Eelteatis koondumise kohta

(juhtum M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin)

Võimalik lihtsustatud korras menetlemine

(EMPs kohaldatav tekst)

(2019/C 323/07)

1.

Teatis puudutab järgmisi ettevõtjaid:

| — | KIRKBI Invest A/S („KIRKBI“, Taani); |
| --- | --- |

—

KIRKBI Invest A/S („KIRKBI“, Taani);

| — | The Blackstone Group Inc. („Blackstone“, Ameerika Ühendriigid); |
| --- | --- |

—

The Blackstone Group Inc. („Blackstone“, Ameerika Ühendriigid);

| — | Canada Pension Plan Investment Board („CPPIB“, Kanada); |
| --- | --- |

—

Canada Pension Plan Investment Board („CPPIB“, Kanada);

| — | Merlin Entertainments PLC („Merlin“, Ühendkuningriik). |
| --- | --- |

—

Merlin Entertainments PLC („Merlin“, Ühendkuningriik).

KIRKBI, Blackstone ja CPPIB omandavad Merlini üle täieliku ühiskontrolli ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses.

Koondumine toimub aktsiate või osade ostu teel.

2.

—   KIRKBI: valdus- ja investeerimisettevõtja, kellele kuulub ettevõtja LEGO A/S, mis tegutseb mänguasjade ja mängul põhinevate koolitusmaterjalide arendamise, tootmise ja müügi valdkonnas;

—   Blackstone: ülemaailmne varade valitsemine;

—   CPPIB: investeeringute haldamine;

—   Merlin: teema- ja lõbustusparkide ning huviväärsuste omanik.

3.

Tuleb märkida, et käesoleva juhtumi puhul võib olla võimalik kasutada korda, mis on esitatud komisjoni teatises lihtsustatud korra kohta teatavate koondumiste menetlemiseks vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 139/2004 (2).

4.

Komisjon peab märkused kätte saama kümne päeva jooksul pärast käesoleva dokumendi avaldamist. Märkuste juures tuleks alati kasutada järgmist viidet:

M.9473 – KIRKBI/Blackstone/CPPIB/Merlin

Märkusi võib saata komisjonile elektronposti, faksi või postiga. Kontaktandmed:

| e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| faks +32 22964301 |
| postiaadress: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

faks +32 22964301

postiaadress:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1 („ühinemismäärus“).

1

(2)  ELT C 366, 14.12.2013, lk 5.

2

---

| 27.9.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 323/102 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 323/102

---

Eelteatis koondumise kohta

(juhtum M.9453 – Phillips 66 / Fortress Investment Group / United Pacific)

Võimalik lihtsustatud korras menetlemine

(EMPs kohaldatav tekst)

(2019/C 323/08)

1.

Teatis puudutab järgmisi ettevõtjaid:

| — | Phillips 66 (Ameerika Ühendriigid); |
| --- | --- |

—

Phillips 66 (Ameerika Ühendriigid);

| — | Fortress Investment Group LLC („Fortress“, Ameerika Ühendriigid), mille üle on valitsev mõju ettevõtjal SoftBank Group Corp. („Softbank“, Jaapan); |
| --- | --- |

—

Fortress Investment Group LLC („Fortress“, Ameerika Ühendriigid), mille üle on valitsev mõju ettevõtjal SoftBank Group Corp. („Softbank“, Jaapan);

| — | CF United LLC („United Pacific“, Ameerika Ühendriigid), mille üle on valitsev mõju ettevõtjal Fortress. |
| --- | --- |

—

CF United LLC („United Pacific“, Ameerika Ühendriigid), mille üle on valitsev mõju ettevõtjal Fortress.

Ettevõtjad Phillips 66 ja Fortress omandavad ettevõtja United Pacific üle ühiskontrolli ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b ja artikli 3 lõike 4 tähenduses.

Koondumine toimub aktsiate või osade ostu teel.

2.

—   Phillips 66: hargmaine energiaettevõtja, kelle portfelli on integreeritud kesketapi, kemikaalide, rafineerimis- ja turustusettevõtted. Phillips 66 töötleb, transpordib, ladustab ning turustab kütust ja tooteid üleilmselt;

—   Fortress: alternatiivsete investeeringute ja varahaldusettevõtja. Fortress juhib mitmekesise investorirühma (sh pensionifondid, sihtkapitalid ja sihtasutused, finantseerimisasutused, fondifondid ja varakad üksikisikud) kapitali;

—   United Pacific: Ameerika Ühendriikide läänerannikul asuvate tanklate ja esmatarbekaupade kaupluste sõltumatu omanik ja käitaja, kes müüb mootorikütust ja esmatarbekaupu.

3.

Tuleb märkida, et käesoleva juhtumi puhul võib olla võimalik kasutada korda, mis on esitatud komisjoni teatises lihtsustatud korra kohta teatavate koondumiste menetlemiseks vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 139/2004 (2).

4.

Komisjon peab märkused kätte saama kümne päeva jooksul pärast käesoleva dokumendi avaldamist. Märkuste juures tuleks alati kasutada järgmist viidet:

M.9453 – Phillips 66 / Fortress Investment Group / United Pacific

Märkusi võib saata komisjonile elektronposti, faksi või postiga. Kontaktandmed:

| e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| faks +32 22964301 |
| postiaadress: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

e-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

faks +32 22964301

postiaadress:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1 („ühinemismäärus“).

1

(2)  ELT C 366, 14.12.2013, lk 5.

2

---