# Eiropas Savienības C 273/2004

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 273 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 47. sējums2004. gada 6. novembris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 273

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

47. sējums2004. gada 6. novembris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Informācija |
| | Tiesa |
| | TIESA |
| 2004/C 273/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-227/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 85/337/EEK — Dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Nepareiza piemērošana — Valensijas-Taragonas dzelzceļa līnijas posma Las Palmas-Oropesa projekts) | 1 |
| 2004/C 273/2 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-465/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Darba ņēmēju pārvietošanās brīvība — Savienības vai EEZ dalībvalstu pilsoņi — Ar Kopienu ar līgumu saistīto trešo valstu pilsoņi — Tiesības tikt ievēlētam arodbiedrībā vai darbinieku padomē — Nediskriminēšanas princips attiecībā uz darba nosacījumiem) | 1 |
| 2004/C 273/3 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-248/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Piesārņojums un kaitīgums — Augsnes aizsardzība — Notekūdeņu dūņas — Nepilnas informācijas sniegšana no 1995. līdz 1997. gadam — Direktīvas 86/278/EEK 10. un 17. pants) | 2 |
| 2004/C 273/4 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-329/02 P SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Absolūtie reģistrācijas atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr.40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Sintagma Sat.2) | 3 |
| 2004/C 273/5 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-366/02 (Verwaltungsgericht Halle lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Gerd Gschoßmann pret Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (Kopējā lauksaimniecības politika — Regulas Nr. 1765/92 (EEK) un Nr. 1251/1999 (EK) — Atbalsta sistēma laukaugu audzētājiem — Kompensācijas maksājumi par laukaugu platībām un papuvi — Zemju izslēgšana, kurās audzē pastāvīgās kultūras — Jēdziens) | 3 |
| 2004/C 273/6 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-382/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Vestre Landsret) Cimber Air A/S pret Skatteministeriet (Sestā PVN direktīva — 15. panta 6., 7. un 9. punkts — Eksporta ārpus Kopienas atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa — Jēdziens lidmašīnas, kuras lieto aviosabiedrības, kas darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos — Degvielas uzpildes un apgādes ar pārtiku iekšzemes lidojumiem atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa) | 4 |
| 2004/C 273/7 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 93/37/EEK — Būvdarbu valsts līgumi — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas) | 4 |
| 2004/C 273/8 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-386/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien ) Josef Baldinger pret Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (Personu brīva pārvietošanās — Atlīdzība bijušajiem kara gūstekņiem — Kritērijs par attiecīgās dalībvalsts pilsonību atlīdzības lūguma iesniegšanas brīdī) | 5 |
| 2004/C 273/9 | Tiesas spriedums (trešā palāta) lietā C-396/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Gerechtshof te Amsterdam) DFDS BV pret Inspecteur der Belastingsdienst Douanedistrict Rotterdam (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Apakšpozīcija 8704 10 — Ar sarežģītu izgāšanas sistēmu aprīkots Minitrac smilšu, zemes un akmeņu izkraušanai) | 5 |
| 2004/C 273/0 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-400/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Bundesarbeitsgericht) Gerard Merida pret Bundesrepublik Deutschland (EKL 39. pants — Koplīgums — Pagaidu papildu pabalsts par labu bijušajiem sabiedroto spēku darbiniekiem Vācijā — Pārrobežu darba ņēmēji — Pabalsta aprēķina bāzes noteikšana — Vācijas algas nodokļa fiktīva ņemšana vērā) | 6 |
| 2004/C 273/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-404/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division) Nichols plc pret Registrar of Trade Marks (Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Preču zīme, kuru veido izplatīts personvārds — Atšķirtspēja — 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta ietekme uz novērtēšanu) | 6 |
| 2004/C 273/2 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-411/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Nepareiza transponēšana — Direktīva 98/10/EK — Telekomunikācijas — Definīcijas pamata pakāpe pa pozīcijām atšifrētam rēķinam un detalizētāka prezentācija) | 7 |
| 2004/C 273/3 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-28/03 Epikouriko Kefalaio pret Ypourgos Anaptyxis (Apdrošināšana — Pirmās direktīvas 73/239/EEK 15. un 16. pants — Pirmās direktīvas 79/267/EEK 17. un 18. pants — Apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas procedūra pēc darbības licences atsaukšanas — Prasījumu saistībā ar darba algas parādiem un prasījumu saistītu ar apdrošināšanu prioritāšu pakāpe) | 7 |
| 2004/C 273/4 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 9. septembrī lietā C-81/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EK līguma 43. un 49. pants — Paramedicīniskas profesijas — Brīva veikšana) | 8 |
| 2004/C 273/5 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-168/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 89/655/EEK un 95/63/EK — Nepareiza transponēšana — Papildus pielāgošanas periods) | 8 |
| 2004/C 273/6 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-404/03 (tribunal de grande instance du Mains lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Olivier Dupuy pret Hervé Rouvre (Bīstamas vielas un preparāti — Svinu saturošie sikatīvie produkti — Tirgū laišanas aizliegums — Direktīvas Nr. 76/769/EEK un Nr. 94/60/EK) | 9 |
| 2004/C 273/7 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-423/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (dalībvalsts pienākumu neizpilde — netransponēšana — Direktīva 2001/18/EK) | 9 |
| 2004/C 273/8 | Tiesas rīkojums (sestā palāta) 2004. gada 9. jūlijā lietā C-116/03 P Augusto Fichtner pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Ierēdnis — Disciplinārsods — Atbrīvošana no amata, saglabājot tiesības uz vecuma pensiju — Ārējo aktivitāšu veikšana bez iepriekšējas atļaujas) | 9 |
| 2004/C 273/9 | Lieta C-338/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Tribunale di Larino – Sezione Distaccata di Termoli rīkojumu krimināllietā pret Massimiliano Placanica | 10 |
| 2004/C 273/0 | Lieta C-345/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof rīkojumu lietā Centro Equestro da Leziria Grande LDA pret Bundesamt für Finanzen | 10 |
| 2004/C 273/1 | Lieta C-347/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. jūlija Finanzgericht Köln (Ķelnes Finansu tiesa) lēmumu lietā REWE Zentralfinanz e.G. kā ITS Reisen GmbH tiesību pārņēmēja pret Finanzamt Köln-Mitte | 10 |
| 2004/C 273/2 | Lieta C-348/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 17. jūnija rīkojumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa) Civil Division lietā Boehringer Ingelheim KG un citi pret Swingward Ltd un citiem | 11 |
| 2004/C 273/3 | Lieta C-356/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu- izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Rechtbank van Koophandel te Brussel lēmumu lietā Lidl Belgium GmbH & Co KG pret NV Etablissementen Franz Colruyt | 12 |
| 2004/C 273/4 | Lieta C-358/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunale di Vicenza, Sezione Distaccata di Schio 2004. gada 2. augusta rīkojumu lietā Caseificio Valdagnese pret Regione Veneto | 13 |
| 2004/C 273/5 | Lieta C-362/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Symvoulio tis Epikrateias lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Politismou, ko atbalsta J & P – AVAX AE – ARCHITECH – GETEM AE | 13 |
| 2004/C 273/6 | Lieta C-368/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. augusta Verwaltungsgericht Wien rīkojumu lietā 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG pret 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach | 13 |
| 2004/C 273/7 | Lieta C-369/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 24. augusta VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre rīkojumu lietā Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd pret Commisioners of Customs and Excise | 14 |
| 2004/C 273/8 | Lieta C-371/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. augustā | 15 |
| 2004/C 273/9 | Lieta C-372/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. jūlija Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) rīkojumu lietā Yvonne Watts pret 1) Bedford Primary Care Trust un 2) Secretary of State for Health | 15 |
| 2004/C 273/0 | lieta C-374/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 25. augusta High Court of Justice (Anglija un Velsa) (Chancery Division) rīkojumu lietā Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation pret Commissioners of Inland Revenue | 17 |
| 2004/C 273/1 | Lieta C-384/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) lēmumu lietā Commissioners of Customs and Excise un H. M. Attorney - General pret Federation of Technological Industries un 53 citām personām | 18 |
| 2004/C 273/2 | Lieta C-389/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 10. septembrī | 19 |
| 2004/C 273/3 | Lieta C-390/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket | 19 |
| 2004/C 273/4 | Lieta C-391/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. jūlija Simvoulio tis Epikrateias rīkojumu lietā 1) Ypourgos Oikonomikon un 2) Proistamenos D.O.Y. Amfissas pret Charilaos Georgakis | 20 |
| 2004/C 273/5 | Lieta C-392/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. jūlija Bundesverwaltungsgericht lēmumu lietā i-21-germany GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku | 20 |
| 2004/C 273/6 | Lieta C-393/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. septembrī Cour d' appel de Liège (9. palāta) lēmumu Air Liquide Industries Belgium SA pret Ville de Seraing | 21 |
| 2004/C 273/7 | Lieta C-394/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon | 21 |
| 2004/C 273/8 | Lieta C-395/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon | 21 |
| 2004/C 273/9 | Lieta C-396/04: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 20. septembrī | 21 |
| 2004/C 273/0 | Lieta C-399/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī | 22 |
| 2004/C 273/1 | Lieta C-400/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī | 22 |
| 2004/C 273/2 | Lieta C-401/04: Prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī | 23 |
| 2004/C 273/3 | Lieta C-402/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī | 23 |
| 2004/C 273/4 | Lieta C-404/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 22. septembrī iesniedza Technische Glaswerke Ilmenau GmbH par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) spriedumu lietā T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH / Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Schott Glas | 23 |
| 2004/C 273/5 | Lieta C-411/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 23. septembrī iesniedza Mannesmannröhren-Werke AG, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG pret Eiropas Kopienu Komisiju | 24 |
| 2004/C 273/6 | Lieta C-413/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments | 25 |
| 2004/C 273/7 | Lieta C-414/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments | 26 |
| 2004/C 273/8 | Lietas C-13/02 izslēgšana no reģistra | 26 |
| 2004/C 273/9 | Lietas C-81/02 izslēgšana no reģistra | 26 |
| 2004/C 273/0 | Lietas C-197/02 izslēgšana no reģistra | 26 |
| 2004/C 273/1 | Lietas C-361/03 P izslēgšana no reģistra | 27 |
| 2004/C 273/2 | Lietas C-457/03 izslēgšana no reģistra | 27 |
| 2004/C 273/3 | Lietas C-554/03 izslēgšana no reģistra | 27 |
| 2004/C 273/4 | Lietas C-17/04 izslēgšana no reģistra | 27 |
| | PIRMĀS INSTANCES TIESA |
| 2004/C 273/5 | Lieta T-168/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza L D S.A. 2004. gada 14. maijā | 28 |
| 2004/C 273/6 | Lieta T-261/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Alain Crespinet iesniedza 2004. gada 21. jūnijā. | 28 |
| 2004/C 273/7 | Lieta T-272/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. jūlijā | 29 |
| 2004/C 273/8 | lieta T-291/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 16. jūlijā iesniedza Enviro Tech Europe Ltd. un Enviro Tech International Inc. | 29 |
| 2004/C 273/9 | lieta T-318/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vladimir Bouček iesniedza 2004. gada 4. augustā | 30 |
| 2004/C 273/0 | Lieta T-320/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Triantafyllia Dionyssopoulou iesniedza 2004. gada 30. jūlijā | 30 |
| 2004/C 273/1 | lieta T-325/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Citicorp 2004. gada 5. augustā | 31 |
| 2004/C 273/2 | lieta T-326/04: Prasība pret Silicon and Software Systems Limited, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 6. augustā | 32 |
| 2004/C 273/3 | lieta T-327/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Syndicat National de l'Industrie des Viandes (SNIV) (Nacionālā gaļas ražotāju savienība) (NGRS) iesniedza 2004. gada 3. augustā | 32 |
| 2004/C 273/4 | lieta T-328/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gütner Wilms iesniedza 2004. gada 3. augustā | 33 |
| 2004/C 273/5 | lieta T-334/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 11. augustā iesniedza House of Donuts International | 34 |
| 2004/C 273/6 | lieta T-335/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Viz Stal un Duferco Commerciale SpA iesniedza 2004. gada 11. augustā | 34 |
| 2004/C 273/7 | lieta T-337/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Centrālo banku, ko Athanasios Pitsiorlas iesniedza 2004. gada 29. jūlijā | 35 |
| 2004/C 273/8 | lieta T-353/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 23. augustā iesniedza Ontex N.V. | 36 |
| 2004/C 273/9 | lieta T-356/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko SmithKline Beecham p.l.c. iesniedza 2004. gada 27. augustā | 36 |
| 2004/C 273/0 | lieta T-362/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Minin Leonid iesniedza 2004. gada 3. septembrī | 37 |
| 2004/C 273/1 | lieta T-381/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī | 38 |
| 2004/C 273/2 | Lietas T-118/04 R izslēgšana no reģistra | 38 |
| 2004/C 273/3 | Lietas T-134/04 R izslēgšana no reģistra | 38 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Informācija

Tiesa

TIESA

2004/C 273/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-227/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 85/337/EEK — Dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums — Nepareiza piemērošana — Valensijas-Taragonas dzelzceļa līnijas posma Las Palmas-Oropesa projekts)

1

2004/C 273/2

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-465/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Darba ņēmēju pārvietošanās brīvība — Savienības vai EEZ dalībvalstu pilsoņi — Ar Kopienu ar līgumu saistīto trešo valstu pilsoņi — Tiesības tikt ievēlētam arodbiedrībā vai darbinieku padomē — Nediskriminēšanas princips attiecībā uz darba nosacījumiem)

1

2004/C 273/3

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-248/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Piesārņojums un kaitīgums — Augsnes aizsardzība — Notekūdeņu dūņas — Nepilnas informācijas sniegšana no 1995. līdz 1997. gadam — Direktīvas 86/278/EEK 10. un 17. pants)

2

2004/C 273/4

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-329/02 P SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Absolūtie reģistrācijas atteikuma pamatojumi — Regulas (EK) Nr.40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts — Sintagma Sat.2)

3

2004/C 273/5

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-366/02 (Verwaltungsgericht Halle lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Gerd Gschoßmann pret Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (Kopējā lauksaimniecības politika — Regulas Nr. 1765/92 (EEK) un Nr. 1251/1999 (EK) — Atbalsta sistēma laukaugu audzētājiem — Kompensācijas maksājumi par laukaugu platībām un papuvi — Zemju izslēgšana, kurās audzē pastāvīgās kultūras — Jēdziens)

3

2004/C 273/6

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-382/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Vestre Landsret) Cimber Air A/S pret Skatteministeriet (Sestā PVN direktīva — 15. panta 6., 7. un 9. punkts — Eksporta ārpus Kopienas atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa — Jēdziens lidmašīnas, kuras lieto aviosabiedrības, kas darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos — Degvielas uzpildes un apgādes ar pārtiku iekšzemes lidojumiem atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa)

4

2004/C 273/7

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 93/37/EEK — Būvdarbu valsts līgumi — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas)

4

2004/C 273/8

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-386/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien ) Josef Baldinger pret Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (Personu brīva pārvietošanās — Atlīdzība bijušajiem kara gūstekņiem — Kritērijs par attiecīgās dalībvalsts pilsonību atlīdzības lūguma iesniegšanas brīdī)

5

2004/C 273/9

Tiesas spriedums (trešā palāta) lietā C-396/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Gerechtshof te Amsterdam) DFDS BV pret Inspecteur der Belastingsdienst Douanedistrict Rotterdam (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu klasifikācija — Apakšpozīcija 8704 10 — Ar sarežģītu izgāšanas sistēmu aprīkots Minitrac smilšu, zemes un akmeņu izkraušanai)

5

2004/C 273/0

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-400/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Bundesarbeitsgericht) Gerard Merida pret Bundesrepublik Deutschland (EKL 39. pants — Koplīgums — Pagaidu papildu pabalsts par labu bijušajiem sabiedroto spēku darbiniekiem Vācijā — Pārrobežu darba ņēmēji — Pabalsta aprēķina bāzes noteikšana — Vācijas algas nodokļa fiktīva ņemšana vērā)

6

2004/C 273/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-404/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division) Nichols plc pret Registrar of Trade Marks (Preču zīmes — Direktīva 89/104/EEK — 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Preču zīme, kuru veido izplatīts personvārds — Atšķirtspēja — 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta ietekme uz novērtēšanu)

6

2004/C 273/2

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-411/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Nepareiza transponēšana — Direktīva 98/10/EK — Telekomunikācijas — Definīcijas pamata pakāpe pa pozīcijām atšifrētam rēķinam un detalizētāka prezentācija)

7

2004/C 273/3

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-28/03 Epikouriko Kefalaio pret Ypourgos Anaptyxis (Apdrošināšana — Pirmās direktīvas 73/239/EEK 15. un 16. pants — Pirmās direktīvas 79/267/EEK 17. un 18. pants — Apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas procedūra pēc darbības licences atsaukšanas — Prasījumu saistībā ar darba algas parādiem un prasījumu saistītu ar apdrošināšanu prioritāšu pakāpe)

7

2004/C 273/4

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 9. septembrī lietā C-81/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EK līguma 43. un 49. pants — Paramedicīniskas profesijas — Brīva veikšana)

8

2004/C 273/5

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-168/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 89/655/EEK un 95/63/EK — Nepareiza transponēšana — Papildus pielāgošanas periods)

8

2004/C 273/6

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-404/03 (tribunal de grande instance du Mains lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Olivier Dupuy pret Hervé Rouvre (Bīstamas vielas un preparāti — Svinu saturošie sikatīvie produkti — Tirgū laišanas aizliegums — Direktīvas Nr. 76/769/EEK un Nr. 94/60/EK)

9

2004/C 273/7

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 16. septembrī lietā C-423/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (dalībvalsts pienākumu neizpilde — netransponēšana — Direktīva 2001/18/EK)

9

2004/C 273/8

Tiesas rīkojums (sestā palāta) 2004. gada 9. jūlijā lietā C-116/03 P Augusto Fichtner pret Eiropas Kopienu Komisiju (Apelācija — Ierēdnis — Disciplinārsods — Atbrīvošana no amata, saglabājot tiesības uz vecuma pensiju — Ārējo aktivitāšu veikšana bez iepriekšējas atļaujas)

9

2004/C 273/9

Lieta C-338/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Tribunale di Larino – Sezione Distaccata di Termoli rīkojumu krimināllietā pret Massimiliano Placanica

10

2004/C 273/0

Lieta C-345/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof rīkojumu lietā Centro Equestro da Leziria Grande LDA pret Bundesamt für Finanzen

10

2004/C 273/1

Lieta C-347/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. jūlija Finanzgericht Köln (Ķelnes Finansu tiesa) lēmumu lietā REWE Zentralfinanz e.G. kā ITS Reisen GmbH tiesību pārņēmēja pret Finanzamt Köln-Mitte

10

2004/C 273/2

Lieta C-348/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 17. jūnija rīkojumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa) Civil Division lietā Boehringer Ingelheim KG un citi pret Swingward Ltd un citiem

11

2004/C 273/3

Lieta C-356/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu- izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Rechtbank van Koophandel te Brussel lēmumu lietā Lidl Belgium GmbH & Co KG pret NV Etablissementen Franz Colruyt

12

2004/C 273/4

Lieta C-358/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunale di Vicenza, Sezione Distaccata di Schio 2004. gada 2. augusta rīkojumu lietā Caseificio Valdagnese pret Regione Veneto

13

2004/C 273/5

Lieta C-362/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Symvoulio tis Epikrateias lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Politismou, ko atbalsta J & P – AVAX AE – ARCHITECH – GETEM AE

13

2004/C 273/6

Lieta C-368/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. augusta Verwaltungsgericht Wien rīkojumu lietā 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG pret 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach

13

2004/C 273/7

Lieta C-369/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 24. augusta VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre rīkojumu lietā Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd pret Commisioners of Customs and Excise

14

2004/C 273/8

Lieta C-371/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. augustā

15

2004/C 273/9

Lieta C-372/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. jūlija Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) rīkojumu lietā Yvonne Watts pret 1) Bedford Primary Care Trust un 2) Secretary of State for Health

15

2004/C 273/0

lieta C-374/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 25. augusta High Court of Justice (Anglija un Velsa) (Chancery Division) rīkojumu lietā Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation pret Commissioners of Inland Revenue

17

2004/C 273/1

Lieta C-384/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) lēmumu lietā Commissioners of Customs and Excise un H. M. Attorney - General pret Federation of Technological Industries un 53 citām personām

18

2004/C 273/2

Lieta C-389/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 10. septembrī

19

2004/C 273/3

Lieta C-390/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket

19

2004/C 273/4

Lieta C-391/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. jūlija Simvoulio tis Epikrateias rīkojumu lietā 1) Ypourgos Oikonomikon un 2) Proistamenos D.O.Y. Amfissas pret Charilaos Georgakis

20

2004/C 273/5

Lieta C-392/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. jūlija Bundesverwaltungsgericht lēmumu lietā i-21-germany GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku

20

2004/C 273/6

Lieta C-393/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. septembrī Cour d' appel de Liège (9. palāta) lēmumu Air Liquide Industries Belgium SA pret Ville de Seraing

21

2004/C 273/7

Lieta C-394/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon

21

2004/C 273/8

Lieta C-395/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon

21

2004/C 273/9

Lieta C-396/04: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 20. septembrī

21

2004/C 273/0

Lieta C-399/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī

22

2004/C 273/1

Lieta C-400/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī

22

2004/C 273/2

Lieta C-401/04: Prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī

23

2004/C 273/3

Lieta C-402/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī

23

2004/C 273/4

Lieta C-404/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 22. septembrī iesniedza Technische Glaswerke Ilmenau GmbH par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) spriedumu lietā T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH / Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Schott Glas

23

2004/C 273/5

Lieta C-411/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 23. septembrī iesniedza Mannesmannröhren-Werke AG, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG pret Eiropas Kopienu Komisiju

24

2004/C 273/6

Lieta C-413/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments

25

2004/C 273/7

Lieta C-414/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments

26

2004/C 273/8

Lietas C-13/02 izslēgšana no reģistra

26

2004/C 273/9

Lietas C-81/02 izslēgšana no reģistra

26

2004/C 273/0

Lietas C-197/02 izslēgšana no reģistra

26

2004/C 273/1

Lietas C-361/03 P izslēgšana no reģistra

27

2004/C 273/2

Lietas C-457/03 izslēgšana no reģistra

27

2004/C 273/3

Lietas C-554/03 izslēgšana no reģistra

27

2004/C 273/4

Lietas C-17/04 izslēgšana no reģistra

27

PIRMĀS INSTANCES TIESA

2004/C 273/5

Lieta T-168/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza L D S.A. 2004. gada 14. maijā

28

2004/C 273/6

Lieta T-261/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Alain Crespinet iesniedza 2004. gada 21. jūnijā.

28

2004/C 273/7

Lieta T-272/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. jūlijā

29

2004/C 273/8

lieta T-291/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 16. jūlijā iesniedza Enviro Tech Europe Ltd. un Enviro Tech International Inc.

29

2004/C 273/9

lieta T-318/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vladimir Bouček iesniedza 2004. gada 4. augustā

30

2004/C 273/0

Lieta T-320/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Triantafyllia Dionyssopoulou iesniedza 2004. gada 30. jūlijā

30

2004/C 273/1

lieta T-325/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Citicorp 2004. gada 5. augustā

31

2004/C 273/2

lieta T-326/04: Prasība pret Silicon and Software Systems Limited, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 6. augustā

32

2004/C 273/3

lieta T-327/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Syndicat National de l'Industrie des Viandes (SNIV) (Nacionālā gaļas ražotāju savienība) (NGRS) iesniedza 2004. gada 3. augustā

32

2004/C 273/4

lieta T-328/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gütner Wilms iesniedza 2004. gada 3. augustā

33

2004/C 273/5

lieta T-334/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 11. augustā iesniedza House of Donuts International

34

2004/C 273/6

lieta T-335/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Viz Stal un Duferco Commerciale SpA iesniedza 2004. gada 11. augustā

34

2004/C 273/7

lieta T-337/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Centrālo banku, ko Athanasios Pitsiorlas iesniedza 2004. gada 29. jūlijā

35

2004/C 273/8

lieta T-353/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 23. augustā iesniedza Ontex N.V.

Ontex N.V.

36

2004/C 273/9

lieta T-356/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko SmithKline Beecham p.l.c. iesniedza 2004. gada 27. augustā

SmithKline Beecham p.l.c.

36

2004/C 273/0

lieta T-362/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Minin Leonid iesniedza 2004. gada 3. septembrī

Minin Leonid

37

2004/C 273/1

lieta T-381/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī

38

2004/C 273/2

Lietas T-118/04 R izslēgšana no reģistra

38

2004/C 273/3

Lietas T-134/04 R izslēgšana no reģistra

38

---

| | III   Paziņojumi |
| --- | --- |
| 2004/C 273/4 | Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 262, 23.10.2004 | 39 |

III   Paziņojumi

2004/C 273/4

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī OV C 262, 23.10.2004

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

39

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Informācija

Tiesa

TIESA

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-227/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 85/337/EEK - Dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - Nepareiza piemērošana - Valensijas-Taragonas dzelzceļa līnijas posma Las Palmas-Oropesa projekts)

(2004/C 273/01)

tiesvedības valoda – spāņu

Lietā C-227/01 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis G. Valero Jordana) pret Spānijas Karalisti (pārstāvis S. Oritz Vaamonde) par prasību sakarā ar pienākumu neizpildi, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues un R. Schintgen (referents), un tiesnese F. Macken, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | neveicot ietekmes uz vidi novērtējumu “Valensijas-Taragonas [dzelzceļa] līnijas posma Las Palmas-Oropesa projektam. Ceļa klātnei”, kas ietilpst projektā “Vidusjūras josla”, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kuri tai uzlikti ar 2. un 3. pantu, 5. panta 2. punktu un 6. panta 2. punktu 1985. gada 27. jūnija Direktīvā 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu; |
| --- | --- |

1)

neveicot ietekmes uz vidi novērtējumu “Valensijas-Taragonas [dzelzceļa] līnijas posma Las Palmas-Oropesa projektam. Ceļa klātnei”, kas ietilpst projektā “Vidusjūras josla”, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kuri tai uzlikti ar 2. un 3. pantu, 5. panta 2. punktu un 6. panta 2. punktu 1985. gada 27. jūnija Direktīvā 85/337/EEK par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu;

| 2) | piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 212, 28.7.2001.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-465/01 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Darba ņēmēju pārvietošanās brīvība - Savienības vai EEZ dalībvalstu pilsoņi - Ar Kopienu ar līgumu saistīto trešo valstu pilsoņi - Tiesības tikt ievēlētam arodbiedrībā vai darbinieku padomē - Nediskriminēšanas princips attiecībā uz darba nosacījumiem)

(2004/C 273/02)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-465/01 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis - J. Sack) pret Austrijas Republiku (pārstāvis - H. Dossi) par valsts pienākumu neizpildi, kas ierosināta 2001. gada 4. decembrī atbilstoši EKL 226. pantam, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnesis R. Schintgen (referents), tienese R. Silva de Lapuetra, tiesneši P. Kuris un G. Arestis, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | a) | liedzot darba ņēmējiem, kas ir citu Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Ekonomiskās zonas pilsoņi, tiesības tikt ievēlētam aroda un darbinieku biedrībā Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar EKL 39. pantu, Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā, ko groza Padomes 1992. gada 27. jūlija Regula (EEK) Nr. 2434/92, kā arī Eiropas Ekonomiskās zonas līguma 28. pantu uzliktos pienākumus; |
| --- | --- | --- |

1)

a)

liedzot darba ņēmējiem, kas ir citu Eiropas Savienības dalībvalstu vai Eiropas Ekonomiskās zonas pilsoņi, tiesības tikt ievēlētam aroda un darbinieku biedrībā Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar EKL 39. pantu, Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā, ko groza Padomes 1992. gada 27. jūlija Regula (EEK) Nr. 2434/92, kā arī Eiropas Ekonomiskās zonas līguma 28. pantu uzliktos pienākumus;

| b) | liedzot darba ņēmējiem, kas ir tādu trešo valstu pilsoņi, ar kurām Kopiena ir noslēgusi līgumu, kas paredz nediskriminācijas principu attiecībā uz darba nosacījumiem par labu minētajiem darba ņēmējiem, kas savu profesiju dalībvalstī praktizē uz parastajiem nosacījumiem, tiesības tikt ievēlētam darbinieku padomē un aroda un darbinieku biedrības plenārsēdēs, Austrijas Republika ir pārkāpusi tai ar šo līgumu nosacījumiem uzliktos pienākumus; |
| --- | --- |

b)

liedzot darba ņēmējiem, kas ir tādu trešo valstu pilsoņi, ar kurām Kopiena ir noslēgusi līgumu, kas paredz nediskriminācijas principu attiecībā uz darba nosacījumiem par labu minētajiem darba ņēmējiem, kas savu profesiju dalībvalstī praktizē uz parastajiem nosacījumiem, tiesības tikt ievēlētam darbinieku padomē un aroda un darbinieku biedrības plenārsēdēs, Austrijas Republika ir pārkāpusi tai ar šo līgumu nosacījumiem uzliktos pienākumus;

| 2) | Austrijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Austrijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 84, 6.4.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/2 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/2

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-248/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Piesārņojums un kaitīgums - Augsnes aizsardzība - Notekūdeņu dūņas - Nepilnas informācijas sniegšana no 1995. līdz 1997. gadam - Direktīvas 86/278/EEK 10. un 17. pants)

(2004/C 273/03)

tiesvedības valoda - itāļu

Lietā C-248/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - H. Støvlbæk un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvji - I. M. Braguglia, palīdz M. Florilli) par 2002. gada 8. jūlijā celto prasību par pienākumu neizpildi atbilstoši EK līguma 226. pantam Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: tiesnesis, kas pilda trešās palātas priekšsēdētāja pienākumus A. Rosas, tiesneši R. Schingten un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nesniedzot nekādu informāciju par smago metālu koncentrācijas (sausnas mg/kg) vidējo gada vērtību (kadmijs, varš, niķelis, svins, cinks, dzīvsudrabs un hroms), kā arī slāpekļa un fosfora saturu notekūdeņu dūņās,






  — | nesniedzot nekādu informāciju par sausnu veidā radīto notekūdeņu dūņu daudzumu (tonnas/gadā), |
| --- | --- | --- |

1)

nesniedzot nekādu informāciju par smago metālu koncentrācijas (sausnas mg/kg) vidējo gada vērtību (kadmijs, varš, niķelis, svins, cinks, dzīvsudrabs un hroms), kā arī slāpekļa un fosfora saturu notekūdeņu dūņās,

—

nesniedzot nekādu informāciju par sausnu veidā radīto notekūdeņu dūņu daudzumu (tonnas/gadā),

| — | nesniedzot pieprasīto informāciju par gada laikā lauksaimniecībā sausnu veidā izmantojamo dūņu daudzumu, izņemot Friuli – Venēcija Džūlija (Frioul Vénétie Julienne) reģionu (no 1995. līdz 1997. gadam), Bolzano autonomo provinci (1995. gadā), Emīlija Romaņja (Émilie - Romagne) reģionu, kā arī Ligūrija (Ligurie) un Kalabrija (Calabre) reģionus, attiecībā uz kuriem tika norādīts, ka notekūdeņu dūņas nav tikušas izmantotas lauksaimniecībā; |
| --- | --- |

—

nesniedzot pieprasīto informāciju par gada laikā lauksaimniecībā sausnu veidā izmantojamo dūņu daudzumu, izņemot Friuli – Venēcija Džūlija (Frioul Vénétie Julienne) reģionu (no 1995. līdz 1997. gadam), Bolzano autonomo provinci (1995. gadā), Emīlija Romaņja (Émilie - Romagne) reģionu, kā arī Ligūrija (Ligurie) un Kalabrija (Calabre) reģionus, attiecībā uz kuriem tika norādīts, ka notekūdeņu dūņas nav tikušas izmantotas lauksaimniecībā;

| — | neaktualizējot, vismaz attiecībā uz Lombardija (Lombardie), Emīlija Romaņja (Émilie - Romagne), Toskāna (Toscane), Abruci (Abruzzes), Kampānija (Campanie), Aostas ieleja (Val-d'Aoste), Sicīlija (Sicile) un Marke (Marches) reģioniem, reģistrus, kuros ir iekļauts dūņu sastāvs un raksturojumi sakarā ar Padomes 1986. gada 12. jūnija Direktīvas 86/278/EEK par vides, jo īpaši augsnes, aizsardzību, lauksaimniecībā izmantojot notekūdeņu dūņas, II A Pielikuma noteikumiem, un |
| --- | --- |

—

neaktualizējot, vismaz attiecībā uz Lombardija (Lombardie), Emīlija Romaņja (Émilie - Romagne), Toskāna (Toscane), Abruci (Abruzzes), Kampānija (Campanie), Aostas ieleja (Val-d'Aoste), Sicīlija (Sicile) un Marke (Marches) reģioniem, reģistrus, kuros ir iekļauts dūņu sastāvs un raksturojumi sakarā ar Padomes 1986. gada 12. jūnija Direktīvas 86/278/EEK par vides, jo īpaši augsnes, aizsardzību, lauksaimniecībā izmantojot notekūdeņu dūņas, II A Pielikuma noteikumiem, un

| — | neaktualizējot reģistrus, kuros ir atzīmēts radīto dūņu (visā nacionālajā teritorijā) un lauksaimniecībā izmantojamo dūņu daudzums, vismaz attiecībā uz Abruzzes, Campanie, Toscane un Sicile reģioniem, |
| --- | --- |

—

neaktualizējot reģistrus, kuros ir atzīmēts radīto dūņu (visā nacionālajā teritorijā) un lauksaimniecībā izmantojamo dūņu daudzums, vismaz attiecībā uz Abruzzes, Campanie, Toscane un Sicile reģioniem,

Itālijas Republika nav izpildījusi tai ar Direktīvas 86/278, ko groza Padomes 1991. gada 23. decembra Direktīva 91/692/EEK, ar ko standartizē un racionalizē ziņojumus par to, kā īsteno dažas direktīvas, kas attiecas uz vidi, 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 17. pantu uzliktos pienākumus.

| 2) | Piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 202, 24.8.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/3 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-329/02 P SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Absolūtie reģistrācijas atteikuma pamatojumi - Regulas (EK) Nr.40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts - Sintagma “Sat.2”)

(2004/C 273/04)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-329/02 par apelāciju atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, kuru 2002. gada 12. septembrī iesniedza P SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH, Mayence, Vācija (advokāts - R. Schneider), otrai pusei tiesvedībā esot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis - D. Schennen), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs H. von Holstein, sekretāra palīgs, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2002. gada 2. jūlija spriedumu SAT.1 / ITSB (SAT.2) (T-323/00, Recueil II-2839. lpp.) daļā, kurā Pirmās instances tiesa nosprieda, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrā padome nav pārkāpusi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu Padomes 1993. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994. L 11, 1. lpp.), atsakot kā Kopienas preču zīmi reģistrēt sintagmu “SAT.2” attiecībā uz pakalpojumiem, kas saskaņā ar reģistrācijas pieteikumu, ir saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, proti, attiecībā uz Pārsūdzētā sprieduma 3. punktā minētajām pakalpojumu kategorijām, kuras Pirmās instances tiesa nemin šī sprieduma 42. punktā; |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2002. gada 2. jūlija spriedumu SAT.1 / ITSB (SAT.2) (T-323/00, Recueil II-2839. lpp.) daļā, kurā Pirmās instances tiesa nosprieda, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrā padome nav pārkāpusi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu Padomes 1993. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994. L 11, 1. lpp.), atsakot kā Kopienas preču zīmi reģistrēt sintagmu “SAT.2” attiecībā uz pakalpojumiem, kas saskaņā ar reģistrācijas pieteikumu, ir saistīti ar pārraidēm ar satelītu palīdzību, proti, attiecībā uz Pārsūdzētā sprieduma 3. punktā minētajām pakalpojumu kategorijām, kuras Pirmās instances tiesa nemin šī sprieduma 42. punktā;

| 2) | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2000. gada 2. jūlija lēmumu; |
| --- | --- |

2)

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2000. gada 2. jūlija lēmumu;

| 3) | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt izdevumus abās tiesvedībās. |
| --- | --- |

3)

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt izdevumus abās tiesvedībās.

---

(1)  OV C 289, 23.11.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/3 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-366/02 (Verwaltungsgericht Halle lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Gerd Gschoßmann pret Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (1)

(Kopējā lauksaimniecības politika - Regulas Nr. 1765/92 (EEK) un Nr. 1251/1999 (EK) - Atbalsta sistēma laukaugu audzētājiem - Kompensācijas maksājumi par laukaugu platībām un papuvi - Zemju izslēgšana, kurās audzē “pastāvīgās kultūras” - Jēdziens)

(2004/C 273/05)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-366/02 Gerd Gschossmann pret Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd par lūgumu sniegt prejudiciālo nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tiesai 2002. gada 14. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Halle (Vācija) ar 2002. gada 30. septembra lēmumu Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs A. Rosas, tiesnesis R. Schintgen (referents), tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1765/92, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētajiem 9. pants un Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1251/1999, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētājiem 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemju, kurās audzē pastāvīgas kultūras, izslēgšanai no kompensācijas maksājumiem nav nepieciešams, lai tās tiktu apstrādātas, ne arī, jo īpaši, lai tajās tiktu izmantoti insekticīdi vai ievāktas ražas. |
| --- | --- |

1)

Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1765/92, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētajiem 9. pants un Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1251/1999, ar kuru izveido atbalsta sistēmu dažu laukaugu audzētājiem 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemju, kurās audzē pastāvīgas kultūras, izslēgšanai no kompensācijas maksājumiem nav nepieciešams, lai tās tiktu apstrādātas, ne arī, jo īpaši, lai tajās tiktu izmantoti insekticīdi vai ievāktas ražas.

| 2) | Regulas Nr. 1765/92 9. pants un Regulas 1251/1999 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemes apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām ir uzskatāmi par izbeigtiem, kad attiecībā uz ābolu ražošanu augļu koki tiek faktiski izcirsti, neraugoties uz to, vai koki tiek novākti. Tomēr vienkāršs lēmums izcirst augļu kokus bez tā faktiskas īstenošanas nenozīmē to, ka zemes apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām ir uzskatāmi par izbeigtiem. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1765/92 9. pants un Regulas 1251/1999 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemes apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām ir uzskatāmi par izbeigtiem, kad attiecībā uz ābolu ražošanu augļu koki tiek faktiski izcirsti, neraugoties uz to, vai koki tiek novākti. Tomēr vienkāršs lēmums izcirst augļu kokus bez tā faktiskas īstenošanas nenozīmē to, ka zemes apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām ir uzskatāmi par izbeigtiem.

| 3) | Regulas Nr. 1765/92 9. pants un Regulas Nr. 1251/1999 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemes, kuru apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām uzskatāmi par izbeigtiem, var uzskatīt par tādām, ko izmanto ar lauksaimniecību nesaistītiem mērķiem vienīgi tad, ja konstatē, ka tās nav paredzētas citu augu vai dzīvnieku audzēšanai. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 1765/92 9. pants un Regulas Nr. 1251/1999 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka zemes, kuru apstādījumi ar pastāvīgām kultūrām uzskatāmi par izbeigtiem, var uzskatīt par tādām, ko izmanto ar lauksaimniecību nesaistītiem mērķiem vienīgi tad, ja konstatē, ka tās nav paredzētas citu augu vai dzīvnieku audzēšanai.

---

(1)  OV C 305, 7.12.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/4 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-382/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Vestre Landsret) Cimber Air A/S pret Skatteministeriet (1)

(Sestā PVN direktīva - 15. panta 6., 7. un 9. punkts - Eksporta ārpus Kopienas atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa - Jēdziens “lidmašīnas, kuras lieto aviosabiedrības, kas darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos” - Degvielas uzpildes un apgādes ar pārtiku iekšzemes lidojumiem atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa)

(2004/C 273/06)

tiesvedības valoda - dāņu

Lietā C-382/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam ar 2002. gada 9. oktobra lēmumu iesniedza Vestre Landsret (Dānija), kas tika saņemts Tiesā 2002. gada 23. oktobrī, nolūkā saņemt prāvā starp Cimber Air A/S un Skatteministeriet prejudiciālu nolēmumu, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann, J.-P. Puissochet (referents), J.N. Cunha Rodrigues un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs H. von Holstein, sekretāra palīgs, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | 15. panta 6., 7. un 9. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ir jāinterpretē tādā veidā, ka preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, kas minētas attiecīgajās normās, lidmašīnām, kuras veic iekšzemes lidojumus, bet kuras lieto aviosabiedrības, kas par samaksu darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos, ir atbrīvota no PVN; |
| --- | --- |

1)

15. panta 6., 7. un 9. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, ir jāinterpretē tādā veidā, ka preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, kas minētas attiecīgajās normās, lidmašīnām, kuras veic iekšzemes lidojumus, bet kuras lieto aviosabiedrības, kas par samaksu darbojas galvenokārt starptautiskos maršrutos, ir atbrīvota no PVN;

| 2) | valsts tiesām ir jānovērtē aviosabiedrību starptautisko pārvadājumu un cita veida pārvadājumu nozīmīgums. Lai veiktu šādu novērtējumu, var tikt ņemti vērā visi elementi, kas norāda uz attiecīgā pārvadājumu veida nozīmīgumu, jo īpaši apgrozījums. |
| --- | --- |

2)

valsts tiesām ir jānovērtē aviosabiedrību starptautisko pārvadājumu un cita veida pārvadājumu nozīmīgums. Lai veiktu šādu novērtējumu, var tikt ņemti vērā visi elementi, kas norāda uz attiecīgā pārvadājumu veida nozīmīgumu, jo īpaši apgrozījums.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/4 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 14. septembrī

lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 93/37/EEK - Būvdarbu valsts līgumi - Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas)

(2004/C 273/07)

tiesvedības valoda - itāļu

Lietā C-385/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - K. Wiedner un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis - M. Fiorilli) par prasību par valsts pienākumu neizpildi saskaņā ar EKL 226. pantu, kas iesniegta 2002. gada 28. oktobrī, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues (referents) un R. Schintgen, un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Tā kā Valsts būvdarbu ministrijas (tagad Infrastruktūras un transporta ministrija) iestāde Magistrato per il Po di Parma piešķīra līgumus par paplašināšanās baseina, kas satur palu ūdeņus no upes Parma Marano apvidū (Parmas pašvaldībā), būvdarbu pabeigšanu, kā arī līgumus par upes Enza paplašināšanās baseina uzlabošanu un ar pabeigšanu saistītiem darbiem, un par upes Terdoppio, dienvidrietumos no Cerano, palu ūdeņu ierobežošanas darbiem ar sarunu procedūru bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas, kaut arī nepastāvēja tam nepieciešamie noteikumi, Itālijas Republika nav izpildījusi savu pienākumu, ko tai uzliek 1993. gada 14. jūnija Padomes Direktīva 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras; |
| --- | --- |

1)

Tā kā Valsts būvdarbu ministrijas (tagad Infrastruktūras un transporta ministrija) iestāde Magistrato per il Po di Parma piešķīra līgumus par paplašināšanās baseina, kas satur palu ūdeņus no upes Parma Marano apvidū (Parmas pašvaldībā), būvdarbu pabeigšanu, kā arī līgumus par upes Enza paplašināšanās baseina uzlabošanu un ar pabeigšanu saistītiem darbiem, un par upes Terdoppio, dienvidrietumos no Cerano, palu ūdeņu ierobežošanas darbiem ar sarunu procedūru bez iepriekšējas līguma paziņojuma publicēšanas, kaut arī nepastāvēja tam nepieciešamie noteikumi, Itālijas Republika nav izpildījusi savu pienākumu, ko tai uzliek 1993. gada 14. jūnija Padomes Direktīva 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras;

| 2) | Itālijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 323, 21.12.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/5 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-386/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien ) Josef Baldinger pret Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (1)

(Personu brīva pārvietošanās - Atlīdzība bijušajiem kara gūstekņiem - Kritērijs par attiecīgās dalībvalsts pilsonību atlīdzības lūguma iesniegšanas brīdī)

(2004/C 273/08)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-386/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien, Austrija, nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Josef Baldinger un Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter prejudiciālu nolēmumu, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (referents) un R. Schintgen un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

EKL 39. panta 2. punkts, Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, 4. pants 4. punkts, ko groza Padomes 1996. gada 2. decembra Regula (EK) Nr. 118/97, un Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā 7. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tie neiestājas pret valsts regulējumu, ar ko tādos apstākļos, kādi ir pamata prāvā, atsaka pabalstu bijušajam kara gūsteknim, pamatojot ar to, ka ieinteresētajam nav attiecīgās dalībvalsts pilsonības lūguma iesniegšanas brīdī, bet ir citas dalībvalsts pilsonība.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/5 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

lietā C-396/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Gerechtshof te Amsterdam) DFDS BV pret Inspecteur der Belastingsdienst

Douanedistrict Rotterdam (1)

(Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu klasifikācija - Apakšpozīcija 8704 10 - Ar sarežģītu izgāšanas sistēmu aprīkots “Minitrac” smilšu, zemes un akmeņu izkraušanai)

(2004/C 273/09)

tiesvedības valoda - nīderlandiešu

Lietā C-396/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Gerechtshof te Amsterdam, Nīderlande, ar 2002. gada 6. novembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 11. novembrī, nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp DFDS BV un Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam prejudiciālu nolēmumu, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: tiesnesis A. Rosas, kas pilda trešās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši R. Schintgen un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Fakts, ka automobilis ar pacēlāju ir aprīkots ar sarežģītu, daudzfunkcionālu un precīzu izgāšanas ierīci, nerada šķēršļus to klasificēt kā pašizgāzēju kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijas 8704 10 nozīmē Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu Pielikumā I tā Komisijas 1994. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 3115/94 un Komisijas 1995. gada 22. decembra Regulas Nr. 3009/95 redakcijā.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/6 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-400/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Bundesarbeitsgericht) Gerard Merida pret Bundesrepublik Deutschland (1)

(EKL 39. pants - Koplīgums - Pagaidu papildu pabalsts par labu bijušajiem sabiedroto spēku darbiniekiem Vācijā - Pārrobežu darba ņēmēji - Pabalsta aprēķina bāzes noteikšana - Vācijas algas nodokļa fiktīva ņemšana vērā)

(2004/C 273/10)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-400/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesarbeitsgericht (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 27. jūnijā, kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 12. novembrī, tiesvedībā Gerard Merida pret Bundesrepublik Deutschland Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

EKL 39. pants un 7. panta 4. punkts Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulā (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā iestājas pret tādu valsts regulējumu, kas paredzēts darba koplīgumā, saskaņā ar kuru tāda nodarbināšanas dalībvalsts izmaksāta sociālā maksājuma, kā Pagaidu papildu pabalsts (“Überbrückungsbeihilfe”), summa tiek aprēķināta tā, ka algas nodoklis, kas maksājams šajā valstī, fiktīvi tiek atskaitīts, nosakot minētā pabalsta aprēķina bāzi, lai gan saskaņā ar Dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanas konvenciju atalgojumi, darba algas un līdzīgas darba samaksas, ko izmaksā darba ņēmējiem, kas nedzīvo nodarbināšanas dalībvalstī, ir ar nodokļiem apliekamas tikai to dzīvesvietas dalībvalstī.

---

(1)  OV C 31, 8.2.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/6 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-404/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division) Nichols plc pret Registrar of Trade Marks (1)

(Preču zīmes - Direktīva 89/104/EEK - 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Preču zīme, kuru veido izplatīts personvārds - Atšķirtspēja - 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta ietekme uz novērtēšanu)

(2004/C 273/11)

tiesvedības valoda - angļu

Lietā C-404/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam ar 2002. gada 3. septembra lēmumu iesniedza High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Apvienotā Karaliste), kas tika saņemts 2002. gada 12. novembrī, nolūkā saņemt prāvā starp Nichols plc un Registrar of Trade Marks prejudiciālu nolēmumu, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann (referents), J.-P. Puissochet un R. Schintgen, un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretāre Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Preču zīmes, ko veido personvārds, pat ja tas ir izplatīts, atšķirtspējas esamības novērtēšana saskaņā ar Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu ir jāveic precīzi un atbilstoši kritērijiem, kas piemērojami visām preču zīmēm, kas minētas Direktīvas 2. pantā, attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuriem šī reģistrācija ir pieprasīta, un attiecībā uz iesaistītās sabiedrības daļas uztveri. Apstāklim, ka preču zīmes reģistrācijas sekas būs ierobežotas saskaņā ar šīs Direktīvas 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu, nav ietekmes uz šādu novērtējumu.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/7 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 14. septembrī

lietā C-411/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nepareiza transponēšana - Direktīva 98/10/EK - Telekomunikācijas - Definīcijas pamata pakāpe pa pozīcijām atšifrētam rēķinam un detalizētāka prezentācija)

(2004/C 273/12)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-411/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - C. Schmidt un M. Shoter) pret Austrijas Republiku (pārstāvji - E. Riedl un T. Kramler) par prasību par valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, kas iesniegta 2002. gada 18. novembrī, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann (referents), J.-P. Puissochet un J.N. Cunha Rodrigues un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretāre L.Hewlett, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Pieņemot noteikumus par rēķinu atšifrēšanu pa pozīcijām, kas norāda izdevumu aprēķinu tikai saskaņā ar izdevumu veidu, un kas nav pietiekami detalizēts, lai nodrošinātu, ka lietotājs var veiksmīgi kontrolēt un pārbaudīt savu rēķinu, Austrijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar 1998. gada 26. februāra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/10/EK 14. panta 2. punktu par atvērtā tīkla pieejas (OPN) piešķiršanu balss telefonam un vispārējiem telekomunikāciju pakalpojumiem konkurējošā vidē; |
| --- | --- |

1)

Pieņemot noteikumus par rēķinu atšifrēšanu pa pozīcijām, kas norāda izdevumu aprēķinu tikai saskaņā ar izdevumu veidu, un kas nav pietiekami detalizēts, lai nodrošinātu, ka lietotājs var veiksmīgi kontrolēt un pārbaudīt savu rēķinu, Austrijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar 1998. gada 26. februāra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/10/EK 14. panta 2. punktu par atvērtā tīkla pieejas (OPN) piešķiršanu balss telefonam un vispārējiem telekomunikāciju pakalpojumiem konkurējošā vidē;

| 2) | Austrijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Austrijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/7 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-28/03 Epikouriko Kefalaio pret Ypourgos Anaptyxis (1)

(Apdrošināšana - Pirmās direktīvas 73/239/EEK 15. un 16. pants - Pirmās direktīvas 79/267/EEK 17. un 18. pants - Apdrošināšanas sabiedrības likvidācijas procedūra pēc darbības licences atsaukšanas - Prasījumu saistībā ar darba algas parādiem un prasījumu saistītu ar apdrošināšanu prioritāšu pakāpe)

(2004/C 273/13)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-28/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar EKL 234. pantu, ko Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) iesniedza saskaņā ar 2002. gada 23. oktobra rīkojumu un ko Tiesa saņēma 2003. gada 24. janvārī prāvā Epikouriko kefalaio pret Ypourgos Anaptyxis, piedaloties Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs M. - F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

15. un 16. pants Padomes 1973. gada 24. jūlija Pirmajā direktīvā 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrosināšana, kas grozīta ar Padomes 1988. gada 22. jūnija Otro Direktīvu 88/357/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai un par grozījumiem Direktīvā 73/239/EEK, un ar Padomes 1992. gada 18. jūnija Padomes Direktīvu 92/49/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, ar ko groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK (Trešā apdrošināšanas, kas nav dzīvības apdrošināšana, direktīva), un 17. un 18. pants Padomes 1979. gada 5. marta Pirmajā direktīvā 79/267/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešajā dzīvības apdrošināšanā, kas grozīta ar Padomes 1990. gada 8. novembra Direktīvu 90/619/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai un par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK un Padomes 1992. gada 10. novembra Direktīvu 92/96/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu, un ar ko groza Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 90/619/EEK (Trešā dzīvības apdrošināšanas direktīva), neiestājas pret valsts tiesību normām saskaņā ar kurām, ja apdrošināšanas sabiedrība ir maksātnespējas procesa subjekts, tiek likvidēta vai kā citādi ir maksātnespējas stāvoklī, aktīvi, kas veido tehniskās rezerves, var tikt novirzīti prasījumu saistītu ar darba algas parādiem apmierināšanai pirms apdrošināšanas prasījumu apmierināšanas, ja šīs tiesību normas piešķir apdrošināšanas prasījumiem priekšrocību, kuras apmērs jebkurā gadījumā ietver, papildus aktīviem, kas veido tehniskās rezerves, citus sabiedrības aktīvus un var ar ministra lēmumu tikt paplašināts attiecībā uz visiem pieejamajiem sabiedrības aktīviem.

---

(1)  OV C 70, 22.3.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/8 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 9. septembrī

lietā C-81/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EK līguma 43. un 49. pants - Paramedicīniskas profesijas - Brīva veikšana)

(2004/C 273/14)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-81/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāves - C. Schmidt un M. Patakia) pret Austrijas Republiku (pārstāvis - E. Riedl) par pienākumu neizpildi atbilstoši EK līguma 226. pantam Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesnesis S. von Bahr un tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 9. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Ar federālā likuma attiecībā uz medicīniski tehnisko vidēji augstākās kategorijas profesiju reglamentāciju 7. pantu, aizliedzot noteikto medicīniski tehnisko profesiju (laboratorijas tehniķis, radioloģijas tehniķis un ortoptists) brīvu veikšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar EK līguma 43. un 49. pantu uzliktos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

Ar federālā likuma attiecībā uz medicīniski tehnisko vidēji augstākās kategorijas profesiju reglamentāciju 7. pantu, aizliedzot noteikto medicīniski tehnisko profesiju (laboratorijas tehniķis, radioloģijas tehniķis un ortoptists) brīvu veikšanu, Austrijas Republika nav izpildījusi tai ar EK līguma 43. un 49. pantu uzliktos pienākumus.

| 2) | Austrijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Austrijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 101, 26.4.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/8 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 14. septembrī

lietā C-168/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

(Dalībvalsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 89/655/EEK un 95/63/EK - Nepareiza transponēšana - Papildus pielāgošanas periods)

(2004/C 273/15)

tiesvedības valoda - spāņu

Lietā C-168/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve - I. Martinez del Peral) pret Spānijas Karalisti (pārstāve - L. Fragua Gadea) par prasību par dalībvalsts pienākumu neizpildi saskaņā ar EKL 226. pantu, kas iesniegta 2003. gada 11. aprīlī, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet un R. Schintgen, tiesnese N. Colneric (referente), ģenerāladvokāte C. Stix- Hackl, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Tā kā Spānijas Karaliste ar 1997. gada 18. jūlija Karaliskā Dekrēta Nr. 1215/1997 vienīgā pārejas noteikuma 1. punktu, kas nosaka drošības un veselības aizsardzības minimālās prasības, darba ņēmējam lietojot darba aprīkojumu, noteica papildus pielāgošanas periodu darba aprīkojumam, kas jau ir nodots uzņēmuma un/vai iestādes darba ņēmēja rīcībā pirms 1997. gada 27. augusta, Spānijas Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek 1989. gada 30. novembra Padomes Direktīvas 89/655/EEK par drošības un veselības aizsardzības minimālajām prasībām, darba ņēmējiem lietojot darba aprīkojumu darbā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ar grozījumiem, ko veikusi 1995. gada 6. decembra Padomes Direktīva 95/63/EC; |
| --- | --- |

1)

Tā kā Spānijas Karaliste ar 1997. gada 18. jūlija Karaliskā Dekrēta Nr. 1215/1997 vienīgā pārejas noteikuma 1. punktu, kas nosaka drošības un veselības aizsardzības minimālās prasības, darba ņēmējam lietojot darba aprīkojumu, noteica papildus pielāgošanas periodu darba aprīkojumam, kas jau ir nodots uzņēmuma un/vai iestādes darba ņēmēja rīcībā pirms 1997. gada 27. augusta, Spānijas Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek 1989. gada 30. novembra Padomes Direktīvas 89/655/EEK par drošības un veselības aizsardzības minimālajām prasībām, darba ņēmējiem lietojot darba aprīkojumu darbā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ar grozījumiem, ko veikusi 1995. gada 6. decembra Padomes Direktīva 95/63/EC;

| 2) | Spānijas Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Spānijas Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 135, 7.6.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/9 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-404/03 (tribunal de grande instance du Mains lūgums sniegt prejudiciālo nolēmumu) Olivier Dupuy pret Hervé Rouvre (1)

(Bīstamas vielas un preparāti - Svinu saturošie sikatīvie produkti - Tirgū laišanas aizliegums - Direktīvas Nr. 76/769/EEK un Nr. 94/60/EK)

(2004/C 273/16)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-404/03 par lūgumu sniegt prejudiciālo nolēmumu kriminālajā tiesvedībā starp Olivier Dupuy un Hervé Rouvre atbilstoši EK līguma 234. pantam, ko Tiesai 2003. gada 29. septembrī iesniedza tribunal de grande instance du Mans (Francija) ar 2003. gada 8. septembra lēmumu Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesnesis S. von Bahr, tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Kopienas tiesību nosacījumi par bīstamu vielu un preparātu laišanu tirgū un jo īpaši Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvas Nr. 76/769/EEK nosacījumi par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažādu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīvu 94/60/EK, aizliedz laist tirgū svinu saturošus sikatīvos produktus, kas klasificēti kā toksiski reproduktīvajai funkcijai, nolūkā tos pārdot plašai sabiedrībai.

---

(1)  OV C 275, 15.11.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/9 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 16. septembrī

lietā C-423/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku (1)

(dalībvalsts pienākumu neizpilde - netransponēšana - Direktīva 2001/18/EK)

(2004/C 273/17)

tiesvedības valoda - somu

Lietā C-423/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - U. Wölker un M. Huttunen) pret Somijas Republiku (pārstāve T. Pynnä) par 2003. gada 3. oktobrī celto prasību sakarā ar dalībvalsts pienākumu neizpildi atbilstoši EK līguma 226. pantam, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Lenaerts un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 16. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nepieņemot paredzētajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva; |
| --- | --- |

1)

nepieņemot paredzētajā termiņā normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu, Somijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

| 2) | piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 275, 15. 11. 2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/9 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/9

---

TIESAS RĪKOJUMS

(sestā palāta)

2004. gada 9. jūlijā

lietā C-116/03 P Augusto Fichtner pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Apelācija - Ierēdnis - Disciplinārsods - Atbrīvošana no amata, saglabājot tiesības uz vecuma pensiju - Ārējo aktivitāšu veikšana bez iepriekšējas atļaujas)

(2004/C 273/18)

tiesvedības valoda - itāļu

Lietā C-116/03 P Augusto Fichtner, bijušais Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, Besozzo (Itālija), ko pārstāv F. Colussi un M. Tamburini, avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko pārstāv J. Currall, pārstāvis, kam palīdz A. Dal Ferro, par apelāciju par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2003. gada 16. janvāra spriedumu lietā T-75/00 Fichtner / Komisija (Recueil II-51. lpp.), ar kuru lūdz šī sprieduma atcelšanu, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J.-P. Puissochet, tiesnese F. Macken (referente) un tiesnesis A. Borg Barthet, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 9. jūlijā ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | apelāciju noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelāciju noraidīt;

| 2) | piespriest Fichtner atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Fichtner atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 146, 21.6.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/10 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Tribunale di Larino – Sezione Distaccata di Termoli rīkojumu krimināllietā pret Massimiliano Placanica

(Lieta C-338/04)

(2004/C 273/19)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 8. jūlija Tribunale di Larino – Sezione Distaccata di Termoli rīkojumu krimināllietā pret Massimiliano Placanica, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 6. augustā.

Tribunale di Larino – Sezione Distaccata di Termoli lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai Tiesa uzskata, ka likuma Nr. 401/89 4. panta 4a) apakšpunkts atbilst EEK līguma 43. pantā un sekojošos pantos, un 49. pantā ietvertajiem principiem par uzņēmējdarbības brīvību un pārrobežu pakalpojumu sniegšanas brīvību, ņemot vērā atšķirības interpretācijā, kas parādās Eiropas Kopienu Tiesas spriedumos (it sevišķi Gambelli lietas spriedumā) un Corte Suprema di Cassazione, Sezione Uniti spriedumā lietā Nr. 23271/04? It sevišķi Tiesai tiek lūgts noteikt, vai tiesību akti, uz kuriem atsaucas apsūdzības rakstā un saskaņā ar kuriem Massimiliano Placanica ir apsūdzēts, ir Itālijā piemērojami?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/10 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof rīkojumu lietā Centro Equestro da Leziria Grande LDA pret Bundesamt für Finanzen

(Lieta C-345/04)

(2004/C 273/20)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 26. maija Bundesfinanzhof (Vācija) rīkojumu lietā Centro Equestro da Leziria Grande LDA pret Bundesamt für Finanzen, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 26. maijā.

Bundesfinanzhof lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai tas, ka citas dalībvalsts pavalstnieks ar daļēju pienākumu maksāt nodokļus var pieprasīt atmaksāt ienākumu gūšanas vietā un nodokļu atskaitījuma veidā uzliktos nodokļus tikai tad, ja komercdarbības izdevumi, kas ir tieši ekonomiski saistīti ar gūtajiem ienākumiem pārsniedz vismaz pusi no kopējo ienākumu summas, ir pretrunā Eiropas Kopienu dibināšanas līguma 59. pantam?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/10 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. jūlija Finanzgericht Köln (Ķelnes Finansu tiesa) lēmumu lietā REWE Zentralfinanz e.G. kā ITS Reisen GmbH tiesību pārņēmēja pret Finanzamt Köln-Mitte

(Lieta C-347/04)

(2004/C 273/21)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 15. jūlija Finanzgericht Köln lēmumu lietā REWE Zentralfinanz e.G. kā ITS Reisen GmbH tiesību pārņēmēja pret Finanzamt Koeln-Mitte, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 13. augustā.

Finanzgericht Köln lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

| — | Vai EK līguma 52. pants (jaunajā redakcijā - 43. pants) saistībā ar 58. pantu (jaunajā redakcijā - 48. pants), 67. – 73. pants, 73b. un turpmākie panti (jaunajā redakcijā - 56. un turpmākie panti) ir jāinterpretē tādējādi, ka tie iestājas pret regulējumu, kurš - kā pamata lietā strīdīgais regulējums Einkommensteuergesetz (Ienākuma nodokļa likums) 2a. panta 1. daļas 3 a) apakšpunktā un 2. daļā - ierobežo tādu zaudējumu tūlītējo nodokļu izlīdzināšanu, kuri radušies norakstīšanas rezultātā atbilstoši dalības vērtībai meitas sabiedrībās citās EK valstīs, ja tie valsts noteikumu izpratnē veic pasīvu darbību un/vai ja meitas sabiedrības veic aktīvu darbību tikai caur savām meitas sabiedrībām, kamēr norakstīšana atbilstoši dalības vērtībai valsts meitas sabiedrībās ir iespējama bez šiem ierobežojumiem? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 52. pants (jaunajā redakcijā - 43. pants) saistībā ar 58. pantu (jaunajā redakcijā - 48. pants), 67. – 73. pants, 73b. un turpmākie panti (jaunajā redakcijā - 56. un turpmākie panti) ir jāinterpretē tādējādi, ka tie iestājas pret regulējumu, kurš - kā pamata lietā strīdīgais regulējums Einkommensteuergesetz (Ienākuma nodokļa likums) 2a. panta 1. daļas 3 a) apakšpunktā un 2. daļā - ierobežo tādu zaudējumu tūlītējo nodokļu izlīdzināšanu, kuri radušies norakstīšanas rezultātā atbilstoši dalības vērtībai meitas sabiedrībās citās EK valstīs, ja tie valsts noteikumu izpratnē veic pasīvu darbību un/vai ja meitas sabiedrības veic aktīvu darbību tikai caur savām meitas sabiedrībām, kamēr norakstīšana atbilstoši dalības vērtībai valsts meitas sabiedrībās ir iespējama bez šiem ierobežojumiem?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/11 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 17. jūnija rīkojumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa) Civil Division lietā Boehringer Ingelheim KG un citi pret Swingward Ltd un citiem

(Lieta C-348/04)

(2004/C 273/22)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 17. jūnija Court of Appeal (Anglija un Velsa) Civil Division rīkojumu lietā Boehringer Ingelheim KG un citi pret Swingward Ltd un citiem un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 12. augustā.

Court of Appeal (Anglija un Velsa) Civil Division lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

Atkārtoti iepakotas preces (terciārajā iepakojumā)

| 1. | Ja paralēlais importētājs tirgo vienā Dalībvalstī farmaceitisko preci, kas tika ievesta no citas dalībvalsts sākotnējā primārajā iepakojumā, bet ar jaunu ārējo (terciāro) iepakojumu - kartonu, uz kura ir uzraksti importētājas dalībvalsts valodā (atkārtoti iepakota prece (terciārajā iepakojumā)):






  a) | vai importētājam ir pienākums pierādīt, ka jaunais iepakojums atbilst noteikumiem, kas noteikti apvienotajās lietās C-427/93, C-429/93 un C-436/93 Bristol-Myers Squibb pret Paranova, vai preču zīmes īpašniekam ir jāpierāda, ka šie noteikumi nav ievēroti, vai arī pierādīšanas pienākums atšķiras katram noteikumam, un ja tā, tad kādā veidā? |
| --- | --- | --- |

1.

Ja paralēlais importētājs tirgo vienā Dalībvalstī farmaceitisko preci, kas tika ievesta no citas dalībvalsts sākotnējā primārajā iepakojumā, bet ar jaunu ārējo (terciāro) iepakojumu - kartonu, uz kura ir uzraksti importētājas dalībvalsts valodā (atkārtoti iepakota prece (terciārajā iepakojumā)):

a)

vai importētājam ir pienākums pierādīt, ka jaunais iepakojums atbilst noteikumiem, kas noteikti apvienotajās lietās C-427/93, C-429/93 un C-436/93 Bristol-Myers Squibb pret Paranova, vai preču zīmes īpašniekam ir jāpierāda, ka šie noteikumi nav ievēroti, vai arī pierādīšanas pienākums atšķiras katram noteikumam, un ja tā, tad kādā veidā?

| b) | vai pirmais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kas ir izskaidrots lietās C-379/97 Upjohn pret Paranova un C- 143/00 Boehringer pret Swingward, tas ir, ka ir jāparāda, ka ir nepieciešams atkārtoti iepakot preci, lai netiktu traucēta efektīva pieeja tirgum, attiecas tikai uz atkārtotu (terciāro) iepakojumu (kā noteikusi EBTA Tiesa lietā E-3/02 Paranova Inc pret Merck & Co Inc) vai tas attiecas arī uz ārējā (terciārā) iepakojuma precīzu veidu un stilu, kuru piemēro paralēlais importētājs, un ja tā, tad kādā veidā? |
| --- | --- |

b)

vai pirmais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kas ir izskaidrots lietās C-379/97 Upjohn pret Paranova un C- 143/00 Boehringer pret Swingward, tas ir, ka ir jāparāda, ka ir nepieciešams atkārtoti iepakot preci, lai netiktu traucēta efektīva pieeja tirgum, attiecas tikai uz atkārtotu (terciāro) iepakojumu (kā noteikusi EBTA Tiesa lietā E-3/02 Paranova Inc pret Merck & Co Inc) vai tas attiecas arī uz ārējā (terciārā) iepakojuma precīzu veidu un stilu, kuru piemēro paralēlais importētājs, un ja tā, tad kādā veidā?

| c) | vai ceturtais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, tas ir, ka atkārtoti iepakotās preces izskats nedrīkst bojāt preču zīmes vai tās īpašnieka labo slavu, var būt pārkāpts tikai tad, ja iepakojums ir bojāts, sliktā kvalitātē, nekārtīgs, vai arī tas ietver jebko, kas var sabojāt preču zīmes labo slavu? |
| --- | --- |

c)

vai ceturtais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, tas ir, ka atkārtoti iepakotās preces izskats nedrīkst bojāt preču zīmes vai tās īpašnieka labo slavu, var būt pārkāpts tikai tad, ja iepakojums ir bojāts, sliktā kvalitātē, nekārtīgs, vai arī tas ietver jebko, kas var sabojāt preču zīmes labo slavu?

| d) | ja atbilde uz jautājumu 1 c) ir, ka ceturtais noteikums tiek pārkāpts ar jebko, kas sabojā preču zīmes labo slavu, un ja: i) preču zīme nav uzlikta uz jaunā ārējā (terciārā) iepakojuma – kartona (marķējuma noņemšana) vai ii) paralēlais importētājs uzliek vai nu viņa paša logo vai mājas pasniegšanas stilu (house-style) vai pasniegšanas stilu, kas izmantots ārējam kartonam (terciārajam iepakojumam) vairākiem atšķirīgiem produktiem (“līdzmarķēšana”), vai šādas kastes dizaina formas ir jāuzskata par preču zīmes labo slavu bojājošām vai arī tas ir valsts tiesas fakta konstatēšanas jautājums? |
| --- | --- |

d)

ja atbilde uz jautājumu 1 c) ir, ka ceturtais noteikums tiek pārkāpts ar jebko, kas sabojā preču zīmes labo slavu, un ja: i) preču zīme nav uzlikta uz jaunā ārējā (terciārā) iepakojuma – kartona (marķējuma noņemšana) vai ii) paralēlais importētājs uzliek vai nu viņa paša logo vai mājas pasniegšanas stilu (house-style) vai pasniegšanas stilu, kas izmantots ārējam kartonam (terciārajam iepakojumam) vairākiem atšķirīgiem produktiem (“līdzmarķēšana”), vai šādas kastes dizaina formas ir jāuzskata par preču zīmes labo slavu bojājošām vai arī tas ir valsts tiesas fakta konstatēšanas jautājums?

| e) | ja atbilde uz jautājumu l d) ir, ka tas ir fakta konstatēšanas jautājums, kam ir pierādīšanas pienākums? |
| --- | --- |

e)

ja atbilde uz jautājumu l d) ir, ka tas ir fakta konstatēšanas jautājums, kam ir pierādīšanas pienākums?

Preces ar pārlīmētajām uzlīmēm

| 2. | Ja paralēlais importētājs tirgo vienā dalībvalstī farmaceitisko preci, kas tika ievesta no citas dalībvalsts sākotnējā primārajā un sekundārajā iepakojumā, kuram paralēlais importētājs ir pievienojis papildu ārējo uzlīmi ar uzrakstu importētājas dalībvalsts valodā (“prece ar pārlīmēto uzlīmi”):






  a) | vai pieci noteikumi, kas ir noteikti lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova vispār ir attiecināmi? |
| --- | --- | --- |

2.

Ja paralēlais importētājs tirgo vienā dalībvalstī farmaceitisko preci, kas tika ievesta no citas dalībvalsts sākotnējā primārajā un sekundārajā iepakojumā, kuram paralēlais importētājs ir pievienojis papildu ārējo uzlīmi ar uzrakstu importētājas dalībvalsts valodā (“prece ar pārlīmēto uzlīmi”):

a)

vai pieci noteikumi, kas ir noteikti lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova vispār ir attiecināmi?

| b) | Ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai importētājam ir jāpierāda, ka iepakojums ar pārlīmētām uzlīmēm atbilst katram noteikumam, kas noteikti lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, vai preču zīmes īpašniekam ir jāpierāda, ka šie noteikumi nav ievēroti, vai arī pierādīšanas pienākums atšķiras katram noteikumam? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai importētājam ir jāpierāda, ka iepakojums ar pārlīmētām uzlīmēm atbilst katram noteikumam, kas noteikti lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, vai preču zīmes īpašniekam ir jāpierāda, ka šie noteikumi nav ievēroti, vai arī pierādīšanas pienākums atšķiras katram noteikumam?

| c) | ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai pirmais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kas ir izskaidrots lietās Upjohn pret Paranova un Boehringer pret Swingward, tas ir, ka ir jānodemonstrē, ka ir nepieciešams atkārtoti iepakot preci, lai netiktu traucēta efektīva pieeja tirgum, attiecas tikai uz uzlīmju pārlīmēšanas faktu vai arī uz precīzu uzlīmju pārlīmēšanas veidu un stilu, kuru piemēro paralēlais importētājs? |
| --- | --- |

c)

ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai pirmais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kas ir izskaidrots lietās Upjohn pret Paranova un Boehringer pret Swingward, tas ir, ka ir jānodemonstrē, ka ir nepieciešams atkārtoti iepakot preci, lai netiktu traucēta efektīva pieeja tirgum, attiecas tikai uz uzlīmju pārlīmēšanas faktu vai arī uz precīzu uzlīmju pārlīmēšanas veidu un stilu, kuru piemēro paralēlais importētājs?

| d) | ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai ceturtais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kurš nosaka, ka atkārtoti iepakotās preces izskats nedrīkst bojāt preču zīmes vai tās īpašnieka labo slavu, var tikt pārkāpts tikai tad, ja iepakojums ir bojāts, sliktā kvalitātē, nekārtīgs, vai arī tas ietver jebko, kas var sabojāt preču zīmes labo slavu? |
| --- | --- |

d)

ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā”, vai ceturtais noteikums lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, kurš nosaka, ka atkārtoti iepakotās preces izskats nedrīkst bojāt preču zīmes vai tās īpašnieka labo slavu, var tikt pārkāpts tikai tad, ja iepakojums ir bojāts, sliktā kvalitātē, nekārtīgs, vai arī tas ietver jebko, kas var sabojāt preču zīmes labo slavu?

| e) | ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā” un atbilde uz 2 d) jautājumu ir, ka ceturtais noteikums tiek pārkāpts ar jebko, kas sabojā preču zīmes labo slavu, vai par labās slavas bojāšanu ir uzskatāms, ja: i) papildu uzlīme novietota tā, ka tā pilnībā vai daļēji aizklāj vienu no īpašnieka preču zīmēm vai ii) papildu uzlīme nenorāda, ka attiecīgā preču zīme pieder preču zīmes īpašniekam, vai iii) paralēlā importētāja vārds ir uzdrukāts lieliem burtiem? |
| --- | --- |

e)

ja atbilde uz 2 a) jautājumu ir “jā” un atbilde uz 2 d) jautājumu ir, ka ceturtais noteikums tiek pārkāpts ar jebko, kas sabojā preču zīmes labo slavu, vai par labās slavas bojāšanu ir uzskatāms, ja: i) papildu uzlīme novietota tā, ka tā pilnībā vai daļēji aizklāj vienu no īpašnieka preču zīmēm vai ii) papildu uzlīme nenorāda, ka attiecīgā preču zīme pieder preču zīmes īpašniekam, vai iii) paralēlā importētāja vārds ir uzdrukāts lieliem burtiem?

Norāde

| 3. | Ja paralēlais importētājs nav norādījis, ka prece tika atkārtoti iepakota, kā tas ir prasīts piektajā noteikumā, kas noteikts lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, un attiecīgi ir pārkāpis preču zīmes (-ju) īpašnieka tiesības vien tikai tā iemesla dēļ:






  a) | vai katrs nākamais šīs preces imports ir pārkāpums vai arī importētājs izdara pārkāpumu līdz brīdim, kad īpašnieks ir uzzinājis par preci un sūdzības iesniegšanas termiņš ir beidzies? |
| --- | --- | --- |

3.

Ja paralēlais importētājs nav norādījis, ka prece tika atkārtoti iepakota, kā tas ir prasīts piektajā noteikumā, kas noteikts lietā Bristol-Myers Squibb pret Paranova, un attiecīgi ir pārkāpis preču zīmes (-ju) īpašnieka tiesības vien tikai tā iemesla dēļ:

a)

vai katrs nākamais šīs preces imports ir pārkāpums vai arī importētājs izdara pārkāpumu līdz brīdim, kad īpašnieks ir uzzinājis par preci un sūdzības iesniegšanas termiņš ir beidzies?

| b) | vai īpašnieks ir tiesīgs pieprasīt finansiālu atlīdzību (piem., zaudējumi no pārkāpuma vai pārkāpuma rezultātā iegūtās peļņas nodošana) importētāja pārkāpuma rezultātā uz tā paša pamata, kāds būtu, ja preces būtu viltotas? |
| --- | --- |

b)

vai īpašnieks ir tiesīgs pieprasīt finansiālu atlīdzību (piem., zaudējumi no pārkāpuma vai pārkāpuma rezultātā iegūtās peļņas nodošana) importētāja pārkāpuma rezultātā uz tā paša pamata, kāds būtu, ja preces būtu viltotas?

| c) | vai uz finansiālu atlīdzību īpašniekam sakarā ar šādu importētāja pārkāpumu attiecas samērīguma princips? |
| --- | --- |

c)

vai uz finansiālu atlīdzību īpašniekam sakarā ar šādu importētāja pārkāpumu attiecas samērīguma princips?

| d) | ja nē, uz kāda pamata ir izvērtējama šāda atlīdzība, ja ņem vērā to, ka īpašnieks pats ir laidis attiecīgās preces EEZ tirgū vai tas darīts ar viņa piekrišanu? |
| --- | --- |

d)

ja nē, uz kāda pamata ir izvērtējama šāda atlīdzība, ja ņem vērā to, ka īpašnieks pats ir laidis attiecīgās preces EEZ tirgū vai tas darīts ar viņa piekrišanu?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/12 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu- izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Rechtbank van Koophandel te Brussel lēmumu lietā Lidl Belgium GmbH & Co KG pret NV Etablissementen Franz Colruyt

(Lieta C-356/04)

(2004/C 273/23)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Rechtbank van Koophandel te Brussel 2004. gada 29. jūlija lēmumu lietā Lidl Belgium GmbH & Co KG pret NV Etablissementen Franz Colruyt un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 18. augustā.

Rechtbank van Koophandel te Brussel lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | vai Direktīvas 84/450/EEK (1) 3a. panta a) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK (2), ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka nav atļauta reklāmas devēju vispārējā cenu līmeņa salīdzināšana ar to konkurentu cenām, kur ar preču paraugu cenu salīdzināšanu tiek veikta ekstrapolācija, pamatojoties uz to, ka tā jebkurā gadījumā rada iespaidu, ka viss reklāmas devēja preču sortiments ir lētāks, lai arī veiktā salīdzināšana attiecas tikai uz noteiktiem preču paraugiem, izņemot, ja reklāma ļauj noteikt, kuras un cik daudzas, no vienas puses, reklāmas devēja preces un, no otras puses, konkurentu preces tikušas salīdzinātas un ļauj saprast, kur salīdzinātie konkurenti atrodas [attiecībā viens pret otru] un kādām būtu jābūt viņu cenām, salīdzinot ar reklāmas devēju un citiem salīdzinātajiem konkurentiem? |
| --- | --- |

1)

vai Direktīvas 84/450/EEK (1) 3a. panta a) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK (2), ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka nav atļauta reklāmas devēju vispārējā cenu līmeņa salīdzināšana ar to konkurentu cenām, kur ar preču paraugu cenu salīdzināšanu tiek veikta ekstrapolācija, pamatojoties uz to, ka tā jebkurā gadījumā rada iespaidu, ka viss reklāmas devēja preču sortiments ir lētāks, lai arī veiktā salīdzināšana attiecas tikai uz noteiktiem preču paraugiem, izņemot, ja reklāma ļauj noteikt, kuras un cik daudzas, no vienas puses, reklāmas devēja preces un, no otras puses, konkurentu preces tikušas salīdzinātas un ļauj saprast, kur salīdzinātie konkurenti atrodas [attiecībā viens pret otru] un kādām būtu jābūt viņu cenām, salīdzinot ar reklāmas devēju un citiem salīdzinātajiem konkurentiem?

| 2) | vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta b) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka salīdzinoša reklāma ir atļauta tikai tad, ja salīdzināšana attiecas uz atsevišķām precēm vai pakalpojumiem, kas ir paredzēti tai pašai vajadzībai vai tam pašam mērķim, izņemot preču asortimentu, pat ja šis preču asortiments ir kopumā paredzēts tām pašām vajadzībām vai tam pašam mērķim neatkarīgi no tā, kam paredzēta katra atsevišķā sastāvdaļa? |
| --- | --- |

2)

vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta b) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka salīdzinoša reklāma ir atļauta tikai tad, ja salīdzināšana attiecas uz atsevišķām precēm vai pakalpojumiem, kas ir paredzēti tai pašai vajadzībai vai tam pašam mērķim, izņemot preču asortimentu, pat ja šis preču asortiments ir kopumā paredzēts tām pašām vajadzībām vai tam pašam mērķim neatkarīgi no tā, kam paredzēta katra atsevišķā sastāvdaļa?

| 3) | vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka salīdzinoša reklāma, kurā ir veikta konkurentu preču cenu vai vispārējā cenu līmeņa salīdzināšana, ir objektīva tikai tad, ja tā sniedz salīdzināto preču un reklāmas devēja un visu salīdzināšanā norādīto konkurentu cenu uzskaitījumu un ļauj noteikt reklāmas devēja un viņa konkurentu piemērojamās cenas, kādēļ visām salīdzinātajām precēm ir skaidri jānorāda katrs individuālais piegādātājs? |
| --- | --- |

3)

vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka salīdzinoša reklāma, kurā ir veikta konkurentu preču cenu vai vispārējā cenu līmeņa salīdzināšana, ir objektīva tikai tad, ja tā sniedz salīdzināto preču un reklāmas devēja un visu salīdzināšanā norādīto konkurentu cenu uzskaitījumu un ļauj noteikt reklāmas devēja un viņa konkurentu piemērojamās cenas, kādēļ visām salīdzinātajām precēm ir skaidri jānorāda katrs individuālais piegādātājs?

| 4) | vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka pazīme salīdzinošā reklāmā atbildīs šā panta pārbaudāmās pazīmes nosacījumam tikai tad, ja šo pazīmi attiecībā uz tās precizitāti var pārbaudīt tie, kam šī reklāma ir adresēta, vai pietiek, ja šo pazīmi var pārbaudīt trešās personas, kurām reklāma nav adresēta? |
| --- | --- |

4)

vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka pazīme salīdzinošā reklāmā atbildīs šā panta pārbaudāmās pazīmes nosacījumam tikai tad, ja šo pazīmi attiecībā uz tās precizitāti var pārbaudīt tie, kam šī reklāma ir adresēta, vai pietiek, ja šo pazīmi var pārbaudīt trešās personas, kurām reklāma nav adresēta?

| 5) | vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka preču cena un vispārējais konkurentu cenu līmenis paši par sevi ir pārbaudāmas īpašības? |
| --- | --- |

5)

vai Direktīvas 84/450/EEK 3a. panta c) apakšpunkts (iekļauts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 6. oktobra Direktīvu 97/55/EK, ar ko groza Direktīvu 84/450/EEK par maldinošu reklāmu, lai tajā iekļautu salīdzinošo reklāmu) ir jāinterpretē tādējādi, ka preču cena un vispārējais konkurentu cenu līmenis paši par sevi ir pārbaudāmas īpašības?

---

(1)  OV L 250, 19.9.1984., 17.-20. lpp.

(2)  OV L 290, 23.10.1997., 18.-23. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/13 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunale di Vicenza, Sezione Distaccata di Schio 2004. gada 2. augusta rīkojumu lietā Caseificio Valdagnese pret Regione Veneto

(Lieta C-358/04)

(2004/C 273/24)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Tribunale di Vicenza, Sezione Distaccata di Schio (Itālija) 2004. gada 2. augusta rīkojumu lietā Caseificio Valdagnese pret Regione Veneto, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 17. augustā.

Tribunale di Vicenza, Sezione Distaccata di Schio lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai tie dalībvalstu likumi un administratīvā prakse, kas uzliek uzpircējam par pienākumu, par kura neizpildi piemērojams sods, atskaitīt no piena cenas noteiktu summu, kas rodas sakarā ar papildmaksājumu, un kas jāveic attiecīgajiem ražotājiem, nav pretrunā ar Padomes 1992. gada 28. decembra Regulas EEK Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punktu 1999. gada 29. aprīļa sprieduma lietā C-288/97 interpretācijā, un tādējādi Regulas EEK Nr. 3950/92 2. panta 2. punkts 1999. gada 29. aprīļa sprieduma (lietā C-288/97) interpretācijā nav pretrunā ar valsts Likuma Nr. 468/02 5. un 11. pantu, un, attiecīgi, vai tādēļ, ka uzpircējs nav atskaitījis šo summu, kas rodas sakarā ar papildmaksājumu, kas jāveic attiecīgajiem ražotājiem, dalībvalsts var uzpircējam uzlikt sodu šā pienākuma neizpildes gadījumā?

---

(1)  Padomes 1992. gada 28. decembra Regula EEK Nr. 3950/92, ar ko ievieš papildmaksājumus piena produktu nozarē, (OV L 405, 31.12.1992.,1. lpp.)

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/13 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Symvoulio tis Epikrateias lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Politismou, ko atbalsta “J & P – AVAX AE – ARCHITECH – GETEM AE”

(Lieta C-362/04)

(2004/C 273/25)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 29. jūlija Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) lēmumu prāvā Michaniki AE pret Ypourgos Politismou, kuru atbalsta “J & P – AVAX AE – ARCHITECH – GETEM AE”, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 20. augustā.

Symvoulio tis Epikrateias lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1. | Vai 30. panta 4. punkts Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (1), ir interpretējams tā, ka līgumslēdzējai iestādei, piemērojot līgumu piešķiršanas procedūru ar nodomu izsludināt konkursu, kāds aprakstīts šī lēmuma pamatojumā (Uzaicinājuma vēstules bez paskaidrojumiem par konkrētām atlaidēm atsevišķām cenu grupām un pārbaude, vai atsevišķas atlaides ir piešķirtas pienācīgi), ir pienākums ietvert konkrētus noteikumus dokumentā, ar kuru minētā iestāde uzaicina pretendentu iesniegt paskaidrojumus par piedāvājumu, kas tiek uzskatīts par nesamērīgi lētu attiecībā pret robežvērtību, kura aprēķināta pēc matemātiskas metodes, kas līdzīga tai, kura aplūkota lēmuma pamatojumā? |
| --- | --- |

1.

Vai 30. panta 4. punkts Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvā 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (1), ir interpretējams tā, ka līgumslēdzējai iestādei, piemērojot līgumu piešķiršanas procedūru ar nodomu izsludināt konkursu, kāds aprakstīts šī lēmuma pamatojumā (Uzaicinājuma vēstules bez paskaidrojumiem par konkrētām atlaidēm atsevišķām cenu grupām un pārbaude, vai atsevišķas atlaides ir piešķirtas pienācīgi), ir pienākums ietvert konkrētus noteikumus dokumentā, ar kuru minētā iestāde uzaicina pretendentu iesniegt paskaidrojumus par piedāvājumu, kas tiek uzskatīts par nesamērīgi lētu attiecībā pret robežvērtību, kura aprēķināta pēc matemātiskas metodes, kas līdzīga tai, kura aplūkota lēmuma pamatojumā?

| 2. | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – vai Direktīvas 93/37/EEK iepriekšminētās normas izpildei pietiek minētajā dokumentā norādīt konkrētu atlaidi, ko pretendents piedāvā attiecībā uz vienu vai vairākām tādām cenu grupām, kuras līgumslēdzēja iestāde uzskata par problemātiskām, vai arī līgumslēdzējai iestādei ir jānorāda arī iemesli, kādēļ tā uzskata šādu atlaidi par problemātisku, sniedzot pamatotu novērtējumu par maksimālajām izmaksām attiecīgo būvdarbu veikšanai? |
| --- | --- |

2.

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša – vai Direktīvas 93/37/EEK iepriekšminētās normas izpildei pietiek minētajā dokumentā norādīt konkrētu atlaidi, ko pretendents piedāvā attiecībā uz vienu vai vairākām tādām cenu grupām, kuras līgumslēdzēja iestāde uzskata par problemātiskām, vai arī līgumslēdzējai iestādei ir jānorāda arī iemesli, kādēļ tā uzskata šādu atlaidi par problemātisku, sniedzot pamatotu novērtējumu par maksimālajām izmaksām attiecīgo būvdarbu veikšanai?

---

(1)  OV L 199, 9.8.1993., 54. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/13 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. augusta Verwaltungsgericht Wien rīkojumu lietā 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG pret 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach

(Lieta C-368/04)

(2004/C 273/26)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 12. augusta Verwaltungsgericht Wien (Austrija) rīkojumu lietā 1. Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, 2. Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, 3. Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik Gesellschaft m.b.H. & CO KG pret 1. Finanzamt Innsbruck, 2. Finanzamt Liezen, 3. Finanzamt Villach, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 24. augustā.

Verwaltungsgericht Wien lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | Vai EKL 88. panta 3. punkta aizliegums veikt pasākumus tāpat aizliedz piemērot valsts tiesību normu, ar kuru uzņēmumiem, kuru pamatdarbības veids nav preču ražošana, aizliedz lūgt atmaksāt nodokļus par elektroenerģiju, un kas tādēļ pielīdzināmi atbalstam EKL 87. panta izpratnē, bet par ko netika paziņots Komisijai pirms tiesību normu stāšanās spēkā valsts teritorijā, ievērojot to, ka Komisija saskaņā ar EKL 87. panta 3. punktu šo pasākumu attiecībā uz iepriekšējo laika posmu atzinusi par saderīgu ar kopējo tirgu, un lūgums atmaksāt nodokļus attiecas uz šajā laika posmā samaksātiem nodokļiem? |
| --- | --- |

1)

Vai EKL 88. panta 3. punkta aizliegums veikt pasākumus tāpat aizliedz piemērot valsts tiesību normu, ar kuru uzņēmumiem, kuru pamatdarbības veids nav preču ražošana, aizliedz lūgt atmaksāt nodokļus par elektroenerģiju, un kas tādēļ pielīdzināmi atbalstam EKL 87. panta izpratnē, bet par ko netika paziņots Komisijai pirms tiesību normu stāšanās spēkā valsts teritorijā, ievērojot to, ka Komisija saskaņā ar EKL 87. panta 3. punktu šo pasākumu attiecībā uz iepriekšējo laika posmu atzinusi par saderīgu ar kopējo tirgu, un lūgums atmaksāt nodokļus attiecas uz šajā laika posmā samaksātiem nodokļiem?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša,
  Vai tāds aizliegums veikt pasākumus paredz kompensāciju arī tajos gadījumos, kuros uzņēmumi, kas sniedz pakalpojumus, lūgumus iesnieguši pēc Komisijas lēmuma pieņemšanas par laika posmu pirms lēmuma pieņemšanas dienas? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu atbilde ir apstiprinoša,

Vai tāds aizliegums veikt pasākumus paredz kompensāciju arī tajos gadījumos, kuros uzņēmumi, kas sniedz pakalpojumus, lūgumus iesnieguši pēc Komisijas lēmuma pieņemšanas par laika posmu pirms lēmuma pieņemšanas dienas?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/14 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 24. augusta VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre rīkojumu lietā Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd pret Commisioners of Customs and Excise

(Lieta C-369/04)

(2004/C 273/27)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 24. augusta VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre (Apvienotā Karaliste) rīkojumu lietā Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd pret Commisioners of Customs and Excise, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 26. augustā.

VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | Vai apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, termins “saimnieciskā darbība” Sestās Direktīvas (1) 4. panta 1. punkta un 4. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tā, ka tas ietver licenču izsniegšanu, ko veic Secretary of State, pārdodot izsolē tiesības lietot telekomunikāciju iekārtas noteiktās elektromagnētiskā spektra daļās (Darbība), un kādi apsvērumi ir svarīgi šī jautājuma sakarā? |
| --- | --- |

1)

Vai apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, termins “saimnieciskā darbība” Sestās Direktīvas (1) 4. panta 1. punkta un 4. panta 2. punkta izpratnē ir jāinterpretē tā, ka tas ietver licenču izsniegšanu, ko veic Secretary of State, pārdodot izsolē tiesības lietot telekomunikāciju iekārtas noteiktās elektromagnētiskā spektra daļās (Darbība), un kādi apsvērumi ir svarīgi šī jautājuma sakarā?

| 2) | Apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, kādi apsvērumi ir svarīgi attiecībā uz jautājumu, vai Secretary of State veicot Darbību, rīkojās kā “valsts iestāde” Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta izpratnē vai nē? |
| --- | --- |

2)

Apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, kādi apsvērumi ir svarīgi attiecībā uz jautājumu, vai Secretary of State veicot Darbību, rīkojās kā “valsts iestāde” Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta izpratnē vai nē?

| 3) | Apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, vai Darbība var būt daļēji saimnieciska darbība un daļēji ne, un/vai daļēji tādas organizācijas realizēta, kuras darbojas atbilstoši publiskajām tiesībām kā valsts iestāde, un daļēji ne, ar tādām sekām, ka šai darbībai varētu daļēji piemērot PVN saskaņā ar Sesto Direktīvu un daļēji ne? |
| --- | --- |

3)

Apstākļos, kas ir norādīti Faktu izklāstā, vai Darbība var būt daļēji saimnieciska darbība un daļēji ne, un/vai daļēji tādas organizācijas realizēta, kuras darbojas atbilstoši publiskajām tiesībām kā valsts iestāde, un daļēji ne, ar tādām sekām, ka šai darbībai varētu daļēji piemērot PVN saskaņā ar Sesto Direktīvu un daļēji ne?

| 4) | Cik iespējami un cik tuvu laikā pēc tādas darbības veikšanas kā šī Darbība ir jābūt “būtiskai konkurences kropļošanai” (Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta 2. apakšpunkta izpratnē), lai šī persona, kas veica šo darbību, tiktu uzskatīta saskaņā ar minēto apakšpunktu par nodokļu maksātāju saistībā ar šo darbību? Cik lielā mērā, ja vispār, uz šo jautājumu attiecas fiskālās neitralitātes princips? |
| --- | --- |

4)

Cik iespējami un cik tuvu laikā pēc tādas darbības veikšanas kā šī Darbība ir jābūt “būtiskai konkurences kropļošanai” (Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta 2. apakšpunkta izpratnē), lai šī persona, kas veica šo darbību, tiktu uzskatīta saskaņā ar minēto apakšpunktu par nodokļu maksātāju saistībā ar šo darbību? Cik lielā mērā, ja vispār, uz šo jautājumu attiecas fiskālās neitralitātes princips?

| 5) | Vai vārds “telekomunikācijas” Sestās Direktīvas D pielikumā (uz kuru ir atsauce Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta 3. apakšpunktā) ietver licenču izdošanu, ko veic Secretary of State, pārdodot izsolē tiesības lietot telekomunikāciju iekārtas noteiktās elektromagnētiskā spektra daļās tajos apstākļos, kas ir izklāstīti Faktu izklāstā? |
| --- | --- |

5)

Vai vārds “telekomunikācijas” Sestās Direktīvas D pielikumā (uz kuru ir atsauce Sestās Direktīvas 4. panta 5. punkta 3. apakšpunktā) ietver licenču izdošanu, ko veic Secretary of State, pārdodot izsolē tiesības lietot telekomunikāciju iekārtas noteiktās elektromagnētiskā spektra daļās tajos apstākļos, kas ir izklāstīti Faktu izklāstā?

| 6) | Ja Dalībvalsts izvēlas ieviest Sestās Direktīvas 4. panta 1. punktu un 4. panta 5. punktu ar valsts tiesību aktiem, kas valdības departamentam (tādam kā šajā gadījumā UK Treasury) piešķir tiesības izdot norādījumus, kas nosaka kādas valdības departamentu piegādātās preces vai sniegtie pakalpojumi ir uzskatāmi par apliekamiem ar nodokli, un ja šis valdības departaments izdod, vai gatavojas izdot norādījumus saskaņā ar piešķirtajām tiesībām, kas nosaka, ka noteiktas preces un pakalpojumi ir apliekami ar nodokli: vai princips, kas ir noteikts Eiropas Kopienu Tiesas 1990. gada 13. novembra spriedumā lietā C-106/89 Marleasing, Recueil I-4135. lpp., 8. punktā, ir svarīgs, interpretējot valsts tiesību aktus un šīs Direktīvas (un, ja jā, tad kādā veidā)? |
| --- | --- |

6)

Ja Dalībvalsts izvēlas ieviest Sestās Direktīvas 4. panta 1. punktu un 4. panta 5. punktu ar valsts tiesību aktiem, kas valdības departamentam (tādam kā šajā gadījumā UK Treasury) piešķir tiesības izdot norādījumus, kas nosaka kādas valdības departamentu piegādātās preces vai sniegtie pakalpojumi ir uzskatāmi par apliekamiem ar nodokli, un ja šis valdības departaments izdod, vai gatavojas izdot norādījumus saskaņā ar piešķirtajām tiesībām, kas nosaka, ka noteiktas preces un pakalpojumi ir apliekami ar nodokli: vai princips, kas ir noteikts Eiropas Kopienu Tiesas 1990. gada 13. novembra spriedumā lietā C-106/89 Marleasing, Recueil I-4135. lpp., 8. punktā, ir svarīgs, interpretējot valsts tiesību aktus un šīs Direktīvas (un, ja jā, tad kādā veidā)?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.).

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/15 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/15

---

Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. augustā

(Lieta C-371/04)

(2004/C 273/28)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 30. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Gérard Rozet un Antonio Aresu, pārstāvji.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, neņemot vērā citā dalībvalstī iegūtu profesionālu pieredzi un stāžu Kopienas darba ņēmējam, kas pieņemts darbā Itālijas civildienestā, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai uzlikti ar EKL 10. un 39. pantu un 7. panta 1. punktu Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulā (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (1); |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, neņemot vērā citā dalībvalstī iegūtu profesionālu pieredzi un stāžu Kopienas darba ņēmējam, kas pieņemts darbā Itālijas civildienestā, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kuri tai uzlikti ar EKL 10. un 39. pantu un 7. panta 1. punktu Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulā (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (1);

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisijas dienesti ir saņēmuši sūdzības par Itālijas kompetentajām iestādēm, ka tās, nosakot attiecīgos profesionālos pienākumus, ir atteikušās ņemt vērā profesionālo pieredzi vai stāžu, ko sūdzību iesniedzēji ieguvuši citā dalībvalstī.

Ņemot vērā Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka vienlīdzīgas attieksmes princips pret Kopienas darba ņēmējiem, kas ietverts EKL 39. pantā un Regulas Nr. 1612/68 7. panta 1. punktā, ir interpretējams tā, ka iepriekšējais dienesta laiks, ko Kopienas darba ņēmēji nostrādājuši valsts sektorā citā dalībvalstī, nosakot attiecīgos profesionālos pienākumus, Itālijas valsts iestādēm ir jāņem vērā tā, it kā šī pieredze būtu iegūta Itālijas sistēmā.

Tādēļ Komisija uzskata, ka Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 39. pantu un Regulas (EEK) Nr. 1612/68 7. panta 1. punktu.

Turklāt Komisija norāda, ka tas, ka Itālijas iestādes nav sniegušas atbildi uz informācijas pieprasījumiem, apgrūtināja to pienākumu izpildi, kas Komisijai uzlikti ar Līgumu, tā pārkāpjot sadarbības pienākumu, kurš paredzēts EKL 10. pantā.

---

(1)  OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/15 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 12. jūlija Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) rīkojumu lietā Yvonne Watts pret 1) Bedford Primary Care Trust un 2) Secretary of State for Health

(Lieta C-372/04)

(2004/C 273/29)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 12. jūlija Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Apvienotā Karaliste) rīkojumu lietā Yvonne Watts pret 1) Bedford Primary Care Trust un 2) Secretary of State for Health, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 27. augustā.

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

1. jautājums

Ņemot vērā NHS būtību un tās statusu atbilstošu valsts tiesībām, vai EKL 49. pants (apskatot to no Geraets Smits, Muller-Faure un Inizian perspektīvas) būtu jāinterpretē tā, ka tas nozīmē, ka principā personām, kas pastāvīgi uzturas Apvienotajā Karalistē, saskaņā ar ES tiesībām ir tiesības saņemt ārstēšanu slimnīcā uz United Kingdom National Health Service (“NHS”) rēķina?

Jo īpaši par patieso EKL 49. panta interpretāciju:

| a) | Vai ir kāda atšķirība starp valsts finansētu valsts veselības [aprūpes] iestādi un apdrošināšanas fondiem tādiem kā Netherlands ZFW shēma, jo īpaši ņemot vērā, ka NHS nav fonda, no kura veikt maksājumus? |
| --- | --- |

a)

Vai ir kāda atšķirība starp valsts finansētu valsts veselības [aprūpes] iestādi un apdrošināšanas fondiem tādiem kā Netherlands ZFW shēma, jo īpaši ņemot vērā, ka NHS nav fonda, no kura veikt maksājumus?

| b) | Vai NHS ir pienākums atļaut un maksāt par šādu ārstēšanu citā dalībvalstī, neskatoties uz to, ka NHS nav pienākuma atļaut un maksāt par šādu privātu ārstēšanu, ko veic Apvienotās Karalistes pakalpojumu sniedzējs? |
| --- | --- |

b)

Vai NHS ir pienākums atļaut un maksāt par šādu ārstēšanu citā dalībvalstī, neskatoties uz to, ka NHS nav pienākuma atļaut un maksāt par šādu privātu ārstēšanu, ko veic Apvienotās Karalistes pakalpojumu sniedzējs?

| c) | Vai tam ir nozīme, ja pacients pats nodrošina ārstēšanu neatkarīgi no atbilstošās NHS institūcijas un bez iepriekšējas atļaujas vai paziņošanas? |
| --- | --- |

c)

Vai tam ir nozīme, ja pacients pats nodrošina ārstēšanu neatkarīgi no atbilstošās NHS institūcijas un bez iepriekšējas atļaujas vai paziņošanas?

2. jautājums

Atbildot uz 1. jautājumu, vai ir svarīgi, vai ārstēšanās slimnīcā, ko nodrošināja NHS, ir pakalpojumu sniegšana EKL 49. panta izpratnē?

Ja tā un apstākļos, kas atspoguļoti Faktu izklāstā, vai EKL 48., 49. un 50. pants būtu jāinterpretē, ka principā:

| 1) | ārstēšanās slimnīcā nodrošināšana no NHS iestāžu puses ir pakalpojumu sniegšana EKL 49. panta izpratnē; |
| --- | --- |

1)

ārstēšanās slimnīcā nodrošināšana no NHS iestāžu puses ir pakalpojumu sniegšana EKL 49. panta izpratnē;

| 2) | pacients, kas ārstējas slimnīcā atbilstoši NHS, izmanto pakalpojumu saņemšanas brīvību EKL 49. panta izpratnē; |
| --- | --- |

2)

pacients, kas ārstējas slimnīcā atbilstoši NHS, izmanto pakalpojumu saņemšanas brīvību EKL 49. panta izpratnē;

| 3) | NHS iestādes, kas nodrošina ārstēšanos slimnīcā, ir pakalpojumu sniedzēji EKL 48. un 50. panta izpratnē? |
| --- | --- |

3)

NHS iestādes, kas nodrošina ārstēšanos slimnīcā, ir pakalpojumu sniedzēji EKL 48. un 50. panta izpratnē?

3. jautājums

Ja EKL 49. pants ir piemērojams attiecībā pret NHS, vai NHS vai Secretary of State var uzskatīt par objektīvu pamatojumu, lai atteiktu iepriekšēju atļauju ārstēšanai slimnīcā citā dalībvalstī, uz:

| a) | faktu, ka šāda atļaušana nopietni apdraudētu NHS medicīnas prioritāšu administrēšanu ar [pacientu] sarakstu palīdzību (“through waiting lists”); |
| --- | --- |

a)

faktu, ka šāda atļaušana nopietni apdraudētu NHS medicīnas prioritāšu administrēšanu ar [pacientu] sarakstu palīdzību (“through waiting lists”);

| b) | faktu, ka šāda atļauja ļautu pacientiem ar mazāk steidzamām medicīniskām vajadzībām saņemt prioritāti pār pacientiem ar steidzamākām medicīniskām vajadzībām; |
| --- | --- |

b)

faktu, ka šāda atļauja ļautu pacientiem ar mazāk steidzamām medicīniskām vajadzībām saņemt prioritāti pār pacientiem ar steidzamākām medicīniskām vajadzībām;

| c) | faktu, ka šādas atļaujas rezultāts būtu resursu novirzīšana mazāk steidzamu medicīnisku vajadzību apmaksāšanai tiem, kas vēlas ceļot uz ārzemēm, tādējādi negatīvi ietekmējot citus, kas nevēlas vai nevar atļauties ceļot uz ārzemēm, vai ka tas paaugstinātu NHS iestāžu izmaksas; |
| --- | --- |

c)

faktu, ka šādas atļaujas rezultāts būtu resursu novirzīšana mazāk steidzamu medicīnisku vajadzību apmaksāšanai tiem, kas vēlas ceļot uz ārzemēm, tādējādi negatīvi ietekmējot citus, kas nevēlas vai nevar atļauties ceļot uz ārzemēm, vai ka tas paaugstinātu NHS iestāžu izmaksas;

| d) | faktu, ka šāda atļaušana varētu prasīt papildus finansējumu NHS budžetam no Apvienotās Karalistes vai arī ierobežotu ārstēšanas diapazonu, ko sniedz NHS; |
| --- | --- |

d)

faktu, ka šāda atļaušana varētu prasīt papildus finansējumu NHS budžetam no Apvienotās Karalistes vai arī ierobežotu ārstēšanas diapazonu, ko sniedz NHS;

| e) | salīdzinošās ārstēšanas izmaksas un neparedzētās izmaksas citā dalībvalstī? |
| --- | --- |

e)

salīdzinošās ārstēšanas izmaksas un neparedzētās izmaksas citā dalībvalstī?

4. jautājums

Nosakot, vai ārstēšana ir pieejama bez nepamatotas kavēšanas EKL 49. panta izpratnē, cik lielā mērā ir nepieciešams vai atļauts ņemt vērā konkrēti šādus apstākļus:

| a) | gaidīšanas laiku; |
| --- | --- |

a)

gaidīšanas laiku;

| b) | klīnisko prioritāti, ko atbilstošā NHS iestāde ir piešķīrusi ārstēšanas veidam; |
| --- | --- |

b)

klīnisko prioritāti, ko atbilstošā NHS iestāde ir piešķīrusi ārstēšanas veidam;

| c) | slimnīcas aprūpes sniegšanas vadīšana saskaņā ar prioritātēm, kuru mērķis ir sasniegt vislabākos rezultātus izmantojot ierobežotos resursus; |
| --- | --- |

c)

slimnīcas aprūpes sniegšanas vadīšana saskaņā ar prioritātēm, kuru mērķis ir sasniegt vislabākos rezultātus izmantojot ierobežotos resursus;

| d) | pacienta individuālo medicīnisko stāvokli un slimības, kuru pacients vēlas ārstēt, vēsturi un attīstību? |
| --- | --- |

d)

pacienta individuālo medicīnisko stāvokli un slimības, kuru pacients vēlas ārstēt, vēsturi un attīstību?

5. jautājums

Saistībā ar pareizu Regulas Nr. 1408/71 (1) 22. panta 1. punkta c) apakšpunkta un jo īpaši vārdu “laikā, kas ir nepieciešams, lai saņemtu attiecīgo ārstēšanu”:

| a) | Vai piemērojamie kritēriji ir identiski ar tiem kritērijiem, kas piemērojami, vērtējot jautājumus par nepamatotu kavēšanos EKL 49. panta izpratnē? |
| --- | --- |

a)

Vai piemērojamie kritēriji ir identiski ar tiem kritērijiem, kas piemērojami, vērtējot jautājumus par nepamatotu kavēšanos EKL 49. panta izpratnē?

| b) | Ja nē, tad cik lielā mērā ir nepieciešams vai atļauts ņemt vērā 4. jautājumā apskatīto? |
| --- | --- |

b)

Ja nē, tad cik lielā mērā ir nepieciešams vai atļauts ņemt vērā 4. jautājumā apskatīto?

6. jautājums

Gadījumos, kad dalībvalstij atbilstoši ES tiesībām ir pienākums segt to personu ārstēšanos slimnīcā citā dalībvalstī, kas pastāvīgi uzturas pirmajā dalībvalstī, vai šādas izmaksas ir jārēķina saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 22. pantu, atsaucoties uz tās dalībvalsts likumiem, kurā ārstēšana tiek sniegta, vai saskaņā ar EKL 49. pantu, atsaucoties rezidences dalībvalsts likumiem?

Jebkurā gadījumā:

| a) | Kāds ir precīzs pienākuma apjoms segt vai atmaksāt izmaksas, jo īpaši, kur, kā tas ir Apvienotās Karalistes gadījumā, ārstēšana slimnīcā tās sniegšanas vietā pacientiem ir bez maksas un nav valsts noteikta tarifa, lai pacientiem atmaksātu ārstēšanās izmaksas? |
| --- | --- |

a)

Kāds ir precīzs pienākuma apjoms segt vai atmaksāt izmaksas, jo īpaši, kur, kā tas ir Apvienotās Karalistes gadījumā, ārstēšana slimnīcā tās sniegšanas vietā pacientiem ir bez maksas un nav valsts noteikta tarifa, lai pacientiem atmaksātu ārstēšanās izmaksas?

| b) | Vai saskaņā ar šo pienākumu ir jāsedz identiskas vai ekvivalentas ārstēšanas faktiskās izmaksas pirmajā dalībvalstī? |
| --- | --- |

b)

Vai saskaņā ar šo pienākumu ir jāsedz identiskas vai ekvivalentas ārstēšanas faktiskās izmaksas pirmajā dalībvalstī?

| c) | Vai tas ietver pienākumu segt ceļošanas un uzturēšanās izmaksas? |
| --- | --- |

c)

Vai tas ietver pienākumu segt ceļošanas un uzturēšanās izmaksas?

7. jautājums

Vai EKL 49. pants un Regulas Nr. 1408/71 22. pants būtu jāinterpretē tā, ka tie uzliek pienākumu dalībvalstīm segt ārstēšanos slimnīcā citās dalībvalstīs, neņemot vērā budžeta ierobežojumus, un, ja tā, vai šīs prasības ir savienojamas ar dalībvalstu atbildību par veselības pakalpojumu un medicīnas aprūpes organizēšanu un sniegšanu, kā tas atzīts EKL 152. panta 5. punktā?

---

(1)  Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darba ņēmējiem un to ģimenēm, kas pārvietojas Kopienas teritorijā

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/17 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 25. augusta High Court of Justice (Anglija un Velsa) (Chancery Division) rīkojumu lietā Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation pret Commissioners of Inland Revenue

(lieta C-374/04)

(2004/C 273/30)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 25. augusta High Court of Justice (Anglija un Velsa) (Chancery Division) rīkojumu lietā Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation pret Commissioners of Inland Revenue, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 30. augustā.

High Court of Justice lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1. | Vai tiek pārkāpts EKL 43. vai 56. pants (ņemot vērā EKL 57. un 58. pantu) (vai pirms tiem spēkā esošie noteikumi):






  a) | ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste)






  i) | ievieš un patur spēkā tiesību aktus, kas paredz tiesības saņemt pilnu nodokļa atlaidi attiecībā uz dividendēm, ko sabiedrība, kas ir dalībvalsts A rezidents, izmaksā atsevišķiem akcionāriem, kas ir dalībvalsts A rezidenti (“attiecīgās dividendes”); |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Vai tiek pārkāpts EKL 43. vai 56. pants (ņemot vērā EKL 57. un 58. pantu) (vai pirms tiem spēkā esošie noteikumi):

a)

ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste)

i)

ievieš un patur spēkā tiesību aktus, kas paredz tiesības saņemt pilnu nodokļa atlaidi attiecībā uz dividendēm, ko sabiedrība, kas ir dalībvalsts A rezidents, izmaksā atsevišķiem akcionāriem, kas ir dalībvalsts A rezidenti (“attiecīgās dividendes”);

| ii) | piemēro konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas noslēgtas ar noteiktām citām dalībvalstīm un trešajām valstīm, paredzēto noteikumu, kas paredz tiesības saņemt pilnu nodokļa atlaidi (mazāks nodoklis nekā paredzēts šajās konvencijās) attiecībā uz attiecīgajām dividendēm atsevišķiem akcionāriem, kas ir šo citu dalībvalstu un trešo valstu rezidenti; |
| --- | --- |

ii)

piemēro konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas noslēgtas ar noteiktām citām dalībvalstīm un trešajām valstīm, paredzēto noteikumu, kas paredz tiesības saņemt pilnu nodokļa atlaidi (mazāks nodoklis nekā paredzēts šajās konvencijās) attiecībā uz attiecīgajām dividendēm atsevišķiem akcionāriem, kas ir šo citu dalībvalstu un trešo valstu rezidenti;

bet neparedz tiesības uz jebkādu nodokļa atlaidi (pilnu vai daļēju) attiecībā uz dividendēm, ko meitas sabiedrība, kas ir dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste) rezidents izmaksā mātes sabiedrībai, kas ir dalībvalsts B (piemēram, Vācijas) rezidents, vai nu saskaņā ar valsts tiesību noteikumiem vai saskaņā ar konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas noslēgta starp šīm valstīm;

| b) | ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste) piemēro attiecīgās konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu noteikumu, kas paredz tiesības mātes sabiedrībai, kas ir dalībvalsts C (piemēram, Nīderlandes) rezidents, saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecībā uz attiecīgajām dividendēm, bet neparedz tādas pašas tiesības mātes sabiedrībai, kas ir dalībvalsts B (piemēram, Vācijas) rezidents, kur nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija, kas noslēgta starp dalībvalsti A un dalībvalsti B, neparedz daļēju nodokļa atlaidi; |
| --- | --- |

b)

ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste) piemēro attiecīgās konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu noteikumu, kas paredz tiesības mātes sabiedrībai, kas ir dalībvalsts C (piemēram, Nīderlandes) rezidents, saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecībā uz attiecīgajām dividendēm, bet neparedz tādas pašas tiesības mātes sabiedrībai, kas ir dalībvalsts B (piemēram, Vācijas) rezidents, kur nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija, kas noslēgta starp dalībvalsti A un dalībvalsti B, neparedz daļēju nodokļa atlaidi;

| c) | ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste) neparedz sabiedrībai, kas ir dalībvalsts C (piemēram, Nīderlandes) rezidents, kuru kontrolē sabiedrība, kas ir dalībvalsts B (piemēram, Vācijas) rezidents, tiesības saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecīgajām dividendēm, kad tai pat laikā dalībvalsts A piemēro konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu noteikumus, kas paredz šādas tiesības:






  1) | sabiedrībām, kas ir dalībvalsts C rezidenti, kuras kontrolē dalībvalsts C rezidenti; |
| --- | --- | --- |

c)

ja dalībvalsts A (piemēram, Apvienotā Karaliste) neparedz sabiedrībai, kas ir dalībvalsts C (piemēram, Nīderlandes) rezidents, kuru kontrolē sabiedrība, kas ir dalībvalsts B (piemēram, Vācijas) rezidents, tiesības saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecīgajām dividendēm, kad tai pat laikā dalībvalsts A piemēro konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu noteikumus, kas paredz šādas tiesības:

1)

sabiedrībām, kas ir dalībvalsts C rezidenti, kuras kontrolē dalībvalsts C rezidenti;

| 2) | sabiedrībām, kas ir dalībvalsts C rezidenti, kuras kontrolē dalībvalsts D (piemēram, Itālijas) rezidenti, gadījumos, kad Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu starp dalībvalsti A un dalībvalsti D satur noteikumu, kas paredz tiesības saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecībā uz attiecīgajām dividendēm; |
| --- | --- |

2)

sabiedrībām, kas ir dalībvalsts C rezidenti, kuras kontrolē dalībvalsts D (piemēram, Itālijas) rezidenti, gadījumos, kad Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu starp dalībvalsti A un dalībvalsti D satur noteikumu, kas paredz tiesības saņemt daļēju nodokļa atlaidi attiecībā uz attiecīgajām dividendēm;

| 3) | sabiedrībām, kas ir dalībvalsts D rezidenti, neatkarīgi no tā, kas kontrolē šīs sabiedrības? |
| --- | --- |

3)

sabiedrībām, kas ir dalībvalsts D rezidenti, neatkarīgi no tā, kas kontrolē šīs sabiedrības?

| d) | vai, atbildot uz 1 c) jautājumu, ir nozīme tam, ka sabiedrību, kas ir dalībvalsts C rezidents, kontrolē nevis sabiedrība, kas ir dalībvalsts B rezidents, bet sabiedrība, kas ir trešās valsts rezidents? |
| --- | --- |

d)

vai, atbildot uz 1 c) jautājumu, ir nozīme tam, ka sabiedrību, kas ir dalībvalsts C rezidents, kontrolē nevis sabiedrība, kas ir dalībvalsts B rezidents, bet sabiedrība, kas ir trešās valsts rezidents?

| 2. | Ja atbilde uz visu 1 a) līdz c) jautājumu vai jebkādu tā daļu ir apstiprinoša, kādus principus Kopienu tiesiskais regulējums paredz attiecībā uz Kopienu tiesībām un tiesiskajiem aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami šajos jautājumos minētajos apstākļos? Īpaši:






  a) | vai dalībvalstij A ir pienākums izmaksāt:






  i. | pilnu nodokļa atlaidi vai tai ekvivalentu summu; vai |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Ja atbilde uz visu 1 a) līdz c) jautājumu vai jebkādu tā daļu ir apstiprinoša, kādus principus Kopienu tiesiskais regulējums paredz attiecībā uz Kopienu tiesībām un tiesiskajiem aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami šajos jautājumos minētajos apstākļos? Īpaši:

a)

vai dalībvalstij A ir pienākums izmaksāt:

i.

pilnu nodokļa atlaidi vai tai ekvivalentu summu; vai

| ii. | daļēju nodokļa atlaidi vai tai ekvivalentu summu; vai |
| --- | --- |

ii.

daļēju nodokļa atlaidi vai tai ekvivalentu summu; vai

| iii. | pilnu vai daļēju nodokļa atlaidi, vai tai ekvivalentu summu:






  1. | tīro ienākumu (neto) pēc jebkāda papildus ienākuma nodokļa, kas jāmaksā vai kas būtu jāmaksā, ja attiecīgajam prasītājam izmaksātajām dividendēm bija piemērota nodokļa atlaide; |
| --- | --- | --- |

iii.

pilnu vai daļēju nodokļa atlaidi, vai tai ekvivalentu summu:

1.

tīro ienākumu (neto) pēc jebkāda papildus ienākuma nodokļa, kas jāmaksā vai kas būtu jāmaksā, ja attiecīgajam prasītājam izmaksātajām dividendēm bija piemērota nodokļa atlaide;

| 2. | tīro ienākumu (neto), kas aprēķināts, balstoties uz kādu citu pamatu? |
| --- | --- |

2.

tīro ienākumu (neto), kas aprēķināts, balstoties uz kādu citu pamatu?

| b) | kam šis maksājums būtu jāmaksā:






  i. | attiecīgajai mātes sabiedrībai dalībvalstī B vai dalībvalstī C; vai |
| --- | --- | --- |

b)

kam šis maksājums būtu jāmaksā:

i.

attiecīgajai mātes sabiedrībai dalībvalstī B vai dalībvalstī C; vai

| ii. | attiecīgajai meitas sabiedrībai dalībvalstī A? |
| --- | --- |

ii.

attiecīgajai meitas sabiedrībai dalībvalstī A?

| c) | vai tiesības uz šādu maksājumu nozīmē:






  i. | tiesības saņemt nepamatoti ieturēto summu atmaksu, tādējādi, ka atmaksa izriet no 43. un/vai 56. pantā paredzētajām tiesībām un ir to papildinājums; un/vai |
| --- | --- | --- |

c)

vai tiesības uz šādu maksājumu nozīmē:

i.

tiesības saņemt nepamatoti ieturēto summu atmaksu, tādējādi, ka atmaksa izriet no 43. un/vai 56. pantā paredzētajām tiesībām un ir to papildinājums; un/vai

| ii. | tiesības saņemt kompensāciju vai zaudējumu atlīdzību tādējādi, ka jāizpilda apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame paredzētie nosacījumi zaudējumu atlīdzināšanai; un/vai |
| --- | --- |

ii.

tiesības saņemt kompensāciju vai zaudējumu atlīdzību tādējādi, ka jāizpilda apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame paredzētie nosacījumi zaudējumu atlīdzināšanai; un/vai

| iii. | tiesības atgūt nepamatoti liegtu labumu un, ja tā:






  1. | vai šādas tiesības izriet no 43. un/vai 56. pantā paredzētajām tiesībām un ir to papildinājums; vai |
| --- | --- | --- |

iii.

tiesības atgūt nepamatoti liegtu labumu un, ja tā:

1.

vai šādas tiesības izriet no 43. un/vai 56. pantā paredzētajām tiesībām un ir to papildinājums; vai

| 2. | ir jāizpilda apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame paredzētie nosacījumi zaudējumu atlīdzināšanai; vai |
| --- | --- |

2.

ir jāizpilda apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame paredzētie nosacījumi zaudējumu atlīdzināšanai; vai

| 3. | jāizpilda kādi citi nosacījumi? |
| --- | --- |

3.

jāizpilda kādi citi nosacījumi?

| d) | vai, atbildot uz iepriekšminēto 2 c) jautājumu, ir nozīme tam, vai saskaņā ar valsts A tiesībām prasības tiek celtas kā prasības par restitūciju, vai tās tiek celtas vai ir jāceļ kā prasības par zaudējumu atlīdzību? |
| --- | --- |

d)

vai, atbildot uz iepriekšminēto 2 c) jautājumu, ir nozīme tam, vai saskaņā ar valsts A tiesībām prasības tiek celtas kā prasības par restitūciju, vai tās tiek celtas vai ir jāceļ kā prasības par zaudējumu atlīdzību?

| e) | vai zaudējumu atlīdzināšanai ir nepieciešams, lai sabiedrība, kas ceļ prasību, pierādītu, ka tā vai tās mātes sabiedrība būtu prasījusi nodokļa atlaidi (pilnu vai daļēju, atkarībā no situācijas), ja tā būtu zinājusi, ka saskaņā ar Kopienu tiesībām tai bija tiesības to prasīt? |
| --- | --- |

e)

vai zaudējumu atlīdzināšanai ir nepieciešams, lai sabiedrība, kas ceļ prasību, pierādītu, ka tā vai tās mātes sabiedrība būtu prasījusi nodokļa atlaidi (pilnu vai daļēju, atkarībā no situācijas), ja tā būtu zinājusi, ka saskaņā ar Kopienu tiesībām tai bija tiesības to prasīt?

| f) | vai, atbildot uz 2 a) jautājumu, ir nozīme tam, ka saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-397/98 un C-410/98 Hoechst un Metallgesellschaft attiecīgajai meitas sabiedrībai dalībvalstī A atmaksa varēja tikt veikta vai tai varētu būt tiesības saņemt avansa uzņēmuma ienākuma nodokļa atmaksu attiecībā uz attiecīgajai mātes sabiedrībai dalībvalstī A vai dalībvalstī C izmaksāto dividendi? |
| --- | --- |

f)

vai, atbildot uz 2 a) jautājumu, ir nozīme tam, ka saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-397/98 un C-410/98 Hoechst un Metallgesellschaft attiecīgajai meitas sabiedrībai dalībvalstī A atmaksa varēja tikt veikta vai tai varētu būt tiesības saņemt avansa uzņēmuma ienākuma nodokļa atmaksu attiecībā uz attiecīgajai mātes sabiedrībai dalībvalstī A vai dalībvalstī C izmaksāto dividendi?

| g) | kādu ieteikumu, ja vispār, Eiropas Kopienu Tiesa uzskata par atbilstošu dot šajās lietās attiecībā uz to, kādus apstākļus valsts tiesai būtu jāņem vērā, nosakot, vai pastāv pietiekami nopietns pārkāpums, ņemot vērā spriedumu apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame, īpaši, vai, ņemot vērā pastāvošo judikatūru par attiecīgo Kopienas tiesību noteikumu interpretāciju, pārkāpums bija attaisnojams? |
| --- | --- |

g)

kādu ieteikumu, ja vispār, Eiropas Kopienu Tiesa uzskata par atbilstošu dot šajās lietās attiecībā uz to, kādus apstākļus valsts tiesai būtu jāņem vērā, nosakot, vai pastāv pietiekami nopietns pārkāpums, ņemot vērā spriedumu apvienotajās lietās C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pecheur un Factortame, īpaši, vai, ņemot vērā pastāvošo judikatūru par attiecīgo Kopienas tiesību noteikumu interpretāciju, pārkāpums bija attaisnojams?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/18 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) lēmumu lietā Commissioners of Customs and Excise un H. M. Attorney - General pret Federation of Technological Industries un 53 citām personām

(Lieta C-384/04)

(2004/C 273/31)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 30. jūlija Court of Appeal (Anglija un Velsa) (Civil Division) lēmumu lietā (1) Commissioners of Customs and Excise un (2) H. M. Attorney - General pret Federation of Technological Industries un 53 citām personām, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 4. septembrī, par šādiem jautājumiem:

| 1. | Vai Padomes Direktīvas Nr. 77/388/EEK (1) 21. panta 3. punkts pēc Padomes Direktīvas Nr. 2000/65/EK veiktajiem grozījumiem ļauj dalībvalstīm noteikt, ka ikviena persona var būt solidāri atbildīga par nodokļa samaksu līdz ar personu, kam nodoklis jāmaksā atbilstoši 21.panta 1. punktam vai 21. panta 2. punktam, ja vien izpildīti Kopienu tiesību vispārējie principi, proti, šādam pasākumam jābūt objektīvi pamatojamam, racionālam, samērīgam un tiesiski noteiktam? |
| --- | --- |

1.

Vai Padomes Direktīvas Nr. 77/388/EEK (1) 21. panta 3. punkts pēc Padomes Direktīvas Nr. 2000/65/EK veiktajiem grozījumiem ļauj dalībvalstīm noteikt, ka ikviena persona var būt solidāri atbildīga par nodokļa samaksu līdz ar personu, kam nodoklis jāmaksā atbilstoši 21.panta 1. punktam vai 21. panta 2. punktam, ja vien izpildīti Kopienu tiesību vispārējie principi, proti, šādam pasākumam jābūt objektīvi pamatojamam, racionālam, samērīgam un tiesiski noteiktam?

| 2. | Vai Direktīvas 22. panta 8. punkts ļauj dalībvalstīm noteikt, ka nodokļa maksāšanas pienākumu var uzlikt ikvienai personai, vai noteikt, ka vienai personai jāsniedz nodrošinājums par citas personas veicamo nodokļa maksājumu, ja vien izpildīti iepriekšminētie vispārējie principi? |
| --- | --- |

2.

Vai Direktīvas 22. panta 8. punkts ļauj dalībvalstīm noteikt, ka nodokļa maksāšanas pienākumu var uzlikt ikvienai personai, vai noteikt, ka vienai personai jāsniedz nodrošinājums par citas personas veicamo nodokļa maksājumu, ja vien izpildīti iepriekšminētie vispārējie principi?

| 3. | Ja atbilde uz 1. jautājumu ir negatīva, kādi vēl ierobežojumi, bez tiem, ko paredz iepriekš minētie vispārējie principi, pastāv 21. panta 3. punktā paredzētajām pilnvarām? |
| --- | --- |

3.

Ja atbilde uz 1. jautājumu ir negatīva, kādi vēl ierobežojumi, bez tiem, ko paredz iepriekš minētie vispārējie principi, pastāv 21. panta 3. punktā paredzētajām pilnvarām?

| 4. | Ja atbilde uz 2. jautājumu ir negatīva, kādi vēl ierobežojumi, bez tiem, ko paredz iepriekšminētie vispārējie principi, pastāv attiecībā uz 22. panta 8. punktā paredzētajām pilnvarām? |
| --- | --- |

4.

Ja atbilde uz 2. jautājumu ir negatīva, kādi vēl ierobežojumi, bez tiem, ko paredz iepriekšminētie vispārējie principi, pastāv attiecībā uz 22. panta 8. punktā paredzētajām pilnvarām?

| 5. | Vai Direktīva ar tajā veiktajiem grozījumiem liedz dalībvalstīm noteikt, ka nodokļu maksātāji ir solidāri un atsevišķi atbildīgi vai prasīt, lai viens nodokļa maksātājs sniegtu nodrošinājumu par nodokļa maksājumu, kas jāveic citam nodokļa maksātājam, lai novērstu PVN sistēmas ļaunprātīgu izmantošanu un tādu ieņēmumu slēpšanu, no kuriem veicami maksājumi saskaņā ar šo sistēmu, ja šādi pasākumi atbilst iepriekšminētajiem vispārējiem principiem? |
| --- | --- |

5.

Vai Direktīva ar tajā veiktajiem grozījumiem liedz dalībvalstīm noteikt, ka nodokļu maksātāji ir solidāri un atsevišķi atbildīgi vai prasīt, lai viens nodokļa maksātājs sniegtu nodrošinājumu par nodokļa maksājumu, kas jāveic citam nodokļa maksātājam, lai novērstu PVN sistēmas ļaunprātīgu izmantošanu un tādu ieņēmumu slēpšanu, no kuriem veicami maksājumi saskaņā ar šo sistēmu, ja šādi pasākumi atbilst iepriekšminētajiem vispārējiem principiem?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva Nr. 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/19 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/19

---

Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 10. septembrī

(Lieta C-389/04)

(2004/C 273/32)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 10. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv A. Bordes un K. Simonsson, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka nav pareizi transponēta 22. panta pirmā daļa Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvā 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (1) attiecībā uz funkcionālo neatkarību starp valsts regulatīvo iestādi un pasta operatoriem, un saglabāts spēkā noteikums, kas regulatīvajai iestādei pasta sektorā nenodrošina atbilstošu funkcionālo neatkarību no sabiedriskā pasta operatora La Poste, |
| --- | --- |

—

atzīt, ka nav pareizi transponēta 22. panta pirmā daļa Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvā 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (1) attiecībā uz funkcionālo neatkarību starp valsts regulatīvo iestādi un pasta operatoriem, un saglabāts spēkā noteikums, kas regulatīvajai iestādei pasta sektorā nenodrošina atbilstošu funkcionālo neatkarību no sabiedriskā pasta operatora La Poste,

| — | noteiktajā termiņā nav transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīva 2002/39/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei, (2) |
| --- | --- |

—

noteiktajā termiņā nav transponēta Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīva 2002/39/EK, ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei, (2)

| — | Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek saskaņā ar Direktīvas 97/67/EK 22. panta pirmo daļu un 24. pantu, kā arī Direktīvas 2002/39/EK 2. pantu; |
| --- | --- |

—

Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek saskaņā ar Direktīvas 97/67/EK 22. panta pirmo daļu un 24. pantu, kā arī Direktīvas 2002/39/EK 2. pantu;

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Piemērojot Direktīvas 97/67/EK 22. pantu, Francijas Republika par valsts regulējošo iestādi pasta nozarē ir izraudzījusies Ekonomikas un finanšu ministru, kurš ir par pastu atbildīgais ministrs. Paralēli šis ministrs vada Ekonomikas, finanšu un rūpniecības ministrijā izveidoto Rūpniecības, informācijas tehnoloģiju un pasta ģenerāldirektorātu (DIGITIP), kura pasta nozares apakšdirekcija uzrauga La Poste darbību. Uzraudzības jēdziens aptver noteiktas funkcijas un pienākumus valsts uzņēmumā, kas saistīti ar īpašumtiesību izmantošanu, kā arī La Poste ekonomisko un finansiālo darbību, kā piemēram, stratēģisko vadlīniju noteikšana, pakalpojuma piedāvājuma un tarifu noteikšana visiem pakalpojumiem, iejaukšanās uzņēmuma valdes locekļu izvēlē, dalība citās uzņēmējsabiedrībās u.c., kuru izpildei jābūt nodalītai no regulējošajām funkcijām, lai ievērotu Pasta direktīvas prasības par funkcionālo neatkarību. Šīs prasības paredz izslēgt interešu konflikta risku starp valsts regulējošām iestādēm, kuras ir atbildīgas par tiesību aktu pieņemšanu pasta nozarē un to piemērošanas kontroli, no vienas puses, un uzņēmumiem, kas pasta nozarē piedāvā preces un pakalpojumus no otras puses. Šajā gadījumā pastāv šāds interešu konflikts, jo abas funkcijas pilda viena ministrija. Tādējādi nav nodrošināta Direktīvas 97/76/EK 22. panta pirmās daļas lietderīgā iedarbība.

Turklāt Direktīvas 2002/39/EK transponēšanas termiņš ir beidzies 2002. gada 31. decembrī.

---

(1)  OV L 15, 21.1.1998., 14. lpp.

(2)  OV L 176, 5.7.2002., 21. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/19 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket

(Lieta C-390/04)

(2004/C 273/33)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 7. septembra Regeringsrätten (Zviedrija) lēmumu lietā GöteborgsOperan AB pret Skatteverket, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 13. septembrī.

Regeringsrätten lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas (1) 17. panta un 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrajam ievilkumam, ka subsīdijas – tādas kā tās, kas minētas pēdējā tiesību normā – tiek ņemtas vērā, nosakot tiesības atskaitīt priekšnodokli, arī tādos gadījumos, kad priekšnodoklis attiecas uz precēm vai pakalpojumiem, ko izmanto vienīgi darījumiem, par kuriem pievienotās vērtības nodoklis ir atskaitāms?
  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, tiek lūgts sniegt atbildi arī uz sekojošiem jautājumiem. |
| --- | --- |

1)

Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas (1) 17. panta un 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrajam ievilkumam, ka subsīdijas – tādas kā tās, kas minētas pēdējā tiesību normā – tiek ņemtas vērā, nosakot tiesības atskaitīt priekšnodokli, arī tādos gadījumos, kad priekšnodoklis attiecas uz precēm vai pakalpojumiem, ko izmanto vienīgi darījumiem, par kuriem pievienotās vērtības nodoklis ir atskaitāms?

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, tiek lūgts sniegt atbildi arī uz sekojošiem jautājumiem.

| 2) | Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikumam par subsīdijām, ka šis noteikums vienlīdzīgas konkurences vai citu iemeslu dēļ tiek piemērots tikai noteiktos sektoros, kurus ir īpaši noteikusi dalībvalsts? |
| --- | --- |

2)

Vai tas ir atbilstoši Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikumam par subsīdijām, ka šis noteikums vienlīdzīgas konkurences vai citu iemeslu dēļ tiek piemērots tikai noteiktos sektoros, kurus ir īpaši noteikusi dalībvalsts?

| 3) | Vai Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikums par subsīdijām uzskatāms par tādu, kas ietver arī tādu ekonomisku atbalstu, kādu vietējās pārvaldes iestāde nepārtraukti sniedz sabiedrībai, kas tai pilnībā pieder, lai šī sabiedrība varētu īstenot tādas kultūras aktivitātes, kādas varētu īstenot pati vietējās pārvaldes iestāde? Vai ir nozīme tam, ja atbalstu sniedz cita vietējās pārvaldes iestādei piederoša sabiedrība, kas ir iepriekš minētās sabiedrības mātes sabiedrība? |
| --- | --- |

3)

Vai Sestās Direktīvas 19. panta 1. punkta 1. apakšpunkta otrā ievilkuma noteikums par subsīdijām uzskatāms par tādu, kas ietver arī tādu ekonomisku atbalstu, kādu vietējās pārvaldes iestāde nepārtraukti sniedz sabiedrībai, kas tai pilnībā pieder, lai šī sabiedrība varētu īstenot tādas kultūras aktivitātes, kādas varētu īstenot pati vietējās pārvaldes iestāde? Vai ir nozīme tam, ja atbalstu sniedz cita vietējās pārvaldes iestādei piederoša sabiedrība, kas ir iepriekš minētās sabiedrības mātes sabiedrība?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1977., 1. lpp.)

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/20 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. jūlija Simvoulio tis Epikrateias rīkojumu lietā 1) Ypourgos Oikonomikon un 2) Proistamenos D.O.Y. Amfissas pret Charilaos Georgakis

(Lieta C-391/04)

(2004/C 273/34)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 6. jūlija Simvoulio tis Epikrateias 2004. gada 6. jūlija rīkojumu lietā 1) Ypourgos Oikonomikon un 2) Proistamenos D.O.Y. Amfissas pret Charilaos Georgakis un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 14. septembrī.

Simvoulio tis Epikrateias lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai situācijā, kad persona vai personu grupa, kurai ir Padomes Direktīvas 89/592/EEK (1) 2. panta 1. punktā minētās iespējas vai īpašības, pēc iepriekšējas savstarpējas norunas veic vērtspapīru pārvešanu, kas noved pie vērtspapīru kursa pacelšanas vai mākslīgas inflācijas, šīs personas ir jāuzskata par personām, kuru rīcībā ir iekšējā informācija minētās direktīvas 1. un 2. panta izpratnē, kā rezultātā to veiktās darbības atbilst šīs direktīvas 2., 3. un 4. pantā noteiktajam aizliegumam izmantot iekšējo informāciju?

---

(1)  OV L 334, 18.11.1989., 30. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/20 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 7. jūlija Bundesverwaltungsgericht lēmumu lietā i-21-germany GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku

(Lieta C-392/04)

(2004/C 273/35)

Eiropas Kopienu Tiesā ir iesniegts izskatīšanai lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Bundesverwaltungsgericht 2004. gada 7. jūlija lēmumu lietā i-21-germany GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 16. septembrī.

Bundesverwaltungsgericht lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1. | Vai nodevas par licenci, kas ir iepriekš aprēķināta, pamatojoties uz vispārīgo administratīvo izdevumu attiecīgās valsts iestādē summām laika posmā pirms 30 gadiem, paaugstināšana ir pretrunā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK (1) par kopīgiem ietvariem vispārīgajām atļaujām un individuālajām licencēm telekomunikāciju pakalpojumu jomā (Licencēšanas direktīva) 11. panta 1. daļu?
  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir pozitīva: |
| --- | --- |

1.

Vai nodevas par licenci, kas ir iepriekš aprēķināta, pamatojoties uz vispārīgo administratīvo izdevumu attiecīgās valsts iestādē summām laika posmā pirms 30 gadiem, paaugstināšana ir pretrunā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 10. aprīļa Direktīvas 97/13/EK (1) par kopīgiem ietvariem vispārīgajām atļaujām un individuālajām licencēm telekomunikāciju pakalpojumu jomā (Licencēšanas direktīva) 11. panta 1. daļu?

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir pozitīva:

| 2. | Vai EK līguma 10. pants un Licencēšanas direktīvas 11. pants ir jāsaprot tā, ka tie piedāvā lēmumu par nodevām, ar kuru tiek noteiktas nodevas pirmā jautājuma nozīmē un kas nav apstrīdēts, kaut arī valsts tiesības to pieļauj, atcelt, ja valsts tiesības to pieļauj, bet nepieprasa? |
| --- | --- |

2.

Vai EK līguma 10. pants un Licencēšanas direktīvas 11. pants ir jāsaprot tā, ka tie piedāvā lēmumu par nodevām, ar kuru tiek noteiktas nodevas pirmā jautājuma nozīmē un kas nav apstrīdēts, kaut arī valsts tiesības to pieļauj, atcelt, ja valsts tiesības to pieļauj, bet nepieprasa?

---

(1)  OV L 117, 15. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/21 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 15. septembrī Cour d' appel de Liège (9. palāta) lēmumu Air Liquide Industries Belgium SA pret Ville de Seraing

(Lieta C-393/04)

(2004/C 273/36)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 15. septembrī Cour d' appel de Liège (9. palāta) (Beļģija) lēmumu lietā Air Liquide Industries Belgium SA pret Ville de Seraing, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 17. septembrī.

Cour d' appel de Liège lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai atbrīvošana no municipālā dzinējspēka nodokļa, kas attiecas tikai uz dzinējiem, kurus izmanto iekārtās, kas izmanto dabas gāzi, izslēdzot dzinējus, kurus izmanto citām rūpnieciskajām gāzēm, uzskatāma par valsts atbalstu konsolidētā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. panta izpratnē?

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/21 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon

(Lieta C-394/04)

(2004/C 273/37)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias (Valsts padome, Grieķija) rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 17. septembrī; lūgums ir lemt par šādu jautājumu:

Vai pakalpojumi, ko sniedz subjekti, kuri minēti Direktīvas 77/388/EEK (1) 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktā, un kas ietver telefona un televizora lietošanas iespējas nodrošināšanu pacientiem un pārtikas un gultas nodrošināšanu personām, kuras paliek pie pacientiem, šīs normas nozīmē ir darbības, kas cieši saistītas ar slimnīcas un medicīnisko aprūpi, kuras, lai gan tās ir papildpakalpojums, tomēr šajā aprūpē ir nepieciešamas?

---

(1)  OV L 145, 13.6.1977.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/21 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon

(Lieta C-395/04)

(2004/C 273/38)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 16. jūnija Symvoulio tis Epikrateias (Valsts padome, Grieķija) rīkojumu prāvā Diagnostikon & Therapeftikon Kentron Athinon–Ygeia AE pret Ypourgos Oikonomikon, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 17. septembrī; lūgums ir lemt par šādu jautājumu:

Vai pakalpojumi, ko sniedz subjekti, kuri minēti Direktīvas 77/388/EEK (1) 13. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktā, un kas ietver telefona un televizora lietošanas iespējas nodrošināšanu pacientiem un pārtikas un gultas nodrošināšanu personām, kuras paliek pie pacientiem, šīs normas nozīmē ir darbības, kas cieši saistītas ar slimnīcas un medicīnisko aprūpi, kuras, lai gan tās ir papildpakalpojums, tomēr šajā aprūpē ir nepieciešamas?

---

(1)  OV L 145, 13.6.1977.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/21 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/21

---

Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 20. septembrī

(Lieta C-396/04)

(2004/C 273/39)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 20. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv M. Huttunen un K. Simonsson, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka Somijas Republika ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvu 2001/96/EK, ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai, (1) jo tā nav pieņēmusi nepieciešamos noteikumus, lai izpildītu direktīvas prasības, vai arī nav darījusi to zināmu Komisijai; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka Somijas Republika ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvu 2001/96/EK, ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai, (1) jo tā nav pieņēmusi nepieciešamos noteikumus, lai izpildītu direktīvas prasības, vai arī nav darījusi to zināmu Komisijai;

| 2) | piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas transponēšanas termiņš ir beidzies 2003. gada 5. augustā.

---

(1)  OV L 13, 16.1.2002., 9. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/22 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/22

---

Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī

Lieta C-399/04

(2004/C 273/40)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 21. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv pārstāvis Antonio Caeiros, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1. | atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot un nepublicējot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai atbilstu Komisijas 2003. gada 6. janvāra Direktīvai 2003/2/EK par arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK desmitais pielāgojums tehnikas attīstībai) (1), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek iepriekšminētās Direktīvas 2003/2/EK 2. panta pirmā daļa; |
| --- | --- |

1.

atzīt, ka, noteiktajā termiņā nepieņemot un nepublicējot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai atbilstu Komisijas 2003. gada 6. janvāra Direktīvai 2003/2/EK par arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK desmitais pielāgojums tehnikas attīstībai) (1), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek iepriekšminētās Direktīvas 2003/2/EK 2. panta pirmā daļa;

| 2. | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2.

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2003. gada 30. jūnijā.

---

(1)  OV L 4, 9.1.2003, 9. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/22 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/22

---

Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 21. septembrī

(Lieta C-400/04)

(2004/C 273/41)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 21. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Knut Simonsson un Wouter Wils, pārstāvji.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvai 2001/96/EK (1), ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai, vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par minētajiem pasākumiem Komisijai, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti ar šo Direktīvu; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvai 2001/96/EK (1), ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai, vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par minētajiem pasākumiem Komisijai, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti ar šo Direktīvu;

| 2) | piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas 2001/96/EK transponēšanas valsts iekšējās tiesībās termiņš beidzās 2003. gada 5. augustā.

---

(1)  OV L 13, 16.1.2002., 9.-20.lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/23 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/23

---

Prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī

(Lieta C-401/04)

(2004/C 273/42)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Zviedrijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv K. Simonsson un W. Wils, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka Zviedrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīva 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (1), sakarā ar to, ka tā nav pieņēmusi likumus un citus aktus, kas nepieciešami, lai ievērotu direktīvu, kā arī nav par to informējusi Komisiju; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka Zviedrija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīva 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (1), sakarā ar to, ka tā nav pieņēmusi likumus un citus aktus, kas nepieciešami, lai ievērotu direktīvu, kā arī nav par to informējusi Komisiju;

| 2) | piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas īstenošanas termiņš bija 2003. gada 20. aprīlis.

---

(1)  OV L 110, 20.4.2001., 1. lpp

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/23 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/23

---

Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 22. septembrī

(Lieta C-402/04)

(2004/C 273/43)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv pārstāvis Knuts Simonssons, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1. | atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvai Nr. 2001/96/EK, ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai (1), un jebkurā gadījumā, nepaziņojot par tiem Komisijai, Francija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva; |
| --- | --- |

1.

atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīvai Nr. 2001/96/EK, ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai (1), un jebkurā gadījumā, nepaziņojot par tiem Komisijai, Francija nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;

| 2. | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2.

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas transponēšanai noteiktais termiņš beidzās 2003. gada 5. augustā.

---

(1)  OV L 13, 16.1.2002. 9. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/23 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/23

---

Apelācija, ko 2004. gada 22. septembrī iesniedza Technische Glaswerke Ilmenau GmbH par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) spriedumu lietā T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH / Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Schott Glas

(Lieta C-404/04 P)

(2004/C 273/44)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 22. septembrī ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (piektā palāta paplašinātā sastāvā) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko atbalsta Schott Glas, ko iesniedza Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, kuru pārstāv Christoph Arhold un Dr. Norbert Wimmer, Rechtsanwälte, White & Case LLP, 62 rue de la Loi, B-1040 Brisele, kuri norādīja adresi Luksemburgā.

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atcelt 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-198/01 (1); |
| --- | --- |

1)

atcelt 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-198/01 (1);

| 2) | atzīt Komisijas 2001. gada 12. jūnija lēmumu par spēkā neesošu; |
| --- | --- |

2)

atzīt Komisijas 2001. gada 12. jūnija lēmumu par spēkā neesošu;

| 3) | pakārtoti otrajam prasījumam nodot lietu atpakaļ jaunai izskatīšanai Pirmās instances tiesā; |
| --- | --- |

3)

pakārtoti otrajam prasījumam nodot lietu atpakaļ jaunai izskatīšanai Pirmās instances tiesā;

| 4) | piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

4)

piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-198/01, ar kuru noraida prasību atzīt par spēkā neesošu Komisijas lēmumu, ar kuru Komisija kā atbalstu kvalificēja pirkuma cenas samazinājumu par 4 miljoniem DEM vienai no fiduciāra (vēlāk BvS) privatizētajām ražotnēm un attiecīgi pieprasīja atmaksāšanu. |
| --- | --- |

1.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja apstrīd Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-198/01, ar kuru noraida prasību atzīt par spēkā neesošu Komisijas lēmumu, ar kuru Komisija kā atbalstu kvalificēja pirkuma cenas samazinājumu par 4 miljoniem DEM vienai no fiduciāra (vēlāk BvS) privatizētajām ražotnēm un attiecīgi pieprasīja atmaksāšanu.

| 2. | Apelācijas sūdzības iesniedzēja gan atbalsta izmeklēšanas procedūras laikā, gan tiesvedībā pirmajā instancē apgalvoja, ka tai ir tiesības uz pirkuma cenas samazinājumu darījuma pamata zuduma dēļ, jo viņa un pārdevējs – fiduciārs – pie cenas noteikšanas vienprātīgi vadījās no tā, ka Tīringenes brīvā zeme atbalstīs (MVU pieļaujamo) augstāku atbalsta likmi no GA-Līdzekļiem (viena no Komisijas apstiprinātajām vispārējām reģionālā atbalsta programmām) apelācijas sūdzības iesniedzējas ieguldījumiem privatizētajā uzņēmumā. Šis atbalsts tika izmantots aprēķinu pamatā. Pēc parastā nevis lielākā atbalsta piešķiršanas bija zudis aprēķinu pamats, tādēļ bija nepieciešams attiecīgi pielāgot pirkuma cenu. Tā kā pastāvēja civiltiesiska prasība uz pirkuma cenas pielāgošanu, kura būtu piemērojama arī jebkuram privātam pārdevējam, tad nevar būt runa par valsts atbalstu (ne par ekonomisku priekšrocību, ne selektivitāti EKL 87. panta 1. punkta izpratnē). Tas ir arī tādēļ, ka atbilstoši privatizācijas laikā spēkā esošajam fiduciārajam režīmam attiecīgi zemākas pirkuma cenas noteikšana būtu pieļaujama no valsts atbalsta kontroles viedokļa. |
| --- | --- |

2.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja gan atbalsta izmeklēšanas procedūras laikā, gan tiesvedībā pirmajā instancē apgalvoja, ka tai ir tiesības uz pirkuma cenas samazinājumu darījuma pamata zuduma dēļ, jo viņa un pārdevējs – fiduciārs – pie cenas noteikšanas vienprātīgi vadījās no tā, ka Tīringenes brīvā zeme atbalstīs (MVU pieļaujamo) augstāku atbalsta likmi no GA-Līdzekļiem (viena no Komisijas apstiprinātajām vispārējām reģionālā atbalsta programmām) apelācijas sūdzības iesniedzējas ieguldījumiem privatizētajā uzņēmumā. Šis atbalsts tika izmantots aprēķinu pamatā. Pēc parastā nevis lielākā atbalsta piešķiršanas bija zudis aprēķinu pamats, tādēļ bija nepieciešams attiecīgi pielāgot pirkuma cenu. Tā kā pastāvēja civiltiesiska prasība uz pirkuma cenas pielāgošanu, kura būtu piemērojama arī jebkuram privātam pārdevējam, tad nevar būt runa par valsts atbalstu (ne par ekonomisku priekšrocību, ne selektivitāti EKL 87. panta 1. punkta izpratnē). Tas ir arī tādēļ, ka atbilstoši privatizācijas laikā spēkā esošajam fiduciārajam režīmam attiecīgi zemākas pirkuma cenas noteikšana būtu pieļaujama no valsts atbalsta kontroles viedokļa.

| 3. | Juridisku apsvērumu dēļ Komisija ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentāciju un norādījusi uz to, ka prasījumi pret fiduciāru un pret Tīringenes brīvo zemi izskatāmi atsevišķi. Pirmās instances tiesa šādu argumentāciju ir apstiprinājusi un turklāt norādījusi uz to, ka prasītāja tiesvedības laikā nav iesniegusi rakstiskus pierādījumus par Tīringenes brīvās zemes atbalsta apsolījumu. |
| --- | --- |

3.

Juridisku apsvērumu dēļ Komisija ir noraidījusi apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentāciju un norādījusi uz to, ka prasījumi pret fiduciāru un pret Tīringenes brīvo zemi izskatāmi atsevišķi. Pirmās instances tiesa šādu argumentāciju ir apstiprinājusi un turklāt norādījusi uz to, ka prasītāja tiesvedības laikā nav iesniegusi rakstiskus pierādījumus par Tīringenes brīvās zemes atbalsta apsolījumu.

| 4. | Pret šo arī ir vērsta apelācijas sūdzība. Saistībā ar darījuma pamata zudumu apelācijas sūdzības iesniedzēja jo īpaši izvirza šādus prasījuma pamatus:






  — | Tiesa nepamatoti noliedza Komisijas pārkāpumu attiecība uz pamatošanas pienākumu (EKL 253. pants), jo pēc Komisijas sniegtā pamatojuma nevarēja saprast, kādēļ Komisija noraidījusi prasītāja prasību pret fiduciāru (tagad BvS) sakarā ar darījuma pamata zudumu. |
| --- | --- | --- |

4.

Pret šo arī ir vērsta apelācijas sūdzība. Saistībā ar darījuma pamata zudumu apelācijas sūdzības iesniedzēja jo īpaši izvirza šādus prasījuma pamatus:

—

Tiesa nepamatoti noliedza Komisijas pārkāpumu attiecība uz pamatošanas pienākumu (EKL 253. pants), jo pēc Komisijas sniegtā pamatojuma nevarēja saprast, kādēļ Komisija noraidījusi prasītāja prasību pret fiduciāru (tagad BvS) sakarā ar darījuma pamata zudumu.

| — | Ja Komisijas sniegtais pamatojums atbilda EKL 253. panta prasībām, tad Tiesai jebkurā gadījumā vajadzēja konstatēt nepārprotamu Komisijas kļūdu novērtējumā, jo Komisijas pamatojums acīmredzami nebija piemērots tam, lai apšaubītu apelācijas sūdzības iesniedzējas atsauci uz darījuma pamata zudumu. Attiecīgi Tiesai bija jākonstatē Komisijas EKL 87. panta 1. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Ja Komisijas sniegtais pamatojums atbilda EKL 253. panta prasībām, tad Tiesai jebkurā gadījumā vajadzēja konstatēt nepārprotamu Komisijas kļūdu novērtējumā, jo Komisijas pamatojums acīmredzami nebija piemērots tam, lai apšaubītu apelācijas sūdzības iesniedzējas atsauci uz darījuma pamata zudumu. Attiecīgi Tiesai bija jākonstatē Komisijas EKL 87. panta 1. punkta pārkāpums.

| — | Tie pamatojumi, uz kuriem Tiesa balstījās, bet kurus nebija minējusi Komisija (pierādījuma trūkums par Tīringenes brīvās zemes apsolījumu), nav pieņemami (pamatojuma mainīšana) un nav vērā ņemami (nevis Tīringenes apsolījumam bija pierādījuma raksturs, bet gan līgumslēdzēju pušu kļūdainajam priekšstatam par atbalsta apmēru). |
| --- | --- |

—

Tie pamatojumi, uz kuriem Tiesa balstījās, bet kurus nebija minējusi Komisija (pierādījuma trūkums par Tīringenes brīvās zemes apsolījumu), nav pieņemami (pamatojuma mainīšana) un nav vērā ņemami (nevis Tīringenes apsolījumam bija pierādījuma raksturs, bet gan līgumslēdzēju pušu kļūdainajam priekšstatam par atbalsta apmēru).

| — | Bez tam Tiesa ir pārkāpusi būtiskus procesuālus pamatprincipus, tostarp, tiesības tikt uzklausītam, jo Tiesa spriedumā noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas iesniegtos pierādījumus par aprēķina pamatu un vienlaicīgi spriedumā balstījās uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi sava izteikuma pamatotību. |
| --- | --- |

—

Bez tam Tiesa ir pārkāpusi būtiskus procesuālus pamatprincipus, tostarp, tiesības tikt uzklausītam, jo Tiesa spriedumā noraidīja apelācijas sūdzības iesniedzējas iesniegtos pierādījumus par aprēķina pamatu un vienlaicīgi spriedumā balstījās uz to, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja nav pierādījusi sava izteikuma pamatotību.

| 5. | Papildus šiem pamatiem apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz juridisku kļūdu attiecībā uz citiem trūkumiem Komisijas lēmuma pamatojumā, kā arī prettiesisku noliegumu sakarā ar Komisijas pieļautajām būtiskajām procesuālajām kļūdām. |
| --- | --- |

5.

Papildus šiem pamatiem apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz juridisku kļūdu attiecībā uz citiem trūkumiem Komisijas lēmuma pamatojumā, kā arī prettiesisku noliegumu sakarā ar Komisijas pieļautajām būtiskajām procesuālajām kļūdām.

---

(1)  Krājumā vēl nav publicēts.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/24 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/24

---

Apelācija, ko 2004. gada 23. septembrī iesniedza Mannesmannröhren-Werke AG, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-411/04 P)

(2004/C 273/45)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 23. septembrī ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-44/00, ko iesniedza Mannesmannröhren-Werke AG, kuru pārstāv advokāti Dr. Martin Klusmann un Dr. Frederik Wiemer, Freshfields Bruckhaus Deringer, Freiligrathstraβe 1, D-40479 Düsseldorf.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atstāt spēkā prasījumus, ko prasītāja izvirzījusi Pirmās instances tiesā, atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (1), ciktāl ar to atbilstoši EK līguma 81. pantam ir noraidīta prasība atcelt atbildētājas 1999. gada 8. decembra Lēmumu 2003/382/EK; |
| --- | --- |

1)

atstāt spēkā prasījumus, ko prasītāja izvirzījusi Pirmās instances tiesā, atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG pret Eiropas Kopienu Komisiju (1), ciktāl ar to atbilstoši EK līguma 81. pantam ir noraidīta prasība atcelt atbildētājas 1999. gada 8. decembra Lēmumu 2003/382/EK;

| 2) | atcelt atbildētājas 1999. gada 8. decembra Lēmumu 2003/382/EK; |
| --- | --- |

2)

atcelt atbildētājas 1999. gada 8. decembra Lēmumu 2003/382/EK;

| 3) | pakārtoti, samazināt sodanaudu, kas prasītājai uzlikta ar Lēmuma 2003/382/EK 4. pantu, kā arī kavējuma naudu un procentus, kas noteikti ar Lēmuma 2003/382/EK 5. pantu; |
| --- | --- |

3)

pakārtoti, samazināt sodanaudu, kas prasītājai uzlikta ar Lēmuma 2003/382/EK 4. pantu, kā arī kavējuma naudu un procentus, kas noteikti ar Lēmuma 2003/382/EK 5. pantu;

| 4) | tāpat pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai atkārtotai izskatīšanai, ievērojot Tiesas norādījumus; |
| --- | --- |

4)

tāpat pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesai atkārtotai izskatīšanai, ievērojot Tiesas norādījumus;

| 5) | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

5)

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja izvirza trīs pamatus minētā lēmuma atcelšanai.

| 1. | Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi lietas taisnīgas izskatīšanas principu, jo tā ir nepamatoti uzskatījusi par pieļaujamu, ka tā saucamais “sadalījuma dokuments” tiek kļūdaini izmantots kā pret prasītāju vērsts pierādīšanas līdzeklis, lai gan ne minētā dokumenta autori un izcelsme, ne arī tā saņemšanas apstākļi prasītājai nav zināmi. Prasītāja pret sadalījuma dokumentu, kurš vērsts pret viņu, varētu iebilst tikai tad, ja tā varētu izteikt savu viedokli ne vien par saturu, bet arī par dokumenta ticamību. |
| --- | --- |

1.

Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi lietas taisnīgas izskatīšanas principu, jo tā ir nepamatoti uzskatījusi par pieļaujamu, ka tā saucamais “sadalījuma dokuments” tiek kļūdaini izmantots kā pret prasītāju vērsts pierādīšanas līdzeklis, lai gan ne minētā dokumenta autori un izcelsme, ne arī tā saņemšanas apstākļi prasītājai nav zināmi. Prasītāja pret sadalījuma dokumentu, kurš vērsts pret viņu, varētu iebilst tikai tad, ja tā varētu izteikt savu viedokli ne vien par saturu, bet arī par dokumenta ticamību.

| 2. | Pirmās instances tiesa ir nepamatoti apstiprinājusi, ka ir noticis Apstrīdētā lēmuma 2. pantā minēto karteļu tiesību pārkāpums. Atbildētāja nav pierādījusi, ka prasītāja, 1993. gadā noslēdzot piegādes līgumu ar Corus, būtu noslēgusi horizontālu vienošanos ar uzņēmumiem Valourec un Dalmine. Nav ņemts vērā tas, ka šis piegādes līgums nav ekskluzīvs un tas ir noslēgts divus gadus pēc pārējo līgumu noslēgšanas. |
| --- | --- |

2.

Pirmās instances tiesa ir nepamatoti apstiprinājusi, ka ir noticis Apstrīdētā lēmuma 2. pantā minēto karteļu tiesību pārkāpums. Atbildētāja nav pierādījusi, ka prasītāja, 1993. gadā noslēdzot piegādes līgumu ar Corus, būtu noslēgusi horizontālu vienošanos ar uzņēmumiem Valourec un Dalmine. Nav ņemts vērā tas, ka šis piegādes līgums nav ekskluzīvs un tas ir noslēgts divus gadus pēc pārējo līgumu noslēgšanas.

| 3. | Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, atšķirībā no Valourec un Dalmine, prasītājai nenosakot sadarbības aizliegumu pēc paziņojuma par sodanaudu neuzlikšanu vai samazināšanu sakarā ar līdzdalību kartelī (OV C 207, 1996.). Tā saucamajā “Becher” paskaidrojumā prasītāja sniedza lietas apstākļu skaidrojumu, kas izmantots arī Apstrīdētajā lēmumā. Turklāt prasītāja neapstrīdēja paziņojumā par sūdzību konstatētos faktus, kas arī nepamatoti netika ievērots attiecībā uz sodanaudas samazinājumu. |
| --- | --- |

3.

Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, atšķirībā no Valourec un Dalmine, prasītājai nenosakot sadarbības aizliegumu pēc paziņojuma par sodanaudu neuzlikšanu vai samazināšanu sakarā ar līdzdalību kartelī (OV C 207, 1996.). Tā saucamajā “Becher” paskaidrojumā prasītāja sniedza lietas apstākļu skaidrojumu, kas izmantots arī Apstrīdētajā lēmumā. Turklāt prasītāja neapstrīdēja paziņojumā par sūdzību konstatētos faktus, kas arī nepamatoti netika ievērots attiecībā uz sodanaudas samazinājumu.

---

(1)  OV C 239, 25.9.2004.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/25 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/25

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments

(Lieta C-413/04)

(2004/C 273/46)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Eiropas Parlaments, kuru pārstāv A. Baas un U. Rösslein, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Parlamenta prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2004. gada 28. jūnija Direktīvu 2004/85/EK, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā (1); |
| --- | --- |

—

atcelt 2004. gada 28. jūnija Direktīvu 2004/85/EK, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā (1);

| — | piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

2003. gada Pievienošanās akta 57. pants nesatur nepieciešamo tiesisko pamatu apstrīdētās direktīvas pieņemšanai. Šīs tiesību normas mērķis ir Kopienu tiesību aktu pielāgošana sakarā ar pievienošanās faktu un Kopienu tiesību aktu, kas netika pielāgoti ar pašu Pievienošanās aktu, piemērošana jaunajām dalībvalstīm. Līdz ar to citi grozījumi nav pamatojami ar akta 57. pantu. Šī tiesību norma nevar tikt izmantota, lai izdarītu atkāpes Kopienu tiesību aktos, īpaši tādas, kas sniedzas tālāk nekā tās, kas tieši un ierobežojoši noteiktas Pievienošanās aktā.

Tā kā 2003. gada Pievienošanās akta 57. panta izmantošanas par tiesisko pamatu pamatotība nekādā ziņā neizriet no apsvērumiem un citām direktīvas tiesību normām, apstrīdētā direktīva nav pietiekami pamatota.

---

(1)  OV L 236, 7.7.2004., 10. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/26 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/26

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko 2004. gada 27. septembrī iesniedza Eiropas Parlaments

(Lieta C-414/04)

(2004/C 273/47)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 27. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Eiropas Parlaments, kuru pārstāv A. Baas un U. Rösslein, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Parlamenta prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2004. gada 28. jūnija Regulu 1223/2004/EK, kas groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu 1228/2003/EK attiecībā uz noteiktu tiesību normu piemērošanas datumu Slovēnijā (1); |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2004. gada 28. jūnija Regulu 1223/2004/EK, kas groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu 1228/2003/EK attiecībā uz noteiktu tiesību normu piemērošanas datumu Slovēnijā (1);

| — | piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

2003. gada Pievienošanās akta 57. pants nesatur nepieciešamo tiesisko pamatu apstrīdētās regulas pieņemšanai. Šīs tiesību normas mērķis ir Kopienu tiesību aktu pielāgošana sakarā ar pievienošanās faktu un Kopienu tiesību aktu, kas netika pielāgoti ar pašu Pievienošanās aktu, piemērošana jaunajām dalībvalstīm. Līdz ar to citi grozījumi nav pamatojami ar akta 57. pantu. Šī tiesību norma nevar tikt izmantota, lai izdarītu atkāpes Kopienu tiesību aktos.

Tā kā 2003. gada Pievienošanās akta 57. panta izmantošanas par tiesisko pamatu pamatotība nekādā ziņā neizriet no apsvērumiem un citām regulas tiesību normām, apstrīdētā direktīva nav pietiekami pamatota.

---

(1)  OV L 233, 2.7.2004., 3. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/26 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/26

---

Lietas C-13/02 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/48)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 22. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-13/02 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Sezione staccata di Brescia, lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Casearia Bresciana Ca.Bre.Soc.Coop.a.r.l. e.a. pret A.I.M.A. (Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo).

---

(1)  OV C 68, 16.03.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/26 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/26

---

Lietas C-81/02 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/49)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 28. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-81/02 (Oberster Gerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Wolfgang Rohringer, sabiedrības Eurokeramik GmbH & Co. KG aktīvu likvidācijas procesa administrators pret Gemeinnützige Salzburger Wohnbaugesellschaft mbH.

---

(1)  OV C 144, 15.6.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/26 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/26

---

Lietas C-197/02 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/50)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 29. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-197/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti.

---

(1)  OV C 191, 10.8.2002.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/27

---

Lietas C-361/03 P (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/51)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 29. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-361/03 P El Corte Inglés SA pret ITSB, Calzaturificio Yvonne Srl.

---

(1)  OV C 239, 4.10.2003.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/27

---

Lietas C-457/03 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/52)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 22. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-457/03 (Tribunale di Bergamo lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Azienda Agricola Albergati Giovanni Angelo pret A.G.E.A. (Agenzia Erogazioni in Agricoltura).

---

(1)  OV C 7, 10.1.2004.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/27

---

Lietas C-554/03 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/53)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 22. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-554/03 (Ufficio del Giudice di Pace di Gorizia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Azienda Agricola Tomadin Silvano pret A.G.E.A. (Agenzia Erogazioni in Agricoltura).

---

(1)  OV C 47, 21.2.2004.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/27

---

Lietas C-17/04 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/54)

Ar Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētāja 2004. gada 29. jūlijā izdoto rīkojumu lieta C-17/04, Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti, tiek izslēgta no reģistra.

---

(1)  OV C 59, 6.3. 2004.

---

PIRMĀS INSTANCES TIESA

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/28 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/28

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza L D S.A. 2004. gada 14. maijā

(Lieta T-168/04)

(2004/C 273/55)

Tiesvedības valoda ir nosakāma saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 131. panta 2. punktu — Valoda, kurā sagatavots prasības pieteikums: vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 14. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla L D S.A., Huercal de Almeria (Spānija), kuru pārstāv M. Knospe, advokāts.

Julius Sämann Ltd., Zug (Šveice) ir arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | Atcelt iestādes – atbildētājas 2004. gada 15. marta lēmuma lietā R 326/2003-2 attiecībā uz preču zīmes reģistrāciju Nr. 252 288 1. un 3. punktus; |
| --- | --- |

—

Atcelt iestādes – atbildētājas 2004. gada 15. marta lēmuma lietā R 326/2003-2 attiecībā uz preču zīmes reģistrāciju Nr. 252 288 1. un 3. punktus;

| — | piespriest iestādei – atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest iestādei – atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Prasītāja |
| --- | --- |
| Pieteiktā Kopienas preču zīme: | Grafiskā preču zīme “Aire Limpio” attiecībā uz 3. 5. un 35. klasē (cita starpā parfimērija un ēteriskās eļļas, smaržīgie gaisa atsvaidzinātāji un reklāma) ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem – pieteikums Nr. 252 288 |
| Lietas izskatīšanas procesā apstrīdētās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Julius Sämann Ltd. |
| Apstrīdētā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts un starptautiskas grafiskās preču zīmes, kā arī Kopienas preču zīme Nr. 91 991 egļu formā ar dažādiem nosaukumiem par 5. klasē ietilpstošajām precēm (gaisa atsvaidzinātāji) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildumu noraidījums |
| Apelācijas padomes lēmums: | Daļēja Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšana. Pieteikuma par 3. un 5. klasēs ietilpstošajām precēm noraidījums |
| Izvirzītie pamati: | Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi18. panta 1. punkta pārkāpums;
  zīmju līdzības trūkums;
  Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 73. panta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Prasītāja

Pieteiktā Kopienas preču zīme:

Grafiskā preču zīme “Aire Limpio” attiecībā uz 3. 5. un 35. klasē (cita starpā parfimērija un ēteriskās eļļas, smaržīgie gaisa atsvaidzinātāji un reklāma) ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem – pieteikums Nr. 252 288

Lietas izskatīšanas procesā apstrīdētās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Julius Sämann Ltd.

Apstrīdētā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts un starptautiskas grafiskās preču zīmes, kā arī Kopienas preču zīme Nr. 91 991 egļu formā ar dažādiem nosaukumiem par 5. klasē ietilpstošajām precēm (gaisa atsvaidzinātāji)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildumu noraidījums

Apelācijas padomes lēmums:

Daļēja Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšana. Pieteikuma par 3. un 5. klasēs ietilpstošajām precēm noraidījums

Izvirzītie pamati:

Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi18. panta 1. punkta pārkāpums;

zīmju līdzības trūkums;

Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 73. panta pārkāpums

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/28 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/28

---

Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Alain Crespinet iesniedza 2004. gada 21. jūnijā.

(Lieta T-261/04)

(2004/C 273/56)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Alain Crespinet, ar dzīvesvietu Rosières (Beļģija), ko pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, advokāti, kuri norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumu par prioritātes punktu piešķiršanu 2003. gada notikušās paaugstināšanas amatā ietvaros, kā arī lēmumu neiekļaut viņa uzvārdu sarakstā ar ierēdņiem, kuriem ir tāda pati pieredzi un kuri ir paaugstināmi amatā A5 pakāpē; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu par prioritātes punktu piešķiršanu 2003. gada notikušās paaugstināšanas amatā ietvaros, kā arī lēmumu neiekļaut viņa uzvārdu sarakstā ar ierēdņiem, kuriem ir tāda pati pieredzi un kuri ir paaugstināmi amatā A5 pakāpē;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā prasītājs iebilst pret Iecēlējinstitūcijas atteikumu viņu paaugstināt amatā A5 pakāpē 2003. gada notikušās paaugstināšanas amatā ietvaros, viņam piešķirot par tādu pašu pieredzi tādu prioritātes punktu skaitu, kas nav pietiekams, lai sasniegtu nepieciešamo punktu slieksni, kas tiktu ņemts vērā pie paaugstināšanas amatā.

Savas prasības atbalstam prasītājs atsaucas uz:

| — | Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 5., 7. un 26. pantu pārkāpumu, |
| --- | --- |

—

Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 5., 7. un 26. pantu pārkāpumu,

| — | Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 43. un 45. pantu un to vispārīgo izpildes noteikumu pārkāpumu, |
| --- | --- |

—

Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 43. un 45. pantu un to vispārīgo izpildes noteikumu pārkāpumu,

| — | principa par pakāpes atbilstību darbam pārkāpumu, |
| --- | --- |

—

principa par pakāpes atbilstību darbam pārkāpumu,

| — | mērķa principa karjerā pārkāpumu, |
| --- | --- |

—

mērķa principa karjerā pārkāpumu,

| — | vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu.

Prasītājs īpaši uzskata, ka viena punkta gadā piešķiršana pāriet pakāpē, kā tas ir paredzēts Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgo izpildes noteikumu 12. panta 3. apakšpunktā, uzlabo paaugstināmo ierēdņu iepriekšējo pakāpi, neņemot vērā tos faktiskos nopelnus, ko viņi ieguvuši šo gadu laikā un kas atzīmēti novērtējuma ziņojumos.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/29 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/29

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. jūlijā

(Lieta T-272/04)

(2004/C 273/57)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 6. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Jean-Paul Keppenne, dzīvojošs Etterbeek (Beļģija), kuru pārstāv Paul-Emmanuel Ghislain, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošiem Komisijas lēmumus nepaaugstināt attiecīgā Ģenerāldirektorāta prioritātes punktus, kas tika ieskaitīti prasītājam, veicot 2003. gada novērtējumu, un nepaaugstināt amatā prasītāju līdz A5 pakāpei, veicot paaugstinājumu 2003. gadam; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošiem Komisijas lēmumus nepaaugstināt attiecīgā Ģenerāldirektorāta prioritātes punktus, kas tika ieskaitīti prasītājam, veicot 2003. gada novērtējumu, un nepaaugstināt amatā prasītāju līdz A5 pakāpei, veicot paaugstinājumu 2003. gadam;

| — | piespriest Komisiju atlīdzināt prasītājam morālo kaitējumu 3000 eiro apmērā; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisiju atlīdzināt prasītājam morālo kaitējumu 3000 eiro apmērā;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, Komisijas ierēdnis, uzskata, ka lēmums par nepaaugstināšanu amatā ir nelikumīgs, jo, no vienas puses, tas ietver slēptas sankcijas par norīkošanu amatā Eiropas Kopienu Tiesā no 1996. gada līdz 2003. gadam, un, no otras puses, lēmums pienācīga kārtā neņem vērā prasītāja nopelnus.

Savu prasību atbalstam prasītājs atsaucas uz:

| — | diskriminācijas aizlieguma principa pārkāpumu, “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 2. panta 1. punkta pārkāpumu un pilnvaru pārsniegšanu; |
| --- | --- |

—

diskriminācijas aizlieguma principa pārkāpumu, “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 2. panta 1. punkta pārkāpumu un pilnvaru pārsniegšanu;

| — | “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 3. punkta ii) apakšpunkta un 4. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu un samērības principa pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

“Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 3. punkta ii) apakšpunkta un 4. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu un samērības principa pārkāpumu;

| — | “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi”12. panta 3. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

“Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi”12. panta 3. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu;

| — | “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 2. panta 1. punkta otrā paragrāfa pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

“Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 2. panta 1. punkta otrā paragrāfa pārkāpumu;

| — | Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkta pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkta pārkāpumu.

Papildus, prasītājs atsaucas uz pamatošanas pienākuma pārkāpumu un uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 13. panta 3 pārkāpumu.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/29 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/29

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 16. jūlijā iesniedza Enviro Tech Europe Ltd. un Enviro Tech International Inc.

(lieta T-291/04)

(2004/C 273/58)

tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 16. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Enviro Tech Europe Ltd., Kingstona pie Temzas, Apvienotā Karaliste un Enviro Tech International Inc., Illinoisa, Amerikas Savienotās Valstis, kurus pārstāv C. Mereu un K. Van Maldegem, juristi.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| I. | pasludināt par daļēji spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/73/EK (OV L 152, 1. lpp.) attiecībā uz nPB iekļaušanu sarakstā kā ļoti viegli uzliesmojošu (R11) vielu un kā 2. kategorijas vielu reproduktīvam toksiskumam (R60); |
| --- | --- |

I.

pasludināt par daļēji spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/73/EK (OV L 152, 1. lpp.) attiecībā uz nPB iekļaušanu sarakstā kā ļoti viegli uzliesmojošu (R11) vielu un kā 2. kategorijas vielu reproduktīvam toksiskumam (R60);

| II. | atzīt Komisiju par atbildīgu par prasītājiem uz šo dienu un šo tiesvedību laikā nodarītajiem zaudējumiem, kas radušies Komisijas nelikumīgas rīcības rezultātā, ieskaitot, bet ne aprobežojoties ar prasītāja lūguma noraidījumu un ar to saistītā apstrīdētā lēmuma pieņemšanu, un piespriest atlīdzināt prasītājiem par šiem zaudējumiem provizoriski 350 000 eiro apmērā; |
| --- | --- |

II.

atzīt Komisiju par atbildīgu par prasītājiem uz šo dienu un šo tiesvedību laikā nodarītajiem zaudējumiem, kas radušies Komisijas nelikumīgas rīcības rezultātā, ieskaitot, bet ne aprobežojoties ar prasītāja lūguma noraidījumu un ar to saistītā apstrīdētā lēmuma pieņemšanu, un piespriest atlīdzināt prasītājiem par šiem zaudējumiem provizoriski 350 000 eiro apmērā;

| III. | atzīt Komisiju par atbildīgu par nenovēršamajiem zaudējumiem, kas paredzami ar pietiekamu noteiktību, pat ja šādi zaudējumi nevar tikt precīzi novērtēti; |
| --- | --- |

III.

atzīt Komisiju par atbildīgu par nenovēršamajiem zaudējumiem, kas paredzami ar pietiekamu noteiktību, pat ja šādi zaudējumi nevar tikt precīzi novērtēti;

| IV. | piespriest Komisijai atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

IV.

piespriest Komisijai atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji lūdz pasludināt par daļēji spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/73/EK, ar ko divdesmit devīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548 par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (1), ciktāl tā attiecas uz n-propyl bromīda klasifikāciju.

Šajā lietā minētie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas minēti lietā Enviro Tech Europe Ltd. un Enviro Tech International Inc. pret Komisiju (OV L 2004 C 47, 35. lpp.)

---

(1)  OV L 152, 1. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/30 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/30

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vladimir Bouček iesniedza 2004. gada 4. augustā

(lieta T-318/04)

(2004/C 273/59)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 4. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Vladimir Bouček, Prāga (Čehijas Republika), kuru pārstāv Libuse Krafftova.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu 2004. gada 29. marta lēmumu nepielaist prasītāju pie rakstiskā testa atlases konkursā, kas izsludināts “Oficiālajā Vēstnesī” C120 A/13; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu 2004. gada 29. marta lēmumu nepielaist prasītāju pie rakstiskā testa atlases konkursā, kas izsludināts “Oficiālajā Vēstnesī” C120 A/13;

| — | atjaunot prasītāja stāvokli, kāds tas bija pirms 2004. gada 29. marta lēmuma par nepielaišanu pasludināšanas; |
| --- | --- |

—

atjaunot prasītāja stāvokli, kāds tas bija pirms 2004. gada 29. marta lēmuma par nepielaišanu pasludināšanas;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs piedalījās EPSO/A/2/03 konkursā, kura mērķis bija izveidot administratoru (A 8 kategorija) rezervi, kam ir Čehijas pilsonība. Pēc paziņojuma par atlases konkursu, pieteikums bija janosūta izmantojot internetu. Ar apstrīdēto lēmumu prasītāja pieteikums tika noraidīts, pamatojot ar to, ka savu rakstisko pieteikumu prasītājs neiesniedza noteiktajā termiņā.

Prasītājs apstrīd šo lēmumu. Viņš norāda, ka atbildētāja, paziņodama pirmās atlases kārtas testa rezultātus un ar to saistītos lūgumus iesniegt atbildētajai personīgos dokumentus trīs nedēļu laikā, izņēmuma kārtā nenosūtīja kandidātiem elektroniskā pasta paziņojumu, kā tas tika darīts visos citos atlases konkursa posmos. Tādēļ tas jāvērtē kā nepastāvība, nesamērīgums un smags atlases procesa formālo prasību pārkāpums.

Turpmāk prasītājs uzsver, ka, neatbilstoši konkursa mērķim, patvaļīgi noraidīti daži kvalificēti kandidāti, kuri konkrētu apstākļu dēļ nevarēja ievērot noteikto īso termiņu. Mazāk nekā trīs nedēļu termiņš bija pilnīgi nesamērīgs, ievērojot kopējo deviņu mēnešu konkursa periodu. Atbildētāja nav pietiekami novērtējusi šī atlases procesa posma nozīmi, lai veiktu atbilstošus pasākumus, ar ko darītu zināmu termiņu visiem līdz šim sekmīgajiem kandidātiem. Ar šīm darbībām atbildētāja ir pārkapusi savas diskrecionārās tiesības.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/30 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/30

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Triantafyllia Dionyssopoulou iesniedza 2004. gada 30. jūlijā

(Lieta T-320/04)

(2004/C 273/60)

tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 30. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Triantafyllia Dionyssopoulou, ar dzīvesvietu Norwich Norfolk (Apvienotā Karaliste), kuru pārstāv Claude Quackels, avocat.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2003. gada 12. decembrī paziņoto lēmumu, ar kuru pensijas aprēķināšanai tiek piemērots Grieķijai noteiktais korekcijas koeficents; |
| --- | --- |

—

atcelt 2003. gada 12. decembrī paziņoto lēmumu, ar kuru pensijas aprēķināšanai tiek piemērots Grieķijai noteiktais korekcijas koeficents;

| — | sākot no 2003. gada 1. novembra prasītājas pensijai piemērot Apvienotajai Karalistei noteikto korekcijas koeficentu; |
| --- | --- |

—

sākot no 2003. gada 1. novembra prasītājas pensijai piemērot Apvienotajai Karalistei noteikto korekcijas koeficentu;

| — | piespriest Padomei izmaksāt prasītājai kompensāciju par materiālo un morālo kaitējumu, summas apmērā, kas ex aequo un de bono noteikta 20 000 eiro, un kas kopā ar pieaugumu tiesvedības laikā, sastāda 50 000 eiro; |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei izmaksāt prasītājai kompensāciju par materiālo un morālo kaitējumu, summas apmērā, kas ex aequo un de bono noteikta 20 000 eiro, un kas kopā ar pieaugumu tiesvedības laikā, sastāda 50 000 eiro;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja šajā lietā, bijusī Kopienas ierēdne, kura saņem invaliditātes pensiju, iebilst pret administratīvās iestādes lēmumu minētajai pensijai piemērot Grieķijai, nevis Apvienotajai Karalistei noteikto korekcijas koeficentu.

Prasītāja norāda, ka sakarā ar prasītājas dzīvesvietas noteikšanu šajā dalībvalstī, tai ir tiesības uz šī koeficenta piemērošanu un, ka atteikums, kas ir esošās tiesvedības priekšmets, ir nelikumīgs, ciktāl tas pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes, tiesiskās paļāvības un labas pārvaldības principus.

Bez tam apstrīdētais lēmums ir balstīts uz acīmredzamu kļūdu novērtējumā.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/31 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/31

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Citicorp 2004. gada 5. augustā

(lieta T-325/04)

(2004/C 273/61)

tiesvedības valoda - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Citicorp, New-York (Amerikas Savienotās Valstis), kuru pārstāv Dr. V.von Bomhard, Dr. A. Renck, Dr. C. Schulte un Dr. A. Pohlmann, lawyers.

Link Interchange Network Ltd. bija arī puse procesā Apelāciju padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 18. maija lēmumu lietā R0789/2002-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 18. maija lēmumu lietā R0789/2002-1;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Citicorp. |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiskā zīme “Wordlink” (pieteikums Nr. 111880). |
| Preces vai pakalpojumi: | 9., 16. un 36. klase. |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Link Interchange Network Ltd. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts vārdiskā un grafiskā preču zīme “LINK” 36. klases pakalpojumiem (banku pakalpojumiem skaidras naudas izsniegšanai, naudas līdzekļu pārvedumiem un maksājumu pakalpojumiem, finanšu informācijas pakalpojumiem) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Atteikt Kopienas tirdzniecības zīmes piemērošanu finanšu un monetāro darbību pakalpojumiem 36. klasē. |
| Apelāciju padomes lēmums: | Prasību noraidīt. |
| Izvirzītie pamati: | Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 73. un 74. panta pārkāpums. |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Citicorp.

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiskā zīme “Wordlink” (pieteikums Nr. 111880).

Preces vai pakalpojumi:

9., 16. un 36. klase.

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Link Interchange Network Ltd.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts vārdiskā un grafiskā preču zīme “LINK” 36. klases pakalpojumiem (banku pakalpojumiem skaidras naudas izsniegšanai, naudas līdzekļu pārvedumiem un maksājumu pakalpojumiem, finanšu informācijas pakalpojumiem)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Atteikt Kopienas tirdzniecības zīmes piemērošanu finanšu un monetāro darbību pakalpojumiem 36. klasē.

Apelāciju padomes lēmums:

Prasību noraidīt.

Izvirzītie pamati:

Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 73. un 74. panta pārkāpums.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp.)

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/32 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/32

---

Prasība pret Silicon and Software Systems Limited, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 6. augustā

(lieta T-326/04)

(2004/C 273/62)

tiesvedības valoda - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 6. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Silicon and Software Systems Limited, Dublina (Īrija), ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv A. Whelan, pārstāvis, un Dr. D. R. Phelan, barrister, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | piespriest atbildētājam samaksāt Komisijai naudas summu 38 446,50 EUR apmērā, ko veido 29 194 EUR maksājamā pamatsumma un 9 252,50 EUR kavētā maksājuma procenti par laiku no 2000. gada 30. augusta līdz 2004. gada 16. augustam ar likmi 8 % gadā; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam samaksāt Komisijai naudas summu 38 446,50 EUR apmērā, ko veido 29 194 EUR maksājamā pamatsumma un 9 252,50 EUR kavētā maksājuma procenti par laiku no 2000. gada 30. augusta līdz 2004. gada 16. augustam ar likmi 8 % gadā;

| — | piespriest atbildētājam samaksāt Komisijai 6,40 EUR dienā kā procenta maksājumu ar likmi 8 % gadā no 2004. gada 17. augusta līdz dienai, kad parāds atmaksāts pilnā apmērā; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam samaksāt Komisijai 6,40 EUR dienā kā procenta maksājumu ar likmi 8 % gadā no 2004. gada 17. augusta līdz dienai, kad parāds atmaksāts pilnā apmērā;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesvedības izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1994. gada 28. martā Komisija noslēdza ar atbildētāju ESSI līgumu Nr. 10043 par darbu, kura izpilde saistīta ar pētniecības un tehnoloģiju attīstību saskaņā ar ESPRIT programmas īstenošanu. Atbilstoši līgumam Komisija veica finansējuma avansa maksājumu uz atbildētāja kontu. Pēc darbu pabeigšanas atbildētājs iesniedza konsolidētu izdevumu pārskatu. Komisija atteicās ņemt vērā izdevumus, kas radušies pirms līgumdarba uzsākšanas, un attiecīgi tādā apmērā izdarīja grozījumus izdevumu pārskatā. Komisija norāda, ka atbildētājs nav iebildis pret šādi koriģētu konsolidēto izdevumu pārskatu, ko izveidojusi Komisija.

Tad Komisija pieprasīja tās avansa daļas atmaksu, kas pārsniedza koriģētā konsolidētā izdevumu pārskata summu, proti, 29 194 EUR. Atbildētājs atteicās maksāt nenomaksāto atlikumu un tādējādi pēc Komisijas uzskatiem pārkāpa līguma noteikumus.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/32 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/32

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Syndicat National de l'Industrie des Viandes (SNIV) (Nacionālā gaļas ražotāju savienība) (NGRS) iesniedza 2004. gada 3. augustā

(lieta T-327/04)

(2004/C 273/63)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 3. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Syndicat National de l'Industrie des Viandes (SNIV) (Nacionālā gaļas ražotāju savienība) (NGRS), ar juridisko adresi Parīzē (Francija), kuru pārstāv Nicole Coutrelis un Séverine Henneresse, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 30. marta lēmumu par valsts atbalstu “N515/2003 - Francija – Atbalsts dīrāšanas sektorā – Nodeva par dzīvnieku kaušanu”; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 30. marta lēmumu par valsts atbalstu “N515/2003 - Francija – Atbalsts dīrāšanas sektorā – Nodeva par dzīvnieku kaušanu”;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Tā kā dīrāšana Francijā tiek uzskatīta par sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu, to finansē no fonda, kas tiek uzturēts ar valsts dotācijām un dzīvnieku kaušanas nodevu, kuru maksā lopkautuves. Komisijai tika paziņots par šo režīmu. Prasītājs, kurš pārstāv lopkautuves, vērsa Komisijas uzmanību nepieciešamībai uzsākt EKL 88. panta 2. daļā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru. Tomēr ar apstrīdēto lēmumu Komisija uzskatīja, ka šis režīms nav nesaderīgs ar Kopienu tiesībām, jo tas satur daļu “fermā miruši dzīvnieki” un tas neveido atbalstu, kas attiecas uz daļu “lopkautuvju atkritumi”.

Ņemot vērā to, ka Komisija ir apstiprinājusi Francijas valdības ieviesto sistēmu, prasītājs pieprasa atcelt apstrīdēto lēmumu, atsaucoties uz EKL 88. panta 2. daļas un arī Regulas Nr. 659/1999 (1) 4. panta 4. daļas pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka, ņemot vērā Komisijas minētās nopietnas grūtības šī minētā atbalsta saderības novērtējumā, Komisija nevarēja atzīt atbalstu par saderīgu bez formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanas.

Prasītājs arī atsaucas uz vairākām faktu un apstrīdētā lēmuma vērtējuma kļūdām. Tas arī uzskata, ka nodeva par dzīvnieku kaušanu ir acīmredzami pretēja vairākiem Kopienu tiesību noteikumiem, proti:

| — | noteikumiem attiecībā uz PVN; |
| --- | --- |

—

noteikumiem attiecībā uz PVN;

| — | importa kvantitatīvo ierobežojumu dalībvalstu starpā aizliegumam (EKL 28. pants), ciktāl saskaņā ar Regulu Nr. 1760/2000 (2) nodeva par dzīvnieku kaušanu attiecas arī uz “jauktas” izcelsmes dzīvniekiem, proti, dzīvniekiem, kuri nāk no citas dalībvalsts nokaušanai Francijā; |
| --- | --- |

—

importa kvantitatīvo ierobežojumu dalībvalstu starpā aizliegumam (EKL 28. pants), ciktāl saskaņā ar Regulu Nr. 1760/2000 (2) nodeva par dzīvnieku kaušanu attiecas arī uz “jauktas” izcelsmes dzīvniekiem, proti, dzīvniekiem, kuri nāk no citas dalībvalsts nokaušanai Francijā;

| — | Regulai Nr. 1774/2002 (3); |
| --- | --- |

—

Regulai Nr. 1774/2002 (3);

| — | pakalpojumu sniegšanas brīvībai (EKL 50. pants), ciktāl vienā departamentā tikai viens uzņēmums var sniegt dīrāšanas pakalpojumu departamenta lopkautuvēs un pie audzētājiem; |
| --- | --- |

—

pakalpojumu sniegšanas brīvībai (EKL 50. pants), ciktāl vienā departamentā tikai viens uzņēmums var sniegt dīrāšanas pakalpojumu departamenta lopkautuvēs un pie audzētājiem;

| — | kopējās lauksaimniecības politikas mehānismiem; prasītājs šajā sakarā uzskata, ka, uzliekot šo nodevu, Francija traucēja gaļas kopējā tirgus organizāciju un, samāksloti paaugstinot gaļas cenu, pārkāpa uz to attiecošās regulas. |
| --- | --- |

—

kopējās lauksaimniecības politikas mehānismiem; prasītājs šajā sakarā uzskata, ka, uzliekot šo nodevu, Francija traucēja gaļas kopējā tirgus organizāciju un, samāksloti paaugstinot gaļas cenu, pārkāpa uz to attiecošās regulas.

---

(1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka kārtību EK līguma 93. panta piemērošanai, OV L 83, 27.3.1999., 1.-9. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regula (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97, OV L 204, 11.8.2000., 1.-10. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regula (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam, OV L 273, 10.10.2002., 1.- 95. lpp.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/33 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/33

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gütner Wilms iesniedza 2004. gada 3. augustā

(lieta T-328/04)

(2004/C 273/64)

tiesvedības valoda – franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 3. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Gütner Wilms, dzīvojošs Briselē (Beļģija), kuru pārstāv Marc van der Woude un Valerie Landes, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2003. gada 27. novembra paaugstināšanas sarakstu daļā, kur tas neiekļāva prasītāja vārdu, vai – alternatīvi – 2003. gada 13. novembra nopelnu sarakstu tajā daļā, kur tas neiekļauj prasītāja vārdu, kā rezultātā prasītājam nav piešķirts nepieciešamais papildus prioritātes punktu skaits; |
| --- | --- |

—

atcelt 2003. gada 27. novembra paaugstināšanas sarakstu daļā, kur tas neiekļāva prasītāja vārdu, vai – alternatīvi – 2003. gada 13. novembra nopelnu sarakstu tajā daļā, kur tas neiekļauj prasītāja vārdu, kā rezultātā prasītājam nav piešķirts nepieciešamais papildus prioritātes punktu skaits;

| — | atcelt Juridiskā dienesta direktora lēmumu, kas tika pieņemts, pamatojoties uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 3. punktu, ar ko prasītajam tika piešķirts tikai viens prioritātes punkts vispārējā vadībā un tikai četri prioritātes punkti kopā 2003. gada novērtējuma ietvaros; |
| --- | --- |

—

atcelt Juridiskā dienesta direktora lēmumu, kas tika pieņemts, pamatojoties uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 3. punktu, ar ko prasītajam tika piešķirts tikai viens prioritātes punkts vispārējā vadībā un tikai četri prioritātes punkti kopā 2003. gada novērtējuma ietvaros;

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, kas ir pieņemts, balstoties uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 9. pantu, kas nosaka nepiešķirt prasītājam nevienu speciālās prioritātes punktu no “Paaugstināšanas komiteja papildus darbībām institūciju interesēs” 2003. gada novērtējuma ietvaros; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, kas ir pieņemts, balstoties uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 9. pantu, kas nosaka nepiešķirt prasītājam nevienu speciālās prioritātes punktu no “Paaugstināšanas komiteja papildus darbībām institūciju interesēs” 2003. gada novērtējuma ietvaros;

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas netiešo lēmumu, kas noraida prasītāja 2003. gada 14. jūlija prasību, kura tika iesniegta Paaugstināšanas Komitejā, un kas attiecās uz prioritātes punktu piešķiršanu juridiskajā dienestā un uz prioritātes punktu piešķiršanu par papildus darbiem; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas netiešo lēmumu, kas noraida prasītāja 2003. gada 14. jūlija prasību, kura tika iesniegta Paaugstināšanas Komitejā, un kas attiecās uz prioritātes punktu piešķiršanu juridiskajā dienestā un uz prioritātes punktu piešķiršanu par papildus darbiem;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs uzskata, ka Juridiskā dienesta direktora lēmums, ar kuru tam ir piešķirti 4 prioritātes punkti, ir pretrunā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu, “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 4. punkta a) apakšpunktu, principu par aicinājumu uz karjeru, ka arī ka novērtējumā ir acīmredzama kļūda. Prasītājs atsaucas arī uz “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 6. panta 3. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu un uz principa par aicinājumu uz karjeru pārkāpumu, kuri ir saistīti ar vienlīdzīgas attieksmes principu. Treškārt, prasītājs atsaucas uz pilnvaru pārsniegšanu.

Turklāt iecēlējinstitūcijas lēmums nepiešķirt tam prioritātes punktus par papildus darbiem, pēc prasītāja uzskata, ir nelikumīgs, jo tas pārkāpj “Vispārējo noteikumu par Civildienesta noteikumu 45. panta izpildi” 9. panta 1. un 2. punktu, ka arī to 1. pielikumu un vienlīdzīgas attieksmes principu.

Visbeidzot, prasītājs atsaucas uz iecēlējinstitūcijas lēmuma nelikumību nepiešķirt tam papildus paaugstināšanas punktus pēc tā prasības paaugstināšanas komitejā, jo lēmums nav pietiekami motivēts.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/34 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/34

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 11. augustā iesniedza House of Donuts International

(lieta T-334/04)

(2004/C 273/65)

valoda, kādā sastādīts prasības pieteikums - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 11. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla House of Donuts International, ko pārstāv N. Decker, advokāts ar pakalpojumu sniegšanas adresi Luksemburgā.

Otra puse izskatīšanā Apelāciju padomē bija Panrico S.A.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | noteikt, ka prasītāja Kopienas preču zīmes pieteikums Nr. 938 670 ir jāpieņem; |
| --- | --- |

—

noteikt, ka prasītāja Kopienas preču zīmes pieteikums Nr. 938 670 ir jāpieņem;

| — | atcelt ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 12. maija lēmumu (lieta R 1036/2004-4); |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 12. maija lēmumu (lieta R 1036/2004-4);

| — | piespriest iebildumu iesniedzējam segt prasītāja izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest iebildumu iesniedzējam segt prasītāja izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs | Prasītājs |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Grafiska preču zīme “House of donuts 'The Finest American Pastries”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 30.,32. un 42. klasē (piem., mīklas virtuļi (doughnuts), smalkmaizītes (muffins), kruasāni (croissants), minerālūdens un gāzēts ūdens, un restorānu, kafejnīcu un piegādes pakalpojumi) – pieteikums Nr. 938 670 |
| Iebildumu izskatīšanas procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Panrico S.A. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Spāņu vārdiskās un grafiskās zīmes “DONUT” (virtulis) un “donuts” (virtuļi) precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30., 32., un 42. klasē (piem., visa veida saldumi, konditorejas izstrādājumi, konfektes un stiklenes, augļu dzērieni un augļu sulas, un kafejnīcas, bāra, restorāna, viesnīcas, kā arī kempingu pakalpojumi) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Preču zīmes pieteikuma noraidīšana |
| Apelāciju padomes lēmums: | Prasītāja apelācijas noraidīšana |
| Izvirzītie pamati: | Pretstatītās preču zīmes nav līdzīgas. Iebildumu iesniedzējam nav jāpiešķir ekskluzīvas tiesības lietot vārdus “donut” (virtulis) vai “donuts” (virtuļi). |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs

Prasītājs

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Grafiska preču zīme “House of donuts 'The Finest American Pastries”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 30.,32. un 42. klasē (piem., mīklas virtuļi (doughnuts), smalkmaizītes (muffins), kruasāni (croissants), minerālūdens un gāzēts ūdens, un restorānu, kafejnīcu un piegādes pakalpojumi) – pieteikums Nr. 938 670

Iebildumu izskatīšanas procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Panrico S.A.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Spāņu vārdiskās un grafiskās zīmes “DONUT” (virtulis) un “donuts” (virtuļi) precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30., 32., un 42. klasē (piem., visa veida saldumi, konditorejas izstrādājumi, konfektes un stiklenes, augļu dzērieni un augļu sulas, un kafejnīcas, bāra, restorāna, viesnīcas, kā arī kempingu pakalpojumi)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Preču zīmes pieteikuma noraidīšana

Apelāciju padomes lēmums:

Prasītāja apelācijas noraidīšana

Izvirzītie pamati:

Pretstatītās preču zīmes nav līdzīgas. Iebildumu iesniedzējam nav jāpiešķir ekskluzīvas tiesības lietot vārdus “donut” (virtulis) vai “donuts” (virtuļi).

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/34 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/34

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Viz Stal un Duferco Commerciale SpA iesniedza 2004. gada 11. augustā

(lieta T-335/04)

(2004/C 273/66)

tiesvedības valoda - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 11. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Viz Stal, Jekaterinburga (Krievija) un Duferco Commerciale SpA, Dženova (Itālija), kurus pārstāv R. Luff un J-F. Bellis, lawyers.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| 1. | atcelt Padomes 2004. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 990/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 151/2003, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes konkrēta veida elektriskām loksnēm ar orientētu graudu, ciktāl tā nosaka antidempinga maksājumu ievestajām precēm, kuru ražotājs ir Viz Stal un Eiropas Kopienā ievedis Duferco; |
| --- | --- |

1.

atcelt Padomes 2004. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 990/2004, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 151/2003, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes konkrēta veida elektriskām loksnēm ar orientētu graudu, ciktāl tā nosaka antidempinga maksājumu ievestajām precēm, kuru ražotājs ir Viz Stal un Eiropas Kopienā ievedis Duferco;

| 2. | noteikt, ka maksājuma likmes grozījums, kas piemērojams Viz Stal apstrīdētajā regulā, paliek spēkā uz laiku, kamēr kompetentās iestādes ir veikušas pasākumus, lai atbilstu šim spriedumam; |
| --- | --- |

2.

noteikt, ka maksājuma likmes grozījums, kas piemērojams Viz Stal apstrīdētajā regulā, paliek spēkā uz laiku, kamēr kompetentās iestādes ir veikušas pasākumus, lai atbilstu šim spriedumam;

| 3. | piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

3.

piespriest Padomei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apstrīdētā regula (1) tika pieņemta saskaņā ar starpposma pārbaudi, ko ierosināja pēc prasītāja Viz Stal iesniegtā pieprasījuma un cita Krievijas šā paša produkta ražotāja pieprasījuma. Pieprasījumi tika pamatoti ar to, ka ražotāji izpildīja prasības, lai tiem piešķirtu tirgus ekonomikas statusu, un ka to dempinga starpība ir samazinājusies.

Starpposma pārbaudes ietvaros, kas bija ierobežota tikai ar dempinga starpības noteikšanu, tika aprēķināta prasītāja preču parastā vērtība un eksporta cena, kā rezultātā tika noteikta prasītāja Viz Stal antidempinga starpība. Prasītāji uzskata, ka parastā vērtība un eksporta cena tika noteikta nelikumīgi.

Pamatojot savu prasību, prasītāji apgalvo, ka Komisijas pārkāpa Pamatregulas (2) 2. panta 3. punktu un 2. panta 5. punktu, noraidot cenas, kuras Viz Stal maksāja savam piegādātājam. Prasītāji uzskata – Komisija maldīgi secināja, ka Viz Stal un tā piegādātājs Magnitogorsk bija saistītas darījuma puses un ka preču cenas nav ticamas. Šajā sakarā prasītāji arī apgalvo, ka pārkāptas viņu aizstāvības tiesības, kas garantētas Pamatregulas 18. panta 4. punktā un PTO Antidempinga līguma 6. panta 2. punktā.

Prasītāji papildus apgalvo, ka Komisija pārkāpa Pamatregulas 2. panta 5. punktu un 2. panta 6. punktu, jo palielināja Viz Stal finansēšanas izmaksas, kas atspoguļotas grāmatvedības datos, piemērojot procentu likmi bezprocentu aizdevumiem, kurus piešķīra Vetrade, kas ir Viz Stal holdinga sabiedrība. Prasītāji uzskata, ka Viz Stal nav bijušas nekādas izmaksas saistībā ar šiem aizdevumiem, kurus nevar salīdzināt ar aizdevumiem, ko piešķir neatkarīgas trešās puses. Prasītāji apgalvo arī to, ka Komisijas piemērotā procentu likme bija patvaļīga.

Visbeidzot prasītāji apgalvo, ka Komisija kļūdījās, atskaitot divreiz kredīta izmaksas no eksporta cenas. Prasītāji uzskata, ka no vienas puses Komisija atskaitīja kredīta izmaksas par pārdošanu, kā arī vispārējās un administratīvās izmaksas saskaņā ar Pamatregulas 2. panta 9. punktu. No otras puses Komisija saskaņā ar Pamatregulas 2. panta 10. punktu piemēroja korekcijas eksporta cenai par kredīta izmaksām saistībā ar maksājuma noteikumiem, kādus Duferco piemēroja pirmajam neatkarīgajam pircējam.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 990/2004 (2004. gada 17. maijs), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 151/2003, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes konkrēta veida elektriskām loksnēm ar orientētu graudu (OV L 182, 5. lpp.)

(2)  Padomes Regula (EK) Nr. 384/96 (1995. gada 22. decembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 56, 1996., 1. lpp.)

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/35 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/35

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Centrālo banku, ko Athanasios Pitsiorlas iesniedza 2004. gada 29. jūlijā

(lieta T-337/04)

(2004/C 273/67)

tiesvedības valoda - grieķu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 29. jūlijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Savienības padomi un Eiropas Centrālo banku, ko cēla Athanasios Pitsiorlas, dzīvojošs Tesaloniķos (Grieķija), kuru pārstāv Dimitrios Papafilippou, advokāts.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | piespriest abām Kopienas institūcijām kopīgi un pilnā apmērā (1) samaksāt kā materiālu zaudējumu atlīdzību naudas summu, ko veido vidējā darba alga atbilstošā amatā ECB par laika periodu no 2001. gada aprīļa līdz brīdim, trīs mēnešus pēc Pirmās instances tiesas sprieduma pieņemšanas, ja tas ir par labu prasītājam, atņemot no tās viņa ienākumus kā advokātam šajā periodā (2), un atlīdzība par nemateriālo kaitējumu 90 000 eiro apmērā, kā arī likumiskie procenti no prasības iesniegšanas brīža; |
| --- | --- |

—

piespriest abām Kopienas institūcijām kopīgi un pilnā apmērā (1) samaksāt kā materiālu zaudējumu atlīdzību naudas summu, ko veido vidējā darba alga atbilstošā amatā ECB par laika periodu no 2001. gada aprīļa līdz brīdim, trīs mēnešus pēc Pirmās instances tiesas sprieduma pieņemšanas, ja tas ir par labu prasītājam, atņemot no tās viņa ienākumus kā advokātam šajā periodā (2), un atlīdzība par nemateriālo kaitējumu 90 000 eiro apmērā, kā arī likumiskie procenti no prasības iesniegšanas brīža;

| — | piespriest šīm divām institūcijām atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest šīm divām institūcijām atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs iepriekš ir cēlis prasību Pirmās instances tiesā (lieta T-3/00 (1)) par Padomes un Eiropas Centrālās bankas atteikuma atļaut viņam piekļūt “Basle/Nyborg” līgumam par Eiropas monetārās sistēmas stiprināšanu atcelšanu. Prasītājs apgalvo, ka šis līgums viņam ir nepieciešams, lai pabeigtu savu doktora disertāciju.

Šajā prasībā prasītājs apgalvo, ka Padomes un Eiropas Centrālās bankas pieejas dokumentiem atteikums ir nelikumīgs to pašu pamatu dēļ, ko viņš jau ir nosaucis savā iepriekšējā prasībā. Bez tam viņš apgalvo, ka atteikuma dēļ viņš līdz pat šim brīdim nav varējis pabeigt savu doktora darbu. Viņš piebilst, ka kā doktora disertācijas, kas ar specializāciju ekonomikas un monetārajās tiesības, viņš būtu varējis pretendēt un iegūt darbu kā jurists starptautiskā iestādē vai organizācijā. Tātad viņš apgalvo, ka ir cietis materiālu zaudējumu, kas ir vienāds ar starpību starp algu, ko viņš būtu saņēmis šādā amatā laika periodā no 2001. gada aprīļa, kad viņš būtu varējis pabeigt savu doktora disertāciju un atrast šādu darbu, līdz brīdim trīs mēnešus pēc Pirmās instances tiesas sprieduma pieņemšanas un viņa jau iegūtajiem un nākamajiem ienākumiem šajā pat laika periodā strādājot kā advokātam Grieķijā. Ar savu prasību viņš tātad prasa zaudējumu atlīdzību par materiāliem zaudējumiem un nemateriāla kaitējuma atzīšanu.

---

(1)  OV C 122, 29. 04. 2000, 35. lpp

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/36 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/36

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko 2004. gada 23. augustā iesniedza
  Ontex N.V.

(lieta T-353/04)

(2004/C 273/68)

valoda, kādā sastādīts prasības pieteikums - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Ontex N.V., Buggenhout (Beļģija), kuru pārstāv M. Du Tré, advokāts.

Curon Medical, Inc., Sunnyvale, California (ASV), arī bija puse procesā Apelāciju padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto Apelāciju otrās padomes 2004. gada 5. jūlija lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto Apelāciju otrās padomes 2004. gada 5. jūlija lēmumu;

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Curon Medical, Inc. |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiska zīme “CURON” precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 10., 41. un 42. klasē (piemēram, ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas aparāti, ierīces un instrumenti, izņemot rentgena (X-ray) aparātus) – pieteikums Nr. 1 934 868 |
| Iebildumu izskatīšanas procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Prasītājs |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Kopienas vārdiska preču zīme “EURON” precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 10. klasē (piemēram, ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas aparāti, ierīces un instrumenti, izņemot rentgena (X-ray) aparātus) – Kopienas preču zīme Nr. 762 351 |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Preču zīmes pieteikuma noraidīšana |
| Apelāciju padomes lēmums: | Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšana un lietas nosūtīšana Iebildumu nodaļai turpmākai izskatīšanai |
| Izvirzītie pamati: | Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1) punkta b) apakšpunkta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Curon Medical, Inc.

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiska zīme “CURON” precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 10., 41. un 42. klasē (piemēram, ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas aparāti, ierīces un instrumenti, izņemot rentgena (X-ray) aparātus) – pieteikums Nr. 1 934 868

Iebildumu izskatīšanas procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Prasītājs

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Kopienas vārdiska preču zīme “EURON” precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 10. klasē (piemēram, ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas aparāti, ierīces un instrumenti, izņemot rentgena (X-ray) aparātus) – Kopienas preču zīme Nr. 762 351

Iebildumu nodaļas lēmums:

Preču zīmes pieteikuma noraidīšana

Apelāciju padomes lēmums:

Iebildumu nodaļas lēmuma atcelšana un lietas nosūtīšana Iebildumu nodaļai turpmākai izskatīšanai

Izvirzītie pamati:

Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1) punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/36 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/36

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko
  SmithKline Beecham p.l.c.
  iesniedza 2004. gada 27. augustā

(lieta T-356/04)

(2004/C 273/69)

tiesvedības valoda - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 27. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla SmithKline Beecham p.l.c., Brentford (Apvienotā Karaliste), kuru pārstāv Dr. V. von Bomhard, Dr. A. Renck, Dr. A. Pohlmann un I. Fowler, Rechtsanwälte.

Warner-Lambert Consumer Healthcares S.Com.p.a., Milāna, (Itālija) ir arī puse procesā Apelāciju padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 15. jūnija lēmumu lietā R0018/2004-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2004. gada 15. jūnija lēmumu lietā R0018/2004-1;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | SmithKline Beecham p.l.c. |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiska preču zīme ACTIFAST precēm un pakalpojumiem 5. klasē (farmācijas preparāti) – pieteikuma numurs ITSB 1 902 568 |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Warner-Lambert Consumer Healthcares S.Com.p.a. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts vārdiska preču zīme ACTIFED precēm un pakalpojumiem 5. klasē |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildums noraidīts |
| Apelāciju padomes lēmums: | Apelācija pieņemta, iebildumi pieņemti, reģistrācija atteikta |
| Pamati: | Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

SmithKline Beecham p.l.c.

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiska preču zīme ACTIFAST precēm un pakalpojumiem 5. klasē (farmācijas preparāti) – pieteikuma numurs ITSB 1 902 568

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Warner-Lambert Consumer Healthcares S.Com.p.a.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts vārdiska preču zīme ACTIFED precēm un pakalpojumiem 5. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildums noraidīts

Apelāciju padomes lēmums:

Apelācija pieņemta, iebildumi pieņemti, reģistrācija atteikta

Pamati:

Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/37 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/37

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko
  Minin Leonid
  iesniedza 2004. gada 3. septembrī

(lieta T-362/04)

(2004/C 273/70)

tiesvedības valoda - itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 3. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Minin Leonid, kuru pārstāv advokāti Tito Ballarino un Corso Bovio.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt pielikuma 13. punktu Komisijas 2004. gada 22. jūnija Regulā (EK) Nr. 1149/2004, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 872/2004 par turpmākiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Libēriju; |
| --- | --- |

—

atcelt pielikuma 13. punktu Komisijas 2004. gada 22. jūnija Regulā (EK) Nr. 1149/2004, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 872/2004 par turpmākiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Libēriju;

| — | atcelt minēto Regulu Nr. 1149/2004 tās kopumā daļā, kur tā ir pieņemta, balstoties uz prettiesisku Regulu (Regulu Nr. 872/2004); un |
| --- | --- |

—

atcelt minēto Regulu Nr. 1149/2004 tās kopumā daļā, kur tā ir pieņemta, balstoties uz prettiesisku Regulu (Regulu Nr. 872/2004); un

| — | atzīt šīs divas Regulas par nepiemērojamām, pamatojoties uz EKL 241. pantu. |
| --- | --- |

—

atzīt šīs divas Regulas par nepiemērojamām, pamatojoties uz EKL 241. pantu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs uzskata, ka ar Eiropas Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 872/2004, kas ir pieņemta, pamatojoties uz Padomes Kopējo nostāju Nr. 2004/487/KĀDP par agrākā Libērijas prezidenta Charles Taylor un ar to saistīto personu un uzņēmumu rēķinu iesaldēšanu, Kopiena ir pieņēmusi rēķinu un ekonomisko resursu iesaldēšanas pasākumus, kas pieder vai tieši vai netieši tiek kontrolētas no to personu un uzņēmumu puses, kas ir uzskaitītas Pielikumā Nr. I. Jo vairāk, ņemot vērā Regulas Nr. 872/2004 11. punkta a ) apakšpunktu, Komisija 2004. gada 22. jūnijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1149/2004, ar kuru groza minēto Pielikumu Nr. I, pievienojot prasītāju Minin to personu skaitam, uz ko ir vērsts pasākums.

Sava prasījuma atbalstam prasītājs atsaucas uz šādiem pārkāpumiem:

| — | Regulu Nr. 872/2004 (1) un Nr. 1149/2004 (2) prettiesiskums tajā daļā, kur Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības Padomes rezolūcijas, uz kuru pamata tika pieņemta Kopējā nostāja Nr. 2004/137/KĀDP, attiecas tikai uz tās dalībvalstīm, kā tas izriet no ANO rakstura, kas ir kompetenta institūcija starptautisko attiecību jomā, bet tai nav suprancionālas varas; |
| --- | --- |

—

Regulu Nr. 872/2004 (1) un Nr. 1149/2004 (2) prettiesiskums tajā daļā, kur Apvienoto Nāciju organizācijas Drošības Padomes rezolūcijas, uz kuru pamata tika pieņemta Kopējā nostāja Nr. 2004/137/KĀDP, attiecas tikai uz tās dalībvalstīm, kā tas izriet no ANO rakstura, kas ir kompetenta institūcija starptautisko attiecību jomā, bet tai nav suprancionālas varas;

| — | Apstrīdēto dokumentu kļūdainais juridiskais pamatojums tajā daļā, kur Regulas Nr. 872/2004 juridiskais pamats ir EKL 60. pants un EKL 301. pants, kaut arī abas attiecīgās Regulas atttiecas uz situācijām, kuras nav aplūkotas līguma minētajos pantos iekļautajās normās; |
| --- | --- |

—

Apstrīdēto dokumentu kļūdainais juridiskais pamatojums tajā daļā, kur Regulas Nr. 872/2004 juridiskais pamats ir EKL 60. pants un EKL 301. pants, kaut arī abas attiecīgās Regulas atttiecas uz situācijām, kuras nav aplūkotas līguma minētajos pantos iekļautajās normās;

| — | Īpašumtiesību, kas ir pamattiesības un kuras Kopienas tiesiskā kārtība ir apņēmusies nodrošināt, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Īpašumtiesību, kas ir pamattiesības un kuras Kopienas tiesiskā kārtība ir apņēmusies nodrošināt, pārkāpums;

| — | Aizstāvības tiesību pārkāpums tajā daļā, kur, no vienas puses, izstrādājot apstrīdētās Regulas, Kopiena ir uzsākusi nepiemērotu rīcību, pieņemot dokumentus, kuri pēc būtības ir individuālu lēmumu kopums bez jebkādas faktiskas izmeklēšanas par iesaldētajiem rēķiniem, un, no otras puses, norādot prasītāja identitāti, kas nav paskaidrota un kas var maldināt ANO inspektorus. |
| --- | --- |

—

Aizstāvības tiesību pārkāpums tajā daļā, kur, no vienas puses, izstrādājot apstrīdētās Regulas, Kopiena ir uzsākusi nepiemērotu rīcību, pieņemot dokumentus, kuri pēc būtības ir individuālu lēmumu kopums bez jebkādas faktiskas izmeklēšanas par iesaldētajiem rēķiniem, un, no otras puses, norādot prasītāja identitāti, kas nav paskaidrota un kas var maldināt ANO inspektorus.

---

(1)  Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 872/2004 par turpmākiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Libēriju (OV L 162, 32. lpp.).

(2)  Komisijas 2004. gada 22. jūnija Regula (EK) Nr. 1149/2004, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 872/2004 (OV L 222, 0017. lpp.).

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/38 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/38

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Itālijas Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī

(lieta T-381/04)

(2004/C 273/71)

tiesvedības valoda - itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Itālijas Republika, kuru pārstāv Maurizio Fiorilli, avvocato dello Stato, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījums Pirmās instances tiesai ir šāds:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 16. jūlija Lēmuma K (2004) 2762 attiecīgo daļu ar visiem no tā izrietošajiem tiesiskajiem nolēmumiem, arī attiecībā uz procesuālo izmaksu atlīdzināšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 16. jūlija Lēmuma K (2004) 2762 attiecīgo daļu ar visiem no tā izrietošajiem tiesiskajiem nolēmumiem, arī attiecībā uz procesuālo izmaksu atlīdzināšanu;

Pamati un galvenie argumenti

Tiek apstrīdēts Komisijas 2004. gada 16. jūlija Lēmums K (2004) 2762 par atsevišķu Itālijas izdevumu, kas taisīti attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fondu – Garantiju nodaļu – EUR 21 138 010 apmērā izslēgšanu no Kopienas finansējuma.

Šis pasākums ir prettiesisks, jo tam nav pamatojuma un tas atspoguļo tikai Komisijas viedokli, neizpētot Itālijas sniegtās ziņas par faktiem.

Savu prasījumu atbalstam prasītāja izvirza šādus argumentus:

| — | finansiālā atkāpšanās ir pamatota ar nepareiziem pieņēmumiem. Pamata pieņēmums, ka piemaksu par lopu audzēšanu pieteikumu kontrole nav pietiekama, ir balstīts uz to, ka par 1999., 2000., 2001. un 2002. gadu nav datu bāzes dzīvnieku Regulas Nr. (EK) 820/97 izpratnē identificēšanai un reģistrācijai. Kopš 1997. gada Itālijā ir centralizēta dzīvnieku identificēšanas un reģistrācijas datu bāze. Šī datu bāze, ko izveidoja un vadīja bijusī AIMA (Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo), tiek izmantota atsevišķo piemaksu pieteikumu kontrolpārbaudei. Kopš 1997. gada visi maksājumi par liellopiem tiek veikti pēc sistemātiskas konstatācijas, ka dzīvnieki, par kuriem pieprasīta piemaksa, ir reģistrēta un atbilst piemaksas piešķiršanas priekšnoteikumiem; |
| --- | --- |

—

finansiālā atkāpšanās ir pamatota ar nepareiziem pieņēmumiem. Pamata pieņēmums, ka piemaksu par lopu audzēšanu pieteikumu kontrole nav pietiekama, ir balstīts uz to, ka par 1999., 2000., 2001. un 2002. gadu nav datu bāzes dzīvnieku Regulas Nr. (EK) 820/97 izpratnē identificēšanai un reģistrācijai. Kopš 1997. gada Itālijā ir centralizēta dzīvnieku identificēšanas un reģistrācijas datu bāze. Šī datu bāze, ko izveidoja un vadīja bijusī AIMA (Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo), tiek izmantota atsevišķo piemaksu pieteikumu kontrolpārbaudei. Kopš 1997. gada visi maksājumi par liellopiem tiek veikti pēc sistemātiskas konstatācijas, ka dzīvnieki, par kuriem pieprasīta piemaksa, ir reģistrēta un atbilst piemaksas piešķiršanas priekšnoteikumiem;

| — | valsts normas par pārbaudēm uz vietas par 2000. un 2001. gadu, pretēji Komisijas pieņēmumam, nav kavējušas uzņēmumos konstatēta un datu bāzes ziņās esošo pārbaužu salīdzināšanu; |
| --- | --- |

—

valsts normas par pārbaudēm uz vietas par 2000. un 2001. gadu, pretēji Komisijas pieņēmumam, nav kavējušas uzņēmumos konstatēta un datu bāzes ziņās esošo pārbaužu salīdzināšanu;

| — | dzīvnieku, par kuriem 12 mēnešos pirms pārbaudes ir iesniegts piemaksas pieprasījums, pārbaude ir līdzeklis, lai salīdzinātu uzņēmumos konstatētās un protokolētas ziņas un AGEA (Azienda per le erogazioni in agricoltura) arhīvā esošās ziņas. |
| --- | --- |

—

dzīvnieku, par kuriem 12 mēnešos pirms pārbaudes ir iesniegts piemaksas pieprasījums, pārbaude ir līdzeklis, lai salīdzinātu uzņēmumos konstatētās un protokolētas ziņas un AGEA (Azienda per le erogazioni in agricoltura) arhīvā esošās ziņas.

| — | Itālijas likumdošanas normās ietvertie jēdzieni “govs” un “tele”, ko pielieto dzīvnieku, par kuriem pieprasītas piemaksas, pārbaudīšanai, sakrīt ar Kopienas tiesībās minētajiem; |
| --- | --- |

—

Itālijas likumdošanas normās ietvertie jēdzieni “govs” un “tele”, ko pielieto dzīvnieku, par kuriem pieprasītas piemaksas, pārbaudīšanai, sakrīt ar Kopienas tiesībās minētajiem;

| — | dzīvnieku pārbaude tiek veikta, piemērojot Regulās Nr. (EK) 3887/92 un 2419/2001 ietvertos kritērijus; |
| --- | --- |

—

dzīvnieku pārbaude tiek veikta, piemērojot Regulās Nr. (EK) 3887/92 un 2419/2001 ietvertos kritērijus;

| — | attiecībā uz piemaksām par nokaušanu novēlotā pārbaudes noteikumu izdošana nevar būt par pamatu pārkāpumam, jo lielākā daļa pieteikumu tika iesniegti oktobrī un šos noteikumus varēja jau piemērot; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz piemaksām par nokaušanu novēlotā pārbaudes noteikumu izdošana nevar būt par pamatu pārkāpumam, jo lielākā daļa pieteikumu tika iesniegti oktobrī un šos noteikumus varēja jau piemērot;

| — | pretēji Komisijas apgalvotajam, dzīvnieku fiziskās un identitātes muitas pārbaudes nebija nepietiekamas; |
| --- | --- |

—

pretēji Komisijas apgalvotajam, dzīvnieku fiziskās un identitātes muitas pārbaudes nebija nepietiekamas;

| — | itāļu jēdziens “pascolo” (ganības), kas attiecināms uz ekstensifikācijas maksājumiem, atbilst Itālijas valsts teritorijas īpašajām pazīmēm; tādu definīciju piemērošana, kas attiecas uz citam reģionālajam īpašībām, būtu prettiesiska; |
| --- | --- |

—

itāļu jēdziens “pascolo” (ganības), kas attiecināms uz ekstensifikācijas maksājumiem, atbilst Itālijas valsts teritorijas īpašajām pazīmēm; tādu definīciju piemērošana, kas attiecas uz citam reģionālajam īpašībām, būtu prettiesiska;

| — | konstatējot pārkāpumus pārbaudēs uz vietas Lazio reģionā, nav ņemts vērā, ka ganāmpulki tika turēti ārā un ir pierādīts, ka ir veiktas piemaksas piešķiršanai nepieciešamās pārbaudes. |
| --- | --- |

—

konstatējot pārkāpumus pārbaudēs uz vietas Lazio reģionā, nav ņemts vērā, ka ganāmpulki tika turēti ārā un ir pierādīts, ka ir veiktas piemaksas piešķiršanai nepieciešamās pārbaudes.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/38 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/38

---

Lietas T-118/04 R izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/72)

tiesvedības valoda: franču

Ar Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2004. gada 10. septembrī izdoto rīkojumu lieta T-118/04 R, Giuseppe Caló pret Eiropas Kopienu Komisiju, tiek izslēgta no reģistra.

---

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/38 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/38

---

Lietas T-134/04 R izslēgšana no reģistra

(2004/C 273/73)

(tiesvedības valoda: franču)

Ar Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja 2004. gada 10. septembrī izdoto rīkojumu lieta T-134/04 R, Giuseppe Caló pret Eiropas Kopienu Komisiju, tiek izslēgta no reģistra.

---

III Paziņojumi

| 6.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 273/39 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 273/39

---

(2004/C 273/74)

Tiesas pēdējā publikācija

  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 262, 23.10.2004.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 251, 9.10.2004.

OV C 239, 25.9.2004.

OV C 228, 11.9.2004.

OV C 217, 28.8.2004.

OV C 201, 7.8.2004.

OV C 190, 24.7.2004.

Šie teksti pieejami arī

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---