# Eiropas Savienības C 217/2004

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 217 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 47. sējums2004. gada 28. augusts |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 217

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

47. sējums2004. gada 28. augusts

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Informācija |
| | Tiesa |
| | EIROPAS KOPIENU TIESA |
| 2004/C 217/1 | Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 29. jūnijā lietā C-486/01P, Front national pret Eiropas Parlamentu (Apelācija — Paziņojums par grupas izveidošanu Eiropas Parlamenta Reglamenta 29. panta 1. punkta nozīmē — Politisko uzskatu līdzības trūkums — TDI grupas likvidēšana ar atpakaļejošu spēku — Pretapelācija — EKL 230. panta 4. daļas interpretācija — Lēmuma, kas fizisku vai juridisku personu skar “tieši un individuāli” nozīme — Valsts politiskās partijas celtās prasības nepieņemamība) | 1 |
| 2004/C 217/2 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija apvienotajās lietās C-502/01 un C-31/02 (Sozialgericht Hannover un Sozialgericht Aachen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Silke Gaumain-Ceri pret Kaufmännische Krankenkasse – Pflegekasse un Maria Barth pret Landesversicherungsanstalt (Sociālā drošība — Darbinieku pārvietošanās brīvība — EK līgums — Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Pabalsti nolūkā segt aprūpes risku — Trešās personas, kas palīdz aprūpējamajai personai, vecuma apdrošināšanas iemaksu atlīdzināšana aprūpes apdrošināšanas ietvaros) | 1 |
| 2004/C 217/3 | Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 29. jūnija lietā C-110/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi (Portugāles valdības atbalsts cūku audzētājiem — Atbalsts nolūkā ļaut atmaksāt par nesaderīgiem ar kopējo tirgu atzītus atbalstus — Padomes lēmums par šāda atbalsta atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu — Nelikumība – EKL 88. panta 2. punkta trešā daļa — Tiesvedības valoda: franču) | 2 |
| 2004/C 217/4 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 24. jūnija lietā C-269/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/24/EK neieviešana noteiktajā laika posmā — Darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība — Risks, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā) | 3 |
| 2004/C 217/5 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-295/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Niedersächsiches Oberverwaltungsgericht): Gisela Gerken pret Amt für Agrarstruktur Verden (Kopējā lauksaimniecības politika — Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām — Regulas (EEK) Nr. 3887/92 un (EK) Nr. 2419/2001 — “Ganāmpulka” atbalsta pieteikumi — Pārkāpumi — Atbalsta summas samazināšana — Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. panta 2. punkts — Saudzīgākā noteikuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku) | 3 |
| 2004/C 217/6 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlijā apvienotajās lietās 361/02 un C-362/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Dioikitiko Efeteio Peiraios): Elliniko Dimosio pret Nikolaos Tsapalos un Konstantinos Diamantakis (Direktīva 76/308/EEK — Savstarpēja palīdzība muitas nodokļu piedziņas jomā — Piemērošana prasījumiem, kas radušies pirms direktīvas stāšanās spēkā) | 4 |
| 2004/C 217/7 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-27/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 91/271/EEK — Lēmums 93/481/EEK — Komunālo notekūdeņu savākšana un attīrīšana — Neieviešana noteiktajā laika periodā) | 4 |
| 2004/C 217/8 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlija lietā C-65/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 12., EKL 149. un EKL 150. pants — Diploms par vidējo izglītību, kas iegūts citā dalībvalstī — Pieeja augstākajai izglītībai) | 5 |
| 2004/C 217/9 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-127/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Trendsoft (Irl) Ltd (Šķīrējtiesas klauzula — Avansa atmaksa — Kavējuma nauda — Prasība par lietas izskatīšanu bez atbildētāja piedalīšanās) | 5 |
| 2004/C 217/0 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 22. jūnija lietā C-155/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/70/EK — Medicīniskās ierīces, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus — Netransponēšana) | 6 |
| 2004/C 217/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-166/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. pants — Dārgmetālu izstrādājumu tirdzniecība — Apzīmējum “zelts” un “zelta sakausējums”) | 6 |
| 2004/C 217/2 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā 169/03 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Regeringsrätten): Florian W. Wallentin pret Riksskatteverket (Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — Ienākuma nodoklis — Pienākums maksāt nodokli daļējā apmērā nodokļa maksātājam, ka nenozīmīgu daļu no saviem ienākumiem gūst vienā dalībvalstī un dzīvo citā dalībvalstī) | 7 |
| 2004/C 217/3 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-214/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Dalībvalsts pienākuma neizpilde — Direktīva Nr. 88/609/EEK — Atmosfēras piesārņojums — Lielās sadedzināšanas iekārtas) | 7 |
| 2004/C 217/4 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-292/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Nolietoti transportlīdzekļi — Direktīva 2000/53/EK) | 8 |
| 2004/C 217/5 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-311/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/44/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā) | 8 |
| 2004/C 217/6 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-331/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/53/EK — Nav transponēta noteiktajā termiņā) | 9 |
| 2004/C 217/7 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-389/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 1999/74/EK neieviešana) | 9 |
| 2004/C 217/8 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-400/03 (Tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Waterman SAS pret Directeur général des douanes et droits indirects (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu pozīcija — Pildspalvu ietvari) | 10 |
| 2004/C 217/9 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-448/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Nav transponēta Direktīva 98/44/EK) | 10 |
| 2004/C 217/0 | Lieta C-241/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto De Ferrari Galliera s.p.a. pret Dženovas provinci | 11 |
| 2004/C 217/1 | Lieta C-242/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci | 11 |
| 2004/C 217/2 | Lieta C-247/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. maija College van Beroep voor het Bedrijfsleven rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken | 12 |
| 2004/C 217/3 | Lieta C-248/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 9. jūnija College van Beroep voor het bedrijfsleven rīkojumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun UA pret Minister van Landbouw, Natuur ne Voedselkwaliteit | 12 |
| 2004/C 217/4 | Lieta C-255/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūnijā | 12 |
| 2004/C 217/5 | Lieta C-257/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 15. jūnija lēmumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa), Civil Division lietās Michael Jason Clarke pret Frank Staddon Ltd un J.C. Caulfield, C.F. Caulfield un K.V. Barnes pret Marshalls Clay Products Ltd | 13 |
| 2004/C 217/6 | Lieta C-259/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko izteica High Court of Justice, un persona, kuru iecēla amatā Lord Chancellor saskaņā ar 1994. gada likuma Par preču zīmēm 76. pantu, ar High Court of Justice 2004. gada 16. jūnija lēmumu lietā Elizabeth Emanuel pret Continental Shelf 128 Ltd | 13 |
| 2004/C 217/7 | Lieta C-260/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 17. jūnijā | 14 |
| 2004/C 217/8 | Lieta C-275/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Komisija iesniedza 2004. gada 29. jūnijā | 15 |
| 2004/C 217/9 | Lieta C-282/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. jūnijā | 15 |
| 2004/C 217/0 | Lieta C-283/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. jūlijā | 16 |
| 2004/C 217/1 | Lieta C-285/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Tribunale di Oristano rīkojumu lietā Medda Ignazio un Banco di Napoli SpA pret Regione Autonoma della Sardegna | 17 |
| 2004/C 217/2 | Lieta C-286/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 5. jūlijā iesniedza Eurocermex SA, par 2004. gada 29. aprīļa Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-399/02, Eurocermex SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) | 17 |
| 2004/C 217/3 | Lieta C-291/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Tribunal de Police Neufchâteau (Beļģija) spriedumu lietā Ministère public pret Henri Léon Schmitz | 17 |
| 2004/C 217/4 | Lieta C-299/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūlijā | 18 |
| | PIRMĀS INSTANCES TIESA |
| 2004/C 217/5 | Pirmās Instances Tiesas spriedums 2004. gada 10. jūnijā lietā T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno pret Eiropas Parlamentu (Ierēdņi — Palīgdarbinieki — Konferences tulks — Statūtu 74. pants — Darba attiecību beigas) | 19 |
| 2004/C 217/6 | Lieta T-158/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Erich Drazdansky iesniedza 2004. gada 26. aprīlī | 19 |
| 2004/C 217/7 | Lieta T-162/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eugenio Branco Lda iesniedza 2004. gada 30. aprīlī | 20 |
| 2004/C 217/8 | Lieta T-180/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock 2004. gada 25. maijā | 21 |
| 2004/C 217/9 | Lieta T-183/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Tokai Europe GmbH iesniedza 2004. gada 25. maijā | 21 |
| 2004/C 217/0 | Lieta T-185/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Lancôme Parfums et Beauté & Cie 2004. gada 25. maijā | 22 |
| 2004/C 217/1 | Lieta T-188/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Freixenet S.A. iesniedza 2004. gada 24. maijā | 22 |
| 2004/C 217/2 | Lieta T-189/04: Prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko Christian van der Haegen iesniedza 2004. gada 24. maijā | 23 |
| 2004/C 217/3 | Lieta T-192/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Flex Equipos de Descanso, S.A. 2004. gada 28. maijā | 23 |
| 2004/C 217/4 | Lieta T-199/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Gul Ahmed Textile Mills Ltd iesniedza 2004. gada 28. maijā | 24 |
| 2004/C 217/5 | Lieta T-200/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Sardīnijas autonomais reģions iesniedza 2004. gada 28. maijā | 24 |
| 2004/C 217/6 | Lieta T-204/04: Indorata-Servicos e Gestao sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 7. jūnijā | 25 |
| 2004/C 217/7 | Lieta T-205/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Alessandro Ianniello iesniedza 2004. gada 8. jūnijā | 26 |
| 2004/C 217/8 | Lieta T-206/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Fernando Rodrigues Carvalhais 2004. gada 7. jūnijā (2004. gada 2. jūnija fakss/e-pasts) | 26 |
| 2004/C 217/9 | Lieta T-211/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gibraltāra valdība iesniedza 2004. gada 9. jūnijā | 27 |
| 2004/C 217/0 | Lieta T-214/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Royal County of Berkshire Polo Club Ltd 2004. gada 8. jūnijā | 28 |
| 2004/C 217/1 | Lieta T-215/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste iesniedza 2004. gada 9. jūnijā | 29 |
| 2004/C 217/2 | Lieta T-236/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā | 29 |
| 2004/C 217/3 | Lieta T-239/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 11. jūnijā iesniedza Itālijas Republika | 30 |
| 2004/C 217/4 | Lieta T-241/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā | 30 |
| 2004/C 217/5 | Lieta T-244/04: Prasība pret Eiropolu, ko Elisabeth Saskia Smit iesniedza 2004. gada 17. jūnijā | 31 |
| 2004/C 217/6 | Lieta T-246/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko 2004. gada 17. jūnijā iesniedza Jacques Wunenburger | 31 |
| 2004/C 217/7 | Lieta T-247/04: Prasība pret Eiropas Kopienu komisiju, ko Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos (ASEPROFAR) un Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico S. A. (EDIFA) iesniedza 2004. gada 17. jūnijā | 32 |
| 2004/C 217/8 | Lieta T-248/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Scania AB (Publ) iesniedza 2004. gada 21. jūnijā | 32 |
| 2004/C 217/9 | Lieta T-249/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā | 33 |
| 2004/C 217/0 | Lieta T-250/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā | 33 |
| 2004/C 217/1 | Lieta T-251/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2004. gada 22. jūnijā | 34 |
| 2004/C 217/2 | lieta T-252/04: Caviar Anzali sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 18. jūnijā | 35 |
| 2004/C 217/3 | Lieta T-256/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Mundipharma AG 2004. gada 28. jūnijā | 35 |
| 2004/C 217/4 | Lieta T-260/04: Prasība pret Eiropas Komisiju, ko C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie iesniedza 2004. gada 23. jūnijā | 36 |
| 2004/C 217/5 | Lieta T-266/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 1. jūlijā | 36 |
| 2004/C 217/6 | Lieta T-268/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija iesniedza 2004. gada 28. jūnijā | 37 |
| 2004/C 217/7 | Lieta T-269/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITBS), ko IDOM, SA iesniedza 2004. gada 29. jūnijā | 38 |
| 2004/C 217/8 | Lietas T-304/99 izslēgšana no reģistra | 38 |
| 2004/C 217/9 | Lietas T-69/02 izslēgšana | 38 |
| 2004/C 217/0 | Lietas T-249/03 izslēgšana | 38 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Informācija

Tiesa

EIROPAS KOPIENU TIESA

2004/C 217/1

Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 29. jūnijā lietā C-486/01P, Front national pret Eiropas Parlamentu (Apelācija — Paziņojums par grupas izveidošanu Eiropas Parlamenta Reglamenta 29. panta 1. punkta nozīmē — Politisko uzskatu līdzības trūkums — TDI grupas likvidēšana ar atpakaļejošu spēku — Pretapelācija — EKL 230. panta 4. daļas interpretācija — Lēmuma, kas fizisku vai juridisku personu skar “tieši un individuāli” nozīme — Valsts politiskās partijas celtās prasības nepieņemamība)

1

2004/C 217/2

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija apvienotajās lietās C-502/01 un C-31/02 (Sozialgericht Hannover un Sozialgericht Aachen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Silke Gaumain-Ceri pret Kaufmännische Krankenkasse – Pflegekasse un Maria Barth pret Landesversicherungsanstalt (Sociālā drošība — Darbinieku pārvietošanās brīvība — EK līgums — Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 — Pabalsti nolūkā segt aprūpes risku — Trešās personas, kas palīdz aprūpējamajai personai, vecuma apdrošināšanas iemaksu atlīdzināšana aprūpes apdrošināšanas ietvaros)

1

2004/C 217/3

Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 29. jūnija lietā C-110/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi (Portugāles valdības atbalsts cūku audzētājiem — Atbalsts nolūkā ļaut atmaksāt par nesaderīgiem ar kopējo tirgu atzītus atbalstus — Padomes lēmums par šāda atbalsta atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu — Nelikumība – EKL 88. panta 2. punkta trešā daļa — Tiesvedības valoda: franču)

2

2004/C 217/4

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 24. jūnija lietā C-269/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/24/EK neieviešana noteiktajā laika posmā — Darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība — Risks, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā)

3

2004/C 217/5

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-295/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Niedersächsiches Oberverwaltungsgericht): Gisela Gerken pret Amt für Agrarstruktur Verden (Kopējā lauksaimniecības politika — Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām — Regulas (EEK) Nr. 3887/92 un (EK) Nr. 2419/2001 — “Ganāmpulka” atbalsta pieteikumi — Pārkāpumi — Atbalsta summas samazināšana — Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. panta 2. punkts — Saudzīgākā noteikuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku)

3

2004/C 217/6

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlijā apvienotajās lietās 361/02 un C-362/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Dioikitiko Efeteio Peiraios): Elliniko Dimosio pret Nikolaos Tsapalos un Konstantinos Diamantakis (Direktīva 76/308/EEK — Savstarpēja palīdzība muitas nodokļu piedziņas jomā — Piemērošana prasījumiem, kas radušies pirms direktīvas stāšanās spēkā)

4

2004/C 217/7

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-27/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Direktīva 91/271/EEK — Lēmums 93/481/EEK — Komunālo notekūdeņu savākšana un attīrīšana — Neieviešana noteiktajā laika periodā)

4

2004/C 217/8

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlija lietā C-65/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 12., EKL 149. un EKL 150. pants — Diploms par vidējo izglītību, kas iegūts citā dalībvalstī — Pieeja augstākajai izglītībai)

5

2004/C 217/9

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-127/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Trendsoft (Irl) Ltd (Šķīrējtiesas klauzula — Avansa atmaksa — Kavējuma nauda — Prasība par lietas izskatīšanu bez atbildētāja piedalīšanās)

5

2004/C 217/0

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 22. jūnija lietā C-155/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/70/EK — Medicīniskās ierīces, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus — Netransponēšana)

6

2004/C 217/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-166/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. pants — Dārgmetālu izstrādājumu tirdzniecība — Apzīmējum “zelts” un “zelta sakausējums”)

6

2004/C 217/2

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā 169/03 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Regeringsrätten): Florian W. Wallentin pret Riksskatteverket (Personu brīva pārvietošanās — Darba ņēmēji — Ienākuma nodoklis — Pienākums maksāt nodokli daļējā apmērā nodokļa maksātājam, ka nenozīmīgu daļu no saviem ienākumiem gūst vienā dalībvalstī un dzīvo citā dalībvalstī)

7

2004/C 217/3

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-214/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (Dalībvalsts pienākuma neizpilde — Direktīva Nr. 88/609/EEK — Atmosfēras piesārņojums — Lielās sadedzināšanas iekārtas)

7

2004/C 217/4

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-292/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Somijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Vide — Nolietoti transportlīdzekļi — Direktīva 2000/53/EK)

8

2004/C 217/5

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-311/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/44/EK — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

8

2004/C 217/6

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-331/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 2000/53/EK — Nav transponēta noteiktajā termiņā)

9

2004/C 217/7

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlijā lietā C-389/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 1999/74/EK neieviešana)

9

2004/C 217/8

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 8. jūlija lietā C-400/03 (Tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Waterman SAS pret Directeur général des douanes et droits indirects (Kopējais muitas tarifs — Kombinētā nomenklatūra — Tarifu pozīcija — Pildspalvu ietvari)

10

2004/C 217/9

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 1. jūlijā lietā C-448/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Nav transponēta Direktīva 98/44/EK)

10

2004/C 217/0

Lieta C-241/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto De Ferrari Galliera s.p.a. pret Dženovas provinci

11

2004/C 217/1

Lieta C-242/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci

11

2004/C 217/2

Lieta C-247/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. maija College van Beroep voor het Bedrijfsleven rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken

12

2004/C 217/3

Lieta C-248/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 9. jūnija College van Beroep voor het bedrijfsleven rīkojumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun UA pret Minister van Landbouw, Natuur ne Voedselkwaliteit

12

2004/C 217/4

Lieta C-255/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūnijā

12

2004/C 217/5

Lieta C-257/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 15. jūnija lēmumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa), Civil Division lietās Michael Jason Clarke pret Frank Staddon Ltd un J.C. Caulfield, C.F. Caulfield un K.V. Barnes pret Marshalls Clay Products Ltd

13

2004/C 217/6

Lieta C-259/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko izteica High Court of Justice, un persona, kuru iecēla amatā Lord Chancellor saskaņā ar 1994. gada likuma Par preču zīmēm 76. pantu, ar High Court of Justice 2004. gada 16. jūnija lēmumu lietā Elizabeth Emanuel pret Continental Shelf 128 Ltd

13

2004/C 217/7

Lieta C-260/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

14

2004/C 217/8

Lieta C-275/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Komisija iesniedza 2004. gada 29. jūnijā

15

2004/C 217/9

Lieta C-282/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. jūnijā

15

2004/C 217/0

Lieta C-283/04: Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. jūlijā

16

2004/C 217/1

Lieta C-285/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Tribunale di Oristano rīkojumu lietā Medda Ignazio un Banco di Napoli SpA pret Regione Autonoma della Sardegna

17

2004/C 217/2

Lieta C-286/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 5. jūlijā iesniedza Eurocermex SA, par 2004. gada 29. aprīļa Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-399/02, Eurocermex SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

17

2004/C 217/3

Lieta C-291/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Tribunal de Police Neufchâteau (Beļģija) spriedumu lietā Ministère public pret Henri Léon Schmitz

17

2004/C 217/4

Lieta C-299/04: Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūlijā

18

PIRMĀS INSTANCES TIESA

2004/C 217/5

Pirmās Instances Tiesas spriedums 2004. gada 10. jūnijā lietā T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno pret Eiropas Parlamentu (Ierēdņi — Palīgdarbinieki — Konferences tulks — Statūtu 74. pants — Darba attiecību beigas)

19

2004/C 217/6

Lieta T-158/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Erich Drazdansky iesniedza 2004. gada 26. aprīlī

19

2004/C 217/7

Lieta T-162/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eugenio Branco Lda iesniedza 2004. gada 30. aprīlī

20

2004/C 217/8

Lieta T-180/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock 2004. gada 25. maijā

21

2004/C 217/9

Lieta T-183/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Tokai Europe GmbH iesniedza 2004. gada 25. maijā

21

2004/C 217/0

Lieta T-185/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Lancôme Parfums et Beauté & Cie 2004. gada 25. maijā

22

2004/C 217/1

Lieta T-188/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Freixenet S.A. iesniedza 2004. gada 24. maijā

22

2004/C 217/2

Lieta T-189/04: Prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko Christian van der Haegen iesniedza 2004. gada 24. maijā

23

2004/C 217/3

Lieta T-192/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Flex Equipos de Descanso, S.A. 2004. gada 28. maijā

23

2004/C 217/4

Lieta T-199/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Gul Ahmed Textile Mills Ltd iesniedza 2004. gada 28. maijā

24

2004/C 217/5

Lieta T-200/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Sardīnijas autonomais reģions iesniedza 2004. gada 28. maijā

24

2004/C 217/6

Lieta T-204/04: Indorata-Servicos e Gestao sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 7. jūnijā

25

2004/C 217/7

Lieta T-205/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Alessandro Ianniello iesniedza 2004. gada 8. jūnijā

26

2004/C 217/8

Lieta T-206/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Fernando Rodrigues Carvalhais 2004. gada 7. jūnijā (2004. gada 2. jūnija fakss/e-pasts)

26

2004/C 217/9

Lieta T-211/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gibraltāra valdība iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

27

2004/C 217/0

Lieta T-214/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Royal County of Berkshire Polo Club Ltd 2004. gada 8. jūnijā

28

2004/C 217/1

Lieta T-215/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

29

2004/C 217/2

Lieta T-236/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

29

2004/C 217/3

Lieta T-239/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 11. jūnijā iesniedza Itālijas Republika

30

2004/C 217/4

Lieta T-241/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

30

2004/C 217/5

Lieta T-244/04: Prasība pret Eiropolu, ko Elisabeth Saskia Smit iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

31

2004/C 217/6

Lieta T-246/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko 2004. gada 17. jūnijā iesniedza Jacques Wunenburger

31

2004/C 217/7

Lieta T-247/04: Prasība pret Eiropas Kopienu komisiju, ko Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos (ASEPROFAR) un Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico S. A. (EDIFA) iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

32

2004/C 217/8

Lieta T-248/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Scania AB (Publ) iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

32

2004/C 217/9

Lieta T-249/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

33

2004/C 217/0

Lieta T-250/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

33

2004/C 217/1

Lieta T-251/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2004. gada 22. jūnijā

34

2004/C 217/2

lieta T-252/04: Caviar Anzali sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 18. jūnijā

35

2004/C 217/3

Lieta T-256/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Mundipharma AG 2004. gada 28. jūnijā

35

2004/C 217/4

Lieta T-260/04: Prasība pret Eiropas Komisiju, ko C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie iesniedza 2004. gada 23. jūnijā

36

2004/C 217/5

Lieta T-266/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 1. jūlijā

36

2004/C 217/6

Lieta T-268/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija iesniedza 2004. gada 28. jūnijā

37

2004/C 217/7

Lieta T-269/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITBS), ko IDOM, SA iesniedza 2004. gada 29. jūnijā

38

2004/C 217/8

Lietas T-304/99 izslēgšana no reģistra

38

2004/C 217/9

Lietas T-69/02 izslēgšana

38

2004/C 217/0

Lietas T-249/03 izslēgšana

38

| | III   Paziņojumi |
| --- | --- |
| 2004/C 217/1 | Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 201, 7.8.2004. | 39 |

III   Paziņojumi

2004/C 217/1

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 201, 7.8.2004.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

39

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Informācija

Tiesa

EIROPAS KOPIENU TIESA

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(virspalāta)

2004. gada 29. jūnijā

lietā C-486/01P, Front national pret Eiropas Parlamentu (1)

(Apelācija - Paziņojums par grupas izveidošanu Eiropas Parlamenta Reglamenta 29. panta 1. punkta nozīmē - Politisko uzskatu līdzības trūkums - TDI grupas likvidēšana ar atpakaļejošu spēku - Pretapelācija - EKL 230. panta 4. daļas interpretācija - Lēmuma, kas fizisku vai juridisku personu skar “tieši un individuāli” nozīme - Valsts politiskās partijas celtās prasības nepieņemamība)

(2004/C 217/01)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-486/01 P, Front national ar sēdekli Saint – Cloud (Francija), ko pārstāv advokāti: F. Wagner un V. De Poulpiquet de Brescanvel iesniedza apelāciju par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2001. gada 2. oktobra spriedumu, Martinez u.c./Parlaments (T-222/99, T-327/99 un T-329/99, Recueil II-2823. lpp.), nolūkā atcelt šo spriedumu, otram lietas dalībniekam esot: Eiropas Parlamentam, ko pārstāv G. Garzón Clariana, J. Schoo un H. Krück, pārstāvji, atbildētājs pirmajā instancē, Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs: V. Skouris, palātu priekšsēdētāji: P. Jann, C.W.A. Timmermans (referents), A. Rosas, J. – P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, tiesnesis: R. Schingten, tiesneses: F. Macken un N. Colneric, tiesnesis: S. von Bahr un tiesnese: R. Silva de Lapuerta, ģenerāladvokāts: D. Ruiz Jarabo Colomer, sekretāre: M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 29. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1. | Atcelt 2001. gada 2. oktobra Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas spriedumu lietā Martinez u.c./Parlaments (T-222/99, T-327/99 un T-329/99) tajā daļā, kurā Front national prasība pasludināta par pieņemamu (lieta T-327/99). |
| --- | --- |

1.

Atcelt 2001. gada 2. oktobra Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas spriedumu lietā Martinez u.c./Parlaments (T-222/99, T-327/99 un T-329/99) tajā daļā, kurā Front national prasība pasludināta par pieņemamu (lieta T-327/99).

| 2. | Front national prasību, ar kuru tā prasīja atcelt Eiropas Parlamenta 1999. gada 14. septembra lēmumu par Reglamenta 29. panta 1. punkta interpretāciju un Neatkarīgo deputātu tehniskās grupas (TDI) – “Jauktā grupa” likvidēšanu ar atpakaļejošu spēku, noraidīt kā nepieņemamu. |
| --- | --- |

2.

Front national prasību, ar kuru tā prasīja atcelt Eiropas Parlamenta 1999. gada 14. septembra lēmumu par Reglamenta 29. panta 1. punkta interpretāciju un Neatkarīgo deputātu tehniskās grupas (TDI) – “Jauktā grupa” likvidēšanu ar atpakaļejošu spēku, noraidīt kā nepieņemamu.

| 3. | Konstatēt, ka nav nepieciešams pieņemt lēmumu pamata apelācijā, ko Front national cēla par spriedumu, kas minēts šī sprieduma rezolutīvās daļas 1. punktā. |
| --- | --- |

3.

Konstatēt, ka nav nepieciešams pieņemt lēmumu pamata apelācijā, ko Front national cēla par spriedumu, kas minēts šī sprieduma rezolutīvās daļas 1. punktā.

| 4. | Piespriest Front national segt Eiropas Parlamenta izdevumus šajā lietā un pagaidu noregulējuma procedūrā. |
| --- | --- |

4.

Piespriest Front national segt Eiropas Parlamenta izdevumus šajā lietā un pagaidu noregulējuma procedūrā.

---

(1)  OV C 84, 6.4.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 8. jūlija

apvienotajās lietās C-502/01 un C-31/02 (Sozialgericht Hannover un Sozialgericht Aachen lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Silke Gaumain-Ceri pret Kaufmännische Krankenkasse – Pflegekasse un Maria Barth pret Landesversicherungsanstalt (1)

(Sociālā drošība - Darbinieku pārvietošanās brīvība - EK līgums - Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 - Pabalsti nolūkā segt aprūpes risku - Trešās personas, kas palīdz aprūpējamajai personai, vecuma apdrošināšanas iemaksu atlīdzināšana aprūpes apdrošināšanas ietvaros)

(2004/C 217/02)

Tiesvedības valoda: vācu

Apvienotajās lietās C-502/01 un C-31/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Sozialgericht Hannover (Vācija) (C-502/01) un Sozialgericht Aachen (Vācija) (C-31/02) nolūkā saņemt prāvās, kuras izskata šīs tiesas starp Silke Gaumain-Cerri un Maria Barth un Kaufmännische Krankenkasse – Pflegekasse, Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz, prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt EK līgumu un atvasinātās tiesības par Savienības pilsoņu pārvietošanās brīvību un, jo īpaši, Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunota ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97 (OV 1997, L 28, 1. lpp.), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāts: A. Tizzano, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu ar šādu lemjošo daļu:

| 1) | pabalsts, ar kuru aprūpes apdrošināšanas sniedzējiestāde atlīdzina tās trešās personas vecuma apdrošināšanas iemaksas, kura sniedz aprūpi aprūpejamās personas dzīvesvietā, pastāvot tādiem apstākļiem kā pamata lietās, ir slimības pabalsts aprūpējamajai personai, uz kuru attiecas Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunota ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu Nr. 118/97. |
| --- | --- |

1)

pabalsts, ar kuru aprūpes apdrošināšanas sniedzējiestāde atlīdzina tās trešās personas vecuma apdrošināšanas iemaksas, kura sniedz aprūpi aprūpejamās personas dzīvesvietā, pastāvot tādiem apstākļiem kā pamata lietās, ir slimības pabalsts aprūpējamajai personai, uz kuru attiecas Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kura grozīta un atjaunota ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu Nr. 118/97.

| 2) | attiecībā uz tādiem pabalstiem kā Vācijas aprūpes apdrošināšanas pabalstiem, kuri tiek piešķirti apstākļos, kādi pastāv pamata lietās apdrošinātajam, kas dzīvo atbildīgajā valstī vai personai, kura dzīvo citā dalībvalstī un kas ir piesaistīta šai apdrošināšanai kā darbinieka ģimenes loceklis, EK līgums, jo īpaši, EKL 17. pants, kā arī Regula Nr. 1408/71 redakcijā, kas grozīta un atjaunota ar Regulu Nr. 118/97, iestājas pret to, ka kompetentā iestāde atsaka atlīdzināt dalībvalsts pilsoņa, kas veic trešās personas pienākumu, sniedzot aprūpi šo pabalstu saņēmējam, vecuma apdrošināšanas iemaksas, pamatojoties uz to, ka šī trešā persona vai augstāk minētais pabalstu saņēmējs dzīvo citā dalībvalstī un nevis kompetentajā valstī. |
| --- | --- |

2)

attiecībā uz tādiem pabalstiem kā Vācijas aprūpes apdrošināšanas pabalstiem, kuri tiek piešķirti apstākļos, kādi pastāv pamata lietās apdrošinātajam, kas dzīvo atbildīgajā valstī vai personai, kura dzīvo citā dalībvalstī un kas ir piesaistīta šai apdrošināšanai kā darbinieka ģimenes loceklis, EK līgums, jo īpaši, EKL 17. pants, kā arī Regula Nr. 1408/71 redakcijā, kas grozīta un atjaunota ar Regulu Nr. 118/97, iestājas pret to, ka kompetentā iestāde atsaka atlīdzināt dalībvalsts pilsoņa, kas veic trešās personas pienākumu, sniedzot aprūpi šo pabalstu saņēmējam, vecuma apdrošināšanas iemaksas, pamatojoties uz to, ka šī trešā persona vai augstāk minētais pabalstu saņēmējs dzīvo citā dalībvalstī un nevis kompetentajā valstī.

---

(1)  OV C 84, 6.4.2002.,

OV C 109, 4.5.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/2 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/2

---

TIESAS SPRIEDUMS

(Tiesas plēnums)

2004. gada 29. jūnija

lietā C-110/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Savienības Padomi (1)

(Portugāles valdības atbalsts cūku audzētājiem - Atbalsts nolūkā ļaut atmaksāt par nesaderīgiem ar kopējo tirgu atzītus atbalstus - Padomes lēmums par šāda atbalsta atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu - Nelikumība – EKL 88. panta 2. punkta trešā daļa - Tiesvedības valoda: franču)

(2004/C 217/03)

Pagaidu tulkojums; galīgais tulkojums tiks publicēts ''Tiesas Judikatūras Krājumā''

Lietā C-110/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: F. Santaolalla Gadea, D. Triantafyllou un V. Di Bucci) pret Eiropas Savienības Padomi (pārstāvji: J. Carbery un F. Florindo Gijon), ko atbalsta Portugāles Republika (pārstāvji: L. Fernandes un I. Palma) un Francijas Republika (pārstāvji: G. de Bergues un F. Million) par 2002. gada 21. janvāra Padomes lēmuma 2002/114/EK par atļauju piešķirt Portugāles valdības atbalstu Portugāles cūku audzētājiem, kuriem šis atbalsts piešķirts 1994. un 1998. gadā (OV L 43, 18. lpp) atzīšanu par spēka neesošu, Tiesa (Tiesas plēnums) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji: P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši A. La Pergola un R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric, tiesneši S. von Bahr un K. Lenaerts (referents), ģenerāladvokāts F.G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 29. jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | 2002. gada 21. janvāra Padomes lēmums 2002/114/EK par atļauju piešķirt Portugāles valdības atbalstu Portugāles cūku audzētājiem, kuriem šis atbalsts piešķirts 1994. un 1998. gadā, tiek atzīts par spēkā neesošu. |
| --- | --- |

1)

2002. gada 21. janvāra Padomes lēmums 2002/114/EK par atļauju piešķirt Portugāles valdības atbalstu Portugāles cūku audzētājiem, kuriem šis atbalsts piešķirts 1994. un 1998. gadā, tiek atzīts par spēkā neesošu.

| 2) | Eiropas Savienības Padome atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Savienības Padome atlīdzina izdevumus.

| 3) | Portugāles Republika un Francijas Republika savus izdevumus sedz pašas. |
| --- | --- |

3)

Portugāles Republika un Francijas Republika savus izdevumus sedz pašas.

---

(1)  OV C 131, 1.6.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/3 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 24. jūnija

lietā C-269/02: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 98/24/EK neieviešana noteiktajā laika posmā - Darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzība - Risks, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā)

(2004/C 217/04)

Tiesvedības valoda – franču

Lietā C-269/02 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: D. Martin) pret Francijas Republiku (pārstāvji: G. de Bergues un C. Lemaire, kā arī C. Bergeot-Nunes) par prasību atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Padomes 1998. gada 7. aprīļa Direktīvai par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 131, 11. lpp.) vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem noteikumiem Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo Direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (trešā palāta) 2004. gada 24. jūnijā šādā sastāvā: tiesnesis A. Rosas, kas pilda palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneses R. Schintgen un K. Schiemann (referente), ģenerāladvokāts: A. Tizzano, sekretārs: R.Grass, pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Padomes 1998. gada 7. aprīļa Direktīvai 98/24/EK par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), Francijas Republika nav izpildījusi tai ar minēto Direktīvu uzliktos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

Nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai atbilstu Padomes 1998. gada 7. aprīļa Direktīvai 98/24/EK par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), Francijas Republika nav izpildījusi tai ar minēto Direktīvu uzliktos pienākumus.

| 2) | Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 219, 14.9.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/3 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

lietā C-295/02 (lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Niedersächsiches Oberverwaltungsgericht): Gisela Gerken pret Amt für Agrarstruktur Verden (1)

(Kopējā lauksaimniecības politika - Integrētā administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām - Regulas (EEK) Nr. 3887/92 un (EK) Nr. 2419/2001 - “Ganāmpulka” atbalsta pieteikumi - Pārkāpumi - Atbalsta summas samazināšana - Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 2. panta 2. punkts - Saudzīgākā noteikuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku)

(2004/C 217/05)

Tiesvedības valoda: vācu

Lietā 295/02 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Niedersächsiches Oberverwaltungsgericht (Vācija) nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Gisela Gerken un Amt für Agrarstruktur Verden prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt 10. panta 2. punkta a) apakšpunktu Komisijas 1992. gada 23. decembra Regulā (EEK) Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām (OV L 391, 36. lpp.), 44., 53. un 54. pantu Komisijas 2001. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92 (OV L 327, 11. lpp.), un 2. panta 2. punktu Padomes 1995. gada 18. decembra Regulā (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 1. lpp.), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet un R. Schingten, tiesneses F. Macken (referente) un N. Colneric, ģenerāladvokāts: P. Léger, sekretāre: M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 1. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

2. panta 2. punkts Padomes 1995. gada 18. decembra Regulā (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību ir jāinterpretē tā, ka attiecībā uz “ganāmpulka” atbalsta pieteikumiem, kuri attiecas uz Padomes 1992. gada 23. decembra Regulas Nr. 3887/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, piemērojamību laikā, un kuri veido pārkāpumu, par kuru piemērojams sods atbilstoši minētās Regulas 10. panta 2. punkta a) apakšpunktam, kompetentajām iestādēm ar atpakaļejošu spēku ir jāpiemēro 44. panta 1. punkts Komisijas 2001. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Regulu (EEK) Nr. 3508/92, jo šie Regulas Nr. 2419/2001 noteikumi šajā gadījumā ir saudzīgāki.

---

(1)  OV C 261, 26.10.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/4 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

apvienotajās lietās 361/02 un C-362/02 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Dioikitiko Efeteio Peiraios): Elliniko Dimosio pret Nikolaos Tsapalos un Konstantinos Diamantakis (1)

(Direktīva 76/308/EEK - Savstarpēja palīdzība muitas nodokļu piedziņas jomā - Piemērošana prasījumiem, kas radušies pirms direktīvas stāšanās spēkā)

(2004/C 217/06)

Tiesvedības valoda: grieķu

Apvienotajās lietās C-361/02 un C-362/02 par lūgumiem, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Dioikitiko Efeteio Peiraios (Grieķija) nolūkā saņemt prāvās, kuras iztiesā šī tiesa, starp Elliniko Dimosio un Nikolaos Tsapalos (C-361/02) un Konstantinos Diamantakis (C-362/02) prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt 1. pantu Padomes 1976. gada 15. marta Direktīvā 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību tādu prasījumu piedziņā, kas radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības un muitas nodokļu piedziņā un attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli un atsevišķiem akcīzes nodokļiem (OV L 73, 18. lpp.), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības izveides pamatā (OV 1994. C 241, 21. lpp.), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesnesis R. Schintgen (referents) un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāte: J. Kokott, sekretāre: Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 1. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Padomes 1976. gada 15. marta Direktīva 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību tādu prasījumu piedziņā, kas radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības un muitas nodokļu piedziņā un attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli un atsevišķiem akcīzes nodokļiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Aktu par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, ir jāinterpretē tā, ka tā ir piemērojama muitas prasījumiem, kas dalībvalstī radušies un par kuriem šī dalībvalsts izdevusi izpildu dokumentu pirms tam, kad minētā Direktīva stājusies spēkā otrā, lūguma saņēmējas iestādes dalībvalstī.

---

(1)  OV C 305, 7.12.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/4 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 8. jūlija

lietā C-27/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Direktīva 91/271/EEK - Lēmums 93/481/EEK - Komunālo notekūdeņu savākšana un attīrīšana - Neieviešana noteiktajā laika periodā)

(2004/C 217/07)

Tiesvedības valoda: nīderlandiešu

Lietā C–27/03 Eiropas Kopienas Komisija (pārstāvji: G. Valero Jordana un M. van Beek) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve: A. Snoecx, kurai palīdzēja A. Cornet) par prasību atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai pilnībā ieviestu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 40.lpp.) 3., 5. un 17. pantus – kas lasāmi kopā ar 3. – 4. pantiem, kā arī Komisijas 1993. gada 28. jūlija Lēmumu 93/481/EEK par valsts programmu iesniegšanas formātu, kā paredzēts (Padomes) Direktīvas 91/271 17. pantā (OV L 226, 23.lpp.), Beļģijas Karaliste nav izpildījusi ar minēto Direktīvu un Lēmumu uzliktos pienākumus, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnesis J.-P. Puissochet un tiesnese F. Macken (referente), ģenerāladvokāts: F. G. Jacobs, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai pilnībā ieviestu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3., 5. un 17. pantus – kas lasāmi kopā ar Direktīvas 3. – 4. pantiem, kā arī Komisijas 1993. gada 28. jūlija Lēmumu 93/481/EEK par valsts programmu iesniegšanas formātu, kā paredzēts Padomes Direktīvas 91/271 17. pantā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi ar EKL 226. pantu, kā arī ar minēto Direktīvu un Lēmumu uzliktos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai pilnībā ieviestu Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu 3., 5. un 17. pantus – kas lasāmi kopā ar Direktīvas 3. – 4. pantiem, kā arī Komisijas 1993. gada 28. jūlija Lēmumu 93/481/EEK par valsts programmu iesniegšanas formātu, kā paredzēts Padomes Direktīvas 91/271 17. pantā, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi ar EKL 226. pantu, kā arī ar minēto Direktīvu un Lēmumu uzliktos pienākumus.

| 2) | Piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 70, 22.3.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 1. jūlija

lietā C-65/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EKL 12., EKL 149. un EKL 150. pants - Diploms par vidējo izglītību, kas iegūts citā dalībvalstī - Pieeja augstākajai izglītībai)

(2004/C 217/08)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-65/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis: D. Martin) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve: A. Snoecx) par prasību atzīt, ka, neveicot nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka citā dalībvalstī iegūto vidējās izglītības diplomu īpašnieki varētu iegūt pieeju augstākajai izglītībai, ko nodrošina Beļģijas franču kopiena, ar tādiem pašiem nosacījumiem kā augstākā līmeņa vidējās izglītības sertifikāta (CESS) īpašnieki, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 12., 149. un 150. pants, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A.Rosas, tiesneši R. Schintgen un tiesnese N. Colneric (referente), ģenerāladvokāte: C. Stix-Hackl, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 1. jūlijā pieņēma spriedumu, kura rezultatīvā daļa ir šāda:

| 1) | Neveicot nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka citā dalībvalstī iegūto vidējās izglītības diplomu īpašnieki var iegūt pieeju Beļģijas franču kopienas nodrošinātajai augstākajai izglītībai ar tādiem pašiem nosacījumiem kā augstākā līmeņa vidējās izglītības sertifikāta (CESS) īpašnieki, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 12. pants kopā ar EKL 149. un 150. pantu. |
| --- | --- |

1)

Neveicot nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka citā dalībvalstī iegūto vidējās izglītības diplomu īpašnieki var iegūt pieeju Beļģijas franču kopienas nodrošinātajai augstākajai izglītībai ar tādiem pašiem nosacījumiem kā augstākā līmeņa vidējās izglītības sertifikāta (CESS) īpašnieki, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 12. pants kopā ar EKL 149. un 150. pantu.

| 2) | Beļģijas Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Beļģijas Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 83, 5.4.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 8. jūlija

lietā C-127/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Trendsoft (Irl) Ltd (1)

(Šķīrējtiesas klauzula - Avansa atmaksa - Kavējuma nauda - Prasība par lietas izskatīšanu bez atbildētāja piedalīšanās)

(2004/C 217/09)

Tiesvedības valoda: angļu

Lietā C–127/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: L. Flynn un C. Giolito) pret Trendsoft (Irl) Ltd, ar juridisko adresi Dublinā (Irija), par prasību, ko atbilstoši EKL 238. pantam iesniedza Eiropas Kopienu Komisija nolūkā panākt atbildētājai, līguma Nr. EP 23697 izpildes ietvaros, samaksātās summas atmaksu eiro 21 303 apmērā, kā arī kavējuma naudas samaksu, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnese F. Macken (referente) un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: M. Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Piespriest Trensdorf (Irl) Ltd samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai eiro 21 303 EUR kā galveno parādu, kā arī kavējuma naudu:






  — | ar likmi 6,09 % gadā, sākot no 2000. gada 31. augusta līdz 2002. gada 31. decembrim; |
| --- | --- | --- |

1)

Piespriest Trensdorf (Irl) Ltd samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai eiro 21 303 EUR kā galveno parādu, kā arī kavējuma naudu:

—

ar likmi 6,09 % gadā, sākot no 2000. gada 31. augusta līdz 2002. gada 31. decembrim;

| — | ar likmi 8 % gadā, sākot no 2003. gada 1. janvāra līdz šā sprieduma pasludināšanas datumam; |
| --- | --- |

—

ar likmi 8 % gadā, sākot no 2003. gada 1. janvāra līdz šā sprieduma pasludināšanas datumam;

| — | ar ikgadēju likmi atbilstoši Īrijas likumdošanai, proti, saskaņā ar pašlaik spēkā esošo Debtors (Ireland) Act, 1840, 26. pantu, ar grozījumiem, kas saskaņā ar Courts Act, 1981, 20. pantu, veikti ar Courts Act, 1981 (Interest on Judgment Debts) Order 1989, 3. noteikumiem, ar likmi 8,09 % gadā, sākot no šī sprieduma pasludināšanas brīža. |
| --- | --- |

—

ar ikgadēju likmi atbilstoši Īrijas likumdošanai, proti, saskaņā ar pašlaik spēkā esošo Debtors (Ireland) Act, 1840, 26. pantu, ar grozījumiem, kas saskaņā ar Courts Act, 1981, 20. pantu, veikti ar Courts Act, 1981 (Interest on Judgment Debts) Order 1989, 3. noteikumiem, ar likmi 8,09 % gadā, sākot no šī sprieduma pasludināšanas brīža.

| 2) | Piespriest Trensdorf (Irl) Ltd atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Trensdorf (Irl) Ltd atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 112, 10.5.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/6 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 22. jūnija

lietā C-155/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/70/EK - Medicīniskās ierīces, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus - Netransponēšana)

(2004/C 217/10)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-155/03, Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un R. Amorosi) pret Francijas Republiku (pārstāvji: G. de Bergues un C. Bergeot-Nunes) par pieteikumu atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus (OV L 313, 22. lpp.), vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem noteikumiem Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (piektā palāta) 2004. gada 22. jūnijā šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. Gulmann, tiesneši A. La Pergola (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs: R. Grass, pasludināja spriedumu ar sekojošu lemjošo daļu:

| 1) | nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai cilvēka asins plazmas atvasinājumus, Francijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus.

| 2) | Francijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus |
| --- | --- |

2)

Francijas Republikai piespriest atlīdzināt izdevumus

---

(1)  OV C 171, 2003. gada 19. jūlijā.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/6 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 8. jūlijā

lietā C-166/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. pants - Dārgmetālu izstrādājumu tirdzniecība - Apzīmējum “zelts” un “zelta sakausējums”)

(2004/C 217/11)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-166/03 Eiropas Kopienu Komisija (parstāvis B. Stromsky) pret Francijas Republiku (pārstāvji: G. de Bergues un F. Million) par prasību atzīt, ka attiecinot apzīmējumu “zelts” uz 750. proves izstrādājumiem, bet uz 375. un 585. proves izstrādājumiem – apzīmējumu “zelta sakausējums”, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši: J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (referents), R. Schintgen un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Attiecinot apzīmējumu “zelts” uz 750. proves izstrādājumiem, bet uz 375. un 585. proves izstrādājumiem – apzīmējumu “zelta sakausējums”, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants. |
| --- | --- |

1)

Attiecinot apzīmējumu “zelts” uz 750. proves izstrādājumiem, bet uz 375. un 585. proves izstrādājumiem – apzīmējumu “zelta sakausējums”, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants.

| 2) | Francijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Francijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 135, 7.6.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/7 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

lietā 169/03 (lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu, ko iesniedza Regeringsrätten): Florian W. Wallentin pret Riksskatteverket (1)

(Personu brīva pārvietošanās - Darba ņēmēji - Ienākuma nodoklis - Pienākums maksāt nodokli daļējā apmērā nodokļa maksātājam, ka nenozīmīgu daļu no saviem ienākumiem gūst vienā dalībvalstī un dzīvo citā dalībvalstī)

(2004/C 217/12)

Tiesvedības valoda: zviedru

Lietā 169/03 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Regeringsrätten (Zviedrija) nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Florian W. Wallentin un Riksskatteverket prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt EKL 39. pantu, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann (referents), tiesneši: A. La Pergola un S. von Bahr, tiesnese R. Silva de Lapuerta un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts P. Leger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 1. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

EKL 39. pants iestājas pret tādiem dalībvalsts tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem fiziskas personas, kas, no nodokļu aspekta raugoties, nedzīvo šajā valstī, bet kuras, veicot darbu, tur gūst ienākumus,

| — | ir pakļautas nodoklim, ko iekasē ienākumu gūšanas vietā, kas neparedz bāzes atbrīvojumu vai citas atlaides sakarā ar personisko nodokļa maksātāja stāvokli, |
| --- | --- |

—

ir pakļautas nodoklim, ko iekasē ienākumu gūšanas vietā, kas neparedz bāzes atbrīvojumu vai citas atlaides sakarā ar personisko nodokļa maksātāja stāvokli,

| — | kamēr šajā pašā valstī dzīvojošām personām ir tiesības uz šādiem atbrīvojumiem vai atlaidēm parastas ar ienākuma nodokli aplikšanas gadījumā attiecībā uz šajā dalībvalstī vai ārvalstīs gūtiem ienākumiem, |
| --- | --- |

—

kamēr šajā pašā valstī dzīvojošām personām ir tiesības uz šādiem atbrīvojumiem vai atlaidēm parastas ar ienākuma nodokli aplikšanas gadījumā attiecībā uz šajā dalībvalstī vai ārvalstīs gūtiem ienākumiem,

| — | ja nerezidenti valstī, kur tiek piemērots nodoklis, savā dzīvesvietā gūst tikai tādus ienākumus, kas pēc savas būtības nav apliekami ar ienākuma nodokli. |
| --- | --- |

—

ja nerezidenti valstī, kur tiek piemērots nodoklis, savā dzīvesvietā gūst tikai tādus ienākumus, kas pēc savas būtības nav apliekami ar ienākuma nodokli.

---

(1)  OV C 158, 5.7.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/7 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 8. jūlijā

lietā C-214/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku (1)

(Dalībvalsts pienākuma neizpilde - Direktīva Nr. 88/609/EEK - Atmosfēras piesārņojums - Lielās sadedzināšanas iekārtas)

(2004/C 217/13)

Tiesvedības valoda: vācu

Lietā C-214/03, Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv J.C.Schieferer un G. Valero Jordana pret Austrijas Republiku, kuru pārstāv H. Dossi un E. Riedl iesniedza pieteikumu nolūkā konstatēt, ka nepareizi transponējot Padomes 1988. gada 24. novembra direktīvu Nr. 88/609/EEK, par noteiktu piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no lielām sadedzināšanas iekārtām, ierobežošanu atmosfērā (OV L 336, 1. lpp.), ar grozījumiem atbilstoši Padomes 1994. gada 15. decembra direktīvai Nr. 94/66/EK (OV L 337, 83. lpp.), Austrijas Republika nav izpildījusi tās pienākumus, ko tai uzliek grozītā direktīva, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas un A. La Pergola, tiesnese R. Silva de Lapuerte (referente) un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: M. Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1. | Austrijas Republika nav izpildījusi tās pienākumu, kas tai ir saistošs saskaņā ar 2. panta 6., 8., 9. un 10. punktiem, 4. panta 1. punktu kopā ar III un VII pielikumu un 9. panta 2. un 3. punktiem Padomes 1988. gada 24. novembra direktīvā Nr. 88/609/EEK par noteikta veida piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no lielām sadedzināšanas iekārtām, ierobežošanu atmosfērā, ar grozījumiem atbilstoši Padomes 1994. gada 15. decembra direktīvai Nr. 94/66/EK,






  — | pārņemot Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen (noteikumus par atmosfēras piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no tvaika ģeneratoru iekārtām, samazināšanu) 22. panta 1. punktu attiecībā par gaisa kvalitātes saglabāšanu esot tvaika katlu iekārtām, definīcija “dažādu degvielu kurināšanas iekārta” atšķiras no tās, kas norādīta direktīvas 2. panta 8. punktā, |
| --- | --- | --- |

1.

Austrijas Republika nav izpildījusi tās pienākumu, kas tai ir saistošs saskaņā ar 2. panta 6., 8., 9. un 10. punktiem, 4. panta 1. punktu kopā ar III un VII pielikumu un 9. panta 2. un 3. punktiem Padomes 1988. gada 24. novembra direktīvā Nr. 88/609/EEK par noteikta veida piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no lielām sadedzināšanas iekārtām, ierobežošanu atmosfērā, ar grozījumiem atbilstoši Padomes 1994. gada 15. decembra direktīvai Nr. 94/66/EK,

—

pārņemot Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen (noteikumus par atmosfēras piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no tvaika ģeneratoru iekārtām, samazināšanu) 22. panta 1. punktu attiecībā par gaisa kvalitātes saglabāšanu esot tvaika katlu iekārtām, definīcija “dažādu degvielu kurināšanas iekārta” atšķiras no tās, kas norādīta direktīvas 2. panta 8. punktā,

| — | netransponējot šos nosacījumus atbilstošajos nacionālos tiesību aktos, Luftreinhaltegesetz für Kesselanlagen (noteikumi, par atmosfēras piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no tvaika ģeneratoru iekārtām, ierobežošanu) un Luftreinhalteeverordnung für Kesselanlagen, “jaunas iekārtas” un “pastāvošas iekārtas” definīcijas, kā norādīts direktīvas 2. panta 9. un 10. punktā, |
| --- | --- |

—

netransponējot šos nosacījumus atbilstošajos nacionālos tiesību aktos, Luftreinhaltegesetz für Kesselanlagen (noteikumi, par atmosfēras piesārņojuma vielu izmešu, kas rodas no tvaika ģeneratoru iekārtām, ierobežošanu) un Luftreinhalteeverordnung für Kesselanlagen, “jaunas iekārtas” un “pastāvošas iekārtas” definīcijas, kā norādīts direktīvas 2. panta 9. un 10. punktā,

| — | nepilnīgi piemērojot atbilstošo likumdošanu par gaisa kvalitātes saglabāšanu, noteikto emitēto vielu daudzuma pakāpe, kas minēta 4. panta 1. punkta un pielikumos III un VII, sēra dioksīdam, slāpekļa dioksīdam un putekļiem, jo īpaši atšķiras no direktīvas 2. panta 6. punktā minētās “degvielas” definīcijas, un |
| --- | --- |

—

nepilnīgi piemērojot atbilstošo likumdošanu par gaisa kvalitātes saglabāšanu, noteikto emitēto vielu daudzuma pakāpe, kas minēta 4. panta 1. punkta un pielikumos III un VII, sēra dioksīdam, slāpekļa dioksīdam un putekļiem, jo īpaši atšķiras no direktīvas 2. panta 6. punktā minētās “degvielas” definīcijas, un

| — | nepareizi transponējot direktīvas 9. panta 2. un 3. punktu Luftreinhaltegesetz für Kesselanlagen un Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen, attiecībā uz maksimāli pieļaujamo emisiju līmeņu aprēķināšanas metodēm sadedzināšanas iekārtām, kuras ir paredzētas dažāda veida kurināmā izmantošanai, un kuru darbībai izmanto destilācijas un jēlnaftas pārstrādes konversijas rezultātā radušās nogulsnes, vienas pašas vai kopā ar citām degvielām. |
| --- | --- |

—

nepareizi transponējot direktīvas 9. panta 2. un 3. punktu Luftreinhaltegesetz für Kesselanlagen un Luftreinhalteverordnung für Kesselanlagen, attiecībā uz maksimāli pieļaujamo emisiju līmeņu aprēķināšanas metodēm sadedzināšanas iekārtām, kuras ir paredzētas dažāda veida kurināmā izmantošanai, un kuru darbībai izmanto destilācijas un jēlnaftas pārstrādes konversijas rezultātā radušās nogulsnes, vienas pašas vai kopā ar citām degvielām.

| 2. | Austrijas Republikai segt izdevumus. |
| --- | --- |

2.

Austrijas Republikai segt izdevumus.

---

(1)  OV C 158, 5.7.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/8 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 8. jūlija

lietā C-292/03: Eiropas Kopienas Komisija pret Somijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Vide - Nolietoti transportlīdzekļi - Direktīva 2000/53/EK)

(2004/C 217/14)

Tiesvedības valoda: somu

Lietā C – 292/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: M. Konstantinidis un P. Aalto) pret Somijas Republiku (pārstāve: A. Guimaraes-Purokoski) par prasību atzīt, ka, nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvu 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 34. lpp.) vai, jebkurā gadījumā, nepaziņojot par pieņemtajiem normatīvajiem aktiem Komisijai, Somijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus, Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnese F. Macken (referente) un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: M. Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvu 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem, Somijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

Nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai ieviestu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvu 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem, Somijas Republika nav izpildījusi ar šo direktīvu uzliktos pienākumus.

| 2) | Piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Somijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 213, 6.9.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/8 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

lietā C-311/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/44/EK - Netransponēšana noteiktajā termiņā)

(2004/C 217/15)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-311/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis D. Martin) pret Francijas Republiku (pārstāvji G. de Bergues un R. Loosli-Surrans) par prasību atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 12. lpp.) prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas (referents), tiesneši R. Schintgen un K. Schiemann, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 1. jūlijā pieņēma spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva. |
| --- | --- |

1)

Noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Direktīvas 1999/44/EK par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva.

| 2) | Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 213, 6.9.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/9 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

lietā C-331/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2000/53/EK - Nav transponēta noteiktajā termiņā)

(2004/C 217/16)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-331/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji: M. Konstantinidis un F. Simonetti) pret Francijas Republiku (pārstāvji M. G. de Bergues un E. Puisais) par prasību atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 34. lpp.) prasības, un, jebkurā gadījumā, nedarot tos zināmus Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva, Tiesa (ceturtā palāta), šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnese F. Macken (referente) un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: M. Poiares Maduro, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 1. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1. | Noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva. |
| --- | --- |

1.

Noteiktajā termiņā nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva.

| 2. | Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2.

Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 213 6.9.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/9 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 8. jūlijā

lietā C-389/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti (1)

(Dalībvalsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 1999/74/EK neieviešana)

(2004/C 217/17)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-389/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis A. Bordes) pret Beļģijas Karalisti (pārstāve E. Dominkovits) par prasību atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai ieviestu 1999. gada 19. jūlija Padomes Direktīvu 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai (OV L 203, 53. lpp), vai jebkurā gadījumā neinformējot Komisiju par šiem pasākumiem, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva, Tiesa (Ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnese F. Mackem (referente) un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1. | Nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai ieviestu 1999. gada 19. jūlija Padomes Direktīvu 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva. |
| --- | --- |

1.

Nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai ieviestu 1999. gada 19. jūlija Padomes Direktīvu 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva.

| 2. | Beļģijas Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2.

Beļģijas Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV L 203, 3.8.1999, 53. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/10 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/10

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 8. jūlija

lietā C-400/03 (Tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu): Waterman SAS pret Directeur général des douanes et droits indirects (1)

(Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Tarifu pozīcija - Pildspalvu ietvari)

(2004/C 217/18)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C – 400/03 par lūgumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris (Francija) nolūkā saņemt prāvā, kuru iztiesā šī tiesa, starp Waterman SAS, iepriekš Waterman SA, un Directeur général des douanes et droits indirects prejudiciālu nolēmumu par Paskaidrojumu kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijām 4202 12 11 un 4202 12 19, kas ietverti Komisijas paziņojumā ar nosaukumu “Paskaidrojumi par Eiropas Kopienas kombinēto nomenklatūru” (OV 2000, C 199, 1. lpp.) atbilstību kopējā muitas tarifa kombinētajai nomenklatūrai, kas noteikta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I. pielikumā (OV L 256, 1. lpp.), ar grozījumiem, kas veikti ar Komisijas 2000. gada 13. oktobra Regulu (EK) Nr. 2263/2000 (OV L 264, 1. lpp.), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši J.-P. Puissochet un K. Lenaerts (referents), ģenerāladvokāte: C. Stix-Hackl, sekretāre: L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 8. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Uzdotā jautājuma izvērtēšana neatklāja nekādu pamatojumu, kas varētu ietekmēt Paskaidrojumu kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijām 4202 12 11 un 4202 12 19, kas ietverti Komisijas paziņojumā ar nosaukumu “Paskaidrojumi par Eiropas Kopienas kombinēto nomenklatūru”, spēkā esamību.

---

(1)  OV C 275, 15.11.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/10 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/10

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 1. jūlijā

lietā C-448/03: Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Nav transponēta Direktīva 98/44/EK)

(2004/C 217/19)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā C-448/03 Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve: K. Banks) pret Francijas Republiku (pārstāvji G. de Bergues un A. Bodard-Hermant), par prasību konstatēt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 6. jūlija Direktīvas 98/44/EK par izgudrojumu tiesisko aizsardzību biotehnoloģijā (OV L 213, 13. lpp.) prasības, un, jebkurā gadījumā, nedarot zināmus iepriekšminētos aktus Komisijai, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek iepriekšminētās Direktīvas 15. pants, Tiesa (ceturtā palāta), šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesnesis J.-P. Puissochet un tiesnese F. Macken (referente), ģenerāladvokāts: F. G. Jacobs, sekretārs: R. Grass, 2004. gada 1. jūlijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 6. jūlija Direktīvas 98/44/EK par izgudrojumu tiesisko aizsardzību biotehnoloģijā prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs Direktīvas 15. pants. |
| --- | --- |

1)

Nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 6. jūlija Direktīvas 98/44/EK par izgudrojumu tiesisko aizsardzību biotehnoloģijā prasības, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs Direktīvas 15. pants.

| 2) | Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 289, 29.11.2003.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/11 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto De Ferrari Galliera s.p.a. pret Dženovas provinci

(Lieta C-241/04)

(2004/C 217/20)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto De Ferrari Galliera s.p.a. pret Dženovas provinci un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 8. jūnijā.

Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) lūdz Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem.

| — | Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. panta Tiesas interpretācija 2000. gada 7. decembra Lietā Nr. C - 324/98 Teleaustria ir uzskatāma par spēkā esošu un saistošu dalībvalsts tiesai, pat ja nav pastāvoša vai iespējama riska, ka varētu notikt diskriminācija pilsonības dēļ? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. panta Tiesas interpretācija 2000. gada 7. decembra Lietā Nr. C - 324/98 Teleaustria ir uzskatāma par spēkā esošu un saistošu dalībvalsts tiesai, pat ja nav pastāvoša vai iespējama riska, ka varētu notikt diskriminācija pilsonības dēļ?

| — | Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. pants saskaņā ar Tiesas interpretāciju 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 Teleaustria ļauj dalībvalstīm pieņemt pārejas noteikumus par tiesību piešķiršanu slēgt koncesiju līgumus, ir atļauts ieviest dalībvalsts noteikumus attiecībā uz jau piešķirto koncesiju līgumu, kas piešķirti bez konkursa izsludināšanas, saglabāšanu, un, ja tā, uz cik ilgu laiku? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. pants saskaņā ar Tiesas interpretāciju 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 Teleaustria ļauj dalībvalstīm pieņemt pārejas noteikumus par tiesību piešķiršanu slēgt koncesiju līgumus, ir atļauts ieviest dalībvalsts noteikumus attiecībā uz jau piešķirto koncesiju līgumu, kas piešķirti bez konkursa izsludināšanas, saglabāšanu, un, ja tā, uz cik ilgu laiku?

| — | Vai EK līguma 86. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka ar to tiek pieļautas atkāpes no EK līguma 12., 28., 43. un 49. panta (Tiesas interpretācijā 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 par pienākumu izsludināt konkursu par publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanu), attiecībā uz pakalpojumu koncesijas piešķiršanu uz pārejas periodu, kura ilgums ir ierobežots, samērīgs, gadījumā, kad konkursa izsludināšana par tādu vispārējas ekonomiskas intereses publisko pakalpojumu līguma piešķiršanu, kā iekšējo ūdeņu pakalpojumi, situācijā, ko izskata iesniedzējtiesa, varētu apdraudēt attiecīgā pakalpojuma ieviešanu, uzsākšanu un darbību? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 86. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka ar to tiek pieļautas atkāpes no EK līguma 12., 28., 43. un 49. panta (Tiesas interpretācijā 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 par pienākumu izsludināt konkursu par publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanu), attiecībā uz pakalpojumu koncesijas piešķiršanu uz pārejas periodu, kura ilgums ir ierobežots, samērīgs, gadījumā, kad konkursa izsludināšana par tādu vispārējas ekonomiskas intereses publisko pakalpojumu līguma piešķiršanu, kā iekšējo ūdeņu pakalpojumi, situācijā, ko izskata iesniedzējtiesa, varētu apdraudēt attiecīgā pakalpojuma ieviešanu, uzsākšanu un darbību?

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/11 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci

(Lieta C-242/04)

(2004/C 217/21)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. aprīļa Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) rīkojumu lietā Acquedotto Nicolay s.p.a. pret Dženovas provinci un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 8. jūnijā.

Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (otrā palāta) lūdz Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem.

| — | Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. panta Tiesas interpretācija 2000. gada 7. decembra Lietā Nr. C - 324/98 Teleaustria ir uzskatāma par spēkā esošu un saistošu dalībvalsts tiesai, pat ja nav pastāvoša vai iespējama riska, ka varētu notikt diskriminācija pilsonības dēļ? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. panta Tiesas interpretācija 2000. gada 7. decembra Lietā Nr. C - 324/98 Teleaustria ir uzskatāma par spēkā esošu un saistošu dalībvalsts tiesai, pat ja nav pastāvoša vai iespējama riska, ka varētu notikt diskriminācija pilsonības dēļ?

| — | Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. pants saskaņā ar Tiesas interpretāciju 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 Teleaustria ļauj dalībvalstīm pieņemt pārejas noteikumus par tiesību piešķiršanu slēgt koncesiju līgumus, ir atļauts ieviest dalībvalsts noteikumus attiecībā uz jau piešķirto koncesiju līgumu, kas piešķirti bez konkursa izsludināšanas, saglabāšanu, un, ja tā, uz cik ilgu laiku? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 12., 28., 43., 49., un 86. pants saskaņā ar Tiesas interpretāciju 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 Teleaustria ļauj dalībvalstīm pieņemt pārejas noteikumus par tiesību piešķiršanu slēgt koncesiju līgumus, ir atļauts ieviest dalībvalsts noteikumus attiecībā uz jau piešķirto koncesiju līgumu, kas piešķirti bez konkursa izsludināšanas, saglabāšanu, un, ja tā, uz cik ilgu laiku?

| — | Vai EK līguma 86. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka ar to tiek pieļautas atkāpes no EK līguma 12., 28., 43. un 49. panta (Tiesas interpretācijā 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 par pienākumu izsludināt konkursu par publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanu) attiecībā uz pakalpojumu koncesijas piešķiršanu uz pārejas periodu, kura ilgums ir ierobežots, samērīgs, gadījumā, kad konkursa izsludināšana par tādu vispārējas ekonomiskas intereses publisko pakalpojumu līguma piešķiršanu, kā iekšējo ūdeņu pakalpojumi, situācijā, ko izskata iesniedzējtiesa, varētu apdraudēt attiecīgā pakalpojuma ieviešanu, uzsākšanu un darbību? |
| --- | --- |

—

Vai EK līguma 86. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka ar to tiek pieļautas atkāpes no EK līguma 12., 28., 43. un 49. panta (Tiesas interpretācijā 2000. gada 7. decembra Lietā C-324/98 par pienākumu izsludināt konkursu par publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanu) attiecībā uz pakalpojumu koncesijas piešķiršanu uz pārejas periodu, kura ilgums ir ierobežots, samērīgs, gadījumā, kad konkursa izsludināšana par tādu vispārējas ekonomiskas intereses publisko pakalpojumu līguma piešķiršanu, kā iekšējo ūdeņu pakalpojumi, situācijā, ko izskata iesniedzējtiesa, varētu apdraudēt attiecīgā pakalpojuma ieviešanu, uzsākšanu un darbību?

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 28. maija College van Beroep voor het Bedrijfsleven rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken

(Lieta C-247/04)

(2004/C 217/22)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar College van Beroep voor het Bedrijfsleven 2004. gada 28. maija rīkojumu lietā Transport Maatschappij Traffic B.V. pret Staatssecretaris van Economische Zaken, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 11. jūnijā.

College van Beroep voor het Bedrijfsleven lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādu prejudiciālo jautājumu:

Vai Kopienas Muitas kodeksa (1) (KMK) 236. pantā jēdziens “pēc likuma maksājama” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz jautājumu, vai ir izpildīti KMK VII sadaļas 2. nodaļā noteiktie muitas parāda rašanās kritēriji, vai ka tiesiskās parādsaistības rodas tikai tad, ja nepastāv tiesiskais pamats, ieskaitot spēkā esošajos valsts noteikumos, kā sīkāk noteikts KMK 4. panta 23. punktā, paziņojuma par nodokļu parāda esamību apstrīdēšanai?

---

(1)  OV L 302, 1. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 9. jūnija College van Beroep voor het bedrijfsleven rīkojumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun UA pret Minister van Landbouw, Natuur ne Voedselkwaliteit

(Lieta C-248/04)

(2004/C 217/23)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven 2004. gada 9. jūnija rīkojumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun UA pret Minister van Landbouw, Natuur ne Voedselkwaliteit, ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 11. jūnijā.

College van Beroep voor het bedrijfsleven lūdz Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šādiem prejudiciāliem jautājumiem:

| 1. | Ja tiesības atlaist maksājumu saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 1430/79 (1), tagad aizstāta ar Kopienas Muitas kodeksa 239. pantu, 13. pantu attiecībā uz maksājumiem par C cukuru nav piemērojamas, kā tas ir šajā gadījumā, vai Padomes 1981. gada 30. jūnija Regula (EEK) Nr. 1785/81 (2) par kopējo tirgus organizāciju cukura sektorā un Komisijas Regula (EEK) Nr. 2670/81 (3), ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus attiecībā uz cukura produkciju, kas pārsniedz kvotu, ir pilnībā vai daļēji spēkā neesošas sakarā ar to, ka objektīvu iemeslu dēļ nepastāv iespēja atmaksāt vai atlaist maksājumus par C cukuru? |
| --- | --- |

1.

Ja tiesības atlaist maksājumu saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 1430/79 (1), tagad aizstāta ar Kopienas Muitas kodeksa 239. pantu, 13. pantu attiecībā uz maksājumiem par C cukuru nav piemērojamas, kā tas ir šajā gadījumā, vai Padomes 1981. gada 30. jūnija Regula (EEK) Nr. 1785/81 (2) par kopējo tirgus organizāciju cukura sektorā un Komisijas Regula (EEK) Nr. 2670/81 (3), ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus attiecībā uz cukura produkciju, kas pārsniedz kvotu, ir pilnībā vai daļēji spēkā neesošas sakarā ar to, ka objektīvu iemeslu dēļ nepastāv iespēja atmaksāt vai atlaist maksājumus par C cukuru?

| 2. | Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai tiesībās paredzētais pienākums veikt maksājumus par C cukuru vairs nav piemērojams vai attiecīgā pilnvarotā dalībvalsts iestāde un / vai Komisija var izlemt neiekasēt maksājumu par C cukura daudzumu saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2670/81 3. pantu, ja puse, kurai ir jāsamaksā maksājums, nevar tikt apsūdzēta krāpšanā vai nolaidībā, kas varētu būt veicinājusi to, ka tās iecerētais šā daudzuma eksports nav noticis, un valsts iestāžu veiktās pārkāpumu un nepilnību izmeklēšanas interesēs šī puse nav bijusi informēta par minēto izmeklēšanu? |
| --- | --- |

2.

Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai tiesībās paredzētais pienākums veikt maksājumus par C cukuru vairs nav piemērojams vai attiecīgā pilnvarotā dalībvalsts iestāde un / vai Komisija var izlemt neiekasēt maksājumu par C cukura daudzumu saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2670/81 3. pantu, ja puse, kurai ir jāsamaksā maksājums, nevar tikt apsūdzēta krāpšanā vai nolaidībā, kas varētu būt veicinājusi to, ka tās iecerētais šā daudzuma eksports nav noticis, un valsts iestāžu veiktās pārkāpumu un nepilnību izmeklēšanas interesēs šī puse nav bijusi informēta par minēto izmeklēšanu?

---

(1)  OV 1979. L 175, 1. lpp.

(2)  OV 1981. L 177, 4. lpp.

(3)  OV 1981. L 262, 14. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/12

---

Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūnijā

(Lieta C-255/04)

(2004/C 217/24)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 14. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv E. Traversa un A.-M. Rouchaud-Joët, kas norādīja adresi Luksemburgā.

| — | Eiropas Kopienu Komisijas lūdz Tiesu atzīt, ka:






  — | atļaujas izsniegšanu citā dalībvalstī nodibinātai mākslinieku aģentūrai pakārtojot šīs aģentūras darbības interešu kritērijam mākslinieku nodarbinātības nepieciešamības kontekstā, |
| --- | --- | --- |

—

Eiropas Kopienu Komisijas lūdz Tiesu atzīt, ka:

—

atļaujas izsniegšanu citā dalībvalstī nodibinātai mākslinieku aģentūrai pakārtojot šīs aģentūras darbības interešu kritērijam mākslinieku nodarbinātības nepieciešamības kontekstā,

| — | pieņemot, ka mākslinieks, kas uzskatāms par pakalpojumu sniedzēju savas izcelsmes dalībvalstī, kur viņš parasti sniedz līdzīga veida pakalpojumus, ir darbinieks, |
| --- | --- |

—

pieņemot, ka mākslinieks, kas uzskatāms par pakalpojumu sniedzēju savas izcelsmes dalībvalstī, kur viņš parasti sniedz līdzīga veida pakalpojumus, ir darbinieks,

| — | Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EK līguma 43. un 49. pantu, un piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EK līguma 43. un 49. pantu, un piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Atļauju saņemšanas kārtība personām, kuras veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī un kurām līdzīgos apstākļos nav izsniegta atļauja savas izcelsmes dalībvalstī, ir raksturīga ar tās kārtības tīri mehānisku piemērošanu, kas attiecas uz personām, kuras sniedz pakalpojumus Francijā, un neņem vērā jau savā izcelsmes valstī norādītos pierādījumus un garantijas. Francijas atļaujas piešķiršanas kārtības piemērošana šādos apstākļos pārsniedz to, kas ir nepieciešams attiecīgo mākslinieku interešu aizsardzībai. No otras puses, aģentūras darbības interešu kritērijs mākslinieku nodarbinātības nepieciešamības kontekstā piešķir par atļauju izsniegšanu vai atņemšanu atbildīgajam Darba ministram pilnīgi diskrecionāru varu izslēgt pakalpojumu sniedzējus no ārvalstīm, jo pastāv pietiekams skaits Francijas aģentūru, kurām ir licence Francijā.

Pieņēmums, ka mākslinieks, kas uzskatāms par pakalpojumu sniedzēju savas izcelsmes dalībvalstī, kur viņš parasti sniedz līdzīgus pakalpojumus, ir darbinieks, ir ierobežojums pakalpojumu brīvai apritei tiktāl, ciktāl šis pieņēmums aizliedz vai apgrūtina tā pakalpojuma sniedzēja darbību, kas sniedz pakalpojumus citā dalībvalstī, kur viņš likumīgi nodrošina līdzīgu pakalpojumu sniegšanu, un pārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai izpildītu šī pieņēmuma pamatā esošus mērķus. Turklāt, šis pieņēmums ir ļoti grūti atspēkojams, un tā sekas ietekmē ne tikai sociālo nodrošinājumu, bet arī apmaksātos atvaļinājumus un papildus pensiju kārtību. Pat, ja pieņēmums vienādi attiecas uz attiecīgās valsts un uz citu dalībvalstu māksliniekiem, tas ir ierobežojums, kas apgrūtina vai padara mazāk pievilcīgas to mākslinieku darbības, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kur viņi likumīgi sniedz analogus pakalpojumus, un kas nav samērīgs ar sasniedzamo mērķi.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko ar 2004. gada 15. jūnija lēmumu izteica Court of Appeal (Anglija un Velsa), Civil Division lietās Michael Jason Clarke pret Frank Staddon Ltd un J.C. Caulfield, C.F. Caulfield un K.V. Barnes pret Marshalls Clay Products Ltd

(Lieta C-257/04)

(2004/C 217/25)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Court of Appeal (Anglija un Velsa), Civil Division 2004. gada 15. jūnija lēmumu, lietās Michael Jason Clarke pret Frank Staddon Ltd un J.C.Caulfield, C.F.Caulfield un K.V.Barnes pret Marshalls Clay Products Ltd un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 16. jūnijā.

Court of Appeal, Civil Division lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1. | Vai no līguma izrietošais noteikums starp darba devēju un darbinieku, kurš nosaka, ka noteikta darbiniekam izmaksājamā atalgojuma daļa kalpo par atvaļinājuma samaksu (noteikums, kas ir pazīstams kā darba algā ietvertā samaksa par atvaļinājumu, kas netiek izmaksāta tieši darbinieka atvaļinājuma laikā, bet gan visa gada garumā [a rolled up holiday pay]), pārkāpj darbinieka tiesības uz gadskārtējā atvaļinājuma samaksu Padomes Direktīvas 93/104/EK (1993. gada 23. novembris) par dažiem darba laika organizācijas aspektiem 7. panta izpratnē (1)? |
| --- | --- |

1.

Vai no līguma izrietošais noteikums starp darba devēju un darbinieku, kurš nosaka, ka noteikta darbiniekam izmaksājamā atalgojuma daļa kalpo par atvaļinājuma samaksu (noteikums, kas ir pazīstams kā darba algā ietvertā samaksa par atvaļinājumu, kas netiek izmaksāta tieši darbinieka atvaļinājuma laikā, bet gan visa gada garumā [a rolled up holiday pay]), pārkāpj darbinieka tiesības uz gadskārtējā atvaļinājuma samaksu Padomes Direktīvas 93/104/EK (1993. gada 23. novembris) par dažiem darba laika organizācijas aspektiem 7. panta izpratnē (1)?

| 2. | Vai atbilde uz 1. jautājumu būtu savādāka, ja darbinieks saņemtu šo samaksu pirms un pēc attiecīgā saistošā noteikuma stāšanās spēkā tā, ka noteikuma izpildes rezultātā netiktu nodrošināta papildu samaksa, bet gan drīzāk pie darbinieka atvaļinājuma apmaksas pievienota daļa no izmaksājamā atalgojuma? |
| --- | --- |

2.

Vai atbilde uz 1. jautājumu būtu savādāka, ja darbinieks saņemtu šo samaksu pirms un pēc attiecīgā saistošā noteikuma stāšanās spēkā tā, ka noteikuma izpildes rezultātā netiktu nodrošināta papildu samaksa, bet gan drīzāk pie darbinieka atvaļinājuma apmaksas pievienota daļa no izmaksājamā atalgojuma?

| 3. | Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai tas, ka tiek veikts maksājums avansā un vēlāk tiek izdarīts ieskaits par saskaņā ar Direktīvu pienākošo summu, ir tiesību uz gadskārtējo apmaksāto atvaļinājumu pārkāpums saskaņā ar 7. pantu? |
| --- | --- |

3.

Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, vai tas, ka tiek veikts maksājums avansā un vēlāk tiek izdarīts ieskaits par saskaņā ar Direktīvu pienākošo summu, ir tiesību uz gadskārtējo apmaksāto atvaļinājumu pārkāpums saskaņā ar 7. pantu?

| 4. | Vai, nolūkā ievērot Direktīvas 93/104/EK 7. panta noteikto pienākumu darbiniekam nodrošināt apmaksātu gadskārtējo atvaļinājumu vismaz četru nedēļu garumā, darba devējam samaksa ir jāveic noteiktajā laikā, vai arī 7. panta prasību izpildei pietiek veikt samaksu pa daļām visa gada garumā? |
| --- | --- |

4.

Vai, nolūkā ievērot Direktīvas 93/104/EK 7. panta noteikto pienākumu darbiniekam nodrošināt apmaksātu gadskārtējo atvaļinājumu vismaz četru nedēļu garumā, darba devējam samaksa ir jāveic noteiktajā laikā, vai arī 7. panta prasību izpildei pietiek veikt samaksu pa daļām visa gada garumā?

---

(1)  Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīva 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem, OV L 307, 13.12.1993., 18-24. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko izteica High Court of Justice, un persona, kuru iecēla amatā Lord Chancellor saskaņā ar 1994. gada likuma Par preču zīmēm 76. pantu, ar High Court of Justice 2004. gada 16. jūnija lēmumu lietā Elizabeth Emanuel pret Continental Shelf 128 Ltd

(Lieta C-259/04)

(2004/C 217/26)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 16. jūnija High Court of Justice lēmumu, un persona, kuru iecēla amatā Lord Chancellor saskaņā ar 1994. gada Likuma par preču zīmēm 76. pantu, par apelāciju, ko 2004. gada 26. maija iesniedza Preču zīmju reģistrs lietā Elizabeth Emanuel pret Continental Shelf 128 Ltd un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 16. jūnijā.

High Court of Justice lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

PADOMES DIREKTĪVAS NR. 89/104 (1) 3.1. PANTA (g) APAKŠPUNKTS

| 1. | Vai preču zīme ir uzskatāma par sabiedrību maldinošu un to nereģistrē saskaņā ar 3.1. panta (g) apakšpunktu šādos apstākļos:






  a) | ar preču zīmi saistīta reputācija tika nodota kopā ar uzņēmumu, kurā ražoja preces, uz kurām šī preču zīme attiecas; |
| --- | --- | --- |

1.

Vai preču zīme ir uzskatāma par sabiedrību maldinošu un to nereģistrē saskaņā ar 3.1. panta (g) apakšpunktu šādos apstākļos:

a)

ar preču zīmi saistīta reputācija tika nodota kopā ar uzņēmumu, kurā ražoja preces, uz kurām šī preču zīme attiecas;

| b) | pirms preču zīmes nodošanas būtiskai attiecīgās sabiedrības daļai preču zīme saistījās ar to, ka to preču dizaina veidošanā vai preču izveidē, saistībā ar kurām preču zīme tika lietota, ir iesaistīta noteikta persona; |
| --- | --- |

b)

pirms preču zīmes nodošanas būtiskai attiecīgās sabiedrības daļai preču zīme saistījās ar to, ka to preču dizaina veidošanā vai preču izveidē, saistībā ar kurām preču zīme tika lietota, ir iesaistīta noteikta persona;

| c) | pēc preču zīmes nodošanas preču zīmes saņēmējs iesniedza pieteikumu preču zīmes reģistrācijai; |
| --- | --- |

c)

pēc preču zīmes nodošanas preču zīmes saņēmējs iesniedza pieteikumu preču zīmes reģistrācijai;

| d) | pieteikuma iesniegšanas laikā būtiska attiecīgās sabiedrības daļa kļūdaini uzskatīja, ka preču zīmes lietošana norāda uz to, ka preču dizaina veidošanā un preču izveidē, saistībā ar kurām preču zīme tika lietota, noteikta persona joprojām tika iesaistīta, un šī pārliecība iepirkšanās laikā ietekmēja šīs sabiedrības daļas rīcību? |
| --- | --- |

d)

pieteikuma iesniegšanas laikā būtiska attiecīgās sabiedrības daļa kļūdaini uzskatīja, ka preču zīmes lietošana norāda uz to, ka preču dizaina veidošanā un preču izveidē, saistībā ar kurām preču zīme tika lietota, noteikta persona joprojām tika iesaistīta, un šī pārliecība iepirkšanās laikā ietekmēja šīs sabiedrības daļas rīcību?

| 2. | Ja atbilde uz 1. jautājumu nav viennozīmīgi apstiprinoša, kādi citi faktori ir jāņem vērā, izvērtējot, vai preču zīmei piemīt tāds raksturs, ka tā ir uzskatāma par sabiedrību maldinošu un to nereģistrē saskaņā ar 3.1. panta (g) apakšpunktu un, jo īpaši, vai ir nozīme tam, ka maldināšanas iespējamība laika gaitā varētu mazināties? |
| --- | --- |

2.

Ja atbilde uz 1. jautājumu nav viennozīmīgi apstiprinoša, kādi citi faktori ir jāņem vērā, izvērtējot, vai preču zīmei piemīt tāds raksturs, ka tā ir uzskatāma par sabiedrību maldinošu un to nereģistrē saskaņā ar 3.1. panta (g) apakšpunktu un, jo īpaši, vai ir nozīme tam, ka maldināšanas iespējamība laika gaitā varētu mazināties?

PADOMES DIREKTĪVAS NR. 89/104 12.2. PANTA (b) APAKŠPUNKTS

| 3. | Vai reģistrētajai preču zīmei ir tendence maldināt sabiedrību, ja no tās lietošanas gūst labumu īpašnieks vai kāds cits ar viņa piekrišanu, un līdz ar to preču zīme ir atceļama saskaņā ar 12.2. panta (b) apakšpunktu šādos apstākļos:






  a) | reģistrētā preču zīme un ar to saistītā reputācija tika nodota kopā ar uzņēmumu, kurš ražoja preces, uz kurām šī preču zīme attiecas; |
| --- | --- | --- |

3.

Vai reģistrētajai preču zīmei ir tendence maldināt sabiedrību, ja no tās lietošanas gūst labumu īpašnieks vai kāds cits ar viņa piekrišanu, un līdz ar to preču zīme ir atceļama saskaņā ar 12.2. panta (b) apakšpunktu šādos apstākļos:

a)

reģistrētā preču zīme un ar to saistītā reputācija tika nodota kopā ar uzņēmumu, kurš ražoja preces, uz kurām šī preču zīme attiecas;

| b) | pirms nodošanas būtiskai attiecīgās sabiedrības daļai preču zīme saistījās ar to, ka to preču dizaina veidošanā vai preču izveidē, attiecībā uz kurām preču zīme tika lietota, tika iesaistīta noteikta persona; |
| --- | --- |

b)

pirms nodošanas būtiskai attiecīgās sabiedrības daļai preču zīme saistījās ar to, ka to preču dizaina veidošanā vai preču izveidē, attiecībā uz kurām preču zīme tika lietota, tika iesaistīta noteikta persona;

| c) | pēc nodošanas tika iesniegts pieteikums par reģistrētās preču zīmes atcelšanu; |
| --- | --- |

c)

pēc nodošanas tika iesniegts pieteikums par reģistrētās preču zīmes atcelšanu;

| d) | pieteikuma iesniegšanas laikā būtiska attiecīgās sabiedrības daļa kļūdaini uzskatīja, ka preču zīmes lietošana norāda uz to, ka preču dizaina veidošanā un preču izveidē, attiecība uz kurām preču zīme tika lietota, noteikta persona joprojām tika iesaistīta, un šī pārliecība iepirkšanās laikā ietekmēja šīs sabiedrības daļas rīcību? |
| --- | --- |

d)

pieteikuma iesniegšanas laikā būtiska attiecīgās sabiedrības daļa kļūdaini uzskatīja, ka preču zīmes lietošana norāda uz to, ka preču dizaina veidošanā un preču izveidē, attiecība uz kurām preču zīme tika lietota, noteikta persona joprojām tika iesaistīta, un šī pārliecība iepirkšanās laikā ietekmēja šīs sabiedrības daļas rīcību?

| 4. | Ja atbilde uz 3. jautājumu nav viennozīmīgi apstiprinoša, kādi citi faktori ir jāņem vērā, izvērtējot, vai reģistrētā preču zīmei ir tendence maldināt sabiedrību, ja no tās lietošanas gūst labumu īpašnieks vai kāds ar viņa piekrišanu, un tādējādi preču zīme ir atceļama saskaņā ar 12.2. panta (b) apakšpunktu, un, jo īpaši, vai ir nozīme tam, ka maldināšanas iespējamība laika gaitā varētu mazināties? |
| --- | --- |

4.

Ja atbilde uz 3. jautājumu nav viennozīmīgi apstiprinoša, kādi citi faktori ir jāņem vērā, izvērtējot, vai reģistrētā preču zīmei ir tendence maldināt sabiedrību, ja no tās lietošanas gūst labumu īpašnieks vai kāds ar viņa piekrišanu, un tādējādi preču zīme ir atceļama saskaņā ar 12.2. panta (b) apakšpunktu, un, jo īpaši, vai ir nozīme tam, ka maldināšanas iespējamība laika gaitā varētu mazināties?

---

(1)  Padomes Pirmā direktīva 89/104/EEK (1988. gada 21. decembris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, OV L 40, 11.2.1989., 1.-7. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/14 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/14

---

Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

(Lieta C-260/04)

(2004/C 217/27)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 17. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv K. Wiedner, C. Cattabriga un L. Visaggio, pārstāvji.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka Finanšu ministrijai atjaunojot 329 koncesijas līgumus derību rīkošanai zirgu skriešanās sacīkstēs, pirms tam neizsludinot konkursu, Itālijas Republika ir pārkāpusi caurskatāmības pamatprincipu un paziņojuma pienākumu, kas izriet no Līguma noteikumiem par brīvību veikt uzņēmējdarbību (43. un turpmākie panti), tāpat arī pakalpojumu sniegšanas brīvības principu (49. un turpmākie panti); |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Finanšu ministrijai atjaunojot 329 koncesijas līgumus derību rīkošanai zirgu skriešanās sacīkstēs, pirms tam neizsludinot konkursu, Itālijas Republika ir pārkāpusi caurskatāmības pamatprincipu un paziņojuma pienākumu, kas izriet no Līguma noteikumiem par brīvību veikt uzņēmējdarbību (43. un turpmākie panti), tāpat arī pakalpojumu sniegšanas brīvības principu (49. un turpmākie panti);

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kaut arī derību rīkošana un likmju pieņemšana zirgu skriešanās sacīkstēs neietilpst Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (1) piemērošanas jomā, no sprieduma lietā C-324/98 Telaustria (2) izriet, ka valstu iestādēm, kas piešķir šādas koncesijas, tomēr ir jāievēro Līguma pamatprincipi, un, konkrēti, diskriminācijas aizlieguma princips pilsonības dēļ, kas ietverts EK līguma noteikumos par brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību (attiecīgi, 43. un turpmākie panti un 49. un turpmākie panti).

Tādējādi gan uz koncesijas līgumu piešķiršanu, gan uz to pagarināšanu un atjaunošanu attiecas minētie principi. Kopienu tiesībās koncesijas līguma pagarināšana vai atjaunošana ir līdzvērtīga jauna koncesijas līguma noslēgšanai, kurai tādēļ jānotiek, ievērojot šīs tiesības.

Kā Tiesa ir norādījusi 1999. gada 18. novembra spriedumā lietā C-275/98 Unitron Scandinavia un 3-S (3), diskriminācijas aizliegums pilsonības dēļ “jo īpaši, nozīmē caurskatāmības pienākumu, kas ļauj konkursa rīkotājam pārliecināties par tā ievērošanu”.

Šis caurskatāmības pienākums prasa, lai konkursa rīkotājs garantētu katram iespējamajam pretendentam pietiekamu informāciju, kas nodrošinātu konkurenci pieejā valsts līgumiem par pakalpojumiem, kā arī procesa objektivitātes kontroli.

Saskaņā ar Komisijas viedokli ir skaidrs, ka Itālijas iestādes, līdz 2006. gada 1. janvārim bez konkursa atjaunojot iepriekšminētos 329 koncesijas līgumus par derību rīkošanu un likmju pieņemšanu zirgu skriešanās sacīkstēs, tādu personu labā, ar ko šādi līgumi iepriekš bija noslēgti, nav ievērojušas caurskatāmības principu, uz kuru norādīts iepriekš.

---

(1)  EKOV L 209, 24.7.1992., 1. lpp.

(2)  Recueil I-10745. lpp.

(3)  Recueil I-8291. lpp., motīvu daļas 31. punkts.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/15

---

Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Komisija iesniedza 2004. gada 29. jūnijā

(Lieta C-275/04)

(2004/C 217/28)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 29. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Komisija, kuru pārstāv C. Giolito un G. Wilms, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1. | atzīt, ka






  — | neierakstot Regulas Nr. 1150/2000 (1) 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajos kontos prasījumus, kuras ir konstatētas paredzētajā periodā,
  un |
| --- | --- | --- |

1.

atzīt, ka

—

neierakstot Regulas Nr. 1150/2000 (1) 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajos kontos prasījumus, kuras ir konstatētas paredzētajā periodā,

un

| — | neveicot pārbaudi par to, vai kopš 1995. gada 1. janvāra ir notikuši citi novēlojumi attiecībā uz pašu resursu padarīšanu par pieejamiem, kas ir radušies pēc vēlas ierakstīšanas Regulas 1150/2000 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajos kontos, iznīcinot ierakstus, kas attiecas uz šo periodu, un nenododot tos Komisijai, lai tā varētu aprēķināt saskaņā ar Regulas 1552/89 (2) 11. pantu iestājušos nokavējuma procentus sakarā ar nokavējumu padarīt pašu resursus par pieejamiem; |
| --- | --- |

—

neveicot pārbaudi par to, vai kopš 1995. gada 1. janvāra ir notikuši citi novēlojumi attiecībā uz pašu resursu padarīšanu par pieejamiem, kas ir radušies pēc vēlas ierakstīšanas Regulas 1150/2000 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajos kontos, iznīcinot ierakstus, kas attiecas uz šo periodu, un nenododot tos Komisijai, lai tā varētu aprēķināt saskaņā ar Regulas 1552/89 (2) 11. pantu iestājušos nokavējuma procentus sakarā ar nokavējumu padarīt pašu resursus par pieejamiem;

Beļģijas Karaliste nav izpildījusi tās saistības saskaņā ar Padomes 2000. gada 22. maija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 3. daļu, 9., 10. un 11. pantu, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (3), kura ar 2000. gada 31. maiju atceļ un aizstāj Padomes 1989. gada 29. maija Regulu Nr. 1552/89, kas īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euroatom par Eiropas Kopienas pašu resursu sistēmu (4), kuras mērķis ir identisks EK līguma 10. pantam.

| 2. | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2.

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Beļģijas Karalistes Kopienu kontu ierakstu noteikumu neievērošanas dēļ ir radušies nokavējumi attiecībā uz pašu resursu padarīšanu par pieejamiem. Dalībvalstīm ir pienākums ierakstīt nodibināto, garantēto un neapstrīdēto prasījumu summas Regulas 1150/2000 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā norādītajos kontos (“A konti”), kamēr 6. panta 3. punkta b) apakšpunktā norādītie konti (“B konti”) ir rezervēti vienīgi nodibinātajiem prasījumiem, kuri vēl nav piedzīti un kuriem nav nekāda nodrošinājuma. Summas, uz kurām attiecas saskaņā ar ārējā tranzīta sistēmas procedūru izsniegta garantija (T1, TIR karnete, ATA karnete utt.), var tikt ierakstītas atsevišķos kontos tikai tad, ja tās tika pienācīgi apstrīdētas, kas cita starpā nozīmē, ka tika ievēroti termiņi un ka prasība tika pieteikta rakstveidā.

Komisija nevar pieņemt Beļģijas izvirzītos nelikumību un novēloto ierakstu attaisnojumus.

---

(1)  Padomes 2000. gada 22. maija Regula (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 1. lpp.).

(2)  Padomes 1989. gada 29. maija Regula Nr. 1552/89, kas īsteno Lēmumu 88/376/EEK, Euroatom par Eiropas Kopienas pašu resursu sistēmu (OV L 155, 1. lpp.).

(3)  OV L 293, 9. lpp.

(4)  OV L 185, 24. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/15

---

Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 30. jūnijā

(Lieta C-282/04)

(2004/C 217/29)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 30. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Hans Støvlbæk un Albert Nijenhuis, pārstāvji.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, saskaņā ar noteiktiem sabiedrības Koninklijke KPN NV statūtu noteikumiem, proti, sabiedrības kapitāls ietver īpašu vārda akciju, kas ir Nīderlandes valsts īpašumā un kurai ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko šai dalībvalstij uzliek EKL 56. un 43. pants; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, saskaņā ar noteiktiem sabiedrības Koninklijke KPN NV statūtu noteikumiem, proti, sabiedrības kapitāls ietver īpašu vārda akciju, kas ir Nīderlandes valsts īpašumā un kurai ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko šai dalībvalstij uzliek EKL 56. un 43. pants;

| — | piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1998. gadā Koninklijke PTT Nederland NV tika sadalīta divās neatkarīgās sabiedrībās: Koninklijke KPN NV (KPN), telekomunikāciju pakalpojumi, un TNT POSTGROEP NV (TPG), loģistika un izplatīšana. Sabiedrības Koninklijke KPN NV kapitāls ietver, blakus parastajām akcijām un priekšrocību akcijām, īpašu vārda akciju, ar kuru ir piešķirtas noteiktas priekšrocības. Šī vārda akcija šobrīd ir Nīderlandes valsts īpašumā.

Saskaņā ar statūtiem ar šo akciju ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu.

Komisija uzskata, ka īpašai akcijai piešķirtās tiesības ierobežo kapitāla aprites brīvību un tiesības veikt uzņēmējdarbību. Šīs īpašās pilnvaras var, lai arī nepastāv tieša diskriminācija, apgrūtināt akciju iegādi minētajā sabiedrībā un atturēt citu dalībvalstu investorus investēt šīs sabiedrības kapitālā. Proti, šīs tiesības vērā ņemami ierobežo tiesības, kas parasti ir saistītas ar tiešo investēšanu KPN. Līdz ar to tās varētu ietekmēt kapitāla brīvu apriti un radīt kapitāla aprites ierobežojumu EKL 56. panta izpratnē.

Ņemot vērā šīs Nīderlandes valsts īpašās pilnvaras veikt kontroli pār pārvaldi un sabiedrības darbības vispārējo gaitu, tās turklāt ietekmē tiešās investīcijas un tādējādi varētu arī ierobežot EKL 43. pantā noteikto uzņēmējdarbības brīvību.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/16 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/16

---

Prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 1. jūlijā

(Lieta C-283/04)

(2004/C 217/30)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 1. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Nīderlandes Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Hans Støvlbæk un Albert Nijenhuis, pārstāvji.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, saskaņā ar dažiem sabiedrības TPG statūtu noteikumiem, proti, sabiedrības kapitāls ietver īpašu vārda akciju, kas ir Nīderlandes valsts īpašumā un kurai ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko šai dalībvalstij uzliek EKL 56. un 43. pants; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, saskaņā ar dažiem sabiedrības TPG statūtu noteikumiem, proti, sabiedrības kapitāls ietver īpašu vārda akciju, kas ir Nīderlandes valsts īpašumā un kurai ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu, Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko šai dalībvalstij uzliek EKL 56. un 43. pants;

| — | piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Nīderlandes Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1998. gadā Koninklijke PTT Nederland NV tika sadalīta divās neatkarīgās sabiedrībās: Koninklijke KPN NV (KPN), telekomunikāciju pakalpojumi, un TNT POSTGROEP NV (TPG), loģistika un izplatīšana. Sabiedrības TPG kapitāls ietver, blakus parastajām akcijām un priekšrocību akcijām, īpašu vārda akciju, ar kuru ir piešķirtas noteiktas priekšrocības. Šī vārda akcija šobrīd ir Nīderlandes valsts īpašumā.

Saskaņā ar statūtiem ar šo akciju ir piešķirtas īpašas tiesības attiecībā uz noteiktu sabiedrības pilnvaroto orgānu pieņemto lēmumu apstiprināšanu.

Komisija uzskata, ka īpašai akcijai piešķirtās tiesības ierobežo kapitāla aprites brīvību un tiesības veikt uzņēmējdarbību. Šīs īpašās pilnvaras var, lai arī nepastāv tieša diskriminācija, apgrūtināt akciju iegādi minētajā sabiedrībā un atturēt citu dalībvalstu investorus investēt šīs sabiedrības kapitālā. Proti, šīs tiesības vērā ņemami ierobežo tiesības, kas parasti ir saistītas ar tiešo investēšanu TPG. Līdz ar to tās varētu ietekmēt kapitāla brīvu apriti un radīt kapitāla aprites ierobežojumu EKL 56. panta izpratnē.

Ņemot vērā šīs Nīderlandes valsts īpašās pilnvaras veikt kontroli pār pārvaldi un sabiedrības darbības vispārējo gaitu, tās turklāt ietekmē tiešās investīcijas un tādējādi varētu arī ierobežot EKL 43. pantā noteikto uzņēmējdarbības brīvību.

Komisija neapstrīd, ka labi funkcionējošas pasta sistēmas garantēšana, kā to apgalvo Nīderlandes valdība, ir attaisnojama ar vispārējam interesēm. Komisija uzskata, ka tiesībām, kas ir saistītas ar “zelta akcijām”, ir arī saikne ar tiem pasta pakalpojumiem, kas nav universāli pakalpojumi, kā noteikts Direktīvā 97/67/EK (piemēram, eksprespasts vai loģistikas pakalpojumi). Līdz ar to līdzīgi pakalpojumi nav attaisnojami ar vispārējam interesēm, kas varētu pamatot EKL pamatprincipu ierobežojumus. Turklāt Nīderlandes iestādes nav izmantojušas visas Direktīvā Nr. 97/67/EK paredzētās iespējas, lai nodrošinātu universālo pasta pakalpojumu sniegšanu. Šajā sakarā ir jāatzīmē, ka ar Direktīvu Nr. 2002/39/EK ir paplašinātas dalībvalstu iespējas ieviest kontroli un īpašas procedūras, lai nodrošinātu, ka tiek ievēroti rezervētie pakalpojumi. Šajā sakarā īpašu pilnvaru mehānisma izmantošana nav samērīga ar paredzēto mērķi. Un visbeidzot, īpašo pilnvaru izmantošanas diskrecionārais raksturs neatbilst Tiesas praksē formulētajām prasībām.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Tribunale di Oristano rīkojumu lietā Medda Ignazio un Banco di Napoli SpA pret Regione Autonoma della Sardegna

(Lieta C-285/04)

(2004/C 217/31)

Eiropas Kopienu Tiesā ir iesniegts izskatīšanai lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 14. jūnija Tribunale di Oristano (Itālija) rīkojumu lietā Medda Ignazio un Banco di Napoli SpA pret Regione Autonoma della Sardegna un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 1. jūlijā.

Tribunale di Oristano lūdz Tiesu lemt par Komisijas lēmuma Nr. 97/612/EK (1) spēkā esamību, ņemot vērā sekojošus trūkumus:

| a) | Komisija nav pilnvarota pieņemt apstrīdēto lēmumu (EK līguma 36. panta pārkāpums); |
| --- | --- |

a)

Komisija nav pilnvarota pieņemt apstrīdēto lēmumu (EK līguma 36. panta pārkāpums);

| b) | tiesību normu, kas nosaka EK līguma 88. panta 1. daļā paredzēto procedūru, pārkāpums; |
| --- | --- |

b)

tiesību normu, kas nosaka EK līguma 88. panta 1. daļā paredzēto procedūru, pārkāpums;

| c) | tiesību normu, kas nosaka EK līguma 88. panta 2. un 3. daļā paredzēto procedūru, pārkāpums; |
| --- | --- |

c)

tiesību normu, kas nosaka EK līguma 88. panta 2. un 3. daļā paredzēto procedūru, pārkāpums;

| d) | nepietiekams lēmuma pamatojums EK līguma 253. panta, 88. panta 3. daļas un 87. panta 1. daļas izpratnē; |
| --- | --- |

d)

nepietiekams lēmuma pamatojums EK līguma 253. panta, 88. panta 3. daļas un 87. panta 1. daļas izpratnē;

| e) | “grūtībās nonākušo lauksaimniecības uzņēmumu atbalsta” prakses un “Kopienas vadlīniju valsts atbalstam grūtībās nonākušo uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” pārkāpums un neievērošana; |
| --- | --- |

e)

“grūtībās nonākušo lauksaimniecības uzņēmumu atbalsta” prakses un “Kopienas vadlīniju valsts atbalstam grūtībās nonākušo uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” pārkāpums un neievērošana;

| f) | tiesiskās paļāvības principa pārkāpums. |
| --- | --- |

f)

tiesiskās paļāvības principa pārkāpums.

---

(1)  OV L 248, 11.9.1997., 27. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/17

---

Apelācija, ko 2004. gada 5. jūlijā iesniedza Eurocermex SA, par 2004. gada 29. aprīļa Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-399/02, Eurocermex SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

(Lieta C-286/04 P)

(2004/C 217/32)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 5. jūlijā ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 29. aprīļa spriedumu lietā T-399/02, ko iesniedza Eurocermex SA, ko pārstāv A. Bertrans, avocat, pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB).

Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | grozīt Pirmās instances tiesas 2004. gada 29. aprīļa spriedumu; |
| --- | --- |

—

grozīt Pirmās instances tiesas 2004. gada 29. aprīļa spriedumu;

| — | lēmumu atcelt. |
| --- | --- |

—

lēmumu atcelt.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmās instances tiesa izanalizēja vairākas iesniegtās preču zīmes sastāvdaļas un apstiprināja Apelācijas padomes lēmumu, nospriežot, ka minētajiem elementiem pēc to būtības trūks atšķirīguma, kas neļauj patērētājam noteikt preces izcelsmi. Pēc tam Pirmās instances tiesa domāja nošķirt vairākus elementus atsevišķai izvērtēšanai un tādējādi noliegt jebkādu iesniegtās preču zīmes atšķirīgumu. Runa ir par lielu kļūdu analīzes laikā un, līdz ar to, par tiesību pārkāpšanu uz zīmes izvērtēšanu kopumā, tādu, kāda tā tika iesniegta izvērtēšanai, un nevis vairāku zīmes elementu izvērtēšanu atsevišķi.

Jebkurā gadījumā preču zīme tās izmantošanas rezultāta ir kļuvusi atšķirīga, kura tāda ir tik ilgi, kamēr zīme tiek saistīta ar precēm un/vai uzņēmumu.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Tribunal de Police Neufchâteau (Beļģija) spriedumu lietā Ministère public pret Henri Léon Schmitz

(Lieta C-291/04)

(2004/C 217/33)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 4. jūnija Tribunal de Police Neufchâteau (Beļģija) spriedumu krimināllietā Ministère public pret Henri Léon Schmitz un ko Tiesas kanceleja ir saņēmusi 2004. gada 9. jūnijā.

Tribunal de Police Neufchâteau (Beļģija) lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

vai EK līguma 10., 39., 43. un 49. pants iestājas pret to, ka dalībvalstis veic pasākumus, kas uzliek par pienākumu darbiniekam, dzīvojošam šīs valsts teritorijā, reģistrēt savu automobili šajā valstī pat tad, ja šis automobilis pieder viņa darba devējai, sabiedrībai, kas ir nodibināta citas dalībvalsts teritorijā un ar ko darbiniekam ir darba līgums, bet kurā viņš vienlaicīgi ieņem akcionāra, valdes locekļa, tekošo darījumu pārstāvja vai citu līdzīgu amatu?

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/18 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/18

---

Prasība pret Grieķijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 14. jūlijā

(Lieta C-299/04)

(2004/C 217/34)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 14. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Grieķijas Republiku, ko cēlusi Eiropas Kopienas Komisija, kuru pārstāv Theofanis Christoforou, juriskonsults, un Karolina Mojzesowicz, Komisijas Juridiskā dienesta locekle.

Eiropas Kopienas Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | Atzīt, ka nepieņemot vai, jebkurā gadījumā, paredzētajā laika periodā nepaziņojot Komisijai par dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, kas nepieciešami, lai izpildītu prasības, kas paredzētas Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīvā Nr. 2002/77/EK (1) par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū, Grieķijas valsts nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva; |
| --- | --- |

—

Atzīt, ka nepieņemot vai, jebkurā gadījumā, paredzētajā laika periodā nepaziņojot Komisijai par dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, kas nepieciešami, lai izpildītu prasības, kas paredzētas Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīvā Nr. 2002/77/EK (1) par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū, Grieķijas valsts nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

| — | piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas pārņemšanai valsts tiesībās notecēja 2003. gada 14. jūlijā.

---

(1)  OV L 249, 17.9.2002, 21. lpp.

---

PIRMĀS INSTANCES TIESA

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/19

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 10. jūnijā

lietā T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno pret Eiropas Parlamentu (1)

(Ierēdņi - Palīgdarbinieki - Konferences tulks - Statūtu 74. pants - Darba attiecību beigas)

(2004/C 217/35)

Tiesvedības valoda: franču

Lietā T- 275/01 Mercedes Alvarez Moreno, kas dzīvo Berlīnē (Vācija), ko pārstāv advokāte G.Vandersanden, pret Eiropas Parlamentu (pārstāvji: H. von Hertzen un J. de Wachter) par prasību, pirmkārt, atzīt par spēkā neesošu lēmumu par atteikumu pieņemt darbā par konferences tulkiem personas, kas sasniegušas 65 gadu vecumu, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, Pirmās instances tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs R. García-Valdecasas, tiesnese P. Lindh un tiesnesis J. D. Cooke; sekretārs J. Palacio González, galvenais administrators, 2004. gada 10.jūnijā ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Atzīt par spēkā neesošu Parlamenta 2000.gada 30. novembra lēmumu, par ko prasītājam ir paziņots 2001. gada 10. februārī, un Parlamenta 2001. gada 19. jūlija lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība. |
| --- | --- |

1)

Atzīt par spēkā neesošu Parlamenta 2000.gada 30. novembra lēmumu, par ko prasītājam ir paziņots 2001. gada 10. februārī, un Parlamenta 2001. gada 19. jūlija lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība.

| 2) | Pārējā daļā prasība ir noraidāma. |
| --- | --- |

2)

Pārējā daļā prasība ir noraidāma.

| 3) | Piespriest Parlamentam atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Piespriest Parlamentam atlīdzināt visus izdevumus.

---

(1)  OV C 3, 5.1.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/19

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Erich Drazdansky iesniedza 2004. gada 26. aprīlī

(Lieta T-158/04)

(2004/C 217/36)

Tiesvedības valoda: jāizlemj saskaņā ar Reglamenta 131. panta 2. daļu – prasība iesniegta vācu valodā

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 26. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Erich Drazdansky, ar dzīves vietu Wiener Neustadt (Austrijā), kuru pārstāv advokāts A. Leeb.

Trešā persona Apelāciju padomē bija The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, kas veic komercdarbību arī kā Seven-Up International, Hamilton, Bermudu salās.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu, atjaunojot tiesības iesniegt sūdzību (restitutio in integrum); |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu, atjaunojot tiesības iesniegt sūdzību (restitutio in integrum);

| — | nepieciešamības gadījumā, atcelt Biroja lēmumu un uzlikt tam par pienākumu pieņemt jaunu lēmumu; |
| --- | --- |

—

nepieciešamības gadījumā, atcelt Biroja lēmumu un uzlikt tam par pienākumu pieņemt jaunu lēmumu;

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs ir iesniedzis Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā pieteikumu par vārdiskas preču zīmes “UUP' S” reģistrēšanu precēm, kas klasificētas 32. klasē (pieteikuma Nr. 1968676). The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, kas ir Kopienas preču zīmes un Spānijas vārdiskās preču zīmes “UP” īpašniece precēm, kas kvalificētas 30. un 32. klasē, iesniedza iebildumus pret šīs preču zīmes reģistrēšanu.

Ar 2003. gada 31. jūlija lēmumu, kas 2003. gada 1. augustā tika nosūtīts pa faksu, iebildumu nodaļa iebildumus apmierināja. Ar 2003. gada 1. oktobra vēstuli, ko Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs saņēma 2003. gada 7. oktobrī, prasītājs iesniedza sūdzību par minēto lēmumu. 2003. gada 23. oktobrī Apelāciju padomes kanceleja prasītājam darīja zināmu, ka sūdzība nav iesniegta termiņā un lūdza prasītāju izteikt par to savu viedokli. Prasītājs tālāk iesniedza restitutio in integrum lūgumu (atjaunot tiesības iesniegt sūdzību).

Ar 2004. gada 3. marta lēmumu biroja otrā Apelāciju padome noraidīja gan lūgumu, gan sūdzību.

Prasītājs paskaidro, ka prasītāja pārstāvis sūdzību sagatavoja pēdējā termiņa dienā un nolika to pa faksu nosūtamo dokumentu kaudzē. Taču darbiniece, kuras pienākumos bija pasta nosūtīšana, pēc nodevas par sūdzības iesniegšanu samaksāšanas, kļūdoties nolika šo dokumentu nevis pa faksu nosūtāmo dokumentu kaudzē, bet gan pie tiem, kas jānosūta ierakstītā vēstulē.

Prasītājs uzskata, ka Birojs pārsūdzētajā lēmumā nav pareizi piemērojis Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas 40/94/EK par Kopienas preču zīmi noteikumus par restitutio in integrum. Pareizas piemērošanas gadījumā, birojam būtu bijis jānonāk pie slēdziena, ka šajā gadījumā pastāv restitutio in integrum priekšnoteikumi, sakarā ar to, ka nepastāv organizācijas vaina, kas varētu kavēt restitutio in integrum piemērošanu, un ka pēc analoģijas būtu jāpiemēro noteikumi par nokavētiem maksājumiem saskaņā ar Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulu 2869/95/EK par maksām, kas jāmaksā Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi).

Prasītājs skaidro, ka pēc būtības dotajā gadījumā ir pieļauta viegla neuzmanība, ko nebija iespējams organizatoriski novērst ar saprātīgiem līdzekļiem. Jāņem vērā arī tas, ka procesa otrai pusei netiek radīts nekāds procesuālas dabas apgrūtinājums.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/20 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/20

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Eugenio Branco Lda iesniedza 2004. gada 30. aprīlī

(Lieta T-162/04)

(2004/C 217/37)

Tiesvedības valoda: portugāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 30. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Eugénio Branco Lda, kuru pārstāv Bolota Belchior, avogado, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēka neesošu Komisijas 2004. gada 8. augusta Lēmumu, ar ko tā noraida prasību saskaņā ar Eiropas Sociālā Fonda (ESF) finansējuma kārtību veikt atlikuma apmaksu, neatļauj prasītājam veikt atsevišķus izdevumus, tādējādi samazinot ESF maksājumus ar Komisijas lēmumu apstiprinātajiem mācību pasākumiem, un pieprasa prasītājam atmaksāt EUR 39 899,07, ko tas saņēmis kā avansu no ESF un kā valsts ieguldījumus no Portugāles valsts; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēka neesošu Komisijas 2004. gada 8. augusta Lēmumu, ar ko tā noraida prasību saskaņā ar Eiropas Sociālā Fonda (ESF) finansējuma kārtību veikt atlikuma apmaksu, neatļauj prasītājam veikt atsevišķus izdevumus, tādējādi samazinot ESF maksājumus ar Komisijas lēmumu apstiprinātajiem mācību pasākumiem, un pieprasa prasītājam atmaksāt EUR 39 899,07, ko tas saņēmis kā avansu no ESF un kā valsts ieguldījumus no Portugāles valsts;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1986. gada 29. jūnija prasītājs iesniedza pieprasījumu Portugāles Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Eiropas Sociālo Fondu Departaments - ESFD) par finansējumu arodmācību programmai no 1987. gada 2. janvāra līdz 1987. gada 31. decembrim, kas bija apstiprināta ar Komisijas lēmumu. Prasītājs pieprasīja atlikuma apmaksu no ESFD. ESFD, pārbaudījis ar prasītāju saistītos kontus un dokumentus un ar arodmācību programmu saistītos dokumentus, ar 1989. gada lēmumu apstiprināja pieprasījumu par atlikuma atmaksu. Arī Komisija atlikuma maksājuma pieprasījumu apstiprināja. 2004. gada 8. augustā Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu.

Prasītājs uzskata, ka šis Lēmums ir pretrunā ar Padomes 1983. gada 17. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2950/83 par Komisijas 1983. gada 17. oktobra Lēmuma 83/516/EEK par Eiropas Sociālā fonda uzdevumiem piemērošanu, jo prasītājs ir stingri ievērojis visus likumus, regulas, kritērijus, prasības un noteikumus, kad tika apstiprināts tā pieprasījums ESFD, tādējādi iegūstot subjektīvās tiesības. Apstrīdētais lēmums ir pretrunā ar šīm tiesībām.

Lēmums ir pretrunā arī ar tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu, jo ar apstiprinājuma lēmumu prasītājam tika piešķirtas tiesības un prasītājs paļāvās uz to, ka līdzekļi tiks piešķirti, ja tas realizēs arodmācību programmu saskaņā ar vienošanos. Pēc prasītāja domām, Komisija tikko pieņemto aktu varēja pieņemt arī 1989. gadā, bet šādi rīkojoties tā ir pārkāpusi tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu.

Visbeidzot, apstrīdētais lēmums ietver nopietnu samērīguma principa pārkāpumu, jo prasītājs ir taisījis izdevumus, ņemot vērā to, ka Komisija pildīs savas saistības un attiecīgo vienošanos.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/21 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/21

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock 2004. gada 25. maijā

(Lieta T-180/04)

(2004/C 217/38)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Przedsiebiorstwo Polmos Bialystok ar sēdekli Bialystock (Polija), kuru pārstāv C. Bercial Arias, advokāte.

V & S Vin & Spirit AB bija arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja pirmās Apelāciju padomes 2004. gada 16. marta lēmumu lietā R 430/2003-1, kas apstiprina Iebildumu nodaļas lēmumu Nr. 1200/2003, ar kuru atbalstīti iebildumi Nr. B 432 635; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja pirmās Apelāciju padomes 2004. gada 16. marta lēmumu lietā R 430/2003-1, kas apstiprina Iebildumu nodaļas lēmumu Nr. 1200/2003, ar kuru atbalstīti iebildumi Nr. B 432 635;

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju atlīdzināt visus izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies iebildumu procesā un Apelāciju padomē. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju atlīdzināt visus izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies iebildumu procesā un Apelāciju padomē.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Prasītājs |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Grafiskā preču zīme “ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA” 33. klases precēm (alus u.c.) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | V & S Vin & Spirit AB |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts verbālā preču zīme “ABSOLUT” |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Reģistrācija atteikta |
| Apelācijas padomes lēmums: | Apelācija noraidīta |
| Izvirzītie pamati: | Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta nepiemērojamība. Šajā kontekstā prasītājs dara zināmu, ka izvērtētās preču zīmes atšķiras. |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Prasītājs

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Grafiskā preču zīme “ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA” 33. klases precēm (alus u.c.)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

V & S Vin & Spirit AB

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts verbālā preču zīme “ABSOLUT”

Iebildumu nodaļas lēmums:

Reģistrācija atteikta

Apelācijas padomes lēmums:

Apelācija noraidīta

Izvirzītie pamati:

Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 2. punkta c) apakšpunkta nepiemērojamība. Šajā kontekstā prasītājs dara zināmu, ka izvērtētās preču zīmes atšķiras.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94, 20.12.1993., par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/21 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/21

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Tokai Europe GmbH iesniedza 2004. gada 25. maijā

(Lieta T-183/04)

(2004/C 217/39)

Tiesvedības valoda: vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Tokai Europe GmbH, Mönchengladbach (Vācijā), kuru pārstāv advokāts G. Kroemer.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 1. marta Regulu Nr. 384/2004/EK par dažu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (1); |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 1. marta Regulu Nr. 384/2004/EK par dažu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (1);

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs ir šķiltavu ražotājs un šķiltavu un to daļu importētājs. Prasītājs apstrīd Komisijas Regulas Nr. 384/2004/EK likumību.

Prasītājs norāda, ka Komisija, apstrīdētajā regulā ierindojot muitas nomenklatūras pozīcijā 961390 kā (šķiltavu) daļas metāla riteņus, kas tiek importēti šķiltavu ražošanai Mehiko un Honkongā, ir paplašinājusi šīs pozīcijas piemērošanas jomu tā, ka tā vairs neatbilst tās tekstam. Līdz ar to kā šķiltavu daļas tiek klasificēti pusfabrikāti, kuri tiek izmantoti citās precēs, kuras nevar tikt klasificētas pozīcijā 9613. Tādā veidā Komisija ir pārkāpusi savas pilnvaras.

Prasītājs turklāt norāda, ka Komisija, piešķirot nozīmi metāla riteņu izmantošanas mērķim šķiltavu ražošanā, ir pārkāpusi principu, ka preces ir jāklasificē pēc to objektīvām īpašībām. Minētās regulas pamatojumā ir tieša atsauce uz izmantošanas mērķi.

Bez tam prasītājs paziņo, ka Komisija, klasificējot metāla riteņus, nav ņēmusi vērā Padomes skaidrojumus par Muitas sadarbības saskaņošanas sistēmu, jo tā, saskaņā ar tās pamatojumu, par kritēriju muitas tarifa noteikšanai ņēma metāla riteņu izmantošanas mērķi nevis to būtību.

---

(1)  OV L 64., 21. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/22 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/22

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko iesniedza Lancôme Parfums et Beauté & Cie 2004. gada 25. maijā

(Lieta T-185/04)

(2004/C 217/40)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 25. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Lancôme Parfums et Beauté & Cie ar juridisko adresi Parīzē, kuru pārstāv Muriel Antoine-Lalance, avocat.

Jacqueline Baudon bija arī puse procesā ceturtajā Apelāciju padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 11. marta lēmumu lietā R 0039/2002-4 par iebildumu izskatīšanas procesu, sabiedrību Lancôme Parfums et Beauté & Cie pretnostatot Jacqueline Baudon; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 11. marta lēmumu lietā R 0039/2002-4 par iebildumu izskatīšanas procesu, sabiedrību Lancôme Parfums et Beauté & Cie pretnostatot Jacqueline Baudon;

| — | piespriest birojam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest birojam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību: | Vārdiskā preču zīme “AROMACOSMETIQUE” – pieteikums Nr. 886.335, preces, kas ietilpst 3. klasē (kosmētikas, skaistumkopšanas un grima preces) |
| --- | --- |
| Preču zīmes, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību, īpašnieks: | Prasītāja sabiedrība |
| Pieteikums par spēkā neesamību: | Jacqueline Baudon, franču vārdisko preču zīmju “AROMACOSMETIQUE” īpašniece, Nr. 92/408 786, 42. klases pakalpojumi, un Nr. 98/739 256, preces, kas ietilpst 3. un 5. klasē |
| Anulēšanas nodaļas lēmums: | Kopienas preču zīmes “AROMACOSMETIQUE” atzīšana par spēkā neesošu, tāpēc ka pastāv risks to sajaukt ar agrāku valsts preču zīmi Nr. 98/739 256 |
| Apelāciju padomes lēmums: | Apelācija noraidīta |
| Izvirzītie pamati: | Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 61., 62., 73. un 79. panta un Eiropas Savienības pamattiesību hartas 41. panta, un Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punkta pārkāpums. |

Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību:

Vārdiskā preču zīme “AROMACOSMETIQUE” – pieteikums Nr. 886.335, preces, kas ietilpst 3. klasē (kosmētikas, skaistumkopšanas un grima preces)

Preču zīmes, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamību, īpašnieks:

Prasītāja sabiedrība

Pieteikums par spēkā neesamību:

Jacqueline Baudon, franču vārdisko preču zīmju “AROMACOSMETIQUE” īpašniece, Nr. 92/408 786, 42. klases pakalpojumi, un Nr. 98/739 256, preces, kas ietilpst 3. un 5. klasē

Anulēšanas nodaļas lēmums:

Kopienas preču zīmes “AROMACOSMETIQUE” atzīšana par spēkā neesošu, tāpēc ka pastāv risks to sajaukt ar agrāku valsts preču zīmi Nr. 98/739 256

Apelāciju padomes lēmums:

Apelācija noraidīta

Izvirzītie pamati:

Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 61., 62., 73. un 79. panta un Eiropas Savienības pamattiesību hartas 41. panta, un Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 1. punkta pārkāpums.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/22 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/22

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Freixenet S.A. iesniedza 2004. gada 24. maijā

(Lieta T-188/04)

(2004/C 217/41)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 24. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Freixenet S.A., Sant Sadurni d'Anoia (Spānijā), kuru pārstāv Fernand de Visscher, Emmanuel Cornu, Eric De Gryse un Donatienne Moreau, advokāti.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomes ceturtās palātas 2004. gada 11. februāra lēmumu un nolemt, ka pieteikums par Kopienas preču zīmi Nr. 32540 ir jāpublicē atbilstoši Regulas Nr. 40/94/EK 40. pantam; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomes ceturtās palātas 2004. gada 11. februāra lēmumu un nolemt, ka pieteikums par Kopienas preču zīmi Nr. 32540 ir jāpublicē atbilstoši Regulas Nr. 40/94/EK 40. pantam;

| — | pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomes ceturtās palātas 2004. gada 11. februāra lēmumu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomes ceturtās palātas 2004. gada 11. februāra lēmumu;

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Freixenet S.A. |
| --- | --- |
| Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums: | Trīsdimensiju preču zīme melna slīpēta matēta stikla pudeles formā (pieteikums Nr. 32540) |
| Preces vai pakalpojumi: | 33. klases preces (dzirkstošie vīni) |
| Pārbaudes nodaļas lēmums: | Noraidīt pieteikumu |
| Apelācijas padomes lēmums: | Noraidīt apelācijas sūdzību |
| Izvirzītie pamati: | Tiesību uz aizstāvību un Regulas Nr. 40/94/EK (1) 73. panta pārkāpums tādējādi, ka prasītājs nevarēja izteikt savu viedokli par visiem faktiem, kā arī, Regulas Nr. 40/94/EK 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 3. punkta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Freixenet S.A.

Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums:

Trīsdimensiju preču zīme melna slīpēta matēta stikla pudeles formā (pieteikums Nr. 32540)

Preces vai pakalpojumi:

33. klases preces (dzirkstošie vīni)

Pārbaudes nodaļas lēmums:

Noraidīt pieteikumu

Apelācijas padomes lēmums:

Noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati:

Tiesību uz aizstāvību un Regulas Nr. 40/94/EK (1) 73. panta pārkāpums tādējādi, ka prasītājs nevarēja izteikt savu viedokli par visiem faktiem, kā arī, Regulas Nr. 40/94/EK 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 7. panta 3. punkta pārkāpums

---

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/23

---

Prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko Christian van der Haegen iesniedza 2004. gada 24. maijā

(Lieta T-189/04)

(2004/C 217/42)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004.gada 24. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, ko cēla Christian van der Haegen, ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu iekšējā konkursa CESE/C/02/03 komisijas lēmumu nepielaist prasītāju kārtot konkursa pārbaudījumus; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu iekšējā konkursa CESE/C/02/03 komisijas lēmumu nepielaist prasītāju kārtot konkursa pārbaudījumus;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā konkursa sludinājums kā priekšnoteikumu pielaišanai pie pārbaudījumiem paredzēja, cita starpā, to, ka kandidātam ir jābūt piecu gadu darba pieredzei Eiropas institūcijās, no kuriem vismaz četri gadi – Ekonomikas un sociālo lietu komitejā un / vai Reģionu komitejā. Konkursa pirmajai kārtai, kurā prasītājs pieteica savu kandidatūru, konkursa sludinājums turklāt pieprasīja, ka trīs gadiem no kopīgās darba pieredzes ir jābūt saistītiem ar pienākumiem, ko paredz šī kārta.

Prasītājs, kuram ir bagāta un daudzveidīga darba pieredze dažādās Eiropas institūcijās, savas prasības pamatojumā uzsver, ka konkursa sludinājums bijis nelikumīgs un pārkāpis Civildienesta noteikumu 27. pantu un vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu, sludinājumā nepamatojot prasību par darba pieredzi, kas iegūta vienīgi Ekonomikas un sociālo lietu komitejā un/vai Reģionu komitejā, izslēdzot citas Eiropas institūcijas.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/23

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Flex Equipos de Descanso, S.A. 2004. gada 28. maijā

(Lieta T-192/04)

(2004/C 217/43)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes un modeļi), ko cēla Flex Equipos de Descanso, S.A., Madride (Spānija), kuru pārstāv R. Ocquet, advokāts.

Legget & Platt, Incorporated ir arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Pirmās apelācijas padomes 2004. gada 18. marta lēmumu lietā R 333/2003–1 un grozīt to daļā, ar kuru tika noraidīti iebildumu iesniedzēja pierādījumi, un daļā, ar kuru noraidīts iebildums B-386088; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Pirmās apelācijas padomes 2004. gada 18. marta lēmumu lietā R 333/2003–1 un grozīt to daļā, ar kuru tika noraidīti iebildumu iesniedzēja pierādījumi, un daļā, ar kuru noraidīts iebildums B-386088;

| — | atgriezt lietu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam un piespriest tam atteikt Kopienas preču zīmes “LURA-FLEX”, pieteikuma Nr.1607167, reģistrēšanu visām pieteiktajām precēm; |
| --- | --- |

—

atgriezt lietu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam un piespriest tam atteikt Kopienas preču zīmes “LURA-FLEX”, pieteikuma Nr.1607167, reģistrēšanu visām pieteiktajām precēm;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti:

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Legget & Platt, Inc. |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiska preču zīme “LURA-FLEX” 6. un 20. klases precēm (atsperu montāžas ievietošanai mēbelēs, gultās, matračos, sēdekļos; mēbeles, gultas, gultas piederumi, matrači, ...) (Nr. 1607167) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Fabricas Lucia Antonio Betere S.A., pašlaik Flex Equipos de Descanso, S.A. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Spāņu preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “FLEX” 6. un 20. klases precēm (metāla konstrukciju materiāli, metāla gultas ietvari; gultas, jaukti matrači ar metāliskām atsperēm, mēbeles,...), kā arī šo zīmju atpazīstamība attiecībā uz visu veidu gultām, matračiem un spilveniem. |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildums noraidīts |
| Apelācijas padomes lēmums: | Flex Equipos de Descanso celtā apelācija noraidīta |
| Izvirzītie pamati: | Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 18. noteikuma 2. daļas un 22. noteikuma 4. daļas pārkāpums, iebilduma iesniedzēja tiesību tikt uzklausītam saskaņā ar Regulas 18. pantu pārkāpums, kā arī Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums (2). |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Legget & Platt, Inc.

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiska preču zīme “LURA-FLEX” 6. un 20. klases precēm (atsperu montāžas ievietošanai mēbelēs, gultās, matračos, sēdekļos; mēbeles, gultas, gultas piederumi, matrači, ...) (Nr. 1607167)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Fabricas Lucia Antonio Betere S.A., pašlaik Flex Equipos de Descanso, S.A.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Spāņu preču zīmes reģistrācija grafiskai preču zīmei “FLEX” 6. un 20. klases precēm (metāla konstrukciju materiāli, metāla gultas ietvari; gultas, jaukti matrači ar metāliskām atsperēm, mēbeles,...), kā arī šo zīmju atpazīstamība attiecībā uz visu veidu gultām, matračiem un spilveniem.

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildums noraidīts

Apelācijas padomes lēmums:

Flex Equipos de Descanso celtā apelācija noraidīta

Izvirzītie pamati:

Komisijas Regulas Nr. 2868/95 (1) 18. noteikuma 2. daļas un 22. noteikuma 4. daļas pārkāpums, iebilduma iesniedzēja tiesību tikt uzklausītam saskaņā ar Regulas 18. pantu pārkāpums, kā arī Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums (2).

---

(1)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr.40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. pp.)

(2)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/24 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/24

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Gul Ahmed Textile Mills Ltd iesniedza 2004. gada 28. maijā

(Lieta T-199/04)

(2004/C 217/44)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. maijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Landi, Karači (Pakistāna), kuru pārstāv L. Ruessmann, lawyer, kas norādija adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu Padomes 2004. gada 2. marta Regulas (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu (1), 1. pantu tiktāl, ciktāl tas piemēro antidempinga maksājumu prasītājas precēm; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu Padomes 2004. gada 2. marta Regulas (EK) Nr. 397/2004, ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu attiecībā uz Pakistānas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importu (1), 1. pantu tiktāl, ciktāl tas piemēro antidempinga maksājumu prasītājas precēm;

| — | piespriest Padomei segt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei segt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti:

Prasītāja ir Pakistānas sabiedrība, kas ražo gultas veļu un eksportē to uz Eiropas Savienību. Attiecībā uz tās precēm piemēro antidempinga maksājumu, ko uzliek apstrīdētā regula. Savas prasības (atzīt regulu par spēkā neesošu) atbalstam prasītāja atsaucas uz sekojošiem argumentiem:

| — | Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) 5. panta 7. un 9. punkta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās 5.1. un 5.2. panta pārkāpums, ciktāl tas attiecas uz pārbaudes ierosināšanu. Prasītāja apgalvo, ka iesniegums, pamatojoties uz kuru tika uzsākta pārbaude, bija acīm redzami nepilnīgs gan attiecībā uz tajā norādītajiem faktiem, gan attiecībā uz pamatojumu pārbaudes uzsākšanai; |
| --- | --- |

—

Regulas (EK) Nr. 384/96 (2) 5. panta 7. un 9. punkta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās 5.1. un 5.2. panta pārkāpums, ciktāl tas attiecas uz pārbaudes ierosināšanu. Prasītāja apgalvo, ka iesniegums, pamatojoties uz kuru tika uzsākta pārbaude, bija acīm redzami nepilnīgs gan attiecībā uz tajā norādītajiem faktiem, gan attiecībā uz pamatojumu pārbaudes uzsākšanai;

| — | acīm redzama kļūda novērtējumā, Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 3. un 5. punkta un 18. panta 4. punkta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās pārkāpums attiecībā uz normālās vērtības aprēķinu; |
| --- | --- |

—

acīm redzama kļūda novērtējumā, Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 3. un 5. punkta un 18. panta 4. punkta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās pārkāpums attiecībā uz normālās vērtības aprēķinu;

| — | Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 10. punkta, Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās un 253. pantā noteiktā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums saistībā ar ievedmuitas atmaksas korekciju, salīdzinot normālo vērtību un eksporta cenu; |
| --- | --- |

—

Regulas (EK) Nr. 384/96 2. panta 10. punkta, Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās un 253. pantā noteiktā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums saistībā ar ievedmuitas atmaksas korekciju, salīdzinot normālo vērtību un eksporta cenu;

| — | acīm redzama kļūda novērtējumā, Regulas (EK) Nr. 384/96 3. panta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās pārkāpums attiecībā uz būtisku zaudējumu esamību, kā arī attiecībā uz cēloniskās saiknes konstatēšanu starp iespējamo importa dempingu un varbūtējiem zaudējumiem. |
| --- | --- |

—

acīm redzama kļūda novērtējumā, Regulas (EK) Nr. 384/96 3. panta pārkāpums un Pasaules Tirdzniecības Organizācijas Antidempinga vienošanās pārkāpums attiecībā uz būtisku zaudējumu esamību, kā arī attiecībā uz cēloniskās saiknes konstatēšanu starp iespējamo importa dempingu un varbūtējiem zaudējumiem.

---

(1)  OV L 66, 4.3.2004., 1.lpp.

(2)  OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/24 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/24

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Sardīnijas autonomais reģions iesniedza 2004. gada 28. maijā

(Lieta T-200/04)

(2004/C 217/45)

Tiesvedības valoda: itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. maijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko ir cēlis Sardīnijas autonomais reģions, kuru pārstāv Domenico Dodaro, avvocato.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu apstrīdēto lēmumu daļā par Itālijas, pamatojoties uz Sardīnijas reģiona 2000. gada 17. novembra likuma Nr. 22 5. pantu, paredzētā atbalsta nesaderību ar kopējo tirgu; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu apstrīdēto lēmumu daļā par Itālijas, pamatojoties uz Sardīnijas reģiona 2000. gada 17. novembra likuma Nr. 22 5. pantu, paredzētā atbalsta nesaderību ar kopējo tirgu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisija atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisija atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar apstrīdēto lēmumu Komisija pieprasīja, ievērojot EK līguma 88. panta 2. daļas procedūru, saskaņā ar Reģionālā likuma Nr. 22/2000 5. pantu atzīt, ka atbalsts audzētājiem, lai apkarotu par “zilās mēles slimību” (blue Tongue) dēvēto epizootiju, nav saderīgs ar kopējo tirgu, Šis likums paredz virkni iejaukšanos par labu audzētājiem, kurus ir skārušas “zilās mēles slimības” negatīvās sekas.

Reģions savus prasījumus pamato ar šādiem argumentiem:

| — | būtisku formas prasību pārkāpums, jo atbildētājas veiktie pasākumi, lai pamatotu atbalsta saderību, bija nepietiekami, jo nav ņemta vērā paziņojumā pieejamā informācija un vēlākie Sardīnijas reģiona iesniegtie papildinājumi, it īpaši šādi apstākļi:






  — | atbalsts nebija paredzēts pārstrādes uzņēmumiem, bet tas bija nepieciešams pasākums, lai papildinātu zaudējumu atlīdzību audzētāju ienākumu samazinājuma dēļ, kas radies no kooperatīvu fiksēto maksājumu būtiskās ietekmes uz netto ienākumu sadali; |
| --- | --- | --- |

—

būtisku formas prasību pārkāpums, jo atbildētājas veiktie pasākumi, lai pamatotu atbalsta saderību, bija nepietiekami, jo nav ņemta vērā paziņojumā pieejamā informācija un vēlākie Sardīnijas reģiona iesniegtie papildinājumi, it īpaši šādi apstākļi:

—

atbalsts nebija paredzēts pārstrādes uzņēmumiem, bet tas bija nepieciešams pasākums, lai papildinātu zaudējumu atlīdzību audzētāju ienākumu samazinājuma dēļ, kas radies no kooperatīvu fiksēto maksājumu būtiskās ietekmes uz netto ienākumu sadali;

| — | cēloņsakarība starp epizootiju un iemaksu samazināšanu nevar tikt pierādīta abstrakti, bet tā ir atkarīga no atbalsta noteikumu, kas pēc savas struktūras nepieļauj atbalsta maksājumus tādu iemeslu dēļ, kas nav saistīti ar “zilās mēles slimību”, praktiskās izpildes. Atsauce uz hipotētiskiem iemesliem, kas nav saistīti ar iemaksu samazināšanu, nav pietiekami pamatota un ir pretrunā Eiropas Komisijai paziņotajiem faktiem; |
| --- | --- |

—

cēloņsakarība starp epizootiju un iemaksu samazināšanu nevar tikt pierādīta abstrakti, bet tā ir atkarīga no atbalsta noteikumu, kas pēc savas struktūras nepieļauj atbalsta maksājumus tādu iemeslu dēļ, kas nav saistīti ar “zilās mēles slimību”, praktiskās izpildes. Atsauce uz hipotētiskiem iemesliem, kas nav saistīti ar iemaksu samazināšanu, nav pietiekami pamatota un ir pretrunā Eiropas Komisijai paziņotajiem faktiem;

| — | atbalstu saņēmušajiem kooperatīviem nav viegli pieejami alternatīvi aprūpes avoti. |
| --- | --- |

—

atbalstu saņēmušajiem kooperatīviem nav viegli pieejami alternatīvi aprūpes avoti.

| — | EK līguma un tā piemērošanas tiesību principu pārkāpums, ciktāl:






  — | Komisija ir pārkāpusi lietderīgas iedarbības principu, nepiemērojot 87. panta 2. daļas b) apakšpunktu, pat, ja Itālijas iestādes uz šo normu nav atsaukušās. Prasītājs uzskata, ka atbildētājai šī nepiemērošana bija attiecīgi jāpamato. Viennozīmīgi, ievērojot lietderīgas iedarbības principu, šī noteikuma piemērošana nevar būt atkarīga no tā, vai Itālijas iestādes ir vai nav uz to atsaukušās. |
| --- | --- | --- |

—

EK līguma un tā piemērošanas tiesību principu pārkāpums, ciktāl:

—

Komisija ir pārkāpusi lietderīgas iedarbības principu, nepiemērojot 87. panta 2. daļas b) apakšpunktu, pat, ja Itālijas iestādes uz šo normu nav atsaukušās. Prasītājs uzskata, ka atbildētājai šī nepiemērošana bija attiecīgi jāpamato. Viennozīmīgi, ievērojot lietderīgas iedarbības principu, šī noteikuma piemērošana nevar būt atkarīga no tā, vai Itālijas iestādes ir vai nav uz to atsaukušās.

| — | Komisija ir pārkāpusi 87. panta 3. daļas c) apakšpunktu, neatzīstot, ka pati Komisija ar savu 2001. gada 2. februāra lēmumu SG (01) D/285817 ir apstiprinājusi pasākumus, kas ir pēc būtības identiski reģionālā likuma 22/2000 3. pantā minētajiem pasākumiem, kas ir pasludināti par nesaderīgiem. |
| --- | --- |

—

Komisija ir pārkāpusi 87. panta 3. daļas c) apakšpunktu, neatzīstot, ka pati Komisija ar savu 2001. gada 2. februāra lēmumu SG (01) D/285817 ir apstiprinājusi pasākumus, kas ir pēc būtības identiski reģionālā likuma 22/2000 3. pantā minētajiem pasākumiem, kas ir pasludināti par nesaderīgiem.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/25 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/25

---

Indorata-Servicos e Gestao sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 7. jūnijā

(Lieta T-204/04)

(2004/C 217/46)

Tiesvedības valoda: vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 7. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi, ko cēla Indorata-Servicos e Gestao Lda, kuru pārstāv advokāts Th. Wallentin.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt pretstatīto kopienas preču zīmes reģistrācijas atteikumu un uzdot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) reģistrēt uzrakstu “HAIRTRANSFER” kā kopienas preču zīmi arī attiecībā uz pārējām precēm, uz ko process attiecas, un pakalpojumiem, un to publicēt. |
| --- | --- |

—

atcelt pretstatīto kopienas preču zīmes reģistrācijas atteikumu un uzdot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) reģistrēt uzrakstu “HAIRTRANSFER” kā kopienas preču zīmi arī attiecībā uz pārējām precēm, uz ko process attiecas, un pakalpojumiem, un to publicēt.

Pamati un galvenie argumenti

| Pieteiktā kopienas preču zīme: | Vārdiska preču zīme “HAIRTRANSFER” – pieteikuma Nr. 2 619 039 |
| --- | --- |
| Preces un pakalpojumi: | 8., 22., 41. un 44. klases preces un pakalpojumi (cita starpā, elektriskie un neelektriskie skuvekļi, mākslīgie un dabīgie mati, apmācība, jo īpaši, sanāksmju, semināru un augstākā līmeņa kursu rīkošana, kā arī veselības un skaistumkopšanas pakalpojumi, jo īpaši, matu kopšana un ārstēšana) |
| Lēmums, kas tika pārsūdzēts Apelācijas padomei: | Pārbaudītāja atteikums veikt reģistrāciju |
| Apelācijas padomes lēmums: | Apelācijas noraidīšana |
| Prasības pamatojums: | Pieteiktajai preču zīmei ir atšķirīgas īpašības EK Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. daļas b) apakšpunkta izpratnē;
  Pieteiktā preču zīme nesastāv tikai no apzīmējuma vai norādes Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. daļas c) apakšpunkta izpratnē |

Pieteiktā kopienas preču zīme:

Vārdiska preču zīme “HAIRTRANSFER” – pieteikuma Nr. 2 619 039

Preces un pakalpojumi:

8., 22., 41. un 44. klases preces un pakalpojumi (cita starpā, elektriskie un neelektriskie skuvekļi, mākslīgie un dabīgie mati, apmācība, jo īpaši, sanāksmju, semināru un augstākā līmeņa kursu rīkošana, kā arī veselības un skaistumkopšanas pakalpojumi, jo īpaši, matu kopšana un ārstēšana)

Lēmums, kas tika pārsūdzēts Apelācijas padomei:

Pārbaudītāja atteikums veikt reģistrāciju

Apelācijas padomes lēmums:

Apelācijas noraidīšana

Prasības pamatojums:

Pieteiktajai preču zīmei ir atšķirīgas īpašības EK Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. daļas b) apakšpunkta izpratnē;

Pieteiktā preču zīme nesastāv tikai no apzīmējuma vai norādes Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. daļas c) apakšpunkta izpratnē

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/26 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/26

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Alessandro Ianniello iesniedza 2004. gada 8. jūnijā

(Lieta T-205/04)

(2004/C 217/47)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Alessandro Ianniello, ar dzīvesvietu Briselē, kuru pārstāv Stéphane Rodrigues un Yola Minatchy, avocats, ar dzīvesvietu Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas 2004. gada 18. februāra lēmumu, ar kuru sniegta atbilde uz Alessandro Ianniello sūdzību, kā arī atcelt prasītāja karjeras attīstības ziņojumu par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas 2004. gada 18. februāra lēmumu, ar kuru sniegta atbilde uz Alessandro Ianniello sūdzību, kā arī atcelt prasītāja karjeras attīstības ziņojumu par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim;

| — | noteikt, ka apstrīdētā lēmuma sakarā un sakarā ar novēlotu prasītāja karjeras novērtējuma ziņojumu par laika periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim Eiropas Kopienu Komisijai ir iestājusies ārpuslīgumiskā atbildība; |
| --- | --- |

—

noteikt, ka apstrīdētā lēmuma sakarā un sakarā ar novēlotu prasītāja karjeras novērtējuma ziņojumu par laika periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim Eiropas Kopienu Komisijai ir iestājusies ārpuslīgumiskā atbildība;

| — | piešķirt prasītājam zaudējumu atlīdzību sakarā ar ciestajiem zaudējumiem 5000 eiro apmērā; |
| --- | --- |

—

piešķirt prasītājam zaudējumu atlīdzību sakarā ar ciestajiem zaudējumiem 5000 eiro apmērā;

| — | piespriest atbildētājai segt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai segt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Izskatāmā prasība ir iesniegta pret iecēlējinstitūcijas 2004. gada 18. februāra lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītāja sūdzība pārskatīt karjeras attīstības ziņojumu par periodu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim un ar kuru netika uzskatīts par nepieciešamu ierosināt administratīvo izmeklēšanu par atsevišķiem dokumentiem, kas iesniegti Ārējo attiecību ģenerāldirektorāta Apvienotajai novērtēšanas komisijai.

Savu prasījumu atbalstam prasītājs norāda uz svarīgu procesuālo prasību, tādu kā tiesību uz aizstāvēšanos, administratīvo institūciju pienākumu saglabāt objektivitāti un pienākumu norādīt pamatojumu, pārkāpumu.

Bez tam apstrīdētajā lēmumā nav ievērotas prasītāja tiesības uz personas datu aizsardzību, pienācīgas gādības princips un labas pārvaldes princips.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/26 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/26

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko iesniedza Fernando Rodrigues Carvalhais 2004. gada 7. jūnijā (2004. gada 2. jūnija fakss/e-pasts)

(Lieta T-206/04)

(2004/C 217/48)

Tiesvedības valoda: portugāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 7. jūnijā (2004. gada 2. jūnija fakss/e-pasts) ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko ir cēlis Fernando Rodrigues Carvalhais, kuru pārstāv Paulo Graça, advogado.

PROFILPAS, S.N.C. (Ufficio Veneto Brevetti) bija arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Pirmās Apelācijas padomes 2004. gada 18. marta lēmumu (saistītās prasības: 2002. gada 8. augusta R 2407/2002 un R 408/2003 1) |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Pirmās Apelācijas padomes 2004. gada 18. marta lēmumu (saistītās prasības: 2002. gada 8. augusta R 2407/2002 un R 408/2003 1)

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Fernando Rodrigues Carvalhais |
| --- | --- |
| Pieteiktā Kopienas preču zīme: | Grafiskā preču zīme “PERFIX”, pieteikums Nr. 1635515, 6. klases (metāla izstrādājumi un to aksesuāri),17. klases (plastmasas izstrādājumi un to aksesuāri, plastmasas savienojumi un rotājumi) un 19. klases (nemetāliski būvmateriāli, apmales (rotājumi) un savienojumi keramikai, apmales (rotājumi) un savienojumi marmoram, apmales (rotājumi) un savienojumi klājumiem vispār (kas nav iekļauti citās klasēs) precēm |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | PROFILPAS, S.N.C. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Grafiskā preču zīme “CERFIX” (Kopienas preču zīme Nr. 587725) un vārdiskā preču zīme “PROFIX” (Kopienas preču zīme Nr. 771196) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Noraidīt iebildumus |
| Apelācijas padomes lēmums: | Atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un noraidīt pieteikumu |
| Izvirzītie pamati: | Apelācijas padomes kļūdaina Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. daļas a) apakšpunkta interpretācija tiktāl, cik tā uzskata, ka pieteiktās preču zīmes reģistrācija var radīt sajaukšanas ar Kopienas preču zīmēm Nr. 587725 un Nr. 771196 risku.
  Saskaņā ar Kopienas preču zīmju direktīvas preambulas desmito apsvērumu iespējas radīt neskaidrību [sajaukt] novērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem. Apelācijas padome apstrīdētajā lēmumā ir pielaidusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, jo tā ir vispārīgi aplūkojusi dažus no šiem elementiem, bet nav veikusi savu pienākumu pārbaudīt šo elementu sakarības kopumā.
  Analizējot attiecīgos apzīmējumus, apstrīdētajā lēmumā, nav veikta “atšķirīguma elementu sajaukšanas riska novērtējums”, kas kā kritērijs cita starpā ir minēts 1999. gada 22. jūnija spriedumā lietā C-342/97 (Lloyd Schuhfabrik Meyer, Recueil, I-3819. lpp., 25. punkts).
  Nepārprotama Apelācijas padomes kļūda pretrunīgos argumentos, proti, atsaucoties uz “apstrīdēto apzīmējumu vispārīgu novērtējumu”, tā ir tomēr izmantojusi pretēju kritēriju un sīki analizējusi reģistrācijai pieteikto Kopienas preču zīmi.
  Prasītājs apgalvo, ka Apelācijas padomes lēmums pārsteidzošā kārta nonāk pie secinājuma, ka neskatoties uz visām atšķirībām strīdīgo apzīmējumu starpā, pastāv pārbaudāmo apzīmējumu sajaukšanas risks.
  Tāpat arī bija jāņem vērā visi citu personu Kopienas preču zīmju pieteikumi 6., 17. un 19. klasē, kuru sastāvā ir piedēklis vai priedēklis “FIX”; daži no tiem ir iesniegti tieši pirms prasītāja preču zīmes pieteikuma. Ja šīs preču zīmes nevar tikt sajauktas savā starpā, nav pamata apgalvot, ka prasītāja preču zīme var tikt sajaukta ar pretējās puses preču zīmi.
  Apstrīdēto preču zīmju galvenais elements nav izolēti aplūkotā vārda daļa “FIX”, bet gan raksturīgais attēls saistībā ar noteiktu šriftu.
  Secinājums ir, ka patērētājiem nepastāv risks sajaukt dažādus apzīmējumus, tām kopā eksistējot tirgū, tikai tāpēc, ka abas satur vārdu “FIX”. |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Fernando Rodrigues Carvalhais

Pieteiktā Kopienas preču zīme:

Grafiskā preču zīme “PERFIX”, pieteikums Nr. 1635515, 6. klases (metāla izstrādājumi un to aksesuāri),17. klases (plastmasas izstrādājumi un to aksesuāri, plastmasas savienojumi un rotājumi) un 19. klases (nemetāliski būvmateriāli, apmales (rotājumi) un savienojumi keramikai, apmales (rotājumi) un savienojumi marmoram, apmales (rotājumi) un savienojumi klājumiem vispār (kas nav iekļauti citās klasēs) precēm

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

PROFILPAS, S.N.C.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Grafiskā preču zīme “CERFIX” (Kopienas preču zīme Nr. 587725) un vārdiskā preču zīme “PROFIX” (Kopienas preču zīme Nr. 771196)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Noraidīt iebildumus

Apelācijas padomes lēmums:

Atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu un noraidīt pieteikumu

Izvirzītie pamati:

Apelācijas padomes kļūdaina Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. daļas a) apakšpunkta interpretācija tiktāl, cik tā uzskata, ka pieteiktās preču zīmes reģistrācija var radīt sajaukšanas ar Kopienas preču zīmēm Nr. 587725 un Nr. 771196 risku.

Saskaņā ar Kopienas preču zīmju direktīvas preambulas desmito apsvērumu iespējas radīt neskaidrību [sajaukt] novērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem. Apelācijas padome apstrīdētajā lēmumā ir pielaidusi acīmredzamu kļūdu novērtējumā, jo tā ir vispārīgi aplūkojusi dažus no šiem elementiem, bet nav veikusi savu pienākumu pārbaudīt šo elementu sakarības kopumā.

Analizējot attiecīgos apzīmējumus, apstrīdētajā lēmumā, nav veikta “atšķirīguma elementu sajaukšanas riska novērtējums”, kas kā kritērijs cita starpā ir minēts 1999. gada 22. jūnija spriedumā lietā C-342/97 (Lloyd Schuhfabrik Meyer, Recueil, I-3819. lpp., 25. punkts).

Nepārprotama Apelācijas padomes kļūda pretrunīgos argumentos, proti, atsaucoties uz “apstrīdēto apzīmējumu vispārīgu novērtējumu”, tā ir tomēr izmantojusi pretēju kritēriju un sīki analizējusi reģistrācijai pieteikto Kopienas preču zīmi.

Prasītājs apgalvo, ka Apelācijas padomes lēmums pārsteidzošā kārta nonāk pie secinājuma, ka neskatoties uz visām atšķirībām strīdīgo apzīmējumu starpā, pastāv pārbaudāmo apzīmējumu sajaukšanas risks.

Tāpat arī bija jāņem vērā visi citu personu Kopienas preču zīmju pieteikumi 6., 17. un 19. klasē, kuru sastāvā ir piedēklis vai priedēklis “FIX”; daži no tiem ir iesniegti tieši pirms prasītāja preču zīmes pieteikuma. Ja šīs preču zīmes nevar tikt sajauktas savā starpā, nav pamata apgalvot, ka prasītāja preču zīme var tikt sajaukta ar pretējās puses preču zīmi.

Apstrīdēto preču zīmju galvenais elements nav izolēti aplūkotā vārda daļa “FIX”, bet gan raksturīgais attēls saistībā ar noteiktu šriftu.

Secinājums ir, ka patērētājiem nepastāv risks sajaukt dažādus apzīmējumus, tām kopā eksistējot tirgū, tikai tāpēc, ka abas satur vārdu “FIX”.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/27 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/27

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Gibraltāra valdība iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

(Lieta T-211/04)

(2004/C 217/49)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Gibraltāra valdība, kuru pārstāv M. Llamas, advokāts, J. Temple Lang, advokāts, A. Petersen, advokāts, un K. Nordlander, advokāts.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumu pilnībā; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu pilnībā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Gibraltāram ar šo lietu saistītos tiesāšanās un citus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Gibraltāram ar šo lietu saistītos tiesāšanās un citus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs apstrīd Komisijas 2004. gada 30. marta lēmumu par atbalsta projektu, ko Apvienotā Karaliste paredz ieviest attiecībā uz Gibraltāra valdības Korporatīvo nodokļu reformu (1). Savā lēmumā Komisija konstatē, ka ierosinātā nodokļu reforma satur valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu.

Prasītājs norāda, ka Komisija uzskata šo reformu par teritoriāli selektīvu, jo tā piešķir nodokļu atvieglojumus Gibraltāra uzņēmumiem salīdzinājumā ar uzņēmumiem Apvienotajā Karalistē un ka šī reforma ir materiāli selektīva tādā nozīmē, ka pamatojoties uz īpašām pazīmēm dažiem uzņēmumiem Gibraltārā piešķir nodokļu atvieglojumus salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem Gibraltārā.

Prasītājs pamato savu prasību, pirmkārt ar to, ka Komisija nepareizi ir piemērojusi likumu un pieļāvusi kļūdas motivācijā, konstatējot, ka Gibraltāra paredzētā nodokļu reforma ir teritoriāli selektīva.

Šajā sakarā prasītājs norāda, ka pieņēmums par to, ka Gibraltārs ir Apvienotās Karalistes daļa, ir kļūdains. Pēc prasītāja domām to skaidri norāda valsts iekšējais konstitucionālais likums, starptautiskās publiskās tiesības un Kopienu tiesības.

Prasītājs turklāt norāda, ka Komisijas teritoriālās selekcijas principu nevar piemērot Gibraltāram. Prasītājs norāda, ka lēmums attiecas uz divām pilnīgi atšķirīgām un savstarpēji viena otru izslēdzošām nodokļu sistēmām un tādējādi Gibraltāra nodokļu tiesības nevar uzskatīt par izņēmumu Apvienotās Karalistes nodokļu tiesībās.

Otrkārt, prasītājs uzsver, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi likumu un pieļāvusi kļūdas motivācijā konstatējot, ka nodokļu reforma ir materiāli selektīva. Kā norāda prasītājs, minētā nodokļu reforma ir vispārēja rakstura un atspoguļo Gibraltāra ekonomiskās politikas saprātīgu izvēli.

Prasītājs norāda, ka noteikumi, kur uzņēmumu, kuri negūst peļņu, ienākumi netiek aplikti ar nodokli un tiem nav jāmaksā vairāk kā tikai noteikta maksimālā summa, ir paredzēti, lai izvairītos no pārmērīgas nodokļu aplikšanas, un nav piemērojami selektīvi noteiktai grupai vai kategorijai.

Prasītājs tāpat uzskata, ka Komisija ir kļūdaini paziņojusi, ka reforma ir materiāli selektīva, jo Gibraltāra uzņēmumu, kam nav ēku saimnieciskai darbībai vai darbinieku, ienākumi netiek aplikti ar iedzīvotāju ienākuma un uzņēmuma īpašuma nodokli, un ka no reformas tiek izslēgts brīvo ekonomisko zonu sektors. Prasītājs turpmāk norāda, ka Komisija tādējādi ir pārkāpusi būtiskas procesuālās prasības, jo ne Apvienotajai Karalistei, ne prasītājai formālās pierādījumu savākšanas laikā netika dota iespēja sniegt paskaidrojumus šajā jautājumā.

Nobeigumā prasītājs uzsver, ka reforma nav uzskatāma par selektīvu, jo tās būtība, vispārējā sistēma un pamatiezīmes ir pakārtotas Gibraltāra ekonomikas īpašajam raksturam un sevišķi tās ierobežotajai teritorijai, darbaspēka trūkumam, uz pakalpojumiem orientētajai rūpniecībai un mazas administrācijas funkcionālai vienkāršībai.

---

(1)  Valsts atbalsts C 66/2002 – Gibraltāra valdības korporatīvo nodokļu reforma

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/28

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Royal County of Berkshire Polo Club Ltd 2004. gada 8. jūnijā

(Lieta T-214/04)

(2004/C 217/50)

Tiesvedības valoda nosakāma saskaņā ar Reglamenta 131. panta 2. punktu – valoda, kurā prasība tika iesniegta: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 8. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (Preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Royal County of Berkshire Polo Club Ltd, Vindzora (Apvienotā Karaliste), kuru pārstāv J. H. Maitland Walker, Solicitor, un D. McFarland, Barrister.

Polo/Lauren Company LP ir arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu pirmās Apelācijas padomes 2004. gada 25. marta lēmumu lietā R 273/2002-1, ar kuru noraidīts prasītājas pieteikums; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu pirmās Apelācijas padomes 2004. gada 25. marta lēmumu lietā R 273/2002-1, ar kuru noraidīts prasītājas pieteikums;

| — | piespriest birojam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest birojam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | prasītāja |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | grafiskā zīme “ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB” 3. klases precēm (tīrīšanas līdzekļi) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Polo Lauren Company LP |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | valsts grafiskā un vārdiskā preču zīme, kas satur vārdu “POLO” |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | iebildums noraidīts |
| Apelācijas padomes lēmums: | Iebildumu nodaļas lēmums atcelts; pieteikums noraidīts |
| Izvirzītie pamati: | Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. Prasītāja uzskata, ka aplūkojamās zīmes ir atšķirīgas |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

grafiskā zīme “ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB” 3. klases precēm (tīrīšanas līdzekļi)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Polo Lauren Company LP

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

valsts grafiskā un vārdiskā preču zīme, kas satur vārdu “POLO”

Iebildumu nodaļas lēmums:

iebildums noraidīts

Apelācijas padomes lēmums:

Iebildumu nodaļas lēmums atcelts; pieteikums noraidīts

Izvirzītie pamati:

Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. Prasītāja uzskata, ka aplūkojamās zīmes ir atšķirīgas

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/29

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

(Lieta T-215/04)

(2004/C 217/51)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, kuru pārstāv M. Bethell, pārstāvis, kam palīdz D. Anderson QC un H. Davies, Barrister, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu pilnībā; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu pilnībā;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt prasītāja izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt prasītāja izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs apstrīd Komisijas 2004. gada 30. marta lēmumu par atbalsta projektu, ko Apvienotā Karaliste paredz ieviest attiecībā uz Gibraltāra valdības Korporatīvo nodokļu reformu (1). Savā lēmumā Komisija konstatē, ka ierosinātā nodokļu reforma satur valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar kopējo tirgu.

Prasītājs pamato savu prasību vispirms ar to, ka Komisijas secinājumi par reģionālo selektivitāti satur kļūdainas ziņas par faktiem un neatbilst likumam.

Prasītājs norāda, ka Gibraltārs, kas ir kolonija, kuras valdību Apvienotai Karalistei ir pienākums veidot, ievērojot ANO statūtus, saskaņā ar valsts iekšējām, starptautiskajām un Kopienu tiesībām neveido Apvienotās Karalistes daļu. Turklāt prasītājs norāda, ka Gibraltārs atšķiras no Apvienotās Karalistes ar to, ka nesaņem no pēdējās ne subsīdijas, ne finansējumu. Prasītājs tāpat atzīst, ka Apvienotās Karalistes un Gibraltāra nodokļu sistēmas ir pilnībā nodalītas un nesaistītas, un reformas ierosinājumi nesatur Apvienotajā Karalistē piemērojamās nodokļu sistēmas nodokļu samazināšanu. Komisijas pieeja, kā norāda prasītājs, tāpat pārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu, jo par valsts atbalstu nevar uzskatīt tādus pasākumus, ko piemēro vienlīdzīgi attīstītiem reģioniem, bet gan tādus pasākumus, ko piemēro atbalstāmam reģionam.

Prasītājs iebilst, ka Komisijas secinājumi par materiālo selektivitāti ir juridiski kļūdaini un nepietiekami motivēti.

Nobeigumā prasītājs dara zināmu, ka Komisija ir pārkāpusi prasītāja tiesības tikt uzklausītam, jo pamatojot savu lēmumu ar EKL 88. panta 2. punktā minēto procedūru, tā nav ņēmusi vērā atsevišķus jautājumus.

---

(1)  Valsts atbalsts C 66/2002 – Gibraltāra valdības korporatīvo nodokļu reforma

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/29

---

Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

(Lieta T-236/04)

(2004/C 217/52)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Eiropas Vides Birojs, Brisele (Beļģija), un Stichting Natuur en Millieu, Utrehta (Nīderlande), kurus pārstāv advokāti P. van den Biesen un B. Arents.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt Komisijas lēmumu 2004/248/EK (1) attiecībā uz 2. panta 3. punktu un 3. panta (b) apakšpunktu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Komisijas lēmumu 2004/248/EK (1) attiecībā uz 2. panta 3. punktu un 3. panta (b) apakšpunktu;

| — | piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija apstrīdētajā lēmumā nolēma atstāt Direktīvas 91/414 (2) I pielikumu negrozītu, neiekļaujot “atrazīnu” I pielikumā esošajā aktīvo vielu sarakstā. Direktīvas 91/414 4. pants nosaka, ka dalībvalstis var piešķirt atļaujas tikai augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur I pielikuma sarakstā ietvertās vielas. Atsakoties ietvert atrazīnu I pielikumā, Komisija nolēma turpmāk neatļaut izmantot augu aizsardzības līdzekļus, kuri satur šo vielu.

Prasītāji apstrīd nevis šo lēmuma daļu, bet gan noteiktus pārejas noteikumus, kas atļauj ierobežotā veidā izmantot līdzekļus, kas satur atrazīnu, līdz 2007. gada 30. jūnijam, ja tiek nodrošināti apstākļi riska samazināšanai. Komisija sava lēmuma preambulā attaisnoja šos pārejas noteikumus ar to, ka pašreiz trūkst efektīvas alternatīvas un ka nepieciešams laiks tās attīstībai.

Savas prasības atbalstam prasītāji atsaucas uz to, ka apstrīdētie noteikumi pārkāpj Direktīvu 91/414. Šās Direktīvas 8. pants nosaka, ka dalībvalstis 12 gadu laikā var turpināt piešķirt atļaujas vielām, kas pēc Direktīvas izsludināšanas ir bijušas tirgū jau divus gadus. Atrazīns pieder pie šādām vielām. Tomēr, ja tai pat laikā šādas vielas netiek iekļautas I pielikumā, tad, pēc prasītāju domām, Direktīva 91/414 nesatur tiesisku pamatu, lai turpinātu piešķirt atļaujas atrazīnam pēc 12 gadu pārejas perioda beigām. Tādējādi prasītāji apgalvo, ka ar apstrīdēto noteikumu palīdzību Komisija ir radījusi jaunu pamatu ilgstošai atrazīna atļauju piešķiršanas sistēmai, neskatoties uz to, ka tai nebija šādu pilnvaru saskaņā ar Direktīvu 91/414.

Prasītāji arī apgalvo, ka Komisija pārkāpa Direktīvu 92/43 (3), neiekļaujot apstrīdētajā lēmumā turpmākos ierobežojumus attiecībā uz īpaši aizsargājamajām dabas teritorijām, precīzāk, Natura 2000 tīklu, atbilstoši Direktīvas 92/43 3. pantam.

---

(1)  OV L 78, 16.3.2004., 53. lpp.

(2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, OV L 230, 19.8.1991., 1. - 32. lpp.

(3)  Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, OV L 206, 22.7.1992., 7. – 50. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/30 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/30

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko 2004. gada 11. jūnijā iesniedza Itālijas Republika

(Lieta T-239/04)

(2004/C 217/53)

Tiesvedības valoda: itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 11. jūnijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko ir cēlusi Itālijas Republika, kuru pārstāv Danilo Del Gaizo, avvocato dello Stato.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | pasludināt apstrīdēto lēmumu par spēkā neesošu; |
| --- | --- |

—

pasludināt apstrīdēto lēmumu par spēkā neesošu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir vērsta pret 2004. gada 30. marta lēmumu C (2004)930 fin, procesā C62/2003 (ex NN 7/2003), ar ko ir pasludināts par nesaderīgu ar kopējo tirgu valsts atbalsts nodarbinātības jomā steidzamu pasākumu veidā, ko Itālija ir veikusi pamatojoties uz 2003. gada 14. februāra Decreto-legge, kas ir apstiprināts 2003. gada 17. aprīlī kā likums Nr. 81. Atbildētāja apgalvo it īpaši, ka šie atbalsta pasākumi rada ekonomiskas priekšrocības financiālās grūtībās nonākušu uzņēmumu īpašuma tiesību saņēmējiem, kas atrodas īpašā pārvaldībā, kam ir vismaz 1 000 nodarbinātie un kas līdz 2003. gada 30. aprīlim ir noslēguši kolektīvu līgumu ar Darba ministriju par piekrišanu darbinieku pārņemšanai, kā arī financiālās grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, kas nav īpašā pārvaldībā, kam ir vismaz 1000 nodarbinātie un tiek nodoti

Prasītāja valsts pamato savu prasību sekojoši:

| — | Minētais atbalsts ir vispārīgs pasākums nodarbinātības veicināšanai un līdz ar to neizkropļo konkurenci un arī nerada šādus draudus; tāpēc tas nav valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. daļas izpratnē. |
| --- | --- |

—

Minētais atbalsts ir vispārīgs pasākums nodarbinātības veicināšanai un līdz ar to neizkropļo konkurenci un arī nerada šādus draudus; tāpēc tas nav valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. daļas izpratnē.

| — | Pasākumu ilgums nepieļauj Komisijas doto novērtējumu, jo to noteica nepieciešamība apkarot pārejošu smagu nodarbinātības krīzi un kas atbilstoši samērīguma principam ir stingri ierobežots laika periodā, kas nepieciešams tās apkarošanai. |
| --- | --- |

—

Pasākumu ilgums nepieļauj Komisijas doto novērtējumu, jo to noteica nepieciešamība apkarot pārejošu smagu nodarbinātības krīzi un kas atbilstoši samērīguma principam ir stingri ierobežots laika periodā, kas nepieciešams tās apkarošanai.

| — | Vadlīniju par atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai pārkāpums, jo attiecībā uz Ocean SpA un Brandt Italia pārdošanu, šo vadlīniju 100. punkts skaidri attiecas uz nepaziņotu atbalstu, jo tas nosaka, ka Komisijai ir jāpārbauda jebkura atbalsta glābšanai un pārstrukturēšanai, kas ir sniegts bez Komisijas piekrišanas, saderība ar kopējo tirgu. |
| --- | --- |

—

Vadlīniju par atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai pārkāpums, jo attiecībā uz Ocean SpA un Brandt Italia pārdošanu, šo vadlīniju 100. punkts skaidri attiecas uz nepaziņotu atbalstu, jo tas nosaka, ka Komisijai ir jāpārbauda jebkura atbalsta glābšanai un pārstrukturēšanai, kas ir sniegts bez Komisijas piekrišanas, saderība ar kopējo tirgu.

| — | 2002. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 2204/2002 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu nodarbinātībai (1) pārkāpums, jo atbildētāja apstrīdēto atbalstu nav atzinusi par saderīgu ar līgumu. |
| --- | --- |

—

2002. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 2204/2002 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu nodarbinātībai (1) pārkāpums, jo atbildētāja apstrīdēto atbalstu nav atzinusi par saderīgu ar līgumu.

---

(1)  OV L 337, 13.12.2003., 3. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/30 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/30

---

Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Eiropas Vides Birojs un Stichting Natuur en Millieu iesniedza 2004. gada 9. jūnijā

(Lieta T-241/04)

(2004/C 217/54)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Eiropas Vides Birojs, Brisele (Beļģija), un Stichting Natuur en Millieu, Utrehta (Nīderlande), kurus pārstāv advokāti P. van den Biesen un B. Arents.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt Komisijas lēmumu 2004/247/EK (1) attiecībā uz 2. panta 3. punktu un 3. panta (b) apakšpunktu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Komisijas lēmumu 2004/247/EK (1) attiecībā uz 2. panta 3. punktu un 3. panta (b) apakšpunktu;

| — | piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt tiesvedības izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija apstrīdētajā lēmumā nolēma atstāt Direktīvas 91/414 (2) I pielikumu negrozītu, neiekļaujot “simazīnu” I pielikumā esošajā aktīvo vielu sarakstā. Direktīvas 91/414 4. pants nosaka, ka dalībvalstis var piešķirt atļaujas tikai augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur I pielikuma sarakstā ietvertās vielas. Atsakoties ietvert simazīnu I pielikumā, Komisija nolēma turpmāk neatļaut izmantot augu aizsardzības līdzekļus, kuri satur šo vielu.

Prasītāji apstrīd nevis šo lēmuma daļu, bet gan noteiktus pārejas noteikumus, kas atļauj ierobežotā veidā izmantot līdzekļus, kas satur simazīnu, līdz 2007. gada 30. jūnijam, ja tiek nodrošināti apstākļi riska samazināšanai. Komisija sava lēmuma preambulā attaisnoja šos pārejas noteikumus ar to, ka pašreiz trūkst efektīvas alternatīvas un ka nepieciešams laiks tās attīstībai.

Savas prasības atbalstam prasītāji atsaucas uz argumentiem, kurus viņi iesnieguši lietā T-236/04.

---

(1)  OV L 78, 16.3.2004., 50. lpp.

(2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, OV L 230, 19.8.1991., 1.-32. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/31 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/31

---

Prasība pret Eiropolu, ko Elisabeth Saskia Smit iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

(Lieta T-244/04)

(2004/C 217/55)

Tiesvedības valoda: nīderlandiešu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 17. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropolu, ko cēla Elisabeth Saskia Smit, ar dzīvesvietu Scheveningen (Nīderlande), kuru pārstāv P. de Casparis un F. Baltussen.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropola 2003. gada 19. maija lēmumu, kā arī lēmumu par 2004. gada 19. marta sūdzību; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropola 2003. gada 19. maija lēmumu, kā arī lēmumu par 2004. gada 19. marta sūdzību;

| — | piespriest Eiropolam segt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropolam segt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd atbildētāja lēmumu par viņas kandidatūras neņemšanu vērā vairāku amata vakanču gadījumā. Prasītāja norāda uz atbildētāja acīmredzamu kļūdu novērtējumā.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/31 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/31

---

Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko 2004. gada 17. jūnijā iesniedza Jacques Wunenburger

(Lieta T-246/04)

(2004/C 217/56)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 17. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Jacques Wunenburger, kura dzīvesvieta ir Zagreb (Horvātija), ko pārstāv Eric Boigelot, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2003. gada 11. septembra lēmumu, ko pieņēma ģenerālsekretārs David O' Sullivan, pildot apelācijas novērtētāja pienākumus, jo ar to galīgi apstiprina un pieņem prasītāja Karjeras attīstību ziņojumu laika posmā no 1.7.2001. līdz 31.12.2002.; |
| --- | --- |

—

atcelt 2003. gada 11. septembra lēmumu, ko pieņēma ģenerālsekretārs David O' Sullivan, pildot apelācijas novērtētāja pienākumus, jo ar to galīgi apstiprina un pieņem prasītāja Karjeras attīstību ziņojumu laika posmā no 1.7.2001. līdz 31.12.2002.;

| — | atcelt minēto ziņojumu; |
| --- | --- |

—

atcelt minēto ziņojumu;

| — | atcelt lēmumu, ar kuru tika tieši noraidīta prasītāja sūdzība, kas tika iesniegta 2003. gada 9. decembrī saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. daļu par apstrīdētā lēmuma atcelšanu un tika reģistrēta ar numuru R/711/03; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu, ar kuru tika tieši noraidīta prasītāja sūdzība, kas tika iesniegta 2003. gada 9. decembrī saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. panta 2. daļu par apstrīdētā lēmuma atcelšanu un tika reģistrēta ar numuru R/711/03;

| — | piešķirt prasītājam atlīdzinājumu par morālo kaitējumu un karjeras apdraudēšanu, kā arī sakarā ar būtiskām nelikumībām, jo minētais ziņojums tika sagatavots ar būtisku kavējumu, atlīdzinājums ir novērtējama ex aequo et bono 4000,00 eiro apmērā, kas var tikt palielināta vai samazināta procesa laikā; |
| --- | --- |

—

piešķirt prasītājam atlīdzinājumu par morālo kaitējumu un karjeras apdraudēšanu, kā arī sakarā ar būtiskām nelikumībām, jo minētais ziņojums tika sagatavots ar būtisku kavējumu, atlīdzinājums ir novērtējama ex aequo et bono 4000,00 eiro apmērā, kas var tikt palielināta vai samazināta procesa laikā;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatā prasītājs atsaucās uz Civildienesta noteikumu 25. panta 2. apakšpunkta, 26. un 43. pantu pārkāpumiem un, kā arī vispārīgo izpildes noteikumu pārkāpumu attiecībā uz pēdējā panta piemērošanu, ko Komisija pieņēma 2002. gada 26. aprīlī. Viņš atsaucas uz tiesību uz aizstāvību, labās vadības principa, pienācīgās rūpības pienākuma un vienādas attieksmes principa pārkāpumiem, kā arī būtisku novērtējuma kļūdu.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/32 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/32

---

Prasība pret Eiropas Kopienu komisiju, ko Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos (ASEPROFAR) un Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico S. A. (EDIFA) iesniedza 2004. gada 17. jūnijā

(Lieta T-247/04)

(2004/C 217/57)

Tiesvedības valoda: spāņu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 17. jūnijā ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Kopienu komisiju, ko ir cēlusi Asociación de Exportadores Españoles de Productos Farmacéuticos (ASEPROFAR) un Española de Desarrollo e Impulso Farmacéutico S. A. (EDIFA), ar sēdekli Madridē, ko pārstāv advokāts Luis Ortiz Blanco, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesā ir šādi:

| — | Atzīt par spēkā neesošu Komisijas lēmumu, ko satur 2004. gada 2. aprīļa, 6. maija un 10. maija vēstules, ar kuru tiek izbeigta tiesvedība lietās par sūdzībām (par EK līguma 29. panta piemērošanu), kas reģistrētas ar numuru P/2002/4609 un 2003/5119, ar pamatojumu, ka 2003. gada 13. jūnija Real Decreto 725/2003 nepārkāpj ne EK līguma 29. pantu, ne 10. pantu saistībā ar 29. pantu; |
| --- | --- |

—

Atzīt par spēkā neesošu Komisijas lēmumu, ko satur 2004. gada 2. aprīļa, 6. maija un 10. maija vēstules, ar kuru tiek izbeigta tiesvedība lietās par sūdzībām (par EK līguma 29. panta piemērošanu), kas reģistrētas ar numuru P/2002/4609 un 2003/5119, ar pamatojumu, ka 2003. gada 13. jūnija Real Decreto 725/2003 nepārkāpj ne EK līguma 29. pantu, ne 10. pantu saistībā ar 29. pantu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Minētā sūdzība prasa atzīt par spēkā neesošu Komisijas lēmumu, ko satur 2004. gada 2. aprīļa, 6. maija un 10. maija vēstules, ar ko ir noraidītas prasītāju sūdzības (P/2002/4609 un 2003/5119) par 2003. gada 13. jūnija Real Decreto 725/2003 īstenošanu, ciktāl tas attiecas uz Ley 25/1990 par medikamentiem 100. panta 2. daļā noteiktajiem aspektiem.

Šis Real Decreto uzliek par pienākumu medikamentus izplatošajiem lieltirgotājiem, ziņot veselības pārvaldei par aptiekām vai citiem lieltirgotājiem piegādāto medikamentu daudzumu. Šīs ziņas attiecīgās iestādes pēc tam dara zināmas arī medikamentu laboratorijām. Prasītāji uzskata, ka, ja medikamentu laboratorijas uzzina, kuri lieltirgotāji eksportē medikamentus, kādus medikamentus un kādā apjomā, tās var veikt pasākumus, lai bloķētu lieltirgotāju eksportu uz ārzemēm.

Prasītāji tāpat arī apgalvo, ka Real Decreto līdz ar to pārkāpj EK līguma 29. pantu vai attiecīgi EK līguma 10. pantu saistībā ar 29. pantu.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/32 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/32

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Scania AB (Publ) iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

(Lieta T-248/04)

(2004/C 217/58)

Tiesvedības valoda: angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Scania AB (Publ), Söldertälje (Zviedrija), kuru pārstāv D.Arts un F.Huberts, advokāti, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 7. aprīļa lēmumu, ar ko tā ir apstiprinājusi Volvo A kapitāldaļu atdalīšanu, nododot tās Ainax; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 7. aprīļa lēmumu, ar ko tā ir apstiprinājusi Volvo A kapitāldaļu atdalīšanu, nododot tās Ainax;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apgalvo, ka Komisijas apstiprinājums koncentrācijai Volvo un Renault Vehicules Industriels (1) bija atkarīgs no tā, vai Volvo atdalīs savas kapitāldaļas no Scania (Turpmāk tekstā – “Scania apņemšanās”). Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir akceptējusi Volvo atdalīšanas piedāvājumu, saskaņā ar kuru Volvo savas atlikušās kapitāldaļas nodotu meitasuzņēmumam Ainax. Prasītāja vēl apgalvo, ka Volvo kapitāldaļu turētāji Ainax akcijas saņemtu kā dividendes.

Saskaņā ar prasītāja teikto, ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpta “Scania apņemšanās”, kas noteikta ar Komisijas 2000.gada 1. septembra Lēmumu, kā arī Regulas 4064/89 (2) 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 2. punktu.

Saskaņā ar prasītājas teikto, radot starpstruktūru Ainax, kapitāldaļas paliek Volvo kontrolē, tā vietā, lai tās tiktu sadalītas starp Volvo kapitāldaļu turētājiem. Kā turpmāk norāda prasītāja, Renault pieder apmēram 20 % Volvo kapitāldaļu, Renault kontrolē aptuveni 20 % no Ainax, kas savukārt kontrolē apmēram 25 % no Scania. Prasītāja apgalvo, ka tdalīšanas struktūra Renault un, netieši, Volvo nodrošina būtisku ietekmi attiecībā uz prasītāju un tās iekšējo komercinformāciju. Saskaņā ar iepriekšminēto, prasītāja nevar rīkoties neatkarīgi no Volvo/Renault VI grupas.

---

(1)  Komisijas 2000. gada 1. septembra Lēmums par koncentrācijas atzīšanu par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. IV/M. 1980-3* VOLVO/RENAULT V.I.) saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89 (OV C 301, 23.lpp.)

(2)  Padomes 1989. gada 21. decembra Regula (EEK) Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli (OV 1990. L 257, 13. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/33 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/33

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

(Lieta T-249/04)

(2004/C 217/59)

Tiesvedības valoda: itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004.gada 21.jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Philippe Combescot, kuru pārstāv Alberto Mariati un Viola Messa.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | Atzīt Combescot augstākstāvošo ierēdņu uzvedības pilnīgu nelikumību un tās ietekmi uz viņa profesionālo dzīvi un karjeru, kā arī uz viņa veselības stāvokli, un sekojoši atzīt viņa tiesības uz palīdzību, ko paredz Civildienesta noteikumu 24. pants |
| --- | --- |

—

Atzīt Combescot augstākstāvošo ierēdņu uzvedības pilnīgu nelikumību un tās ietekmi uz viņa profesionālo dzīvi un karjeru, kā arī uz viņa veselības stāvokli, un sekojoši atzīt viņa tiesības uz palīdzību, ko paredz Civildienesta noteikumu 24. pants

| — | Atzīt par nelikumīgu karjeras attīstības ziņojumu, kam pamatā ir starp prasītāju un viņa hierarhiski augstākstāvošo priekšnieku pastāvošais nopietnais un nelabojamais naidīgums |
| --- | --- |

—

Atzīt par nelikumīgu karjeras attīstības ziņojumu, kam pamatā ir starp prasītāju un viņa hierarhiski augstākstāvošo priekšnieku pastāvošais nopietnais un nelabojamais naidīgums

| — | Atzīt Combescot tiesības uz nodarīto zaudējumu atlīdzību, ko veido morālais kaitējums un kaitējums viņa profesionālajai dzīvei, kā apmēram jātiek noteiktam ne mazāk kā 1000 eiro. |
| --- | --- |

—

Atzīt Combescot tiesības uz nodarīto zaudējumu atlīdzību, ko veido morālais kaitējums un kaitējums viņa profesionālajai dzīvei, kā apmēram jātiek noteiktam ne mazāk kā 1000 eiro.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs šajā lietā apgalvo, ka laikā, kad viņš pildīja konsultanta pienākumus Komisijas delegācijā Gvatemalā, viņa tiešais hierarhiski augstākstāvošais priekšnieks viņu pakļāva draudiem, iebiedēšanai un personiskiem un profesionāliem pazemojumiem. Kopumā runa ir par diskriminējošu darbību virkni, kas ir kaitējusi prasītāja profesionālajai darbībai un kam bijusi nopietna ietekme uz viņa veselības stāvokli.

Palīdzības lūguma noraidījums saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24.pantu tādējādi uzskatams par tiesiski nepamatotu.Turklāt arī karjeras attīstības ziņojums par attiecīgo laika periodu uzskatāms par nelikumīgu.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/33 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/33

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Philippe Combescot iesniedza 2004. gada 21. jūnijā

(Lieta T-250/04)

(2004/C 217/60)

Tiesvedības valoda: itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 21. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Philippe Combescot, kuru pārstāv Alberto Maritati un Viola Messa, avvocati.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par prettiesisku lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja pieteikums piedalīties konkursā uz delegācijas vadītāja amatu Kolumbijā, par kuru darīts zināms 2003. gada 28. maija paziņojumā par vakanci (COM/091/03); attiecīgi atzīt konkursu un sekojošo un ar to saistīto lēmumu par iecelšanu amatā par spēkā neesošu; atzīt, ka ir nodarīts kaitējums Philippe Combescot tēlam un profesionālajai reputācijai un ka nelikumīgajam lēmumam par viņa izslēgšanu no konkursa ir bijusi nopietna ietekme uz viņa garīgo līdzsvaru; piešķirt Philippe Combescot kaitējuma kompensāciju EUR 100 000 apmērā. |
| --- | --- |

—

atzīt par prettiesisku lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītāja pieteikums piedalīties konkursā uz delegācijas vadītāja amatu Kolumbijā, par kuru darīts zināms 2003. gada 28. maija paziņojumā par vakanci (COM/091/03); attiecīgi atzīt konkursu un sekojošo un ar to saistīto lēmumu par iecelšanu amatā par spēkā neesošu; atzīt, ka ir nodarīts kaitējums Philippe Combescot tēlam un profesionālajai reputācijai un ka nelikumīgajam lēmumam par viņa izslēgšanu no konkursa ir bijusi nopietna ietekme uz viņa garīgo līdzsvaru; piešķirt Philippe Combescot kaitējuma kompensāciju EUR 100 000 apmērā.

Pamati un galvenie argumenti:

Šajā lietā prasītājs apstrīd atbildētājas atteikumu pielaist konkursam prasītāja pieteikumu vakantajai Delegācijas vadītāja Kolumbijā pozīcijai.

Savas prasības atbalstam prasītājs atsaucas uz:

| — | paziņojuma par vakanci noteikumu pārkāpumu tajā, ka iemesls, kāpēc viņa pieteikums tika noraidīts (fakts, ka viņam nebija divu gadu pieredzes kā nodaļas vadītājam), minētajā paziņojumā par vakanci nebija norādīts; |
| --- | --- |

—

paziņojuma par vakanci noteikumu pārkāpumu tajā, ka iemesls, kāpēc viņa pieteikums tika noraidīts (fakts, ka viņam nebija divu gadu pieredzes kā nodaļas vadītājam), minētajā paziņojumā par vakanci nebija norādīts;

| — | nediskriminācijas principa pārkāpumu: citu ierēdņu pieteikumi prasītāja apstākļiem līdzīgos apstākļos konkursam tika pielaisti; |
| --- | --- |

—

nediskriminācijas principa pārkāpumu: citu ierēdņu pieteikumi prasītāja apstākļiem līdzīgos apstākļos konkursam tika pielaisti;

| — | pamatojuma trūkumu un kļūdu novērtējumā tajā, ka netika ņemts vērā, ka prasītāja loma un viņa veiktie pienākumi, lai gan ar formālu nosaukumu “rezidējošais padomdevējs Gvatemalā”, atbilda nodaļas vadītāja pienākumiem (tā kā viņš uzņēmās uzdevumus, kas saistīti ar delegācijas Gvatemalā pārvaldi, pamatojoties uz pilnu pārvaldes un ekonomisko autonomiju). |
| --- | --- |

—

pamatojuma trūkumu un kļūdu novērtējumā tajā, ka netika ņemts vērā, ka prasītāja loma un viņa veiktie pienākumi, lai gan ar formālu nosaukumu “rezidējošais padomdevējs Gvatemalā”, atbilda nodaļas vadītāja pienākumiem (tā kā viņš uzņēmās uzdevumus, kas saistīti ar delegācijas Gvatemalā pārvaldi, pamatojoties uz pilnu pārvaldes un ekonomisko autonomiju).

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/34 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/34

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Grieķijas Republika iesniedza 2004. gada 22. jūnijā

(Lieta T-251/04)

(2004/C 217/61)

Tiesvedības valoda: grieķu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Grieķijas Republika, kuru pārstāv Vasileos Kontolaimos un Ioannis Chalkias, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījums Pirmās instances tiesai ir šāds:

| — | atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa lēmumu 2004/457/EK (OV L 156, 2004. gada 30. aprīlis). |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa lēmumu 2004/457/EK (OV L 156, 2004. gada 30. aprīlis).

Pamati un galvenie argumenti

Pieņemot apstrīdēto lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu saskaņā ar Regulu (EKK) Nr. 729/70 Komisija ir slēgusi Kopienu finansējumu dažādiem Grieķijas Republikas izdevumiem dārzeņu un augļu sektoram, kā arī atklāto noliktavu sektoram, kā rezultātā tie netiek atzīti par pamatotiem Kopienu izdevumiem un ir jāsedz Grieķijas Republikai.

It īpaši, atsevišķi no šiem izdevumiem attiecas uz publiskajām rīsu noliktavām 1999-2001 saimnieciskajā gadā. Komisija savu lēmumu par neatzīšanu pamato ar noteikta daudzuma rīsu, kas domāti intervencei, piegādes nokavējumu. Grieķijas Republika pamato savu prasību daļā par šiem izdevumiem ar samērīguma principa pārkāpumu, jo Komisija nav atzinusi kravas auto vadītāju streiku par nepārvaramas varas apstākli. Tā norāda uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, jo Komisijas struktūrvienība laikā nav izskaidrojusi savu attieksmi pret sniegto ziņojumu par intervences aizkavēšanos nepārvaramas varas apstākļu dēļ. Grieķijas Republika norāda uz nepietiekamu pamatojumu tam, ka tā ir pārkāpusi vadlīnijas VI/5330/97, kas nosaka noteikta tarifa labojumu piemērošanu gadījumā, kad nevar noteikt neregulāro maksājumu patreizējo apjomu.

Cita izdevumu daļa, kas tika izslēgta no finansējuma, attiecas uz labojumu sakarā ar to, ka netika apmaksāta minimālā cena persiku ražotājiem. Šajā apstrīdētā lēmuma aspektā Grieķijas Republika atzīst, ka tika veikti tiešie maksājumu audzētāju nevis pārstrādātāju organizācijām un norāda uz izņēmuma apstākļiem, kas attaisno šādu rīcību, kas ir saderīga ar kopējās lauksaimniecības politikas un kopējās tirgus organizācijas mērķi, pie tam apgalvojot, ka netika nodarīti zaudējumi. Grieķijas Republika papildus norāda, ka ir kļūdaini aprēķināts labojuma līmenis.

Attiecībā uz 2 % labojumu sakarā ar palīdzības programmu trūcīgākajām personām, Grieķijas Republika norāda uz Regulas Nr. 3149/92 (1) 1., 2. un 9. pantu kļūdainu interpretāciju, kļūdaini novērtētiem apstākļiem un nepietiekamu pamatojumu.

Attiecībā uz izdarīto labojumu sakarā ar augļu un dārzeņu trīs gadu restrukturizācijas programmu Grieķija norāda uz Regulas Nr. 3816/92 (2) 2. panta kļūdainu interpretāciju, kļūdaini novērtētiem apstākļiem tādā nozīmē, ka bija jāapmaksā trīs gadu laikā paveiktie pasākumi nevis iegūtais galarezultāts, tāpat kā bija jāfinansē restrukturizācijas plāns, kas tika realizēts sešus mēnešus pēc trīs gadu perioda beigām, par ko tika samaksāts 2000. gada pirmajā pusgadā.

Visbeidzot Grieķijas Republika atsaucas uz vispārējo pamatu, lai atzītu par spēkā neesošu apstrīdēto lēmumu pilnībā, norādot, ka Komisijai šajā laikā saskaņā ar Regulas 1258/99 7. panta 4. punkta noteikumiem, kas ir saistīti ar Regulas Nr. 1663/95 (3) 8. pantu, nav bijušas pilnvaras uzspiest labojumus minētajos laika posmos. Šīs Regulas prasa, piemērojot labojumus, lai izdevumu novērtējuma korekcijas tiktu izklāstītas paziņojumā saskaņā ar Regulas Nr. 1663/95 (4) 8. pantu, ievērojot 24 mēnešu laika periodu pirms paziņojuma pieņemšanas.

---

(1)  Komisijas 1992. gada 29. oktobra Regula (EEK) Nr. 3149/92, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus pārtikas piegādei no intervences krājumiem vistrūcīgākajām personām Kopienā (OV L 313, 30.10.1992., 50. lpp.)

(2)  Padomes 1992. gada 28. decembra Regula (EEK) Nr. 3816/92, ar ko augļu un dārzeņu nozarē paredz atcelt kompensēšanas mehānismu tirdzniecībā starp Spāniju un pārējām dalībvalstīm, kā arī paredz saistītus pasākumus (OV L 387, 31.12.1992., 10. lpp.)

(3)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/99 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 26.06.1999., 103. lpp.)

(4)  Komisijas 1995. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1663/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EEK) Nr. 729/70 attiecībā uz ELVGF Garantiju nodaļas grāmatojumu noskaidrošanas procedūru (OV L 158, 08.07.1995., 6. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/35

---

Caviar Anzali sūdzība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), iesniegta 2004. gada 18. jūnijā

(lieta T-252/04)

(2004/C 217/62)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 18. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla sabiedrība “Caviar Anzali”, dibināta Colombes (Francija), kuru pārstāv Jean-François Jésus, avocat.

Novomarket S.A. bija arī puse tiesvedībā otrā Apelācijas padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | noraidīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelācijas padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (lieta R 479/2003-2, Caviar Anzali pret Novomarket); |
| --- | --- |

—

noraidīt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelācijas padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (lieta R 479/2003-2, Caviar Anzali pret Novomarket);

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Novomarket S.A. |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | grafiskā preču zīme “Asetra”, kas pieteikta cita starpā 29. un 31. klasēs ietilpstošajām precēm (pieteikuma numurs 2187805) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Caviar Anzali S.A. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts un starptautiskā grafiskā preču zīme “Astara” 29. klases precēm |
| Iebildumu izskatīšanas nodaļas | Iebildumu noraidīšana |
| Apelācijas padomes lēmums: | Apelācijas noraidīšana |
| Izvirzītie pamati: | Prasītājs apgalvo, ka Apelācijas padomes iedibinātais noregulējums pieļauj, ka iebildumu pieteikums aptver lietas atkārtotu izpēti un ka tulkojuma nodošana pēc Iebildumu izskatīšanas nodaļas noteiktā termiņa beigām nevar būt par pamatu iebildumu noraidīšanai. |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Novomarket S.A.

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

grafiskā preču zīme “Asetra”, kas pieteikta cita starpā 29. un 31. klasēs ietilpstošajām precēm (pieteikuma numurs 2187805)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Caviar Anzali S.A.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts un starptautiskā grafiskā preču zīme “Astara” 29. klases precēm

Iebildumu izskatīšanas nodaļas

Iebildumu noraidīšana

Apelācijas padomes lēmums:

Apelācijas noraidīšana

Izvirzītie pamati:

Prasītājs apgalvo, ka Apelācijas padomes iedibinātais noregulējums pieļauj, ka iebildumu pieteikums aptver lietas atkārtotu izpēti un ka tulkojuma nodošana pēc Iebildumu izskatīšanas nodaļas noteiktā termiņa beigām nevar būt par pamatu iebildumu noraidīšanai.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/35

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko iesniedza Mundipharma AG 2004. gada 28. jūnijā

(Lieta T-256/04)

(2004/C 217/63)

Tiesvedības valoda nosakāma saskaņā ar Reglamenta 131. panta 2. punktu. Valoda, kurā prasība tika iesniegta: vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Mundipharma AG, Bāzele (Šveice), kuru pārstāv F. Nielsen, Rechtsanwalt.

Altana Pharma AG, Konstance (Vācija) ir arī puse procesā Apelācijas padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Otrās apelācijas padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (Apelācijas lieta R 1004/2002 – 2); |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Otrās apelācijas padomes 2004. gada 19. aprīļa lēmumu (Apelācijas lieta R 1004/2002 – 2);

| — | piespriest birojam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest birojam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti:

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | ALTANA Pharma AG |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiska preču zīme “RESPICUR” 5. klases precēm (Elpošanas ceļu terapija) – pieteikuma Nr. 949 156 |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Prasītāja |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Vārdiska vācu preču zīme “RESPICORT” 5. klases precēm (farmaceitiski produkti, veselības kopšanas preparāti; plāksteris) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildums noraidīts |
| Apelācijas padomes lēmums: | Iebildumu nodaļas lēmums atcelts un iebildums noraidīts |
| Izvirzītie pamati: | Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. daļas b apakšpunkta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

ALTANA Pharma AG

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiska preču zīme “RESPICUR” 5. klases precēm (Elpošanas ceļu terapija) – pieteikuma Nr. 949 156

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Vārdiska vācu preču zīme “RESPICORT” 5. klases precēm (farmaceitiski produkti, veselības kopšanas preparāti; plāksteris)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildums noraidīts

Apelācijas padomes lēmums:

Iebildumu nodaļas lēmums atcelts un iebildums noraidīts

Izvirzītie pamati:

Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. daļas b apakšpunkta pārkāpums

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/36 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/36

---

Prasība pret Eiropas Komisiju, ko C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie iesniedza 2004. gada 23. jūnijā

(Lieta T-260/04)

(2004/C 217/64)

Tiesvedības valoda: itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Komisiju, ko cēla C.E.S.T.A.S. – Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie, kuru pārstāv Nicoletta Amadei un Charles Turk, avvocati.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu visās tā daļās; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu visās tā daļās;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir vērsta uz Komisijas (delegācijas Gvinejas Republikā) 2004. gada 21. aprīļa lēmuma atcelšanu, ar kuru prasītājam – nevalstiskai organizācijai, kas darbojas Gvinejā kopš 1987. gada – ir pieprasīts samaksāt naudas summu 959 543 835 Gvinejas franku apmērā (kas atbilst 397 126, 02 eiro) par izmaksām, kas tika atzītas par neattaisnotām prasītāja veicamo projektu izpildes ietvaros.

Savu prasījumu atbalstam prasītājs norāda, ka

| — | pastāv būtisko formas prasību pārkāpums nepilnīga un pretrunīga pamatojuma, kā arī tiesiskā pamata trūkuma dēļ. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā “debeta paziņojumā” tiek minēta vienīgi vienošanās “Amelélioration des conditions de vie à l'intérieur du pays – 7 ACP GUI 019 – 4 – AT CESTAS”, lai gan vienošanās ar šādu nosaukumu nepastāv, kādēļ nevar skaidri noteikt, uz kurām starp prasītāju un Gvinejas valdību nodibinātajām attiecībām apstrīdētais lēmums attiecas. Bez tam, apstrīdētajam aktam trūkst jebkāda tiesiskā pamatojuma. Visbeidzot, debeta paziņojums nesatur paskaidrojumus attiecībā uz grāmatvedības kritērijiem, saskaņā ar kuriem Komisija ir noteikusi apstrīdēto summu; |
| --- | --- |

—

pastāv būtisko formas prasību pārkāpums nepilnīga un pretrunīga pamatojuma, kā arī tiesiskā pamata trūkuma dēļ. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā “debeta paziņojumā” tiek minēta vienīgi vienošanās “Amelélioration des conditions de vie à l'intérieur du pays – 7 ACP GUI 019 – 4 – AT CESTAS”, lai gan vienošanās ar šādu nosaukumu nepastāv, kādēļ nevar skaidri noteikt, uz kurām starp prasītāju un Gvinejas valdību nodibinātajām attiecībām apstrīdētais lēmums attiecas. Bez tam, apstrīdētajam aktam trūkst jebkāda tiesiskā pamatojuma. Visbeidzot, debeta paziņojums nesatur paskaidrojumus attiecībā uz grāmatvedības kritērijiem, saskaņā ar kuriem Komisija ir noteikusi apstrīdēto summu;

| — | apstrīdētais lēmums ir uzskatams par atceļamu arī tāpēc, ka attiecīgās summas samaksas pieprasījumu prasītājam ir pieteikusi Komisija, kura attiecībā uz dažādu projektu ietvaros Gvinejā parakstītajiem līgumiem ir treša persona; |
| --- | --- |

—

apstrīdētais lēmums ir uzskatams par atceļamu arī tāpēc, ka attiecīgās summas samaksas pieprasījumu prasītājam ir pieteikusi Komisija, kura attiecībā uz dažādu projektu ietvaros Gvinejā parakstītajiem līgumiem ir treša persona;

| — | pastāv 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) pārkāpums, jo netika apmierināts prasītāja lūgums nodot tam Ernst & Young ziņojuma kopiju, pamatojoties uz kuru tika pieņemts apstrīdētais lēmums; |
| --- | --- |

—

pastāv 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) pārkāpums, jo netika apmierināts prasītāja lūgums nodot tam Ernst & Young ziņojuma kopiju, pamatojoties uz kuru tika pieņemts apstrīdētais lēmums;

| — | pastāv prasītāja aizstāvības tiesību pārkāpums; |
| --- | --- |

—

pastāv prasītāja aizstāvības tiesību pārkāpums;

| — | pastāv tiesību uz aizstāvēšanos principa un pienācīgās pārvaldes principa pārkāpums. |
| --- | --- |

—

pastāv tiesību uz aizstāvēšanos principa un pienācīgās pārvaldes principa pārkāpums.

Attiecībā uz pēdējo apgalvojumu prasītājs īpaši uzsver, ka tā iespējamo pārkāpumu pārbaudi ir veikusi vienīgi ārēja persona, Ernst & Young, kura attiecībā uz pusēm nav uzskatāma par īstu trešo personu, jo tā ir Gvinejas valdības apmaksāta organizācija, kura ka tāda nevar tikt uzskatīta par neatkarīgu.

---

(1)  OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/36 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/36

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 1. jūlijā

(Lieta T-266/04)

(2004/C 217/65)

Tiesvedības valoda: spāņu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Spānijas Karaliste, ko pārstāv Fernando Díez Moreno, kas norādīja adresi Spānijas vēstniecībā Luksemburgā, 4-6 Boulevard Emmanuel Servais.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 29. aprīļa lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Spāniju un ciktāl tas neparedz finansiāli atlīdzināt augļu un dārzeņu izņemšanu (5 253 604,00 eiro), kā arī sakarā ar noteikto izņēmumu aramzemes kultūras un pirmšķirīgu liellopu nozarē, izņemot naudas summu, kas atbilst 2000./2001. saimnieciskajam gadam Rioja aramzemes kultūras nozarē (1 659 053,00 eiro); |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 29. aprīļa lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Spāniju un ciktāl tas neparedz finansiāli atlīdzināt augļu un dārzeņu izņemšanu (5 253 604,00 eiro), kā arī sakarā ar noteikto izņēmumu aramzemes kultūras un pirmšķirīgu liellopu nozarē, izņemot naudas summu, kas atbilst 2000./2001. saimnieciskajam gadam Rioja aramzemes kultūras nozarē (1 659 053,00 eiro);

| — | piespriest atbildētājas pusei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājas pusei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apstrīdētais lēmums attiecībā uz Spānijas Karalisti nosaka četrus izņēmumus: a) finansiālu atlīdzību par augļu un dārzeņu izņemšanu; b) atbalstu citronu pārstrādei; c) tādu pārtikas produktu piegādi, kas uzglabāti noliktavās un kas paredzēti izplatīšanai personām, kurām tie ir visvairāk vajadzīgi; un d) aramzemes kultūrai un pirmšķirīgiem liellopiem. Šī prasība ir tikai par to, ka netiek paredzēta finansiāla atlīdzība par augļu un dārzeņu izņemšanas darbībām (5 253 601 eiro, kas attiecas uz, iespējams, nepietiekamiem pārbaudes pasākumiem Murcie un Valence), un par piemēroto izņēmumu aramzemes kultūras un pirmšķirīgo liellopu nozarē, izņemot naudas summu, kas atbilst 2000./2001. saimnieciskajam gadam un kas attiecas uz aramzemes kultūrām Rioja; naudas summa, no kuras izņēmums šajā nozarē tiek uzskatīts par nepamatotu, sasniedz 1 659 053 eiro.

Spānijas Karaliste pamato savu prasību šādi:

| — | Finansiāla atlīdzība par augļu un dārzeņu izņemšanu
  Lai arī nepareizas interpetācijas rezultātā Spānijas valsts iestādes nepārbaudīja 100 % no izņemtajiem produktiem, tās tūlīt pēc tam, kad Auditoru tiesa par šo kļūdu tās brīdināja, veica pasākumus nolūkā mainīt pārbaudes kārtību. Šajā sakarā prasītāja piebilst, ka nav loģiski sodīt Spāniju par tādu kļūdu tiesiskā regulējuma interpretācijā, kura tika izlabota tūlīt pēc tam, kad tā kļuva zināma, ņemot vērā to, ka, no vienas puses, Spānijas valsts iestādes izrādīja uzcītību Auditoru tiesas konstatētās problēmas risināšanā, un ka, no otras puses, tās bija veikušas vairāk pārbaudes uz vietas nekā tas bija likumīgi prasīts. |
| --- | --- |

—

Finansiāla atlīdzība par augļu un dārzeņu izņemšanu

Lai arī nepareizas interpetācijas rezultātā Spānijas valsts iestādes nepārbaudīja 100 % no izņemtajiem produktiem, tās tūlīt pēc tam, kad Auditoru tiesa par šo kļūdu tās brīdināja, veica pasākumus nolūkā mainīt pārbaudes kārtību. Šajā sakarā prasītāja piebilst, ka nav loģiski sodīt Spāniju par tādu kļūdu tiesiskā regulējuma interpretācijā, kura tika izlabota tūlīt pēc tam, kad tā kļuva zināma, ņemot vērā to, ka, no vienas puses, Spānijas valsts iestādes izrādīja uzcītību Auditoru tiesas konstatētās problēmas risināšanā, un ka, no otras puses, tās bija veikušas vairāk pārbaudes uz vietas nekā tas bija likumīgi prasīts.

| — | Aramzemes kultūras un pirmšķirīgie liellopi
  Prasītāja uzsver, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1258/99 7. panta 4. punktu, piemērojot to kopā ar Regulas (EEK) Nr. 729/70 5. panta 2. punktu, attiecībā uz visiem Basku zemes maksājumiem par 1998./1999. saimniecisko gadu un 1999./2000. saimniecisko gadu, kuri tika veikti attiecīgi līdz 1999. gada 31. janvārim un 2000. gada 31. janvārim, nebūtu bijis nepieciešams veikt finanšu labojumus. Tas pats attiecas uz Rioja.
  Papildus, prasītāja nepiekrīt, ka Regulas (EEK) Nr. 1663/95 8. pantā noteiktā paziņošanas prasība būtu bijusi ievērota.
  Atbilstoši prasītājas teiktajam, praksē maksājumi par pirmšķirīgiem liellopiem, kas veikti par 1998., 1999. un 2000. finanšu gadiem, bija jau pakļauti auditam un pārbaudei izmeklēšanas 2000/07 ietvaros. Kas attiecas uz Basku zemes 1998., 1999. un 2000. gada lūgumiem un Rioja 1998. un 2000. gada lūgumiem, Komisija piemēro finanšu labojumus, neņemot vērā to, ka augstāk minētās izmeklēšanas laikā tās darbinieki secināja, ka nebija nepieciešams veikt finanšu labojumus attiecībā uz minētajiem lūgumiem. Tādējādi izmeklēšanas 2000/2011 mērķis ir no jauna izskatīt lietu, kas jau iepriekš ir bijusi pabeigta; lūgumus, kas tika iesniegti no 1998. līdz 2000. gadam un kuri jau bija izvērtēti tajā laikā, vēlreiz izvērtēja ELVGF (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds) cits sastāvs, kuras pārbaude attiecās uz to pašu sodu piemērošanas aspektu, un šīs pārbaudes rezultātā tika pieņemti citādi secinājumi jautājumā par finansējuma izņēmuma piemērošanas sfēru. |
| --- | --- |

—

Aramzemes kultūras un pirmšķirīgie liellopi

Prasītāja uzsver, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1258/99 7. panta 4. punktu, piemērojot to kopā ar Regulas (EEK) Nr. 729/70 5. panta 2. punktu, attiecībā uz visiem Basku zemes maksājumiem par 1998./1999. saimniecisko gadu un 1999./2000. saimniecisko gadu, kuri tika veikti attiecīgi līdz 1999. gada 31. janvārim un 2000. gada 31. janvārim, nebūtu bijis nepieciešams veikt finanšu labojumus. Tas pats attiecas uz Rioja.

Papildus, prasītāja nepiekrīt, ka Regulas (EEK) Nr. 1663/95 8. pantā noteiktā paziņošanas prasība būtu bijusi ievērota.

Atbilstoši prasītājas teiktajam, praksē maksājumi par pirmšķirīgiem liellopiem, kas veikti par 1998., 1999. un 2000. finanšu gadiem, bija jau pakļauti auditam un pārbaudei izmeklēšanas 2000/07 ietvaros. Kas attiecas uz Basku zemes 1998., 1999. un 2000. gada lūgumiem un Rioja 1998. un 2000. gada lūgumiem, Komisija piemēro finanšu labojumus, neņemot vērā to, ka augstāk minētās izmeklēšanas laikā tās darbinieki secināja, ka nebija nepieciešams veikt finanšu labojumus attiecībā uz minētajiem lūgumiem. Tādējādi izmeklēšanas 2000/2011 mērķis ir no jauna izskatīt lietu, kas jau iepriekš ir bijusi pabeigta; lūgumus, kas tika iesniegti no 1998. līdz 2000. gadam un kuri jau bija izvērtēti tajā laikā, vēlreiz izvērtēja ELVGF (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonds) cits sastāvs, kuras pārbaude attiecās uz to pašu sodu piemērošanas aspektu, un šīs pārbaudes rezultātā tika pieņemti citādi secinājumi jautājumā par finansējuma izņēmuma piemērošanas sfēru.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/37 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/37

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija iesniedza 2004. gada 28. jūnijā

(Lieta T-268/04)

(2004/C 217/66)

Tiesvedības valoda: franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, ko cēla Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija, Spa (Beļģijā), kuru pārstāv Emmanuel Cornu, Eric De Gryse un Donatienne Moreau, advokāti.

Procesā pirmajā Apelācijas padomē puse bija arī Cottee Dairy Products Pty Limited.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam segt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam segt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Cotee Dairy Products Pty Limited |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiska preču zīme “SPA” 1. klases precēm (pieprasījuma nr. 911388) |
| Pretstatītā preču zīme: | Vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SPA”, kas Beniluksa valstīs reģistrētas 32. klases precēm, kā arī iebildumu iesniedzējas sabiedrības nosaukums un firma |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes īpašnieks: | S.A. Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Noraidīt reģistrācijas pieteikumu |
| Apelācijas padomes lēmums: | Atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu |
| Izvirzītie pamati: | Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 5. punkta pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Cotee Dairy Products Pty Limited

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiska preču zīme “SPA” 1. klases precēm (pieprasījuma nr. 911388)

Pretstatītā preču zīme:

Vārdiskas un grafiskas preču zīmes “SPA”, kas Beniluksa valstīs reģistrētas 32. klases precēm, kā arī iebildumu iesniedzējas sabiedrības nosaukums un firma

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes īpašnieks:

S.A. Spa Monopole, Spa lauksaimniecības kompānija

Iebildumu nodaļas lēmums:

Noraidīt reģistrācijas pieteikumu

Apelācijas padomes lēmums:

Atcelt Iebildumu nodaļas lēmumu

Izvirzītie pamati:

Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 5. punkta pārkāpums

---

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 11, 1. lpp.)

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/38 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/38

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITBS), ko IDOM, SA iesniedza 2004. gada 29. jūnijā

(Lieta T-269/04)

(2004/C 217/67)

Tiesvedības valoda: spāņu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 29. jūnijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (ITBS), ko cēla IDOM, SA, ar juridisko adresi Bilbao (Spānija), ko pārstāv Tatiana Villate Consonni, abogado, kas piesaistīta Ilustre Colegio de Madrid (Madrides advokātu kolēģija).

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelāciju padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R-153/2003-2; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja otrās Apelāciju padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu lietā R-153/2003-2;

| — | atcelt lēmumu 3707/2002 iebildumu procesā B282733, ciktāl tas noraida IDOM, SA celto iebildumu un ļauj iesniegt pieteikumu apstrīdētās preču zīmes reģistrēšanai attiecībā uz 37. klasi un daļu 42. klases; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu 3707/2002 iebildumu procesā B282733, ciktāl tas noraida IDOM, SA celto iebildumu un ļauj iesniegt pieteikumu apstrīdētās preču zīmes reģistrēšanai attiecībā uz 37. klasi un daļu 42. klases;

| — | atzīt apelācijas iesniedzēja iesniegtos apsvērumus, kas prasa, lai Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Iebildumu nodaļa pilnībā noraidītu apskatāmās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu; |
| --- | --- |

—

atzīt apelācijas iesniedzēja iesniegtos apsvērumus, kas prasa, lai Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Iebildumu nodaļa pilnībā noraidītu apskatāmās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

| — | ja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs prāvu zaudē, piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus, kas radušies saistībā ar šo tiesvedības procesu. |
| --- | --- |

—

ja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs prāvu zaudē, piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt izdevumus, kas radušies saistībā ar šo tiesvedības procesu.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Idom Incorporated |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Grafiskā zīme ''IDOM'', pieteikums Nr. 1 185 800, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 42. klasē (uzņēmuma pārvaldīšana, konsultanta pakalpojumi un informātika) |
| Iebildumu procesā pretnostatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Prasītājs |
| Pretnostatītā preču zīme vai apzīmējums: | Kopienas grafiskā zīme IDOM (Nr. 847 236), Spānijā reģistrētas grafiskās zīmes IDOM (Nr. 789 822, 789 823, 1 195 931, 2 052 591, 2 052 592, 2 052 593) un Spānijā reģistrētā vārdiskā zīme IDOM (Nr. 217 244) attiecībā uz pakalpojumiem 37. un 42. klasē. |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildums pieņemts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē, un uz ko attiecas abas preču zīmes; iebildums noraidīts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 37. un 42. klasē. |
| Apelācijas padomes lēmums: | Apelācija noraidīta. |
| Izvirzītie pamati: | Nepareiza Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta interpretācija. |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Idom Incorporated

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Grafiskā zīme ''IDOM'', pieteikums Nr. 1 185 800, attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35., 37. un 42. klasē (uzņēmuma pārvaldīšana, konsultanta pakalpojumi un informātika)

Iebildumu procesā pretnostatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Prasītājs

Pretnostatītā preču zīme vai apzīmējums:

Kopienas grafiskā zīme IDOM (Nr. 847 236), Spānijā reģistrētas grafiskās zīmes IDOM (Nr. 789 822, 789 823, 1 195 931, 2 052 591, 2 052 592, 2 052 593) un Spānijā reģistrētā vārdiskā zīme IDOM (Nr. 217 244) attiecībā uz pakalpojumiem 37. un 42. klasē.

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildums pieņemts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 35. klasē, un uz ko attiecas abas preču zīmes; iebildums noraidīts attiecībā uz pakalpojumiem, kas ietilpst 37. un 42. klasē.

Apelācijas padomes lēmums:

Apelācija noraidīta.

Izvirzītie pamati:

Nepareiza Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 4. punkta interpretācija.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/38 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/38

---

Lietas T-304/99 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 217/68)

Tiesvedības valoda: nīderlandiešu

Ar 2004. gada 10. jūnija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās paplašinātās palātas priekšsēdētāja rīkojumu no reģistra tiek izslēgta lieta T-304/99 Oliehandel Kuster B.V., ko atbalsta Nīderlandes Karaliste, pret Eiropas Kopienu Komisiju.

---

(1)  OV C 63, 4.3.2000.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/38 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/38

---

Lietas T-69/02 (1) izslēgšana

(2004/C 217/69)

(Tiesvedības valoda: spāņu)

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs 2004. gada 7. jūnijā izdeva rīkojumu izslēgt lietu T-69/02 Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC) pret Eiropas Kopienu Komisiju no reģistra.

---

(1)  OV C 118, 18.5.2002.

---

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/38 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/38

---

Lietas T-249/03 (1) izslēgšana

(2004/C 217/70)

(Tiesvedības valoda: franču)

Eiropas Kopienas Pirmās instances tiesas pirmās palātas priekšsēdētājs 2004. gada 11. jūnijā izdeva rīkojumu izslēgt lietu T-249/03 Y pret Eiropas Kopienu Komisiju.

---

(1)  OV C 213, 6.9.2003.

---

III Paziņojumi

| 28.8.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 217/39 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 217/39

---

(2004/C 217/71)

Tiesas pēdējā publikācija
  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 201, 7.8.2004.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 190, 24.7.2004.

OV C 179, 10.7.2004.

OV C 168, 26.6.2004.

OV C 156, 12.6.2004.

OV C 146, 29.5.2004.

Šie teksti pieejami arī

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---