# Eiropas Savienības C 269/2004

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 269 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 47. sējums2004. gada 4. novembris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 269

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

47. sējums2004. gada 4. novembris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Informācija |
| | Revīzijas palāta |
| 2004/C 269/1 | Īpašais ziņojums Nr. 3/2004 Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa, ar Komisijas atbildēm | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Informācija

Revīzijas palāta

2004/C 269/1

Īpašais ziņojums Nr. 3/2004 Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa, ar Komisijas atbildēm

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Informācija

Revīzijas palāta

| 4.11.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 269/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.11.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 269/1

---

ĪPAŠAIS ZIŅOJUMS Nr. 3/2004

Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa ar Komisijas atbildēm

(saskaņā ar EK līguma 248. panta 4. punkta otro daļu)

(2004/C 269/01)

SATURS

| I-IX | KOPSAVILKUMS |
| --- | --- |

I-IX

| 1-8 | IEVADS |
| --- | --- |

1-8

| 9-68 | ANALĪZE |
| --- | --- |

9-68

| 9–15 | Ziņotie pārkāpumi |
| --- | --- |

9–15

| 16–20 | Ziņošana par pārkāpumiem: procedūra |
| --- | --- |

16–20

| 21–27 | Ziņošana par pārkāpumiem: kavējumi, informācijas trūkums un nesakritības |
| --- | --- |

21–27

| 28–29 | Datu pārbaudes: neapmierinošas |
| --- | --- |

28–29

| 30–32 | Kvalitāte informācijai par nepareiziem maksājumiem: nepilnīga un nekonsekventa informācija |
| --- | --- |

30–32

| 33–39 | Piedziņa un norakstīšana: dalībvalstu un komisijas atbildība |
| --- | --- |

33–39

| 40–42 | Piedziņas zemie rādītāji |
| --- | --- |

40–42

| 43–51 | Komisijas lēmumi par to, kam jāsedz nepiedzīti nepareizi maksājumi: nav skaidru principu |
| --- | --- |

43–51

| 52–53 | Atbildības sadalījums komisijā |
| --- | --- |

52–53

| 54–60 | Komisija maz izmanto savu pieredzi saistībā ar nepareiziem maksājumiem |
| --- | --- |

54–60

| 61–62 | Melnais saraksts |
| --- | --- |

61–62

| 63–68 | Parādu reģistrēšana |
| --- | --- |

63–68

| 69–73 | SECINĀJUMI |
| --- | --- |

69–73

| 74–80 | IETEIKUMI |
| --- | --- |

74–80

Komisijas atbildes

KOPSAVILKUMS

| I. | Dalībvalstu pienākums ir ziņot Komisijai par gadījumiem, kad tās atklāj saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) veiktus nepareizus maksājumus vairāk nekā 4 000 euro apmērā, un censties tādus maksājumus piedzīt. Ja piedziņa nav iespējama, tad attiecīgās summas noraksta, un zaudējumus sedz Kopiena, ja vien piedziņas neiespējamības iemesls nav attiecīgās dalībvalsts nolaidība. Tiek veidots “melnais saraksts” ar saņēmējiem, kuriem viena gada laikā piešķirti nepareizi maksājumi vairāk nekā 100 000 euro apmērā. Tāpat ir paredzēta atsevišķa kārtība, atbilstīgi kurai dalībvalstis ziņo Komisijai visus parādus, kas radušies saistībā ar KLP. |
| --- | --- |

I.

Dalībvalstu pienākums ir ziņot Komisijai par gadījumiem, kad tās atklāj saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) veiktus nepareizus maksājumus vairāk nekā 4 000 euro apmērā, un censties tādus maksājumus piedzīt. Ja piedziņa nav iespējama, tad attiecīgās summas noraksta, un zaudējumus sedz Kopiena, ja vien piedziņas neiespējamības iemesls nav attiecīgās dalībvalsts nolaidība. Tiek veidots “melnais saraksts” ar saņēmējiem, kuriem viena gada laikā piešķirti nepareizi maksājumi vairāk nekā 100 000 euro apmērā. Tāpat ir paredzēta atsevišķa kārtība, atbilstīgi kurai dalībvalstis ziņo Komisijai visus parādus, kas radušies saistībā ar KLP.

| II. | 2002. gada beigās to nepareizo maksājumu summa, par kuriem ziņots kopš 1971. gada, bija 3,1 miljards euro. No šīs summas 537 miljoni euro ir piedzīti no saņēmējiem, savukārt 252 miljoni euro ir norakstīti vai nu uz Kopienas, vai uz attiecīgās dalībvalsts rēķina. Atlikušie 75 % ziņoto nepareizo maksājumu vēl nav “atrisināti”, t.i., ne piedzīti, ne norakstīti. Vairums ziņoto nepareizo maksājumu ir saistīti ar tirgus intervences pasākumiem, piemēram, vairāk nekā puse no tiem ir saistīti ar izdevumiem augļu un dārzeņu sektorā un eksporta kompensācijām. |
| --- | --- |

II.

2002. gada beigās to nepareizo maksājumu summa, par kuriem ziņots kopš 1971. gada, bija 3,1 miljards euro. No šīs summas 537 miljoni euro ir piedzīti no saņēmējiem, savukārt 252 miljoni euro ir norakstīti vai nu uz Kopienas, vai uz attiecīgās dalībvalsts rēķina. Atlikušie 75 % ziņoto nepareizo maksājumu vēl nav “atrisināti”, t.i., ne piedzīti, ne norakstīti. Vairums ziņoto nepareizo maksājumu ir saistīti ar tirgus intervences pasākumiem, piemēram, vairāk nekā puse no tiem ir saistīti ar izdevumiem augļu un dārzeņu sektorā un eksporta kompensācijām.

| III. | Palāta secināja, ka dalībvalstis sniedz informāciju par nepareiziem maksājumiem atbilstīgi noteikumiem, bet to dara ar ilgāku vai īsāku kavēšanos. Tāpat tika atklāta datu nekonsekvence. Dalībvalstu sniegtie dati nesakrīt ar datubāzē iekļautiem skaitļiem, kuriem jābūt bāzētiem uz sniegtajiem datiem. Komisijas datubāze par ziņotiem pārkāpumiem ir nepilnīga un neprecīza. |
| --- | --- |

III.

Palāta secināja, ka dalībvalstis sniedz informāciju par nepareiziem maksājumiem atbilstīgi noteikumiem, bet to dara ar ilgāku vai īsāku kavēšanos. Tāpat tika atklāta datu nekonsekvence. Dalībvalstu sniegtie dati nesakrīt ar datubāzē iekļautiem skaitļiem, kuriem jābūt bāzētiem uz sniegtajiem datiem. Komisijas datubāze par ziņotiem pārkāpumiem ir nepilnīga un neprecīza.

| IV. | Daļēji iemesls nepareizu maksājumu piedziņas zemajiem rādītājiem (kopējais rādītājs par piedziņu kopš 1971. gada ir tikai 17 %) ir valstu pārvalžu kavējumi un prakse (piedziņas procedūras atlikšana līdz laikam, kad tiek pabeigta krāpšanas izmeklēšana, saistībā ar KLP parādiem nav prioritāru kreditoru statusa, netiek veikti pienācīgi pasākumi nepatiesu pieprasījumu novēršanai), kā arī Komisijas nevēlēšanās pieņemt daļējus norēķinus. |
| --- | --- |

IV.

Daļēji iemesls nepareizu maksājumu piedziņas zemajiem rādītājiem (kopējais rādītājs par piedziņu kopš 1971. gada ir tikai 17 %) ir valstu pārvalžu kavējumi un prakse (piedziņas procedūras atlikšana līdz laikam, kad tiek pabeigta krāpšanas izmeklēšana, saistībā ar KLP parādiem nav prioritāru kreditoru statusa, netiek veikti pienācīgi pasākumi nepatiesu pieprasījumu novēršanai), kā arī Komisijas nevēlēšanās pieņemt daļējus norēķinus.

| V. | Tikai 10 % no ziņotiem nepareiziem maksājumiem ir norakstīti, kam par iemeslu daļēji ir tas, ka dalībvalstis ierosinājušas tikai dažas lietas par piedziņas neiespējamību, un daļēji tas, ka Komisija kavējas ar vēršanos pret ilgi nepiedzītiem nepareiziem maksājumiem. Komisijai nebija adekvātu kritēriju, pēc kuriem lemt, vai norakstītās summas jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai, kā arī nav adekvātas informācijas par to, vai lēmumi par norakstīšanu tiek attiecīgi izpildīti. |
| --- | --- |

V.

Tikai 10 % no ziņotiem nepareiziem maksājumiem ir norakstīti, kam par iemeslu daļēji ir tas, ka dalībvalstis ierosinājušas tikai dažas lietas par piedziņas neiespējamību, un daļēji tas, ka Komisija kavējas ar vēršanos pret ilgi nepiedzītiem nepareiziem maksājumiem. Komisijai nebija adekvātu kritēriju, pēc kuriem lemt, vai norakstītās summas jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai, kā arī nav adekvātas informācijas par to, vai lēmumi par norakstīšanu tiek attiecīgi izpildīti.

| VI. | Par nepareiziem KLP maksājumiem kopīgi atbild OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts: formālā un reālā atbildība atšķiras; gadās pārpratumi. Komisija sistemātiski neizmanto par pārkāpumiem iegūtu informāciju, pārvaldot KLP un ierosinot izmaiņas tajā. |
| --- | --- |

VI.

Par nepareiziem KLP maksājumiem kopīgi atbild OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts: formālā un reālā atbildība atšķiras; gadās pārpratumi. Komisija sistemātiski neizmanto par pārkāpumiem iegūtu informāciju, pārvaldot KLP un ierosinot izmaiņas tajā.

| VII. | “Melnais saraksts” nedarbojas. |
| --- | --- |

VII.

“Melnais saraksts” nedarbojas.

| VIII. | Atsevišķā kārtība, atbilstīgi kurai dalībvalstis ziņo visus Kopienai atmaksājamos parādus saistībā ar KLP, pēdējos gados ir uzlabota, bet tai aizvien ir vairāki trūkumi. Sniegtos datus nav iespējams savietot ar datiem par nepareiziem maksājumiem. |
| --- | --- |

VIII.

Atsevišķā kārtība, atbilstīgi kurai dalībvalstis ziņo visus Kopienai atmaksājamos parādus saistībā ar KLP, pēdējos gados ir uzlabota, bet tai aizvien ir vairāki trūkumi. Sniegtos datus nav iespējams savietot ar datiem par nepareiziem maksājumiem.

| IX. | Lai labotu iepriekš minētos trūkumus, Palāta iesaka Komisijai apsvērt izmaiņas kārtībā, saskaņā ar kuru notiek ziņošana par nepareiziem KLP maksājumiem, to piedziņa un norakstīšana. Tāpat Palāta iesaka apsvērt izmaiņas atbildības sadalījumā starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu un apspriesties ar dalībvalstīm par “melnā saraksta” nākotni. |
| --- | --- |

IX.

Lai labotu iepriekš minētos trūkumus, Palāta iesaka Komisijai apsvērt izmaiņas kārtībā, saskaņā ar kuru notiek ziņošana par nepareiziem KLP maksājumiem, to piedziņa un norakstīšana. Tāpat Palāta iesaka apsvērt izmaiņas atbildības sadalījumā starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu un apspriesties ar dalībvalstīm par “melnā saraksta” nākotni.

IEVADS

| 1. | Eiropas Savienība ik gadu tērē vairāk nekā 40 miljardus euro kopējai lauksaimniecības politikai (KLP). Komisija un dalībvalstis ir kopīgi atbildīgas par šo izdevumu pārvaldību. Šis ziņojums aplūko vienu kopējās pārvaldības aspektu: ziņošanu un tādu summu piedziņu, kas nepareizi samaksātas tirgotājiem, lauksaimniekiem un citiem KLP atbalsta saņēmējiem. |
| --- | --- |

1.

Eiropas Savienība ik gadu tērē vairāk nekā 40 miljardus euro kopējai lauksaimniecības politikai (KLP). Komisija un dalībvalstis ir kopīgi atbildīgas par šo izdevumu pārvaldību. Šis ziņojums aplūko vienu kopējās pārvaldības aspektu: ziņošanu un tādu summu piedziņu, kas nepareizi samaksātas tirgotājiem, lauksaimniekiem un citiem KLP atbalsta saņēmējiem.

| 2. | Gandrīz visus maksājumus saskaņā ar KLP veic dalībvalstu maksājumu aģentūras. Dalībvalstīm ir pienākums kontrolēt, lai maksājumi tiktu veikti pareizi, ziņot Komisijai par nepareizi veiktiem maksājumiem un nesamaksātajiem parādiem un piedzīt nepareizi izmaksātas summas. |
| --- | --- |

2.

Gandrīz visus maksājumus saskaņā ar KLP veic dalībvalstu maksājumu aģentūras. Dalībvalstīm ir pienākums kontrolēt, lai maksājumi tiktu veikti pareizi, ziņot Komisijai par nepareizi veiktiem maksājumiem un nesamaksātajiem parādiem un piedzīt nepareizi izmaksātas summas.

| 3. | Izmaksas par dalībvalstu nepiedzītiem nepareizi veiktiem maksājumiem sedz no Kopienas budžeta, ja vien piedziņas neiespējamības iemesls nav attiecīgās dalībvalsts nolaidība. Tādā gadījumā nepareizi veikto maksājumu izmaksas jāsedz attiecīgajai dalībvalstij. Sistēmas darbība ir parādīta 1. attēlā. |
| --- | --- |

3.

Izmaksas par dalībvalstu nepiedzītiem nepareizi veiktiem maksājumiem sedz no Kopienas budžeta, ja vien piedziņas neiespējamības iemesls nav attiecīgās dalībvalsts nolaidība. Tādā gadījumā nepareizi veikto maksājumu izmaksas jāsedz attiecīgajai dalībvalstij. Sistēmas darbība ir parādīta 1. attēlā.

Image

| 4. | Saskaņā ar Komisijas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) datiem 2002. gada beigās kopsumma par nepareiziem KLP maksājumiem, par kuriem dalībvalstis bija ziņojušas Komisijai kopš 1971. gada, bija 3,1 miljards euro. Šīs summas un vēl piedzenamās summas ir atšifrētas 1. tabulā. |
| --- | --- |

4.

Saskaņā ar Komisijas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) datiem 2002. gada beigās kopsumma par nepareiziem KLP maksājumiem, par kuriem dalībvalstis bija ziņojušas Komisijai kopš 1971. gada, bija 3,1 miljards euro. Šīs summas un vēl piedzenamās summas ir atšifrētas 1. tabulā.

1. tabula

To pārkāpumu analīze, kas ziņoti komisijai kopš 1971. gada

| (miljoni euro) |
| --- |
| Pārkāpumi, par kuriem paziņots pēc samaksas | 3 139 |
| No pieprasītājiem piedzītās summas | 538 |
| Summas, kas jāsedz dalībvalstīm | 142 |
| ELVGF norakstītās summas | 110 |
| Summas, kas jāpiedzen (1) | 2 349 |
| Stāvoklis 2002 gada 31. decembrī.

  Avots:
  OLAF ECR. |

(miljoni euro)

Pārkāpumi, par kuriem paziņots pēc samaksas

3 139

No pieprasītājiem piedzītās summas

538

Summas, kas jāsedz dalībvalstīm

142

ELVGF norakstītās summas

110

Summas, kas jāpiedzen (1)

2 349

Stāvoklis 2002 gada 31. decembrī.

Avots:
  OLAF ECR.

| 5. | Dalībvalstīm ir arī pienākums ziņot Komisijai (OLAF) par to, vai kādi no KLP naudas saņēmējiem ir saņēmuši vairāk nekā 100 000 euro gadā. Tādus saņēmējus iekļauj “melnajā sarakstā” (2). |
| --- | --- |

5.

Dalībvalstīm ir arī pienākums ziņot Komisijai (OLAF) par to, vai kādi no KLP naudas saņēmējiem ir saņēmuši vairāk nekā 100 000 euro gadā. Tādus saņēmējus iekļauj “melnajā sarakstā” (2).

| 6. | Šīs revīzijas mērķis bija novērtēt Komisijas un dalībvalstu lomu nepareizu KLP maksājumu piedziņas pārvaldībā un uzraudzībā. Tās gaitā tika izskatīts, vai pēc tam, kad ir atklāta krāpšana un nepareizi maksājumi, dalībvalstis ir pareizi ziņojušas par šiem gadījumiem Komisijai, konstatējušas attiecīgos parādus un veikušas piedziņu. Revīzija nepārbaudīja, cik labi dalībvalstu kontroles un krāpšanas izmeklēšanas iestādes atklāj krāpšanu un nepareizus maksājumus. |
| --- | --- |

6.

Šīs revīzijas mērķis bija novērtēt Komisijas un dalībvalstu lomu nepareizu KLP maksājumu piedziņas pārvaldībā un uzraudzībā. Tās gaitā tika izskatīts, vai pēc tam, kad ir atklāta krāpšana un nepareizi maksājumi, dalībvalstis ir pareizi ziņojušas par šiem gadījumiem Komisijai, konstatējušas attiecīgos parādus un veikušas piedziņu. Revīzija nepārbaudīja, cik labi dalībvalstu kontroles un krāpšanas izmeklēšanas iestādes atklāj krāpšanu un nepareizus maksājumus.

| 7. | Revīzijas palāta pārbaudīja:






  a) | ko sniegtā informācija atklāj par nepareizu maksājumu apjomu, raksturu un cēloņiem; |
| --- | --- | --- |

7.

Revīzijas palāta pārbaudīja:

a)

ko sniegtā informācija atklāj par nepareizu maksājumu apjomu, raksturu un cēloņiem;

| b) | vai dalībvalstis un Komisija adekvāti rīkojas, lai atgūtu vai norakstītu nepareizus maksājumus; |
| --- | --- |

b)

vai dalībvalstis un Komisija adekvāti rīkojas, lai atgūtu vai norakstītu nepareizus maksājumus;

| c) | vai ir apmierinoša kārtība, kādā tiek sniegta informācija par nepareiziem maksājumiem; |
| --- | --- |

c)

vai ir apmierinoša kārtība, kādā tiek sniegta informācija par nepareiziem maksājumiem;

| d) | vai “melnais saraksts” darbojas efektīvi; |
| --- | --- |

d)

vai “melnais saraksts” darbojas efektīvi;

| e) | kā informācija par nepareiziem maksājumiem salīdzinās ar informāciju par parādiem. |
| --- | --- |

e)

kā informācija par nepareiziem maksājumiem salīdzinās ar informāciju par parādiem.

| 8. | Revīzija tika veikta Komisijā un deviņās dalībvalstīs: Dānijā, Vācijā, Grieķijā, Spānijā, Francijā, Īrijā, Itālijā, Portugālē un Apvienotajā Karalistē. |
| --- | --- |

8.

Revīzija tika veikta Komisijā un deviņās dalībvalstīs: Dānijā, Vācijā, Grieķijā, Spānijā, Francijā, Īrijā, Itālijā, Portugālē un Apvienotajā Karalistē.

ANALĪZE

Ziņotie pārkāpumi

| 9. | 2002. gada 31. decembrī nepareizie maksājumi, par kuriem ziņots kopš 1971. gada un kuri reģistrēti Komisijas datubāzē (External Communications Registry (ECR)), sasniedza 3 139 miljonus euro (3). Šajā pašā datumā summa, kas reģistrēta kā “piedzenama”, bija 2 349 miljoni euro. Citiem vārdiem sakot, 25 % no nepareizajiem maksājumiem, kas veikti kopš 1971. gada, ir vai nu piedzīti no saņēmējiem, vai ir jāsedz dalībvalstīm, vai arī ir norakstīti budžetā. |
| --- | --- |

9.

2002. gada 31. decembrī nepareizie maksājumi, par kuriem ziņots kopš 1971. gada un kuri reģistrēti Komisijas datubāzē (External Communications Registry (ECR)), sasniedza 3 139 miljonus euro (3). Šajā pašā datumā summa, kas reģistrēta kā “piedzenama”, bija 2 349 miljoni euro. Citiem vārdiem sakot, 25 % no nepareizajiem maksājumiem, kas veikti kopš 1971. gada, ir vai nu piedzīti no saņēmējiem, vai ir jāsedz dalībvalstīm, vai arī ir norakstīti budžetā.

| 10. | Ziņoto nepareizo maksājumu vērtība un piedziņas kopējais rādītājs pa dalībvalstīm (4) ir parādīts 2. tabulā. Ciparos dominē Itālija, kura tos sagroza:






  a) | jo ir ziņojusi par 55  % no attiecīgajiem nepareizajiem maksājumiem (sk. 24. punktu); |
| --- | --- | --- |

10.

Ziņoto nepareizo maksājumu vērtība un piedziņas kopējais rādītājs pa dalībvalstīm (4) ir parādīts 2. tabulā. Ciparos dominē Itālija, kura tos sagroza:

a)

jo ir ziņojusi par 55  % no attiecīgajiem nepareizajiem maksājumiem (sk. 24. punktu);

| b) | tai ir zemākais kopējais piedziņas rādītājs (10 % no nepareiziem maksājumiem, kas veikti kopš 1971. gada). |
| --- | --- |

b)

tai ir zemākais kopējais piedziņas rādītājs (10 % no nepareiziem maksājumiem, kas veikti kopš 1971. gada).

2. tabula

Pēc samaksas atklātie pārkāpumi un piedziņas rādītāji (1971–2002)

| Dalībvalstis | Pēc izmaksas atklātās summas | Piedzītās summas | Kopējais piedziņas rādītājs |
| --- | --- | --- | --- |
| Itālija | 1 735 | 173 | 10 |
| Vācija | 403 | 40 | 10 |
| Spānija | 264 | 35 | 13 |
| Beļģija | 100 | 15 | 15 |
| Austrija | 8 | 2 | 22 |
| Portugāle | 50 | 13 | 25 |
| Zviedrija | 1 | 0 | 36 |
| Francija | 159 | 58 | 36 |
| Apvienotā Karaliste | 122 | 49 | 40 |
| Grieķija | 131 | 54 | 41 |
| Nīderlande | 84 | 47 | 56 |
| Īrija | 39 | 23 | 58 |
| Dānija | 40 | 28 | 71 |
| Somija | 1 | 1 | 90 |
| Luksemburga | p.m. | p.m. | p.m. |
| Kopsumma | 3 139 | 537 | 17 |
| Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

  NB:Summas ir noapaļotas līdz 1 000 000 euro.

  Avots: OLAF ECR datubāze. |

Dalībvalstis

Pēc izmaksas atklātās summas

Piedzītās summas

Kopējais piedziņas rādītājs

Itālija

1 735

173

10

Vācija

403

40

10

Spānija

264

35

13

Beļģija

100

15

15

Austrija

8

2

22

Portugāle

50

13

25

Zviedrija

1

0

36

Francija

159

58

36

Apvienotā Karaliste

122

49

40

Grieķija

131

54

41

Nīderlande

84

47

56

Īrija

39

23

58

Dānija

40

28

71

Somija

1

1

90

Luksemburga

p.m.

p.m.

p.m.

Kopsumma

3 139

537

17

Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

NB:Summas ir noapaļotas līdz 1 000 000 euro.

Avots: OLAF ECR datubāze.

| 11. | 2002. gada 31. decembrī 21 % no parādiem attiecās uz laiku līdz 1994. gadam (sk. 2. attēlu). |
| --- | --- |

11.

2002. gada 31. decembrī 21 % no parādiem attiecās uz laiku līdz 1994. gadam (sk. 2. attēlu).

| 12. | Galvenās budžeta pozīcijas, kurās tiek veikti ziņotie nepareizie maksājumi, ir parādītas 3. attēlā. Aptuveni ceturtā daļa ir augļu un dārzeņu sektorā un starp ceturtdaļu un trešdaļu – eksporta kompensācijās. |
| --- | --- |

12.

Galvenās budžeta pozīcijas, kurās tiek veikti ziņotie nepareizie maksājumi, ir parādītas 3. attēlā. Aptuveni ceturtā daļa ir augļu un dārzeņu sektorā un starp ceturtdaļu un trešdaļu – eksporta kompensācijās.

Image

Image

| 13. | Par nepareiziem maksājumiem tiek salīdzinoši reti ziņots izdevumu jomās, kurās piemēro integrēto pārvaldības un kontroles sistēmu (IPKS) (jo īpaši saistībā ar platībatkarīgo atbalstu un piemaksām par mājlopiem). Tas liecina, ka:






  a) | IPKS pieprasījumus pārbauda simtprocentīgi visus, izmantojot datorizētas sasaistu pārbaudes, salīdzināšanu ar neatkarīgiem datiem un atlases pārbaudes uz vietas pirms maksājumu veikšanas. Tādējādi pārkāpuma atklāšana nozīmē, ka pieprasījumi ir bloķēti pirms naudas izmaksas; |
| --- | --- | --- |

13.

Par nepareiziem maksājumiem tiek salīdzinoši reti ziņots izdevumu jomās, kurās piemēro integrēto pārvaldības un kontroles sistēmu (IPKS) (jo īpaši saistībā ar platībatkarīgo atbalstu un piemaksām par mājlopiem). Tas liecina, ka:

a)

IPKS pieprasījumus pārbauda simtprocentīgi visus, izmantojot datorizētas sasaistu pārbaudes, salīdzināšanu ar neatkarīgiem datiem un atlases pārbaudes uz vietas pirms maksājumu veikšanas. Tādējādi pārkāpuma atklāšana nozīmē, ka pieprasījumi ir bloķēti pirms naudas izmaksas;

| b) | izņēmuma gadījumos, kad pārkāpumi tiek atklāti pēc maksājuma veikšanas, attiecīgā summa bieži ir mazāka nekā 4 000 euro, un maksājumu aģentūras bieži var to atgūt, veicot naudas atskaitījumus no vēlākiem pieprasījumiem; un |
| --- | --- |

b)

izņēmuma gadījumos, kad pārkāpumi tiek atklāti pēc maksājuma veikšanas, attiecīgā summa bieži ir mazāka nekā 4 000 euro, un maksājumu aģentūras bieži var to atgūt, veicot naudas atskaitījumus no vēlākiem pieprasījumiem; un

| c) | noteikumos tiek iestrādāti administratīvie sodi, dodot maksājumu aģentūrām iespēju atbilstoši rīkoties, kad tiek atklāti nepatiesi pieprasījumi, bez griešanās tiesā. |
| --- | --- |

c)

noteikumos tiek iestrādāti administratīvie sodi, dodot maksājumu aģentūrām iespēju atbilstoši rīkoties, kad tiek atklāti nepatiesi pieprasījumi, bez griešanās tiesā.

| 14. | Laikā līdz 2002. gada 31. decembrim 29 ziņotās pārkāpumu lietas veidoja 40 % no kopējās piedzenamās summas. Tās ir uzskaitītas A pielikumā. |
| --- | --- |

14.

Laikā līdz 2002. gada 31. decembrim 29 ziņotās pārkāpumu lietas veidoja 40 % no kopējās piedzenamās summas. Tās ir uzskaitītas A pielikumā.

| 15. | Nav iespējams precīzi noteikt rādītājus pārkāpumiem, kas ietekmē KLP. Tomēr, pamatojoties uz ziņoto informāciju:






  a) | Pārkāpumu summa laikā no 1994. līdz 2001. gadam ir no 0,3 % līdz 1,4 % ES lauksaimniecības budžeta tajā gadā, kad pārkāpumi paziņoti. Ja izslēdz Itāliju, tie IR 0,5 % vai mazāk (sk. 3. tabulu). |
| --- | --- | --- |

15.

Nav iespējams precīzi noteikt rādītājus pārkāpumiem, kas ietekmē KLP. Tomēr, pamatojoties uz ziņoto informāciju:

a)

Pārkāpumu summa laikā no 1994. līdz 2001. gadam ir no 0,3 % līdz 1,4 % ES lauksaimniecības budžeta tajā gadā, kad pārkāpumi paziņoti. Ja izslēdz Itāliju, tie IR 0,5 % vai mazāk (sk. 3. tabulu).

| b) | Visvairāk ietekmētajās budžeta pozīcijās (augļi un dārzeņi un eksporta kompensācijas — sk. 3. attēlu) pārkāpumi ir 1,7 % šo pozīciju izdevumu laikā no 1994. gada līdz 2001. gadam. |
| --- | --- |

b)

Visvairāk ietekmētajās budžeta pozīcijās (augļi un dārzeņi un eksporta kompensācijas — sk. 3. attēlu) pārkāpumi ir 1,7 % šo pozīciju izdevumu laikā no 1994. gada līdz 2001. gadam.

3. tabula

Tendence attiecībā uz paziņoto pārkāpumu vērtību

| (miljonos euro) |
| --- |
| | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| Deklarētie izdevumi ELAVGF garantija | 33 593 | 35 654 | 39 062 | 40 884 | 38 857 | 40 726 | 40 411 | 41 594 | 42 711 |
| Ziņotie pārkāpumi | 461,2 | 227,6 | 251,7 | 154,6 | 263,1 | 224,0 | 467,3 | 104,1 | 198,0 |
| Procentuālā attiecība ikgadējā budžetā | 1,4 | 0,6 | 0,6 | 0,4 | 0,7 | 0,6 | 1,2 | 0,3 | 0,5 |
| ELAVGF deklarētie izdevumi, izņemot Itāliju | 30 000 | 31 285 | 34 631 | 35 559 | 34 708 | 35 709 | 35 874 | 36 124 | 37 022 |
| Ziņotie pārkāpumi, izņemot Itāliju | 136,6 | 139,5 | 86,6 | 124,1 | 100,4 | 163,9 | 166,6 | 65,3 | 134,1 |
| Procentuālā attiecība ikgadējā budžetā, izņemot Itāliju | 0,5 | 0,4 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 0,5 | 0,5 | 0,2 | 0,4 |
| Avots: 2002. gada Eiropas Revīzijas palātas ikgadējā ziņojuma 4.6. tabula un OLAF ECR datubāze 2002.gada 31. decembrī. (kas nav savienojama ar skaitļiem Komisijas 2002. gada ziņojumā par cīņu pret krāpšanu). |

(miljonos euro)

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

Deklarētie izdevumi ELAVGF garantija

33 593

35 654

39 062

40 884

38 857

40 726

40 411

41 594

42 711

Ziņotie pārkāpumi

461,2

227,6

251,7

154,6

263,1

224,0

467,3

104,1

198,0

Procentuālā attiecība ikgadējā budžetā

1,4

0,6

0,6

0,4

0,7

0,6

1,2

0,3

0,5

ELAVGF deklarētie izdevumi, izņemot Itāliju

30 000

31 285

34 631

35 559

34 708

35 709

35 874

36 124

37 022

Ziņotie pārkāpumi, izņemot Itāliju

136,6

139,5

86,6

124,1

100,4

163,9

166,6

65,3

134,1

Procentuālā attiecība ikgadējā budžetā, izņemot Itāliju

0,5

0,4

0,3

0,3

0,3

0,5

0,5

0,2

0,4

Avots: 2002. gada Eiropas Revīzijas palātas ikgadējā ziņojuma 4.6. tabula un OLAF ECR datubāze 2002.gada 31. decembrī. (kas nav savienojama ar skaitļiem Komisijas 2002. gada ziņojumā par cīņu pret krāpšanu).

Ziņošana par pārkāpumiem: procedūra

| 16. | Dalībvalstīm ir pienākums ziņot Komisijai (5) reizi ceturksnī par visiem nepareizajiem maksājumiem, kas pārsniedz 4 000 euro un kam “piemēro primāro administratīvo vai tiesas izmeklēšanu” (6). Ziņojumam jāsatur virkni kvantitatīvas un kvalitatīvas informācijas par krāpšanu, piemēram, iesaistīto summu, budžeta pozīciju, krāpšanas veidu un atklāšanas metodi utt. Visa šī informācija tiek ievadīta ECR datubāzē. |
| --- | --- |

16.

Dalībvalstīm ir pienākums ziņot Komisijai (5) reizi ceturksnī par visiem nepareizajiem maksājumiem, kas pārsniedz 4 000 euro un kam “piemēro primāro administratīvo vai tiesas izmeklēšanu” (6). Ziņojumam jāsatur virkni kvantitatīvas un kvalitatīvas informācijas par krāpšanu, piemēram, iesaistīto summu, budžeta pozīciju, krāpšanas veidu un atklāšanas metodi utt. Visa šī informācija tiek ievadīta ECR datubāzē.

| 17. | Primārās administratīvās vai tiesas izmeklēšanas jēdzienu Komisija ir iestrādājusi likumdošanā un darba dokumentos. Neskatoties uz to, dalībvalstis dažādi interpretē šo prasību. |
| --- | --- |

17.

Primārās administratīvās vai tiesas izmeklēšanas jēdzienu Komisija ir iestrādājusi likumdošanā un darba dokumentos. Neskatoties uz to, dalībvalstis dažādi interpretē šo prasību.

| 18. | Dalībvalstīm ir jāziņo Komisijai reizi ceturksnī arī par pasākumiem, kādus tās ir veikušas pēc pārkāpumu paziņošanas, tostarp piedzītās summas, iemeslus, kādēļ atteikušās no piedziņas, utt. (7). |
| --- | --- |

18.

Dalībvalstīm ir jāziņo Komisijai reizi ceturksnī arī par pasākumiem, kādus tās ir veikušas pēc pārkāpumu paziņošanas, tostarp piedzītās summas, iemeslus, kādēļ atteikušās no piedziņas, utt. (7).

| 19. | Gadījumos, kad dalībvalsts uzskata, ka summu nevar pilnībā piedzīt, tai ir jāinformē Komisija, vai tā uzskata, ka izmaksas būtu jāsedz ES vai dalībvalstij (8) un kāpēc. |
| --- | --- |

19.

Gadījumos, kad dalībvalsts uzskata, ka summu nevar pilnībā piedzīt, tai ir jāinformē Komisija, vai tā uzskata, ka izmaksas būtu jāsedz ES vai dalībvalstij (8) un kāpēc.

| 20. | OLAF ievada ziņojumu datus ECR datubāzē. ECR datubāzi sekmīgi vada Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, Komisijas Krāpšanas apkarošanas vienība (UCLAF) un — kopš 1995. gada — OLAF. |
| --- | --- |

20.

OLAF ievada ziņojumu datus ECR datubāzē. ECR datubāzi sekmīgi vada Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, Komisijas Krāpšanas apkarošanas vienība (UCLAF) un — kopš 1995. gada — OLAF.

Ziņošana par pārkāpumiem: kavējumi, informācijas trūkums un nesakritības

| 21. | Dalībvalstīm ir pienākums ziņot par pārkāpumiem divos mēnešos pēc katra ceturkšņa beigām; tomēr 2002. gadā ap 65 % (2 147 paziņojumi) netika ziņoti laikā (9). |
| --- | --- |

21.

Dalībvalstīm ir pienākums ziņot par pārkāpumiem divos mēnešos pēc katra ceturkšņa beigām; tomēr 2002. gadā ap 65 % (2 147 paziņojumi) netika ziņoti laikā (9).

| 22. | Dalībvalstis ir ziņojušas Komisijai par pārkāpumiem caurmērā vēlāk nekā gadu pēc to atklāšanas (10). Vidējais paziņošanas ātrums katrā dalībvalstī atsevišķi svārstījās no astoņiem mēnešiem (Portugālē) līdz 23 mēnešiem Luksemburgā (sk. 4. attēlu). |
| --- | --- |

22.

Dalībvalstis ir ziņojušas Komisijai par pārkāpumiem caurmērā vēlāk nekā gadu pēc to atklāšanas (10). Vidējais paziņošanas ātrums katrā dalībvalstī atsevišķi svārstījās no astoņiem mēnešiem (Portugālē) līdz 23 mēnešiem Luksemburgā (sk. 4. attēlu).

Image

| 23. | Vācija, Spānija un Francija ziņoja par lielāko daļu gadījumu 2002. gadā, bet Itālija tajā gadā ziņoja par lielāko summu – 80 miljoniem euro. Nākamo lielāko summu – 59 miljonus euro – paziņoja Spānija (sk. 5. attēlu). |
| --- | --- |

23.

Vācija, Spānija un Francija ziņoja par lielāko daļu gadījumu 2002. gadā, bet Itālija tajā gadā ziņoja par lielāko summu – 80 miljoniem euro. Nākamo lielāko summu – 59 miljonus euro – paziņoja Spānija (sk. 5. attēlu).

Image

| 24. | Itālija ziņo par lietām, pamatojoties uz kontrolējošo vai izmeklējošo iestāžu ziņojumiem par pārkāpumiem. Dažos gadījumos šīs iestādes nav pārbaudījušas, vai maksājumi, par kuriem tās apgalvo, ka tie ir nepareizi, patiešām ir veikti. Tā rezultātā ECR datubāzē ir pārspīlētas piedzenamās summas. |
| --- | --- |

24.

Itālija ziņo par lietām, pamatojoties uz kontrolējošo vai izmeklējošo iestāžu ziņojumiem par pārkāpumiem. Dažos gadījumos šīs iestādes nav pārbaudījušas, vai maksājumi, par kuriem tās apgalvo, ka tie ir nepareizi, patiešām ir veikti. Tā rezultātā ECR datubāzē ir pārspīlētas piedzenamās summas.

Itāļu izmeklēšanas aģentūra ziņoja par kompāniju, kas krāpjoties saņēmusi KLP subsīdijas tomātu pārstrādei. Attiecīgā summa bija 2,71 miljons euro. Patiesībā pieprasījumi tika veikti, bet nauda netika izmaksāta. Tā rezultātā parāds nepastāv.

| 25. | 91 ECR datubāzes lietā dalībvalstis nav sniegušas informāciju par iesaistītajām summām. Par 37 no šīm lietām ir ziņots laikā no 1979. līdz 1998. gadam. Palāta vērsa OLAF uzmanību uz šo jautājumu 2002. gada augustā. Gadu vēlāk OLAF nebija pieprasījusi dalībvalstīm atjaunotu informāciju par šiem gadījumiem. |
| --- | --- |

25.

91 ECR datubāzes lietā dalībvalstis nav sniegušas informāciju par iesaistītajām summām. Par 37 no šīm lietām ir ziņots laikā no 1979. līdz 1998. gadam. Palāta vērsa OLAF uzmanību uz šo jautājumu 2002. gada augustā. Gadu vēlāk OLAF nebija pieprasījusi dalībvalstīm atjaunotu informāciju par šiem gadījumiem.

| 26. | ECR datubāzē ir paredzēts, ka sodanauda un procentu maksājumi ir jāreģistrē atsevišķi (11). Dažas dalībvalstis (Spānija, Īrija) tomēr iekļāva sodanaudu un procentu maksājumus pamatsummā. Informācija par sodanaudām un procentiem tika reģistrēta mazāk nekā 4 % no ECR datubāzes lietām. Tikai 5 % no 2002. gadā ziņotajām vai koriģētajām lietām ietvēra informāciju par sodanaudām. |
| --- | --- |

26.

ECR datubāzē ir paredzēts, ka sodanauda un procentu maksājumi ir jāreģistrē atsevišķi (11). Dažas dalībvalstis (Spānija, Īrija) tomēr iekļāva sodanaudu un procentu maksājumus pamatsummā. Informācija par sodanaudām un procentiem tika reģistrēta mazāk nekā 4 % no ECR datubāzes lietām. Tikai 5 % no 2002. gadā ziņotajām vai koriģētajām lietām ietvēra informāciju par sodanaudām.

| 27. | Tāpat iesniegtajā informācijā tika izmantotas dažas būtiski atšķirīgas definīcijas, un reizēm būtiski atšķīrās informācijas diapazons. Piemēram, ap 47 % no 2002. gadā ziņotajām lietām nav pabeigts produkta apraksts (12). 7 % gadījumu nav noteikts pārkāpuma veids un 4 % gadījumu – atklāšanas metode. |
| --- | --- |

27.

Tāpat iesniegtajā informācijā tika izmantotas dažas būtiski atšķirīgas definīcijas, un reizēm būtiski atšķīrās informācijas diapazons. Piemēram, ap 47 % no 2002. gadā ziņotajām lietām nav pabeigts produkta apraksts (12). 7 % gadījumu nav noteikts pārkāpuma veids un 4 % gadījumu – atklāšanas metode.

Datu pārbaudes: neapmierinošas

| 28. | Tā kā nebija noteiktas kārtības, kādā uz vietas sistemātiski pārbaudīt ECR datubāzes pilnību un precizitāti salīdzinājumā ar dalībvalstīs glabāto informāciju par pārkāpumu lietām, 2002. un 2003. gadā OLAF aicināja dalībvalstis apstiprināt ECR datubāzes datu precizitāti. Lielākoties dalībvalstis nepievērsās pārkāpumiem, par kuriem bija ziņojušas līdz 2002. gadam. |
| --- | --- |

28.

Tā kā nebija noteiktas kārtības, kādā uz vietas sistemātiski pārbaudīt ECR datubāzes pilnību un precizitāti salīdzinājumā ar dalībvalstīs glabāto informāciju par pārkāpumu lietām, 2002. un 2003. gadā OLAF aicināja dalībvalstis apstiprināt ECR datubāzes datu precizitāti. Lielākoties dalībvalstis nepievērsās pārkāpumiem, par kuriem bija ziņojušas līdz 2002. gadam.

| 29. | Lielākā daļa dalībvalstu vērsa uzmanību uz dalībvalstu datu nesakritību ar ECR datubāzes datiem. OLAF nav analizējis šīs nesakritības, to cēloņus, labošanu vai ECR datubāzē veiktas izmaiņas. Tāpat OLAF nav ne mēģinājis pārbaudīt, vai dalībvalstis ir ziņojušas par visiem gadījumiem, par kuriem tām bija jāziņo, ne pārbaudījis, vai dalībvalstis nav nepareizi slēgušas lietas un norakstījušas pārkāpuma ietekmi līdz nullei. |
| --- | --- |

29.

Lielākā daļa dalībvalstu vērsa uzmanību uz dalībvalstu datu nesakritību ar ECR datubāzes datiem. OLAF nav analizējis šīs nesakritības, to cēloņus, labošanu vai ECR datubāzē veiktas izmaiņas. Tāpat OLAF nav ne mēģinājis pārbaudīt, vai dalībvalstis ir ziņojušas par visiem gadījumiem, par kuriem tām bija jāziņo, ne pārbaudījis, vai dalībvalstis nav nepareizi slēgušas lietas un norakstījušas pārkāpuma ietekmi līdz nullei.

Kvalitāte informācijai par nepareiziem maksājumiem: nepilnīga un nekonsekventa informācija

| 30. | Pamatojoties uz iemesliem, kas izklāstīti 21.–29. punktā un 31. un 32. punktā ECR datubāzi (un skaitļus attiecībā uz KLP pārkāpumiem un parādiem, kas publicēti Komisijas 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu) nevar atzīt par uzticamu, pilnīgu un precīzu. |
| --- | --- |

30.

Pamatojoties uz iemesliem, kas izklāstīti 21.–29. punktā un 31. un 32. punktā ECR datubāzi (un skaitļus attiecībā uz KLP pārkāpumiem un parādiem, kas publicēti Komisijas 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu) nevar atzīt par uzticamu, pilnīgu un precīzu.

| 31. | Papildus lietām, par kurām ziņojušas dalībvalstis, OLAF pati ierosina izmeklēšanu dažās pārkāpumu lietās KLP sektorā (tāpat kā citur Kopienas budžetā). OLAF uztur Lietu pārvaldības sistēmas (LPS) datubāzi, lai reģistrētu šo lietu virzību. LPS datubāze neparāda, vai lieta ir reģistrēta ECR datubāzē vai ne, kā arī, ja tas ir piemēroti, vai maksa par to ir jāsedz dalībvalstij saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru (sk. 34.–37.punktu). No 26 lietām, kas LPS datubāzē tika izraudzītas par paraugu, tikai 13 varēja pienācīgi izsekot līdz vai nu ierakstam ECR datubāzē, vai arī lietas slēgšanai tādēļ, ka pārkāpums netika atklāts. |
| --- | --- |

31.

Papildus lietām, par kurām ziņojušas dalībvalstis, OLAF pati ierosina izmeklēšanu dažās pārkāpumu lietās KLP sektorā (tāpat kā citur Kopienas budžetā). OLAF uztur Lietu pārvaldības sistēmas (LPS) datubāzi, lai reģistrētu šo lietu virzību. LPS datubāze neparāda, vai lieta ir reģistrēta ECR datubāzē vai ne, kā arī, ja tas ir piemēroti, vai maksa par to ir jāsedz dalībvalstij saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru (sk. 34.–37.punktu). No 26 lietām, kas LPS datubāzē tika izraudzītas par paraugu, tikai 13 varēja pienācīgi izsekot līdz vai nu ierakstam ECR datubāzē, vai arī lietas slēgšanai tādēļ, ka pārkāpums netika atklāts.

| 32. | Komisijas 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu ir ievērojami pārspīlēta ziņoto KLP pārkāpumu kopsumma. Pārspīlējums radās no:






  a) | 844 miljoniem euro, kur attiecībā uz pārkāpumiem, kas atklāti pirms naudas izmaksāšanas, summas, kas paziņotas itāļu lirās, reģistrētas kā identisks skaitlis euro; |
| --- | --- | --- |

32.

Komisijas 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu ir ievērojami pārspīlēta ziņoto KLP pārkāpumu kopsumma. Pārspīlējums radās no:

a)

844 miljoniem euro, kur attiecībā uz pārkāpumiem, kas atklāti pirms naudas izmaksāšanas, summas, kas paziņotas itāļu lirās, reģistrētas kā identisks skaitlis euro;

| b) | vismaz 50 miljoniem euro par ziņojumiem, kas uzskaitīti divreiz, jo tika uzrādīti ECR datubāzē kā atklāti gan pirms, gan pēc naudas izmaksas; |
| --- | --- |

b)

vismaz 50 miljoniem euro par ziņojumiem, kas uzskaitīti divreiz, jo tika uzrādīti ECR datubāzē kā atklāti gan pirms, gan pēc naudas izmaksas;

| c) | vismaz 19 miljoniem euro par summām, kas ziņotas vietējā valūtā un reģistrētas eiro bez pārrēķināšanas. |
| --- | --- |

c)

vismaz 19 miljoniem euro par summām, kas ziņotas vietējā valūtā un reģistrētas eiro bez pārrēķināšanas.

Piedziņa un norakstīšana: dalībvalstu un Komisijas atbildība

| 33. | Dalībvalstīm ir pienākums






  a) | pārliecināties, ka KLP darījumi tiek veikti pareizi; |
| --- | --- | --- |

33.

Dalībvalstīm ir pienākums

a)

pārliecināties, ka KLP darījumi tiek veikti pareizi;

| b) | novērst un atklāt pārkāpumus; |
| --- | --- |

b)

novērst un atklāt pārkāpumus;

| c) | piedzīt summas, kas zaudētas pārkāpumu un nolaidības rezultātā; šādā gadījumā tās var paturēt 20 % no piedzītajām summām (13); |
| --- | --- |

c)

piedzīt summas, kas zaudētas pārkāpumu un nolaidības rezultātā; šādā gadījumā tās var paturēt 20 % no piedzītajām summām (13);

| d) | ziņot Komisijai par nesamaksātajām summām; un |
| --- | --- |

d)

ziņot Komisijai par nesamaksātajām summām; un

| e) | par summām, kuras nav iespējams piedzīt. |
| --- | --- |

e)

par summām, kuras nav iespējams piedzīt.

| 34. | Komisija izlemj, vai summas, kuras nevar piedzīt, ir jāsedz Kopienai vai attiecīgajai dalībvalstij (pamatojoties uz to, ka piedziņas neiespējamība ir dalībvalsts nolaidības vai pārkāpuma sekas (14)). |
| --- | --- |

34.

Komisija izlemj, vai summas, kuras nevar piedzīt, ir jāsedz Kopienai vai attiecīgajai dalībvalstij (pamatojoties uz to, ka piedziņas neiespējamība ir dalībvalsts nolaidības vai pārkāpuma sekas (14)).

| 35. | Gadījumos, kad Komisija izlemj, ka piedziņas neiespējamības finansiālās sekas ir jāsedz attiecīgajai dalībvalstij, lēmums tiek pieņemts kā daļa no “grāmatojumu noskaidrošanas” procedūras. Tā ir procedūra, kurā Komisija izlemj, vai izdevumi, kurus uzņēmušās maksājumu aģentūras, ir bijuši saskaņā ar EK tiesību aktiem un būtu noteikti jāsedz no EK budžeta. Ja summas ir jāsedz dalībvalstīm, Komisija atrēķina tās no ikmēneša maksājumiem KLP finansēšanai, kurus tā maksā attiecīgajai maksājumu aģentūrai. |
| --- | --- |

35.

Gadījumos, kad Komisija izlemj, ka piedziņas neiespējamības finansiālās sekas ir jāsedz attiecīgajai dalībvalstij, lēmums tiek pieņemts kā daļa no “grāmatojumu noskaidrošanas” procedūras. Tā ir procedūra, kurā Komisija izlemj, vai izdevumi, kurus uzņēmušās maksājumu aģentūras, ir bijuši saskaņā ar EK tiesību aktiem un būtu noteikti jāsedz no EK budžeta. Ja summas ir jāsedz dalībvalstīm, Komisija atrēķina tās no ikmēneša maksājumiem KLP finansēšanai, kurus tā maksā attiecīgajai maksājumu aģentūrai.

| 36. | OLAF (un iepriekš UCLAF) ir atbildīga par ieteikumiem, vai summas būtu jānoraksta budžetā (t. i., jāsedz Kopienas nodokļu maksātājam) vai nolaidības gadījumos būtu jāsedz dalībvalstīm. Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts ir atbildīgs par Komisijas lēmumu. |
| --- | --- |

36.

OLAF (un iepriekš UCLAF) ir atbildīga par ieteikumiem, vai summas būtu jānoraksta budžetā (t. i., jāsedz Kopienas nodokļu maksātājam) vai nolaidības gadījumos būtu jāsedz dalībvalstīm. Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts ir atbildīgs par Komisijas lēmumu.

| 37. | Kopienas likumdošana atstāj Komisijas ziņā izvērtēšanu, vai piedziņas trūkums konkrētā gadījumā ir izskaidrojams ar dalībvalsts nolaidību un tā izmaksas būtu jāsedz vietējiem nodokļu maksātājiem. Tomēr ir attiecīga Eiropas Kopienu tiesas prakse. 1989. gadā (15) Eiropas Kopienu tiesa lēma, ka, gaidot četrus līdz desmit gadus līdz tiesas procesa uzsākšanai, lai piedzītu nepareizi samaksātās summas, itāļu varas iestādes nav rīkojušās ar pietiekošu rūpību (16). |
| --- | --- |

37.

Kopienas likumdošana atstāj Komisijas ziņā izvērtēšanu, vai piedziņas trūkums konkrētā gadījumā ir izskaidrojams ar dalībvalsts nolaidību un tā izmaksas būtu jāsedz vietējiem nodokļu maksātājiem. Tomēr ir attiecīga Eiropas Kopienu tiesas prakse. 1989. gadā (15) Eiropas Kopienu tiesa lēma, ka, gaidot četrus līdz desmit gadus līdz tiesas procesa uzsākšanai, lai piedzītu nepareizi samaksātās summas, itāļu varas iestādes nav rīkojušās ar pietiekošu rūpību (16).

| 38. | Labi funkcionējošā sistēmā:






  a) | dalībvalstis veiktu visas nepieciešamās darbības, lai piedzītu nepareizi veiktus maksājumus; |
| --- | --- | --- |

38.

Labi funkcionējošā sistēmā:

a)

dalībvalstis veiktu visas nepieciešamās darbības, lai piedzītu nepareizi veiktus maksājumus;

| b) | Komisija veicinātu dalībvalstu efektīvu darbību; |
| --- | --- |

b)

Komisija veicinātu dalībvalstu efektīvu darbību;

| c) | Komisija adekvāti izvērtētu, vai nepareizi samaksātas un nepiedzītas summas tiek segtas no Kopienas budžeta vai arī tās sedz attiecīgā dalībvalsts; |
| --- | --- |

c)

Komisija adekvāti izvērtētu, vai nepareizi samaksātas un nepiedzītas summas tiek segtas no Kopienas budžeta vai arī tās sedz attiecīgā dalībvalsts;

| d) | Komisija izmantotu informāciju par pārkāpumu biežumu KLP politikā, lai uzlabotu kontroles procedūras. |
| --- | --- |

d)

Komisija izmantotu informāciju par pārkāpumu biežumu KLP politikā, lai uzlabotu kontroles procedūras.

| 39. | Kārtība bija neapmierinoša visos četros aspektos. |
| --- | --- |

39.

Kārtība bija neapmierinoša visos četros aspektos.

Piedziņas zemie rādītāji

| 40. | 2. tabulā parādīts, ka 2002. gada beigās kopējais piedziņas rādītājs bija tikai 17 %. |
| --- | --- |

40.

2. tabulā parādīts, ka 2002. gada beigās kopējais piedziņas rādītājs bija tikai 17 %.

| 41. | Zemā piedziņas rādītāja galvenie iemesli ir šādi:






  a) | dažu dalībvalstu administratīvās un tiesu sistēmas ir lēnas. Tas mazina piedziņas iespēju, jo īpašums nozūd, kompānijas tiek likvidētas, individuālie saņēmēji nozūd vai nomirst utt.;
  Nepatiesi palīdzības pieprasījumi koncentrēta vīna ražošanā radīja izdevumus 8,3 miljonu euro apmērā nepareizos maksājumos.Par pārkāpumu pirmo reizi tika ziņots Grieķijas maksājumu aģentūrai 1990. gadā.Grieķijas Lauksaimniecības ministrija to kā nepareizu maksājumu klasificēja tikai 1996. gada decembrī.Lieta, kas nodota Grieķijas tiesām, joprojām nav izskatīta un nekādi līdzekļi nav atgūti. |
| --- | --- | --- |

41.

Zemā piedziņas rādītāja galvenie iemesli ir šādi:

a)

dažu dalībvalstu administratīvās un tiesu sistēmas ir lēnas. Tas mazina piedziņas iespēju, jo īpašums nozūd, kompānijas tiek likvidētas, individuālie saņēmēji nozūd vai nomirst utt.;

| b) | piedziņa tiek tālāk novilcināta, kad piedziņas procedūras tiek atliktas līdz iznākumam jebkādā saistītā krāpšanas lietā (piemēram, Itālijā). Krāpšanas lietās ir nepieciešams pierādīt nodomu, lai kādu varētu atzīt par vainīgu, kas nav nepieciešams de facto nepareiza maksājuma atgūšanai; |
| --- | --- |

b)

piedziņa tiek tālāk novilcināta, kad piedziņas procedūras tiek atliktas līdz iznākumam jebkādā saistītā krāpšanas lietā (piemēram, Itālijā). Krāpšanas lietās ir nepieciešams pierādīt nodomu, lai kādu varētu atzīt par vainīgu, kas nav nepieciešams de facto nepareiza maksājuma atgūšanai;

| c) | dažas dalībvalstis nepiešķir KLP parādiem prioritāru statusu (ES likumdošanā nav noteikta tāda prasība);
  1992. gada sākumā apvienotā UCLAF/ Vācijas izmeklēšana pierādīja, ka sausais vājpiena pulveris no starpnieku preču uzkrājumiem, kas bija eksportēts, saņemot par to kompensāciju, netika laists tirgū ārpus ES. Eksporta kompensāciju nepareizi maksājumi sastādīja 24,9 miljonus euro vācu kompānijai un 18,6 miljonus euro – beļģu kompānijai.Neskatoties uz Komisijas pieprasījumu 1993. gada februārī, Vācija rīkojumus par piedziņu izdeva tikai 1995. gada augustā.1996. gada augustā tika izteikts piedāvājums samaksāt 5,1 miljonus euro (tā bija vācu kompānijai pieejamo līdzekļu vērtība). Komisija to noraidīja 1997. gada aprīlī.Līdz 1999. gada decembrim līdzekļi bija samazinājušies līdz 1,5 miljonam euro. Neviena no subsīdijām, kas kopā veidoja 43,5 miljonus euro, netika atgūta. |
| --- | --- |

c)

dažas dalībvalstis nepiešķir KLP parādiem prioritāru statusu (ES likumdošanā nav noteikta tāda prasība);

| d) | nepilnīgi tiek izmantotas procedūras, ar kurām ir iespējams parādus atskaitīt no citiem KLP maksājumiem, kam pienācis maksāšanas termiņš. Dažas dalībvalstis šādas savstarpējas kompensēšanas procedūras starp maksājumu aģentūrām (piemēram, Spānija, Francija, Itālija un Portugāle) vai vienā konkrētā maksājumu aģentūrā (piemēram, Dānija) vispār neizmanto, jo to nepieļauj vietējie tiesību akti vai pastāv neadekvāti sakaru kanāli; |
| --- | --- |

d)

nepilnīgi tiek izmantotas procedūras, ar kurām ir iespējams parādus atskaitīt no citiem KLP maksājumiem, kam pienācis maksāšanas termiņš. Dažas dalībvalstis šādas savstarpējas kompensēšanas procedūras starp maksājumu aģentūrām (piemēram, Spānija, Francija, Itālija un Portugāle) vai vienā konkrētā maksājumu aģentūrā (piemēram, Dānija) vispār neizmanto, jo to nepieļauj vietējie tiesību akti vai pastāv neadekvāti sakaru kanāli;

| e) | dažu valstu nacionālā likumdošana nenosaka, ka jāiesniedz garantija, kas līdzvērtīga strīda summai, lai varētu iesniegt apelācijas sūdzību (Palāta to novēroja 2000. gadā saistībā ar pārkāpumiem olīveļļas patēriņa atbalstā (17)); |
| --- | --- |

e)

dažu valstu nacionālā likumdošana nenosaka, ka jāiesniedz garantija, kas līdzvērtīga strīda summai, lai varētu iesniegt apelācijas sūdzību (Palāta to novēroja 2000. gadā saistībā ar pārkāpumiem olīveļļas patēriņa atbalstā (17));

| f) | līdz šim Komisija ir atteikusies pieņemt norēķināšanās piedāvājumus par dalībvalstu piedāvātajām summām. Tās ir aprēķinātas, pamatojoties uz debitoram pieejamo īpašumu un ir mazākas par parādu. |
| --- | --- |

f)

līdz šim Komisija ir atteikusies pieņemt norēķināšanās piedāvājumus par dalībvalstu piedāvātajām summām. Tās ir aprēķinātas, pamatojoties uz debitoram pieejamo īpašumu un ir mazākas par parādu.

Tomēr, pat ja piedziņas procedūras būtu ātrākas un piedziņas iespējas tiktu maksimizētas, daži parādi joprojām būtu jānoraksta, pamatojoties uz maksātnespēju, nāvi, administratīvām kļūdām, pašu kapitālu, izmaksu efektivitāti utt. Nav iespējams paredzēt, cik daudz būtu jānoraksta, pamatojoties uz šiem iemesliem.

| 42. | Komisijai ir ierobežotas pilnvaras ietekmēt to, kā dalībvalstis pilda savus pienākumus saskaņā ar Regulu. Komisija nevar iejaukties dalībvalstu administratīvajās un tiesu procedūrās nolūkā paātrināt tās. No otras puses,






  a) | Komisija var rīkoties, lai piedzītu veco parādu summas no dalībvalstīm, pamatojoties uz Eiropas Kopienu tiesas spriedumu, kas minēts 37. punktā; |
| --- | --- | --- |

42.

Komisijai ir ierobežotas pilnvaras ietekmēt to, kā dalībvalstis pilda savus pienākumus saskaņā ar Regulu. Komisija nevar iejaukties dalībvalstu administratīvajās un tiesu procedūrās nolūkā paātrināt tās. No otras puses,

a)

Komisija var rīkoties, lai piedzītu veco parādu summas no dalībvalstīm, pamatojoties uz Eiropas Kopienu tiesas spriedumu, kas minēts 37. punktā;

| b) | Kopienas likumdošana nodrošina dalībvalstīm stimulu piedzīt nepareizi veiktus maksājumus, jo tās drīkst paturēt 20 % no piedzītajām summām. Ņemot vērā, ka kopējais piedziņas rādītājs ir 17 %, nevar uzskatīt, ka šis stimuls ir sasniedzis savu mērķi. OLAF nav uzticamu ziņu par paturētajām summām. |
| --- | --- |

b)

Kopienas likumdošana nodrošina dalībvalstīm stimulu piedzīt nepareizi veiktus maksājumus, jo tās drīkst paturēt 20 % no piedzītajām summām. Ņemot vērā, ka kopējais piedziņas rādītājs ir 17 %, nevar uzskatīt, ka šis stimuls ir sasniedzis savu mērķi. OLAF nav uzticamu ziņu par paturētajām summām.

Komisijas lēmumi par to, kam jāsedz nepiedzīti nepareizi maksājumi: nav skaidru principu

| 43. | Saskaņā ar ECR datubāzes datiem kopš 1971. gada ES budžetā ir norakstīti kopā 110 miljoni euro, un 142 miljoni euro ir jāsedz dalībvalstīm. Šīs summas ir nelielas (10 %) attiecībā pret kopējo piedzenamo summu – daļēji tādēļ, ka dalībvalstis ir ierosinājušas tikai dažas lietas par piedziņas neiespējamību, un daļēji tādēļ, ka Komisija nav savlaicīgi rīkojusies, lai noskaidrotu vecus parādus. |
| --- | --- |

43.

Saskaņā ar ECR datubāzes datiem kopš 1971. gada ES budžetā ir norakstīti kopā 110 miljoni euro, un 142 miljoni euro ir jāsedz dalībvalstīm. Šīs summas ir nelielas (10 %) attiecībā pret kopējo piedzenamo summu – daļēji tādēļ, ka dalībvalstis ir ierosinājušas tikai dažas lietas par piedziņas neiespējamību, un daļēji tādēļ, ka Komisija nav savlaicīgi rīkojusies, lai noskaidrotu vecus parādus.

Dzīvi nokaušanai paredzēti liellopi, kurus eksportēja ar kompensācijām uz Poliju 1990. gadā, tika nepareizi deklarēti kā šķirnes lopi, kā rezultātā trīs gadījumos tika veikti nepareizi maksājumi 2,6 miljonu euro apmērā.Šie gadījumi tika izslēgti no grāmatojumu noskaidrošanas finansiālās koriģēšanas 1994. gadā, jo līdzīgās lietās vēl nebija pieņemts lēmums prasībā par piedziņu.1999. gadā Kopienu tiesa apstiprināja Komisijas finansiālo korekciju. Tomēr Komisija pēc tam nav turpinājusi darbu pie šīm trim pirms tam izslēgtajām lietām.

| 44. | Komisijai nebija adekvātu kritēriju – ne norakstīšanas ieteikšanai, ne arī nepieciešamo pamatojošo pierādījumu veidam. Reģistros, kas uzrāda ieteikumus pamatojošos argumentus un pierādījumus, nebija sistemātiskas analīzes. |
| --- | --- |

44.

Komisijai nebija adekvātu kritēriju – ne norakstīšanas ieteikšanai, ne arī nepieciešamo pamatojošo pierādījumu veidam. Reģistros, kas uzrāda ieteikumus pamatojošos argumentus un pierādījumus, nebija sistemātiskas analīzes.

| 45. | Tika veiktas pārbaudes 30 atlasītās lietās, kas bija reģistrētas ECR datubāzē, kurās Komisija bija izlēmusi, ka izmaksas ir jāsedz dalībvalstīm. Atlasi koncentrēja uz lietām pirms 1996. gada, jo sākot no šā gada lietās nebija lēmuma par grāmatojumu noskaidrošanu, izņemot zemāk aprakstīto īpašo pasākumu. No 30 pārbaudītajām lietām tikai trijās bija pietiekoši pierādījumi, ka šīs summās tika faktiski piedzītas no dalībvalstīm (18). |
| --- | --- |

45.

Tika veiktas pārbaudes 30 atlasītās lietās, kas bija reģistrētas ECR datubāzē, kurās Komisija bija izlēmusi, ka izmaksas ir jāsedz dalībvalstīm. Atlasi koncentrēja uz lietām pirms 1996. gada, jo sākot no šā gada lietās nebija lēmuma par grāmatojumu noskaidrošanu, izņemot zemāk aprakstīto īpašo pasākumu. No 30 pārbaudītajām lietām tikai trijās bija pietiekoši pierādījumi, ka šīs summās tika faktiski piedzītas no dalībvalstīm (18).

| 46. | Tāpat tika pārbaudītas 30 lietas, kas reģistrētas kā tādas, kuru summas jāsedz no budžeta. 8 lietās nevarēja atrast reģistrus un 15 lietās nebija pietiekošu pierādījumu (19), ka šīs summas nebija iespējams piedzīt. Lēmumi ar pamatotiem argumentiem bija dažās (20) no pārbaudītajām lietām. |
| --- | --- |

46.

Tāpat tika pārbaudītas 30 lietas, kas reģistrētas kā tādas, kuru summas jāsedz no budžeta. 8 lietās nevarēja atrast reģistrus un 15 lietās nebija pietiekošu pierādījumu (19), ka šīs summas nebija iespējams piedzīt. Lēmumi ar pamatotiem argumentiem bija dažās (20) no pārbaudītajām lietām.

| 47. | Ir noteikta sakarība, kādā dalībvalstu veiktā norakstīšana mijiedarbojas ar grāmatojumu noskaidrošanu. Saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru izdevumu neakceptēšana parasti izpaužas kā “fiksētas likmes korekcija”: Komisija novērtē, ka dalībvalsts nav pienācīgi pārvaldījusi noteiktus izdevumus un nepiešķir no ES finansēm attiecīgo izdevumu noteiktu daļu (t. i., būtībā pieprasa tās apmaksu no dalībvalsts) kā sankciju par vāju pārvaldību un stimulu veikt uzlabojumus. |
| --- | --- |

47.

Ir noteikta sakarība, kādā dalībvalstu veiktā norakstīšana mijiedarbojas ar grāmatojumu noskaidrošanu. Saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru izdevumu neakceptēšana parasti izpaužas kā “fiksētas likmes korekcija”: Komisija novērtē, ka dalībvalsts nav pienācīgi pārvaldījusi noteiktus izdevumus un nepiešķir no ES finansēm attiecīgo izdevumu noteiktu daļu (t. i., būtībā pieprasa tās apmaksu no dalībvalsts) kā sankciju par vāju pārvaldību un stimulu veikt uzlabojumus.

| 48. | Dažas dalībvalstis ir izmantojušas šīs fiksētās likmes korekcijas, lai norakstītu parādus, kas radušies no pārkāpumiem, kuri izdarīti tajā pašā izdevumu jomā un kuri nepārsniedz šīs korekcijas vērtību, tā vietā, lai ierosinātu norakstīšanu saskaņā ar 33.–37. punktā aprakstīto nosacījumu. Komisija uzskata, ka šī prakse neatbilst tiesību aktu noteikumiem par grāmatojumu noskaidrošanu. Ne OLAF, ne Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts nav reģistrējuši šādas norakstīšanas, ne arī saskaņojuši tās ar attiecīgajām grāmatojumu noskaidrošanas korekcijām. Tāpēc nav zināma kopējā šādā veidā norakstītā summa. |
| --- | --- |

48.

Dažas dalībvalstis ir izmantojušas šīs fiksētās likmes korekcijas, lai norakstītu parādus, kas radušies no pārkāpumiem, kuri izdarīti tajā pašā izdevumu jomā un kuri nepārsniedz šīs korekcijas vērtību, tā vietā, lai ierosinātu norakstīšanu saskaņā ar 33.–37. punktā aprakstīto nosacījumu. Komisija uzskata, ka šī prakse neatbilst tiesību aktu noteikumiem par grāmatojumu noskaidrošanu. Ne OLAF, ne Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts nav reģistrējuši šādas norakstīšanas, ne arī saskaņojuši tās ar attiecīgajām grāmatojumu noskaidrošanas korekcijām. Tāpēc nav zināma kopējā šādā veidā norakstītā summa.

| 49. | 1999. gada martā OLAF ierosināja veikt īpašu pasākumu, lai pārbaudītu līdz 1996. gadam piedzenamās summas. Vecās lietas tika definētas kā lietas ar vairāk nekā 4 gadus ilgu administratīvu kavēšanos, un/ vai vairāk nekā 8 gadus ilgu tiesas kavēšanos (21). Visas šādas lietas, kurās neapmaksātās summas pārsniedza 50 000 euro, bija pamatīgi jāpārbauda. Lietās, kur summas bija mazākas par 50 000 euro, bija jāveic mazāk pamatīga izskatīšana. |
| --- | --- |

49.

1999. gada martā OLAF ierosināja veikt īpašu pasākumu, lai pārbaudītu līdz 1996. gadam piedzenamās summas. Vecās lietas tika definētas kā lietas ar vairāk nekā 4 gadus ilgu administratīvu kavēšanos, un/ vai vairāk nekā 8 gadus ilgu tiesas kavēšanos (21). Visas šādas lietas, kurās neapmaksātās summas pārsniedza 50 000 euro, bija pamatīgi jāpārbauda. Lietās, kur summas bija mazākas par 50 000 euro, bija jāveic mazāk pamatīga izskatīšana.

| 50. | Komisijas lēmums (22) par šīm lietām tika publicēts 2003. gada 28. jūnijā. 69,4 miljoni euro tika norakstīti budžetā un 5,3 miljoni euro bija jāsedz dalībvalstīm. Itālijas lietas, kas veido 66 % (750 miljoni euro) no piedzenamās summas lietās līdz 1995. gadam, bija izslēgtas no rekomendācijām un lēmuma. Tas netika pamatots. Tāpat no izskatīšanas bija izslēgtas 95 līdz 1995. gadam izveidotās lietas ar kopējo vērtību 118,8 miljoni euro. |
| --- | --- |

50.

Komisijas lēmums (22) par šīm lietām tika publicēts 2003. gada 28. jūnijā. 69,4 miljoni euro tika norakstīti budžetā un 5,3 miljoni euro bija jāsedz dalībvalstīm. Itālijas lietas, kas veido 66 % (750 miljoni euro) no piedzenamās summas lietās līdz 1995. gadam, bija izslēgtas no rekomendācijām un lēmuma. Tas netika pamatots. Tāpat no izskatīšanas bija izslēgtas 95 līdz 1995. gadam izveidotās lietas ar kopējo vērtību 118,8 miljoni euro.

| 51. | Tāpat kā ar rekomendācijām, kas tiek sniegtas parastajā kārtībā, reģistri neietvēra sistemātisku analīzi par rekomendāciju pamatojumu. Tagad Komisija ir izveidojusi darba grupu, lai pārbaudītu līdz 1999. gadam radušās lietas, kas pārsniedz 500 000 euro. |
| --- | --- |

51.

Tāpat kā ar rekomendācijām, kas tiek sniegtas parastajā kārtībā, reģistri neietvēra sistemātisku analīzi par rekomendāciju pamatojumu. Tagad Komisija ir izveidojusi darba grupu, lai pārbaudītu līdz 1999. gadam radušās lietas, kas pārsniedz 500 000 euro.

Atbildības sadalījums Komisijā

| 52. | Kā iepriekš paskaidrots, OLAF pārvalda ECR datubāzi. Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts ir atbildīgs par grāmatojumu noskaidrošanas lēmumiem. Ir gadījumi, kad šāds atbildības sadalījums izraisa komunikācijas problēmas:






  a) | nebija tāda noteikuma, lai Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts sistemātiski nosūtītu OLAF kopijas no visiem noskaidrošanas lēmumiem, kuros dalībvalstīm uzdots segt pārkāpumu finansiālās sekas. Rezultātā OLAF reģistri neietvēra sistemātiskus pierādījumus, ka summas, kas reģistrētas kā tādas, kas jāsedz dalībvalstīm, patiesībā ir atgūtas saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru; |
| --- | --- | --- |

52.

Kā iepriekš paskaidrots, OLAF pārvalda ECR datubāzi. Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts ir atbildīgs par grāmatojumu noskaidrošanas lēmumiem. Ir gadījumi, kad šāds atbildības sadalījums izraisa komunikācijas problēmas:

a)

nebija tāda noteikuma, lai Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts sistemātiski nosūtītu OLAF kopijas no visiem noskaidrošanas lēmumiem, kuros dalībvalstīm uzdots segt pārkāpumu finansiālās sekas. Rezultātā OLAF reģistri neietvēra sistemātiskus pierādījumus, ka summas, kas reģistrētas kā tādas, kas jāsedz dalībvalstīm, patiesībā ir atgūtas saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru;

| b) | 1995. gada Lēmums (23) par summu norakstīšanu budžetā netika reģistrēts ECR datubāzē. Rezultātā lietas tika vēlreiz pārbaudītas 2003. gadā un dažos gadījumos lēmums bija pretējs 1995. gada lēmumam; |
| --- | --- |

b)

1995. gada Lēmums (23) par summu norakstīšanu budžetā netika reģistrēts ECR datubāzē. Rezultātā lietas tika vēlreiz pārbaudītas 2003. gadā un dažos gadījumos lēmums bija pretējs 1995. gada lēmumam;

| c) | dažas dalībvalstis ir norakstījušas summas, pamatojoties uz OLAF rekomendācijām pirms Komisijas lēmuma. |
| --- | --- |

c)

dažas dalībvalstis ir norakstījušas summas, pamatojoties uz OLAF rekomendācijām pirms Komisijas lēmuma.

Noskaidrojot grāmatojumus 1993. gadā, Komisija ierosināja pieprasīt Vācijai segt 8,2 miljonus euro par 21 gadījumu, kurā Komisija uzskatīja, ka Vācija ir pieļāvusi nolaidību piedziņas procesā. Finanšu koriģēšana tomēr netika veikta, jo divpusējās konsultēšanās bija neadekvātas.Visas lietas, izņemot divas, tika pārskatītas, pieņemot lēmumu par 1995. gadu, un tika segtas no ELVGF.Komisija nav dokumentējusi iemeslus, kādēļ tā atcēla savu sākotnējo priekšlikumu.

| 53. | Pastāvošajā kārtībā formālā un reālā atbildība par šo procedūru ir sadalīta tā, ka mazinās atbildība. Rekomendācijas veikt norakstīšanu nav piemērota funkcija krāpšanas izmeklēšanas un koordinēšanas iestādei. |
| --- | --- |

53.

Pastāvošajā kārtībā formālā un reālā atbildība par šo procedūru ir sadalīta tā, ka mazinās atbildība. Rekomendācijas veikt norakstīšanu nav piemērota funkcija krāpšanas izmeklēšanas un koordinēšanas iestādei.

Komisija maz izmanto savu pieredzi saistībā ar nepareiziem maksājumiem

| 54. | Paziņojumi OLAF to ievadīšanai ECR datubāzē bija domāti arī tāpēc, lai pastiprinātu kampaņu pret krāpšanu un pārkāpumiem. |
| --- | --- |

54.

Paziņojumi OLAF to ievadīšanai ECR datubāzē bija domāti arī tāpēc, lai pastiprinātu kampaņu pret krāpšanu un pārkāpumiem.

| 55. | Šādā kontekstā Padome (24) aicināja Komisiju izstrādāt izmeklēšanas politiku, kas balstīta uz stratēģisku un operatīvu informācijas analīzi par krāpšanu, pārkāpumiem un piedziņu, par ko ziņojušas dalībvalstis. Parlaments (25) ir izteicis kritiku par to, ka parāds, kas radies no pārkāpumiem un krāpšanas, pieaudzis līdz nepieņemam līmenim un par to, ka piedziņas procedūras nedarbojas. Parlaments pieprasīja Komisijai iesniegt izvērstu analīzi par šīs problēmas cēloņiem un priekšlikumus, kā to atrisināt. Komisija (26) 2002. gada decembrī iesniedza ziņojumu par Kopienai pienākošos līdzekļu piedziņas uzlabošanu. Parlaments izteica šaubas, vai piedziņas procedūras var uzlabot, nenoskaidrojot atbildības sadali starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu. |
| --- | --- |

55.

Šādā kontekstā Padome (24) aicināja Komisiju izstrādāt izmeklēšanas politiku, kas balstīta uz stratēģisku un operatīvu informācijas analīzi par krāpšanu, pārkāpumiem un piedziņu, par ko ziņojušas dalībvalstis. Parlaments (25) ir izteicis kritiku par to, ka parāds, kas radies no pārkāpumiem un krāpšanas, pieaudzis līdz nepieņemam līmenim un par to, ka piedziņas procedūras nedarbojas. Parlaments pieprasīja Komisijai iesniegt izvērstu analīzi par šīs problēmas cēloņiem un priekšlikumus, kā to atrisināt. Komisija (26) 2002. gada decembrī iesniedza ziņojumu par Kopienai pienākošos līdzekļu piedziņas uzlabošanu. Parlaments izteica šaubas, vai piedziņas procedūras var uzlabot, nenoskaidrojot atbildības sadali starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu.

| 56. | Komisija tās 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu ir pievērsusi uzmanību dalībvalstu sniegtās informācijas sliktajai kvalitātei. Komisija atsaucas uz piemēru, kad 47 % no ziņotajām lietām netika nosaukti attiecīgie produkti, kas neveicina risku analīzi un apgrūtina atbilstošu secinājumu izdarīšanu. Komisija mēģina uzlabot paziņojumu kvalitāti un savlaicīgumu, ieviešot kārtību, kurā dalībvalstis pašas ievada datus ECR datubāzē, apvienojot to ar mācību programmu un ECR datubāzes lietotāja rokasgrāmatas nodrošināšanu. |
| --- | --- |

56.

Komisija tās 2002. gada ziņojumā par krāpšanas apkarošanu ir pievērsusi uzmanību dalībvalstu sniegtās informācijas sliktajai kvalitātei. Komisija atsaucas uz piemēru, kad 47 % no ziņotajām lietām netika nosaukti attiecīgie produkti, kas neveicina risku analīzi un apgrūtina atbilstošu secinājumu izdarīšanu. Komisija mēģina uzlabot paziņojumu kvalitāti un savlaicīgumu, ieviešot kārtību, kurā dalībvalstis pašas ievada datus ECR datubāzē, apvienojot to ar mācību programmu un ECR datubāzes lietotāja rokasgrāmatas nodrošināšanu.

| 57. | Tomēr ir citi novēršami trūkumi ECR datubāzes informācijas noformēšanā. Ir pārāk daudzi krāpšanas un pārkāpumu veidu apraksti, kopā 79, daži no tiem ir neskaidri (sk. 4. tabulu); budžeta pozīcijas nav ievadītas nemainīgā formātā un atklāšanas metodēm, no kurām arī dažas ir neskaidras, pastāv 46 kodi (sk. 5. tabulu). Šo aprakstu racionalizācija un vienkāršošana veicinātu jēgpilnu interpretāciju. |
| --- | --- |

57.

Tomēr ir citi novēršami trūkumi ECR datubāzes informācijas noformēšanā. Ir pārāk daudzi krāpšanas un pārkāpumu veidu apraksti, kopā 79, daži no tiem ir neskaidri (sk. 4. tabulu); budžeta pozīcijas nav ievadītas nemainīgā formātā un atklāšanas metodēm, no kurām arī dažas ir neskaidras, pastāv 46 kodi (sk. 5. tabulu). Šo aprakstu racionalizācija un vienkāršošana veicinātu jēgpilnu interpretāciju.

4. tabula

Pārkāpumu veidi

| Pārkāpuma veids | Ziņoto pārkāpumu vērtība
  (miljonos euro) | Procenti no kopējās ziņotās vērtības | Kopējā procentuālā attiecība |
| --- | --- | --- | --- |
| Fiktīva izmantošana vai pārstrāde | 984 | 23 | 23 |
| Nepatiesi vai viltoti komerciālie dokumenti | 379 | 9 | 32 |
| Neprecīzs daudzums | 270 | 6 | 38 |
| Nepatiess vai viltots palīdzības pieprasījums | 208 | 5 | 43 |
| Fiktīva darbība | 201 | 5 | 48 |
| Kvalitātes vai satura variācijas | 169 | 4 | 52 |
| Citi gadījumi ar nepareiziem dokumentiem | 148 | 3 | 55 |
| Citi pārkāpumi | 120 | 3 | 58 |
| Nelegāla tirgošanās ar izņemtiem vai uzkrātiem produktiem | 97 | 2 | 60 |
| Viltoti muitas dokumenti | 91 | 2 | 62 |
| Adresāta maiņa | 91 | 2 | 64 |
| Nenokļūšana pie galīgā adresāta | 74 | 2 | 66 |
| Citu nosacījumu neievērošana | 71 | 2 | 68 |
| Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

  Avots:
  OLAF ECR datubāze par pārkāpumiem, par kuriem ziņots saskaņā ar Regulu Nr. 595/91. |

Pārkāpuma veids

Ziņoto pārkāpumu vērtība

(miljonos euro)

Procenti no kopējās ziņotās vērtības

Kopējā procentuālā attiecība

Fiktīva izmantošana vai pārstrāde

984

23

23

Nepatiesi vai viltoti komerciālie dokumenti

379

9

32

Neprecīzs daudzums

270

6

38

Nepatiess vai viltots palīdzības pieprasījums

208

5

43

Fiktīva darbība

201

5

48

Kvalitātes vai satura variācijas

169

4

52

Citi gadījumi ar nepareiziem dokumentiem

148

3

55

Citi pārkāpumi

120

3

58

Nelegāla tirgošanās ar izņemtiem vai uzkrātiem produktiem

97

2

60

Viltoti muitas dokumenti

91

2

62

Adresāta maiņa

91

2

64

Nenokļūšana pie galīgā adresāta

74

2

66

Citu nosacījumu neievērošana

71

2

68

Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

Avots:
  OLAF ECR datubāze par pārkāpumiem, par kuriem ziņots saskaņā ar Regulu Nr. 595/91.

5. tabula

Atklāšanas metodes

| Atklāšanas metode | Ziņoto pārkāpumu vērtība
  (miljoni euro) | Procenti no kopējiem paziņojumiem | Kopējais rādītājs
  (procentos) |
| --- | --- | --- | --- |
| Dokumentu pārbaudes | 1 137 | 27 | 27 |
| Tiesas izmeklēšana | 950 | 22 | 49 |
| Nacionālā finanšu pārbaude | 253 | 6 | 55 |
| Kārtējā pārbaude | 237 | 6 | 60 |
| Grāmatvedības kontrole | 180 | 4 | 64 |
| ES iniciatīva | 153 | 4 | 68 |
| Tiesas izmeklēšana | 126 | 3 | 71 |
| Starpdienestu sadarbība | 123 | 3 | 74 |
| Paraugu laboratoriskā analīze | 92 | 2 | 76 |
| Nacionālā muitas pārbaude | 90 | 2 | 78 |
| Kontrole saņēmēja telpās | 85 | 2 | 80 |
| Cita | 81 | 2 | 82 |
| Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

  Avots:
  OLAF ECR datubāze par pārkāpumiem, par kuriem ziņots saskaņā ar Regulu Nr. 595/91. |

Atklāšanas metode

Ziņoto pārkāpumu vērtība

(miljoni euro)

Procenti no kopējiem paziņojumiem

Kopējais rādītājs

(procentos)

Dokumentu pārbaudes

1 137

27

27

Tiesas izmeklēšana

950

22

49

Nacionālā finanšu pārbaude

253

6

55

Kārtējā pārbaude

237

6

60

Grāmatvedības kontrole

180

4

64

ES iniciatīva

153

4

68

Tiesas izmeklēšana

126

3

71

Starpdienestu sadarbība

123

3

74

Paraugu laboratoriskā analīze

92

2

76

Nacionālā muitas pārbaude

90

2

78

Kontrole saņēmēja telpās

85

2

80

Cita

81

2

82

Stāvoklis 2002. gada 31. decembrī.

Avots:
  OLAF ECR datubāze par pārkāpumiem, par kuriem ziņots saskaņā ar Regulu Nr. 595/91.

| 58. | Palāta atklāja arī būtiskas kļūdas ECR datubāzē ievadītajos datos un 91 gadījumā – pat jebkāda veida finanšu datu trūkumu (sk. 25. punktu). |
| --- | --- |

58.

Palāta atklāja arī būtiskas kļūdas ECR datubāzē ievadītajos datos un 91 gadījumā – pat jebkāda veida finanšu datu trūkumu (sk. 25. punktu).

| 59. | ECR datubāzē tiek reģistrēta datubāzi izmantojošo personu identitāte un reižu skaits, cik bieži datubāze ir izmantota. No 2001. gada oktobra līdz 2002. gada septembrim Komisijas ģenerāldirektorāti tieši izmantoja datubāzi 11 reizes. Tomēr OLAF nav izvērtējusi ECR datubāzes datu izmantošanu, lai noteiktu, vai tā ir sniegusi lietderīgu informāciju un tādējādi veicinājusi krāpšanas apkarošanu. |
| --- | --- |

59.

ECR datubāzē tiek reģistrēta datubāzi izmantojošo personu identitāte un reižu skaits, cik bieži datubāze ir izmantota. No 2001. gada oktobra līdz 2002. gada septembrim Komisijas ģenerāldirektorāti tieši izmantoja datubāzi 11 reizes. Tomēr OLAF nav izvērtējusi ECR datubāzes datu izmantošanu, lai noteiktu, vai tā ir sniegusi lietderīgu informāciju un tādējādi veicinājusi krāpšanas apkarošanu.

| 60. | Komisijai ir pienākums izpētīt tai paziņoto informāciju un informēt dalībvalstu pārstāvjus (kas tiekas ELVGF komitejā (27)) par jebkādiem secinājumiem, kādus tā ir paredzējusi izdarīt (28). Lai gan nedaudz informācijas ir sniegts “Pārkāpumu grupai” (29), ne OLAF, ne arī tās priekštece UCLAF nav snieguši šādu ziņojumu ELVGF Komitejai (30). |
| --- | --- |

60.

Komisijai ir pienākums izpētīt tai paziņoto informāciju un informēt dalībvalstu pārstāvjus (kas tiekas ELVGF komitejā (27)) par jebkādiem secinājumiem, kādus tā ir paredzējusi izdarīt (28). Lai gan nedaudz informācijas ir sniegts “Pārkāpumu grupai” (29), ne OLAF, ne arī tās priekštece UCLAF nav snieguši šādu ziņojumu ELVGF Komitejai (30).

Melnais saraksts

| 61. | Dalībvalstīm ir jāziņo Komisijai dati par tādu pārkāpēju identitāti, kas izdarījuši pārkāpumus, kuri pārsniedz 100 000 euro viena gada laikā, kopā ar sīku informāciju par pasākumiem, kas piemēroti pret šiem pārkāpējiem. Kopumā dalībvalstis ir atzinušas, ka nav iespējams efektīvi izslēgt no vēlāku maksājumu pieprasīšanas personas, kas pieķertas saistībā ar nepareizām vai krāpnieciskām darbībām, (piemēram, uzņēmumu var nodot citai juridiskai personai ar tiem pašiem dalībniekiem utt.). |
| --- | --- |

61.

Dalībvalstīm ir jāziņo Komisijai dati par tādu pārkāpēju identitāti, kas izdarījuši pārkāpumus, kuri pārsniedz 100 000 euro viena gada laikā, kopā ar sīku informāciju par pasākumiem, kas piemēroti pret šiem pārkāpējiem. Kopumā dalībvalstis ir atzinušas, ka nav iespējams efektīvi izslēgt no vēlāku maksājumu pieprasīšanas personas, kas pieķertas saistībā ar nepareizām vai krāpnieciskām darbībām, (piemēram, uzņēmumu var nodot citai juridiskai personai ar tiem pašiem dalībniekiem utt.).

| 62. | Saskaņā ar šo kārtību tikai sešas dalībvalstis ir jebkad ziņojušas par uzņēmumu vai privātpersonu (sk. arī Īpašo ziņojumu Nr. 8/98, 4.12.–4.14. punktu (31)). Apmeklēto dalībvalstu sniegtie komentāri atklāja noteikumu piemērošanas lielāko traucēkli – uzņēmuma vai privātpersonas ievietošana melnajā sarakstā var novest pie tā, ka tā vēršas tiesā un prasa atlīdzināt zaudējumus. Kamēr krāpšana nav pierādīta tiesā (kas bieži ir ļoti ilgs process), nav skaidrības par to, vai dalībvalsts pati var likumīgi paziņot uzņēmumu un privātpersonu vārdus. |
| --- | --- |

62.

Saskaņā ar šo kārtību tikai sešas dalībvalstis ir jebkad ziņojušas par uzņēmumu vai privātpersonu (sk. arī Īpašo ziņojumu Nr. 8/98, 4.12.–4.14. punktu (31)). Apmeklēto dalībvalstu sniegtie komentāri atklāja noteikumu piemērošanas lielāko traucēkli – uzņēmuma vai privātpersonas ievietošana melnajā sarakstā var novest pie tā, ka tā vēršas tiesā un prasa atlīdzināt zaudējumus. Kamēr krāpšana nav pierādīta tiesā (kas bieži ir ļoti ilgs process), nav skaidrības par to, vai dalībvalsts pati var likumīgi paziņot uzņēmumu un privātpersonu vārdus.

Parādu reģistrēšana

| 63. | Kopš 1996. gada dalībvalstu KLP maksājumu aģentūrām ir pienākums izveidot sarakstu par parādiem (32) Kopienai (“debitoru reģistru”). Kopš 2000. gada dalībvalstīm divas reizes gadā ir jāinformē Komisija (Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts) par parādu stāvokli un piedziņas norisi saskaņā ar debitoru reģistra datiem kontā, kas pazīstams kā “Tabula 105” (33). Summas, par kurām paziņots “Tabulā 105”, tiek iekļautas Komisijas konsolidētajā bilancē (34). |
| --- | --- |

63.

Kopš 1996. gada dalībvalstu KLP maksājumu aģentūrām ir pienākums izveidot sarakstu par parādiem (32) Kopienai (“debitoru reģistru”). Kopš 2000. gada dalībvalstīm divas reizes gadā ir jāinformē Komisija (Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts) par parādu stāvokli un piedziņas norisi saskaņā ar debitoru reģistra datiem kontā, kas pazīstams kā “Tabula 105” (33). Summas, par kurām paziņots “Tabulā 105”, tiek iekļautas Komisijas konsolidētajā bilancē (34).

| 64. | Kopš 1996. gada apliecinātājiestādēm (35) ir jāizvērtē, vai KLP maksājumu aģentūru sagatavotais debitoru reģistrs, kuru tās revidē, sniedz patiesu un pilnīgu priekšstatu par piedzenamajām summām, vai piedziņas procedūras ir efektīvas un summas tiek pareizi un savlaicīgi kreditētas budžetā. |
| --- | --- |

64.

Kopš 1996. gada apliecinātājiestādēm (35) ir jāizvērtē, vai KLP maksājumu aģentūru sagatavotais debitoru reģistrs, kuru tās revidē, sniedz patiesu un pilnīgu priekšstatu par piedzenamajām summām, vai piedziņas procedūras ir efektīvas un summas tiek pareizi un savlaicīgi kreditētas budžetā.

| 65. | Attiecībā uz “Tabulas 105” saturu 1999. gadā Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts secināja, pamatojoties uz dalībvalstīs veiktajām revīzijām, ka pastāv zināmas šaubas par dažu maksājumu aģentūru debitoru reģistru pilnību un pareizību un ka nav garantijas, ka dalībvalstis ir konsekventas to pieejā parādu reģistrēšanai. Sekojošajā ziņojumā Komisijas dienestiem, maksājumu aģentūru iekšējās revīzijas dienestiem un apliecinātājiestādēm tika ieteikts censties turpināt uzlabot parādu pārvaldību. Kopš 2001. gada apliecinātājiestādēm ir jāapliecina “Tabulas 105” pareizība. |
| --- | --- |

65.

Attiecībā uz “Tabulas 105” saturu 1999. gadā Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts secināja, pamatojoties uz dalībvalstīs veiktajām revīzijām, ka pastāv zināmas šaubas par dažu maksājumu aģentūru debitoru reģistru pilnību un pareizību un ka nav garantijas, ka dalībvalstis ir konsekventas to pieejā parādu reģistrēšanai. Sekojošajā ziņojumā Komisijas dienestiem, maksājumu aģentūru iekšējās revīzijas dienestiem un apliecinātājiestādēm tika ieteikts censties turpināt uzlabot parādu pārvaldību. Kopš 2001. gada apliecinātājiestādēm ir jāapliecina “Tabulas 105” pareizība.

| 66. | Apliecinātājiestādes neizmanto dažādo kontroles un krāpšanas izmeklēšanas iestāžu informāciju, lai pārbaudītu debitoru reģistru pilnīgumu. Izmantojot maksājumu aģentūru informāciju par debitoriem, trīs apliecinātājiestādes izdeva sertifikātus ar piezīmēm, un deviņas apliecinātājiestādes atzīmēja nopietnus trūkumus parādu uzskaites un piedziņas kārtībā (sk. B pielikumu). Palāta atzīmēja arī, ka deviņos gadījumos apliecinātājiestāžu veikto debitoru revīziju diapazons nesaskanēja ar Komisijas vadlīnijām. |
| --- | --- |

66.

Apliecinātājiestādes neizmanto dažādo kontroles un krāpšanas izmeklēšanas iestāžu informāciju, lai pārbaudītu debitoru reģistru pilnīgumu. Izmantojot maksājumu aģentūru informāciju par debitoriem, trīs apliecinātājiestādes izdeva sertifikātus ar piezīmēm, un deviņas apliecinātājiestādes atzīmēja nopietnus trūkumus parādu uzskaites un piedziņas kārtībā (sk. B pielikumu). Palāta atzīmēja arī, ka deviņos gadījumos apliecinātājiestāžu veikto debitoru revīziju diapazons nesaskanēja ar Komisijas vadlīnijām.

| 67. | Visas dalībvalstis ir izveidojušas debitoru reģistrus un kopš 2000. gada ir iesniegušas Komisijai “tabulas 105”, kas ietver prasīto informāciju. Revīzija neatklāja būtiskas kļūdas jauno parādu reģistrēšanā. Prasība veidot debitoru reģistru tika ieviesta 1996. gadā. Tomēr dažas dalībvalstis (Dānija, Vācija, Grieķija un Apvienotā Karaliste) joprojām nav reģistrējušas visus līdz šim gadam uzkrātos parādus debitoru reģistros. Tāpat dalībvalstis ir norakstījušas summas, par kurām piedziņa nav iespējama, bez Komisijas lēmuma par to, ka parādu nevar piedzīt un par to, vai izmaksas būtu jāsedz no budžeta vai arī dalībvalstīm. Tāpēc kopējais parāds par 2002. gadu ir novērtēts 43,8 miljonus euro (36) par zemu. |
| --- | --- |

67.

Visas dalībvalstis ir izveidojušas debitoru reģistrus un kopš 2000. gada ir iesniegušas Komisijai “tabulas 105”, kas ietver prasīto informāciju. Revīzija neatklāja būtiskas kļūdas jauno parādu reģistrēšanā. Prasība veidot debitoru reģistru tika ieviesta 1996. gadā. Tomēr dažas dalībvalstis (Dānija, Vācija, Grieķija un Apvienotā Karaliste) joprojām nav reģistrējušas visus līdz šim gadam uzkrātos parādus debitoru reģistros. Tāpat dalībvalstis ir norakstījušas summas, par kurām piedziņa nav iespējama, bez Komisijas lēmuma par to, ka parādu nevar piedzīt un par to, vai izmaksas būtu jāsedz no budžeta vai arī dalībvalstīm. Tāpēc kopējais parāds par 2002. gadu ir novērtēts 43,8 miljonus euro (36) par zemu.

| 68. | “Tabulā 105” sniegtā informācija nodala lietas, par kurām ir jāsniedz informācija ECR datubāzē, no citām lietām (kas nav ierosinātas pārkāpuma rezultātā vai arī kurās summas ir mazākas par 4 000 euro). Lai gan šo divu veidu skaitļu ziņošanas datumi atšķiras, vajadzētu būt iespējamam saskaņot, noteikt un izlabot atšķirības starp tiem (ECR datubāze uzrādīja 2 349 miljonu euro kopsummu 2002. gada 31. decembrī: attiecīgā summa “Tabulā 105” bija 2 093 miljoni euro 2002. gada 15. oktobrī). Komisija to nespēj izdarīt. Tāpēc OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts strādā, pamatojoties uz dažādiem datiem un nav tos saskaņojušas. |
| --- | --- |

68.

“Tabulā 105” sniegtā informācija nodala lietas, par kurām ir jāsniedz informācija ECR datubāzē, no citām lietām (kas nav ierosinātas pārkāpuma rezultātā vai arī kurās summas ir mazākas par 4 000 euro). Lai gan šo divu veidu skaitļu ziņošanas datumi atšķiras, vajadzētu būt iespējamam saskaņot, noteikt un izlabot atšķirības starp tiem (ECR datubāze uzrādīja 2 349 miljonu euro kopsummu 2002. gada 31. decembrī: attiecīgā summa “Tabulā 105” bija 2 093 miljoni euro 2002. gada 15. oktobrī). Komisija to nespēj izdarīt. Tāpēc OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts strādā, pamatojoties uz dažādiem datiem un nav tos saskaņojušas.

SECINĀJUMI

| 69. | ES kārtība, kādā nepareizie maksājumi tiek paziņoti, piedzīti un norakstīti, nosaka attiecīgo ziņojamo informāciju (pārkāpuma veidu, atklāšanas metodi, utt.) un veicina piedziņu dalībvalstīs, nodrošinot gan stimulu (20 % no piedzītajām summām), gan sankcijas (nepiedzītās summas ir jāsedz dalībvalstīm to nolaidības gadījumos). |
| --- | --- |

69.

ES kārtība, kādā nepareizie maksājumi tiek paziņoti, piedzīti un norakstīti, nosaka attiecīgo ziņojamo informāciju (pārkāpuma veidu, atklāšanas metodi, utt.) un veicina piedziņu dalībvalstīs, nodrošinot gan stimulu (20 % no piedzītajām summām), gan sankcijas (nepiedzītās summas ir jāsedz dalībvalstīm to nolaidības gadījumos).

| 70. | Tomēr praksē no nepareizajiem maksājumiem, kas tika veikti un paziņoti Komisijai kopš 1971. gada (kopsummā – 3,1 miljards euro), 537 miljoni eiro bija piedzīti no KLP maksājumu saņēmējiem līdz 2002. gada beigām; 110 miljoni euro tika norakstīti Kopienas budžetā un 142 miljoni euro bija norakstīti un jāsedz dalībvalstīm. Trīs ceturtdaļas no paziņotajiem nepareizajiem maksājumiem paliek “neatrisināti” – ne piedzīti, ne norakstīti. |
| --- | --- |

70.

Tomēr praksē no nepareizajiem maksājumiem, kas tika veikti un paziņoti Komisijai kopš 1971. gada (kopsummā – 3,1 miljards euro), 537 miljoni eiro bija piedzīti no KLP maksājumu saņēmējiem līdz 2002. gada beigām; 110 miljoni euro tika norakstīti Kopienas budžetā un 142 miljoni euro bija norakstīti un jāsedz dalībvalstīm. Trīs ceturtdaļas no paziņotajiem nepareizajiem maksājumiem paliek “neatrisināti” – ne piedzīti, ne norakstīti.

| 71. | Neviena sistēma nevar sasniegt 100 % nepareizo maksājumu piedziņu; un zināma daļa uzkrātu lietu ir neizbēgama. Bet Palātas revīzija atklāja virkni trūkumu KLP nepareizo maksājumu reģistrēšanas, piedziņas un norakstīšanas kārtības struktūrā un jo īpaši tajā, kā šo kārtību īsteno Komisija un dalībvalstis.






  a) | Dalībvalstis dažādi interpretē to robežu, kuru sasniedzot tām jāziņo par nepareizajiem maksājumiem (sk. 17. punktu). Dažas prasības dalībvalstīm attiecībā uz sniedzamiem datiem ir neskaidras (sk. 56. un 57. punktu). |
| --- | --- | --- |

71.

Neviena sistēma nevar sasniegt 100 % nepareizo maksājumu piedziņu; un zināma daļa uzkrātu lietu ir neizbēgama. Bet Palātas revīzija atklāja virkni trūkumu KLP nepareizo maksājumu reģistrēšanas, piedziņas un norakstīšanas kārtības struktūrā un jo īpaši tajā, kā šo kārtību īsteno Komisija un dalībvalstis.

a)

Dalībvalstis dažādi interpretē to robežu, kuru sasniedzot tām jāziņo par nepareizajiem maksājumiem (sk. 17. punktu). Dažas prasības dalībvalstīm attiecībā uz sniedzamiem datiem ir neskaidras (sk. 56. un 57. punktu).

| b) | Dalībvalstis ir bijušas lēnas – dažas daudz lēnākas par pārējām – ziņošanā par nepareizajiem maksājumiem (sk. 22. punktu). Tāpat ir būtiski trūkumi un nekonsekvence to iesniegtajos datos (sk. 24.–27. punktu). |
| --- | --- |

b)

Dalībvalstis ir bijušas lēnas – dažas daudz lēnākas par pārējām – ziņošanā par nepareizajiem maksājumiem (sk. 22. punktu). Tāpat ir būtiski trūkumi un nekonsekvence to iesniegtajos datos (sk. 24.–27. punktu).

| c) | Dalībvalstīs bija būtiski trūkumi nepareizu KLP maksājumu piedziņas kārtībā (sk. 41. punktu). |
| --- | --- |

c)

Dalībvalstīs bija būtiski trūkumi nepareizu KLP maksājumu piedziņas kārtībā (sk. 41. punktu).

| d) | Lai pieņemtu lēmumu par to, vai nepareizie maksājumi ir jānoraksta un, ja tā, tad vai izdevumi ir jāsedz Kopienai vai valstij, parasti ir jāsagaida dalībvalsts priekšlikums norakstīšanai. Komisijai ir tikai ierobežotas pilnvaras iejaukties šajā procedūrā. No otras puses, Eiropas Kopienu tiesas prakse nodrošina atbalstu Komisijas rīcībai dalībvalstu nepamatota kavējuma gadījumā. Tāda ir vispārējā situācija, kādā izveidota 51. punktā minētā darba grupa. |
| --- | --- |

d)

Lai pieņemtu lēmumu par to, vai nepareizie maksājumi ir jānoraksta un, ja tā, tad vai izdevumi ir jāsedz Kopienai vai valstij, parasti ir jāsagaida dalībvalsts priekšlikums norakstīšanai. Komisijai ir tikai ierobežotas pilnvaras iejaukties šajā procedūrā. No otras puses, Eiropas Kopienu tiesas prakse nodrošina atbalstu Komisijas rīcībai dalībvalstu nepamatota kavējuma gadījumā. Tāda ir vispārējā situācija, kādā izveidota 51. punktā minētā darba grupa.

| e) | Komisijai nebija skaidru kritēriju, pēc kuriem lemt, vai nepareizo maksājumu summas, kuru piedziņa nav iespējama, ir jāsedz attiecīgajām dalībvalstīm vai no Kopienas budžeta (sk. 43.–51. punktu). |
| --- | --- |

e)

Komisijai nebija skaidru kritēriju, pēc kuriem lemt, vai nepareizo maksājumu summas, kuru piedziņa nav iespējama, ir jāsedz attiecīgajām dalībvalstīm vai no Kopienas budžeta (sk. 43.–51. punktu).

| f) | Gan OLAF, gan Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta iesaistīšanās norakstīšanas lēmumos rada neskaidrību un neefektivitāti (sk. 52.–55. punktu). |
| --- | --- |

f)

Gan OLAF, gan Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta iesaistīšanās norakstīšanas lēmumos rada neskaidrību un neefektivitāti (sk. 52.–55. punktu).

| 72. | Paralēlā debitoru reģistra kārtība sniedz bilancei vajadzīgo informāciju par lielāku ar KLP saistīto parādu spektru. Visas dalībvalstis ir izveidojušas debitoru reģistrus un ir iesniegušas pieprasītos datus. Komisija nodrošināja arī vadlīnijas apliecinātājiestādēm debitoru revīzijas jautājumos. Tomēr Palāta atklāja vairākas nepilnības un – attiecībā uz nepareizo maksājumu parādiem – neprecizitātes šajos debitoru reģistros (sk. 63.–68. punktu). |
| --- | --- |

72.

Paralēlā debitoru reģistra kārtība sniedz bilancei vajadzīgo informāciju par lielāku ar KLP saistīto parādu spektru. Visas dalībvalstis ir izveidojušas debitoru reģistrus un ir iesniegušas pieprasītos datus. Komisija nodrošināja arī vadlīnijas apliecinātājiestādēm debitoru revīzijas jautājumos. Tomēr Palāta atklāja vairākas nepilnības un – attiecībā uz nepareizo maksājumu parādiem – neprecizitātes šajos debitoru reģistros (sk. 63.–68. punktu).

| 73. | “Melnais saraksts” ir izrādījies nepielietojams. Tikai sešas dalībvalstis ir jebkad ziņojušas privātpersonu vārdus vai uzņēmumu nosaukumus un izrādījās, ka ir neiespējami efektīvi pielietot paredzētās sankcijas (sk. 61. un 62. punktu). |
| --- | --- |

73.

“Melnais saraksts” ir izrādījies nepielietojams. Tikai sešas dalībvalstis ir jebkad ziņojušas privātpersonu vārdus vai uzņēmumu nosaukumus un izrādījās, ka ir neiespējami efektīvi pielietot paredzētās sankcijas (sk. 61. un 62. punktu).

IETEIKUMI

| 74. | Palāta iesaka Komisijai apsvērt vairākas iespējamas izmaiņas augstāk aprakstītajā kārtībā, lai:






  — | pilnveidotu Komisijai pieejamo informāciju par nepareizajiem maksājumiem un parādiem saistībā ar KLP; |
| --- | --- | --- |

74.

Palāta iesaka Komisijai apsvērt vairākas iespējamas izmaiņas augstāk aprakstītajā kārtībā, lai:

—

pilnveidotu Komisijai pieejamo informāciju par nepareizajiem maksājumiem un parādiem saistībā ar KLP;

| — | dalībvalstis uzlabotu nepareizi samaksāto summu piedziņu; |
| --- | --- |

—

dalībvalstis uzlabotu nepareizi samaksāto summu piedziņu;

| — | noteiktu pamatojumu, saskaņā ar kuru Komisija izlemj, vai nepareizie norakstītie maksājumi ir jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai; |
| --- | --- |

—

noteiktu pamatojumu, saskaņā ar kuru Komisija izlemj, vai nepareizie norakstītie maksājumi ir jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai;

| — | precizētu pienākumus Komisijā un uzlabotu sakarus; |
| --- | --- |

—

precizētu pienākumus Komisijā un uzlabotu sakarus;

| — | labāk pielietotu KLP pārvaldībā saņemto informāciju par nepareizajiem maksājumiem. |
| --- | --- |

—

labāk pielietotu KLP pārvaldībā saņemto informāciju par nepareizajiem maksājumiem.

Dažas no apsvēršanai ieteiktajām izmaiņām būtu jānosaka tiesību aktos.

| 75. | Lai pilnveidotu informāciju un veicinātu tās izmantošanu, Komisijai vajadzētu apsvērt šādus aspektus:






  — | nodrošināt, ka dalībvalstis konsekventi un saskaņoti interpretē “primāro administratīvo vai tiesas izmeklēšanu”, ziņojot par nepareiziem maksājumiem; |
| --- | --- | --- |

75.

Lai pilnveidotu informāciju un veicinātu tās izmantošanu, Komisijai vajadzētu apsvērt šādus aspektus:

—

nodrošināt, ka dalībvalstis konsekventi un saskaņoti interpretē “primāro administratīvo vai tiesas izmeklēšanu”, ziņojot par nepareiziem maksājumiem;

| — | palielināt 4 000 eiro slieksni attiecībā uz lietu ziņošanu ECR datubāzei; |
| --- | --- |

—

palielināt 4 000 eiro slieksni attiecībā uz lietu ziņošanu ECR datubāzei;

| — | vienkāršot definīcijas un samazināt to skaitu attiecībā uz krāpšanas veidiem un atklāšanas metodēm nepareizu KLP maksājumu ziņošanas kārtībā; |
| --- | --- |

—

vienkāršot definīcijas un samazināt to skaitu attiecībā uz krāpšanas veidiem un atklāšanas metodēm nepareizu KLP maksājumu ziņošanas kārtībā;

| — | uzlabot pašas Komisijas veiktās pārbaudes par dalībvalstu sniegtajiem datiem; |
| --- | --- |

—

uzlabot pašas Komisijas veiktās pārbaudes par dalībvalstu sniegtajiem datiem;

| — | rīkoties, lai saskaņotu ECR datubāzes skaitļus ar debitoru reģistriem. |
| --- | --- |

—

rīkoties, lai saskaņotu ECR datubāzes skaitļus ar debitoru reģistriem.

| 76. | Lai veicinātu ar KLP saistīto nepareizo maksājumu piedziņu dalībvalstīs, Komisijai vajadzētu apsvērt šādus aspektus:






  — | norakstīt uz dalībvalstu rēķina tādus nepareizus KLP maksājumus, kas nav nokārtoti ilgāk par noteiktu laiku un par kuriem nav saņemts priekšlikums tos norakstīt; |
| --- | --- | --- |

76.

Lai veicinātu ar KLP saistīto nepareizo maksājumu piedziņu dalībvalstīs, Komisijai vajadzētu apsvērt šādus aspektus:

—

norakstīt uz dalībvalstu rēķina tādus nepareizus KLP maksājumus, kas nav nokārtoti ilgāk par noteiktu laiku un par kuriem nav saņemts priekšlikums tos norakstīt;

| — | nodrošināt, ka nepareizo maksājumu summas tiek atrēķinātas no citiem ES maksājumiem, kas pienākas attiecīgajam saņēmējam; |
| --- | --- |

—

nodrošināt, ka nepareizo maksājumu summas tiek atrēķinātas no citiem ES maksājumiem, kas pienākas attiecīgajam saņēmējam;

| — | aicināt dalībvalstis nodrošināt, ka KLP parādu piedziņas prioritāte ir vismaz līdzvērtīga valsts subsīdiju piedziņai. |
| --- | --- |

—

aicināt dalībvalstis nodrošināt, ka KLP parādu piedziņas prioritāte ir vismaz līdzvērtīga valsts subsīdiju piedziņai.

| 77. | Komisijai jānosaka skaidri kritēriji, pēc kuriem lemt, vai norakstītie nepareizie maksājumi ir jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai. Komisijai jāvēršas pret dalībvalstīm, kas kompensējušas piedzenamās summas ar fiksētas likmes korekcijām. |
| --- | --- |

77.

Komisijai jānosaka skaidri kritēriji, pēc kuriem lemt, vai norakstītie nepareizie maksājumi ir jāsedz dalībvalstīm vai Kopienai. Komisijai jāvēršas pret dalībvalstīm, kas kompensējušas piedzenamās summas ar fiksētas likmes korekcijām.

| 78. | Komisijai jāapsver, vai ir lietderīgi dalīt atbildību par KLP pārkāpumiem starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu, kā tas ir pašlaik. |
| --- | --- |

78.

Komisijai jāapsver, vai ir lietderīgi dalīt atbildību par KLP pārkāpumiem starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu, kā tas ir pašlaik.

| 79. | Komisijai jāziņo katru gadu par pieredzi, ko tā gūst no datiem par pārkāpumiem, un par secinājumiem, ko tā izdara attiecībā uz KLP pārvaldību. Šādu ziņojumu varētu iekļaut gada pārskatā par krāpšanas apkarošanu vai gada pārskatā par KLP. |
| --- | --- |

79.

Komisijai jāziņo katru gadu par pieredzi, ko tā gūst no datiem par pārkāpumiem, un par secinājumiem, ko tā izdara attiecībā uz KLP pārvaldību. Šādu ziņojumu varētu iekļaut gada pārskatā par krāpšanas apkarošanu vai gada pārskatā par KLP.

| 80. | Turklāt Komisijai vajadzētu konsultēties ar dalībvalstīm par “melnā saraksta” nākotni. |
| --- | --- |

80.

Turklāt Komisijai vajadzētu konsultēties ar dalībvalstīm par “melnā saraksta” nākotni.

Šo ziņojumu Revīzijas palāta ir pieņēmusi 2004. gada 10. jūnija sēdē Luksemburgā.

Revīzijas palātas vārdā —

priekšsēdētājs

Juan Manuel FABRA VALLÉS

---

(1)  Dalībvalstis aplēsa, ka 46  % no šīs summas bija reāli atgūstami. datubāze.

1

Avots:
  OLAF ECR.

Avots:

OLAF ECR

(2)  Padomes 1995. gada 22. jūnija Regula (EK) Nr. 1469/95 (OV L 145, 29.6.1995., 1. lpp.).

2

(3)  Papildu 1 144 miljoni euro, kas atklāti pirms izmaksas (un nav samaksāti), arī ir reģistrēti ECR datubāzē.

3

ECR

(4)  Pret šiem skaitļiem jāizturas piesardzīgi, pamatojoties uz iemesliem, kas sīki izklāstīti 21.–32. punktā.

4

(5)  Praksē OLAF

5

OLAF

(6)  3. pants Padomes 1991. gada 4. marta Regulā (EEK) Nr. 595/91 (OV L 67, 14.3.1991., 11. lpp.).

6

(7)  Padomes 1991. gada 4. marta Regula (EEK) Nr. 595/91, 5. panta 1. punkts.

7

(8)  Padomes 1991. gada 4. marta Regula (EEK) Nr. 595/91, 5. panta 2. punkts.

8

(9)  Avots: 2002. gada pārskats par Kopienu finansiālo interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu, 10.2. punkts.

9

Avots:

(10)  17 955 no iespējamām 29 311 lietām var noteikt, cik ātri dalībvalstis ziņoja par nepareiziem maksājumiem.

10

(11)  Padomes 1991. gada 4. marta Regulas (EEK) Nr. 595/91 3. pants nosaka, ka jāsniedz detalizēta informācija par pārkāpumu finansiālām sekām, savukārt 5. pants – ka jāinformē par tiesas un administratīviem procesiem ar mērķi piemērot sankcijas.

11

(12)  Avots: 2002. gada pārskats par Kopienu finansiālo interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu, 11.2. punkts.

12

Avots:

(13)  Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1258/1999, 8. panta 1. punkts (OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp.).

13

(14)  1991. gada 4. marta Padomes Regula (EEK) Nr. 595/91, 5. panta 2. punkts.

14

(15)  Kopienu Tiesa lēma, ka dalībvalstīm ir jārespektē rūpības pienākums, kas “netieši norāda, ka dalībvalstīm ir attiecīgi jārīkojas, lai nekavējoties labotu pārkāpumus”, piebilstot, ka “laika gaitā nepareizi samaksāto summu atgūšana, visticamāk, kļūs sarežģītāka vai neiespējama dēļ tādiem iemesliem kā iespējamā uzņēmumu darbības pārtraukšana vai grāmatvedības dokumentu nozaudēšana”.

15

(16)  1990. gada 11. oktobra Lieta Nr. C-34/89 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju.

16

(17)  Īpašais ziņojums Nr. 11/2000, 101. punkts (OV C 215, 27.7.2000.).

17

(18)  Piecus reģistrus nebija iespējams atrast; četras lietas tika uzskatītas par tādām, uz kurām jau attiecināta fiksētās likmes korekcija, un vienā lietā summa tika norakstīta budžetā, nevis norādīta kā tāda, kas jāsedz dalībvalstij.

18

(19)  Piemēram, bankrots vai lēmums par likvidāciju.

19

(20)  Pamatoti argumenti bija astoņos no 30 pārbaudītajiem reģistriem.

20

(21)  Definīcija ir aizgūta no Eiropas Kopienu tiesas sprieduma Lietā Nr. C-34/89.

21

(22)  Komisijas 2003. gada 27. jūnija Lēmums 2003/481/EK (OV L 160, 28.6.2003., 83. lpp.).

22

(23)  Tas bija pēdējais no ikgadējiem lēmumiem par lietām, kurās ieteikta norakstīšana uz dalībvalstu rēķina.

23

(24)  Padomes secinājumi par Kopienu finansiālo interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu, 13244/1/02 REV 1, 2002. gada 6. novembris.

24

(25)  Budžeta kontroles komitejas ziņojums par 2001. gada pārskatu par krāpšanas apkarošanu. PE 315.805, 2003. gada 3. marts.

25

PE 315.805

(26)  KOM (2002), 671 galīgā redakcija, 2002. gada 3. decembris.

26

(27)  ELVGF (Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda) komiteja un Pārkāpumu grupa ir Komisijas padomdevējstruktūras. Tās vada Komisijas ierēdnis un tās sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem.

27

(28)  Padomes 1991. gada 4. marta Regula (EEK) Nr. 595/91, 2. panta 3. punkts.

28

(29)  Grupa “Pārkāpumi un savstarpējā palīdzība, lauksaimniecības produkti”, 1991. gada 4. marta Regula (EEK) Nr. 595/91 (OV L 67, 14.3.1991., 11. lpp.) un 1997. gada 13. marta Regula (EK) Nr. 515/97 (OV L 83, 25.3.1997., 1. lpp.).

29

(30)  Pārkāpumi un savstarpējā palīdzība – lauksaimniecības produkti, Regulas (EEK) Nr. 595/91 un (EK) Nr. 515/97.

30

(31)  OV C 230, 22.7.1998., 16.lpp.

31

(32)  Tostarp par pārkāpumiem un citām pienākošām summām, piemēram, par pārkāpumiem, kuru summa ir mazāka nekā4 000 euro, par administratīvām kļūdām, utt.

32

(33)  Komisijas 1996. gada 16. februāra Regula (EK) Nr. 296/96, 3. panta 6. punkts (OV L 39, 17.2.1996., 5. lpp.), ar labojumiem saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2761/99.

33

(34)  VII pozīcijā (Īstermiņa pamatlīdzekļi) B. (Kārtējie pamatlīdzekļi). 2. (Aizdevumi dalībvalstīm) a. (ELVGF garantija).

34

(35)  Apliecinātājiestādes ieceļ dalībvalstis saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūrām. Tās revidē KLP izdevumus, kurus deklarējušas dalībvalstu maksājumu aģentūras, un apliecina šo izdevumu pārskatus (vai pievieno tiem piezīmes). Komisija ņem vērā šos apliecinājumus, pieņemot tās ikgadējo finansiālo lēmumu par KLP izdevumu attaisnošanu.

35

(36)  Tā kā “Tabula 105” tika ieviesta tikai 2000. gadā, summas, kas nepareizi norakstītas no debitoru reģistriem iepriekšējos gados, būs jānosaka dalībvalstīm.

36

---

A PIELIKUMS

LIETU SARAKSTS, KURĀS IR VISLIELĀKĀS ZIŅOTĀS SUMMAS

| (euro) |
| --- |
| Dalībvalsts | GADS | Pasākums | Nenokārtotais parāds |
| Itālija | 2000 | Atbalsta pasākumi eļļas sēklaugu sektorā | 170 936 471 |
| Itālija | 2000 | Eksporta kompensācijas par graudaugiem | 118 956 431 |
| Itālija | 1998 | Atbalsts olīveļļas patēriņā | 65 710 432 |
| Itālija | 1993 | Eksporta kompensācijas par graudaugiem | 63 933 593 |
| Itālija | 1994 | Eksporta kompensācijas par graudaugiem | 41 760 653 |
| Itālija | 1998 | Atbalsts olīveļļas patēriņā | 40 623 436 |
| Spānija | 1994 | Eksporta kompensācijas par graudaugiem | 32 896 221 |
| Beļģija | 2000 | Eksporta kompensācijas par sviestu | 31 547 680 |
| Itālija | 1994 | Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu | 29 851 835 |
| Vācija | 1995 | Eksporta kompensācijas par sviestu | 24 926 886 |
| Itālija | 1994 | Atbalsts olīveļļas patēriņā | 19 743 900 |
| Itālija | 1996 | Eksporta kompensācijas par graudaugiem | 19 054 353 |
| Vācija | 1995 | Eksporta kompensācijas par sviestu | 18 630 965 |
| Itālija | 1998 | Atbalsts olīveļļas patēriņā | 17 253 375 |
| Itālija | 1996 | Atbalsta pasākumi eļļas sēklaugu sektorā | 17 196 270 |
| Itālija | 1988 | Augļu un dārzeņu pārstrāde | 16 860 045 |
| Itālija | 1988 | Augļu un dārzeņu pārstrāde | 16 296 644 |
| Itālija | 2002 | Augļu un dārzeņu pārstrāde | 15 805 670 |
| Itālija | 1996 | Atbalsts graudkopībā | 15 774 830 |
| Itālija | 1994 | Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu | 14 262 505 |
| Vācija | 1998 | Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu | 14 023 242 |
| Itālija | 1988 | Augļu un dārzeņu pārstrāde | 13 944 336 |
| Spānija | 1994 | Eksporta kompensācijas par vīnu | 13 334 611 |
| Itālija | 1996 | Graudaugu uzglabāšana | 12 302 920 |
| Itālija | 2001 | Augļu un dārzeņu pārstrāde | 11 784 714 |
| Itālija | 1994 | Atbalsts olīveļļas patēriņā | 11 445 839 |
| Itālija | 2002 | Atbalsta pasākumi svaigiem augļiem un dārzeņiem | 11 012 392 |
| Itālija | 1996 | Graudaugu uzglabāšana | 10 949 622 |
| Beļģija | 1994 | Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu | 10 121 398 |

(euro)

Dalībvalsts

GADS

Pasākums

Nenokārtotais parāds

Itālija

2000

Atbalsta pasākumi eļļas sēklaugu sektorā

170 936 471

Itālija

2000

Eksporta kompensācijas par graudaugiem

118 956 431

Itālija

1998

Atbalsts olīveļļas patēriņā

65 710 432

Itālija

1993

Eksporta kompensācijas par graudaugiem

63 933 593

Itālija

1994

Eksporta kompensācijas par graudaugiem

41 760 653

Itālija

1998

Atbalsts olīveļļas patēriņā

40 623 436

Spānija

1994

Eksporta kompensācijas par graudaugiem

32 896 221

Beļģija

2000

Eksporta kompensācijas par sviestu

31 547 680

Itālija

1994

Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu

29 851 835

Vācija

1995

Eksporta kompensācijas par sviestu

24 926 886

Itālija

1994

Atbalsts olīveļļas patēriņā

19 743 900

Itālija

1996

Eksporta kompensācijas par graudaugiem

19 054 353

Vācija

1995

Eksporta kompensācijas par sviestu

18 630 965

Itālija

1998

Atbalsts olīveļļas patēriņā

17 253 375

Itālija

1996

Atbalsta pasākumi eļļas sēklaugu sektorā

17 196 270

Itālija

1988

Augļu un dārzeņu pārstrāde

16 860 045

Itālija

1988

Augļu un dārzeņu pārstrāde

16 296 644

Itālija

2002

Augļu un dārzeņu pārstrāde

15 805 670

Itālija

1996

Atbalsts graudkopībā

15 774 830

Itālija

1994

Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu

14 262 505

Vācija

1998

Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu

14 023 242

Itālija

1988

Augļu un dārzeņu pārstrāde

13 944 336

Spānija

1994

Eksporta kompensācijas par vīnu

13 334 611

Itālija

1996

Graudaugu uzglabāšana

12 302 920

Itālija

2001

Augļu un dārzeņu pārstrāde

11 784 714

Itālija

1994

Atbalsts olīveļļas patēriņā

11 445 839

Itālija

2002

Atbalsta pasākumi svaigiem augļiem un dārzeņiem

11 012 392

Itālija

1996

Graudaugu uzglabāšana

10 949 622

Beļģija

1994

Eksporta kompensācijas par liellopu gaļu

10 121 398

---

B PIELIKUMS

PARĀDU UZSKAITES UN PIEDZIŅAS PROCEDŪRU TRŪKUMI

| Apliecinātājiestāžu pievienotās piezīmes | Piezīmes iemesli |
| --- | --- |
| OPEKEPE (Grieķija) | Pareizība/ pilnīgums/ ziņošana par šaubīgu parādu problēmām. |
| Vlaamse Gemeenschap (Beļģija) | Nav iespējams apliecināt, ka “Tabula 105” ir pilnīga. |
| IFADAP (Portugāle) | Nav iespējams apliecināt, ka “Tabula 105” ir pilnīga. |
| Apliecinātājiestāžu atzīmētie būtiskie trūkumi | Trūkumu cēloņi |
| Bayern StMLU (Vācija) | Kavēšanās parādu piedziņā, nav aprēķināti procenti par parāda pamatsummu. |
| Brandenburg (Vācija) | Problēmas, kas saistītas ar “Tabulas 105” pilnīguma un pareizības aspektiem. |
| DFFE (Dānija) | Uzkrāti nepiedzīti parādi. |
| CATALUÑA (Spānija) | Ilga kavēšanās parādu reģistrēšanā un piedziņā, nebija konsekventas procentu piemērošanas politikas. |
| AGEA (Itālija) | Atzīmētas problēmas parādu piedziņā. |
| SEERAD (Apvienotā Karaliste) | Ilgas kavēšanās parādu reģistrēšanā un piedziņā, grāmatvedības reģistri nebija saskaņoti ar debitoru reģistru. |
| SDE (Francija) | Pagājušajā gadā sertifikātam bija pievienota piezīme, piedziņas problēmas turpinājās šajā gadā. |
| DAF (Īrija) | Ieilguši pārtraukumi starp pārkāpumu paziņošanu un to reģistrēšanu debitoru reģistrā. |
| INGA (Portugāle) | Parādi novērtēti 3 % par zemu. |
| Apliecinātājiestāžu neapmierinošs darbs attiecībā uz debitoriem (1) | Neapmierinošā darba cēloņi |
| FAGA (Spānija) | Apliecinātājiestāžu debitoru revīzijas diapazons neatbilda Komisijas vadlīnijās noteiktajām prasībām. |
| Castilla la Mancha (Spānija) |
| OFIMER (Francija) |
| OFIVAL (Francija) |
| BLE (Vācija) |
| Baden-Wurttemberg (Vācija) |
| DLG (Nīderlande) |
| HPA (Nīderlande) |
| PZ (Nīderlande) |
| PVVE (Nīderlande) |
| Avots: Sadaļa par debitoriem apliecinātājiestāžu 2002. gada ziņojumos, kas attiecas uz ELVGF. |

Apliecinātājiestāžu pievienotās piezīmes

Piezīmes iemesli

OPEKEPE (Grieķija)

Pareizība/ pilnīgums/ ziņošana par šaubīgu parādu problēmām.

Vlaamse Gemeenschap (Beļģija)

Nav iespējams apliecināt, ka “Tabula 105” ir pilnīga.

IFADAP (Portugāle)

Nav iespējams apliecināt, ka “Tabula 105” ir pilnīga.

Apliecinātājiestāžu atzīmētie būtiskie trūkumi

Trūkumu cēloņi

Bayern StMLU (Vācija)

Kavēšanās parādu piedziņā, nav aprēķināti procenti par parāda pamatsummu.

Brandenburg (Vācija)

Problēmas, kas saistītas ar “Tabulas 105” pilnīguma un pareizības aspektiem.

DFFE (Dānija)

Uzkrāti nepiedzīti parādi.

CATALUÑA (Spānija)

Ilga kavēšanās parādu reģistrēšanā un piedziņā, nebija konsekventas procentu piemērošanas politikas.

AGEA (Itālija)

Atzīmētas problēmas parādu piedziņā.

SEERAD (Apvienotā Karaliste)

Ilgas kavēšanās parādu reģistrēšanā un piedziņā, grāmatvedības reģistri nebija saskaņoti ar debitoru reģistru.

SDE (Francija)

Pagājušajā gadā sertifikātam bija pievienota piezīme, piedziņas problēmas turpinājās šajā gadā.

DAF (Īrija)

Ieilguši pārtraukumi starp pārkāpumu paziņošanu un to reģistrēšanu debitoru reģistrā.

INGA (Portugāle)

Parādi novērtēti 3 % par zemu.

Apliecinātājiestāžu neapmierinošs darbs attiecībā uz debitoriem (1)

Neapmierinošā darba cēloņi

FAGA (Spānija)

Apliecinātājiestāžu debitoru revīzijas diapazons neatbilda Komisijas vadlīnijās noteiktajām prasībām.

Castilla la Mancha (Spānija)

OFIMER (Francija)

OFIVAL (Francija)

BLE (Vācija)

Baden-Wurttemberg (Vācija)

DLG (Nīderlande)

HPA (Nīderlande)

PZ (Nīderlande)

PVVE (Nīderlande)

Avots: Sadaļa par debitoriem apliecinātājiestāžu 2002. gada ziņojumos, kas attiecas uz ELVGF.

---

(1)  Daļā pamatojas uz Palātas veikto apliecinātājiestāžu ziņojumu novērtējumu.

Avots: Sadaļa par debitoriem apliecinātājiestāžu 2002. gada ziņojumos, kas attiecas uz ELVGF.

---

KOMISIJAS ATBILDES

KOPSAVILKUMS

| I. | Savu finansiālo interešu aizsardzībai Kopienas likumdošanā ir noteiktas prasības attiecībā uz atskaitīšanos par Kopienas darbības sfērām (1). Dalībvalstīm jānosūta regulāri ziņojumi par pārkāpumiem, kas ir bijuši sākotnējās administratīvās vai pirmstiesas izmeklēšanas objekts. Regula (EEK) Nr. 595/91 ir paredzējusi sistēmu informēšanai par pārkāpumiem Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (EAGGF) Garantiju sadaļas izdevumu jomā.
  Lai veicinātu Komisijai sniegtās informācijas izmantošanu, Kopienas likumdošanā ir ietverts detalizēts sniedzamās informācijas saraksts, proti, noteikums, kurš ir pārkāpts, apskatāmie apjomi, izmantotās darbības pārkāpuma veikšanai un iesaistītās fiziskās vai juridiskās personas (2).
  Dalībvalstīm ir pienākums novērst un tikt galā ar pārkāpumiem, kā arī atgūt šo pārkāpumu vai pienākumu nepildīšanas rezultātā radušos zaudējumus (3). Regula (EEK) Nr. 595/91 paredz ziņot Komisijai par visiem pārkāpumiem, kas pārsniedz EUR 4 000, kas nozīmē to, ka jāziņo par visām darbībām, ar nodomu vai bez, kuru rezultātā radies kāda Kopienas noteikuma pārkāpums. Komisija ir veikusi dažādus pasākumus, lai nodrošinātu, ka šīs lietas tiek uzskatītas par krāpšanu vai pārkāpumu.
  Šādi izveidota savstarpēja ziņošanas un informēšanas sistēma ir godīgas sadarbības savstarpējā pienākuma konkrēta izpausme, kuras pamatā ir Eiropas Kopienas Līguma 10. pants (4), uz kura balstās Komisijas stratēģija cīņai pret krāpšanu, kas ir definēta 2000. gada jūlijā. (5) Šī sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm ir galvenais princips, uz kura balstās sekundārie likumdošanas akti.
  Kā daudzos gadījumos Padome ir uzsvērusi, ir svarīgi, lai iesniedzamā informācija būtu augstas kvalitātes un prasībām atbilstoša, tā kā Komisijai tā ir jāizmanto vislabākajā veidā cīņā pret krāpšanu un lai nodrošinātu to, ka lietām tiek veikta atbilstoša uzraudzība gan nacionālajā, gan Kopienas līmenī (6).
  Iegūtā pieredze un ieviestie uzlabojumi paaugstinās ziņošanas sistēmas efektivitāti un datu ticamību. |
| --- | --- |

I.

Savu finansiālo interešu aizsardzībai Kopienas likumdošanā ir noteiktas prasības attiecībā uz atskaitīšanos par Kopienas darbības sfērām (1). Dalībvalstīm jānosūta regulāri ziņojumi par pārkāpumiem, kas ir bijuši sākotnējās administratīvās vai pirmstiesas izmeklēšanas objekts. Regula (EEK) Nr. 595/91 ir paredzējusi sistēmu informēšanai par pārkāpumiem Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (EAGGF) Garantiju sadaļas izdevumu jomā.

Lai veicinātu Komisijai sniegtās informācijas izmantošanu, Kopienas likumdošanā ir ietverts detalizēts sniedzamās informācijas saraksts, proti, noteikums, kurš ir pārkāpts, apskatāmie apjomi, izmantotās darbības pārkāpuma veikšanai un iesaistītās fiziskās vai juridiskās personas (2).

Dalībvalstīm ir pienākums novērst un tikt galā ar pārkāpumiem, kā arī atgūt šo pārkāpumu vai pienākumu nepildīšanas rezultātā radušos zaudējumus (3). Regula (EEK) Nr. 595/91 paredz ziņot Komisijai par visiem pārkāpumiem, kas pārsniedz EUR 4 000, kas nozīmē to, ka jāziņo par visām darbībām, ar nodomu vai bez, kuru rezultātā radies kāda Kopienas noteikuma pārkāpums. Komisija ir veikusi dažādus pasākumus, lai nodrošinātu, ka šīs lietas tiek uzskatītas par krāpšanu vai pārkāpumu.

Šādi izveidota savstarpēja ziņošanas un informēšanas sistēma ir godīgas sadarbības savstarpējā pienākuma konkrēta izpausme, kuras pamatā ir Eiropas Kopienas Līguma 10. pants (4), uz kura balstās Komisijas stratēģija cīņai pret krāpšanu, kas ir definēta 2000. gada jūlijā. (5) Šī sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm ir galvenais princips, uz kura balstās sekundārie likumdošanas akti.

Kā daudzos gadījumos Padome ir uzsvērusi, ir svarīgi, lai iesniedzamā informācija būtu augstas kvalitātes un prasībām atbilstoša, tā kā Komisijai tā ir jāizmanto vislabākajā veidā cīņā pret krāpšanu un lai nodrošinātu to, ka lietām tiek veikta atbilstoša uzraudzība gan nacionālajā, gan Kopienas līmenī (6).

Iegūtā pieredze un ieviestie uzlabojumi paaugstinās ziņošanas sistēmas efektivitāti un datu ticamību.

| II. | Saskaņā ar Komisijas Ziņojumu par Kopienas finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu – 2002. gada pārskats, turpmāk tekstā – Komisijas 2002. gada Ziņojums par cīņu pret krāpšanu, ziņojumi par vislielākajiem pārkāpumiem ir saņemti no augļu un dārzeņu sektora. Par šo tendenci dalībvalstis ir informētas arī vairākās sanāksmēs, tādās kā Art. 280 darba grupas, Krāpšanas novēršanas koordinācijas konsultatīvās komitejas (CoCoLAF) un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti” sanāksmēs.
  2003. gadā Komisija, dalībvalstīm piedaloties, ir veikusi pamatīgu elektroniskās datu bāzes, kurā glabājas visi dalībvalstu iesniegtie ziņojumi par pārkāpumiem, pārbaudi attiecībā uz kvalitāti. Tās rezultātā tika uzlabota datu iekšējā atbilstība, tajā pašā laikā aktualizējot informāciju. Jaunākajiem datiem (sk. 30. paragrāfu) uz 2002. gada 31. decembri vajadzētu izskatīties šādi: kopējie neregulārie maksājumi, par kuriem ir ziņots kopš 1971. gada, veido 2 983 miljonus euro. No šīs summas 603 miljoni (20 %) ir piedzīti un 297 miljoni ir norakstīti (10 %). Vēl joprojām neiekasētā summa sastāda 2 083 miljonus euro (70 %). Šie dati ietver arī 2003. gadā Komisijas saņemto informāciju un Komisijas lēmuma 2003/481/EK finanšu rezultātu (EUR 75 miljoni). |
| --- | --- |

II.

Saskaņā ar Komisijas Ziņojumu par Kopienas finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu – 2002. gada pārskats, turpmāk tekstā – Komisijas 2002. gada Ziņojums par cīņu pret krāpšanu, ziņojumi par vislielākajiem pārkāpumiem ir saņemti no augļu un dārzeņu sektora. Par šo tendenci dalībvalstis ir informētas arī vairākās sanāksmēs, tādās kā Art. 280 darba grupas, Krāpšanas novēršanas koordinācijas konsultatīvās komitejas (CoCoLAF) un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti” sanāksmēs.

2003. gadā Komisija, dalībvalstīm piedaloties, ir veikusi pamatīgu elektroniskās datu bāzes, kurā glabājas visi dalībvalstu iesniegtie ziņojumi par pārkāpumiem, pārbaudi attiecībā uz kvalitāti. Tās rezultātā tika uzlabota datu iekšējā atbilstība, tajā pašā laikā aktualizējot informāciju. Jaunākajiem datiem (sk. 30. paragrāfu) uz 2002. gada 31. decembri vajadzētu izskatīties šādi: kopējie neregulārie maksājumi, par kuriem ir ziņots kopš 1971. gada, veido 2 983 miljonus euro. No šīs summas 603 miljoni (20 %) ir piedzīti un 297 miljoni ir norakstīti (10 %). Vēl joprojām neiekasētā summa sastāda 2 083 miljonus euro (70 %). Šie dati ietver arī 2003. gadā Komisijas saņemto informāciju un Komisijas lēmuma 2003/481/EK finanšu rezultātu (EUR 75 miljoni).

| III. | Dažas dalībvalstis neizpilda savas saistības ziņot divu mēnešu laikā kopš tā ceturkšņa beigām, kad ir konstatēts pārkāpums un/vai ir kļuvusi zināma jauna informācija par attiecīgo pārkāpumu (Regulas (EEK) Nr. 595/91, 3. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts). No šīm dalībvalstīm vislielāko īpatsvaru rada Vācija un Spānija - vairāk nekā 50 % no visiem ziņotajiem pārkāpumiem. Komisija dalībvalstīm šo problēmu ir darījusi zināmu Komisijas 2002. gada Ziņojumā par cīņu pret krāpšanu (10.2.2 punkts) un, apspriežot šo problēmu dažādās sanāksmēs, tādās kā Art. 280 darba grupas, CoCoLAF un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti”.
  Runājot par neatbilstībām, dalībvalstis par tām ir informētas un ir lūgtas aktualizēt informāciju par šīm lietām, atsūtot skaitliskās izmaiņas. Art. 280 darba grupas, CoCoLAF un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti” sanāksmēs dalībvalstīm tika sniegti skaidrojumi un “apmācība” attiecībā uz Elektroniskā lietu reģistra (ECR) datu bāzi. Vispārējos vilcienos runājot, var konstatēt, ka dalībvalstis ir uzlabojušas ziņošanu par pārkāpumiem, tomēr ne visas Regulas (EEK) Nr. 595/91 prasības tiek izpildītas pilnībā.
  Kas attiecas uz pretrunām, Komisija turpinās savu darbību, lai piespiestu dalībvalstis ievērot visus Regulas (EEK) Nr. 595/91 noteikumus, lai paredzētajā laikā, ieskaitot paredzētās aizkavēšanās, tā saņemtu pilnībā ticamus datus, kas satur viendabīgu informāciju no visām dalībvalstīm. |
| --- | --- |

III.

Dažas dalībvalstis neizpilda savas saistības ziņot divu mēnešu laikā kopš tā ceturkšņa beigām, kad ir konstatēts pārkāpums un/vai ir kļuvusi zināma jauna informācija par attiecīgo pārkāpumu (Regulas (EEK) Nr. 595/91, 3. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts). No šīm dalībvalstīm vislielāko īpatsvaru rada Vācija un Spānija - vairāk nekā 50 % no visiem ziņotajiem pārkāpumiem. Komisija dalībvalstīm šo problēmu ir darījusi zināmu Komisijas 2002. gada Ziņojumā par cīņu pret krāpšanu (10.2.2 punkts) un, apspriežot šo problēmu dažādās sanāksmēs, tādās kā Art. 280 darba grupas, CoCoLAF un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti”.

Runājot par neatbilstībām, dalībvalstis par tām ir informētas un ir lūgtas aktualizēt informāciju par šīm lietām, atsūtot skaitliskās izmaiņas. Art. 280 darba grupas, CoCoLAF un darba grupas “Pārkāpumi un savstarpējā sadarbība – lauksaimniecības produkti” sanāksmēs dalībvalstīm tika sniegti skaidrojumi un “apmācība” attiecībā uz Elektroniskā lietu reģistra (ECR) datu bāzi. Vispārējos vilcienos runājot, var konstatēt, ka dalībvalstis ir uzlabojušas ziņošanu par pārkāpumiem, tomēr ne visas Regulas (EEK) Nr. 595/91 prasības tiek izpildītas pilnībā.

Kas attiecas uz pretrunām, Komisija turpinās savu darbību, lai piespiestu dalībvalstis ievērot visus Regulas (EEK) Nr. 595/91 noteikumus, lai paredzētajā laikā, ieskaitot paredzētās aizkavēšanās, tā saņemtu pilnībā ticamus datus, kas satur viendabīgu informāciju no visām dalībvalstīm.

| IV. | Pēdējā informācija par piedziņas tempu 2004. gada maijā uzrāda 20,2 % (sk. 30. punktu).
  Komisija pilnībā apzinās faktu, ka piedziņas temps dalībvalstīs nav optimāls, un ir apņēmusies to uzlabot, sevišķi ar speciālas Piedziņas grupas izveidošanu (Task Force Recovery). (Sk. arī V paragrāfu)
  Maksātājas institūcijas un administratīvās iestādes, kas atbild par piedziņas procesu dažās dalībvalstīs (Itālija, Grieķija), vienmēr ir uzstājušas, ka tām bijis jāgaida uz krimināltiesiskās procedūras iznākumu, lai turpinātu piedziņas procesu, kamēr dažos gadījumos ir iespējama piedziņas procesa realizēšana, izmantojot civilo vai administratīvo tiesvedības procedūru, nekādā veidā neaizkavējot paralēlu kriminālas tiesvedības procedūras veikšanu.
  Tādējādi dalībvalsts sākotnējā izvēle (administratīvais process, civilprocess, kriminālprocess) var veicināt piedziņas procesa aizkavēšanos. Zināmam dalībvalstu skaitam administratīvā piedziņas procedūra var tikt uzsākta tikai pēc galīgā lēmuma pieņemšanas krimināltiesiskās procedūras rezultātā, paturot prātā, ka pēdējā procedūra var ilgt pat 15 gadus un vairāk.
  Itālijā pirms 1995. gada no visām lietām 46 % tika pakļauti kriminālprocesam, kamēr pēc 1995. gada šis lielums bija tikai 18 %, ko varētu izskaidrot ar to, ka pēdējā laikā dalībvalstis cenšas uzsākt nepieciešamās administratīvās darbības, cik ātri vien iespējams pēc ziņojuma par pārkāpumiem saņemšanas.
  Kad vadība ir dalīta, atbildīgā dalībvalsts atrodas tiešā kontaktā ar debitoriem. Komisijai nav tiesību parādus norakstīt. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1258/1999 Komisijas likumīgs pienākums ir izslēgt visus izdevumus no Kopienas finansējuma gadījumos, kad izdevumi nav veikti saskaņā ar Kopienas noteikumiem. Kompromisa vienošanās un/vai daļēji maksājumi būtu jāizskata atkarībā no katra konkrētā gadījuma, pamatojoties uz nacionālo likumdošanu un saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1258/1999 8. pantā noteiktajiem kritērijiem. |
| --- | --- |

IV.

Pēdējā informācija par piedziņas tempu 2004. gada maijā uzrāda 20,2 % (sk. 30. punktu).

Komisija pilnībā apzinās faktu, ka piedziņas temps dalībvalstīs nav optimāls, un ir apņēmusies to uzlabot, sevišķi ar speciālas Piedziņas grupas izveidošanu (Task Force Recovery). (Sk. arī V paragrāfu)

Maksātājas institūcijas un administratīvās iestādes, kas atbild par piedziņas procesu dažās dalībvalstīs (Itālija, Grieķija), vienmēr ir uzstājušas, ka tām bijis jāgaida uz krimināltiesiskās procedūras iznākumu, lai turpinātu piedziņas procesu, kamēr dažos gadījumos ir iespējama piedziņas procesa realizēšana, izmantojot civilo vai administratīvo tiesvedības procedūru, nekādā veidā neaizkavējot paralēlu kriminālas tiesvedības procedūras veikšanu.

Tādējādi dalībvalsts sākotnējā izvēle (administratīvais process, civilprocess, kriminālprocess) var veicināt piedziņas procesa aizkavēšanos. Zināmam dalībvalstu skaitam administratīvā piedziņas procedūra var tikt uzsākta tikai pēc galīgā lēmuma pieņemšanas krimināltiesiskās procedūras rezultātā, paturot prātā, ka pēdējā procedūra var ilgt pat 15 gadus un vairāk.

Itālijā pirms 1995. gada no visām lietām 46 % tika pakļauti kriminālprocesam, kamēr pēc 1995. gada šis lielums bija tikai 18 %, ko varētu izskaidrot ar to, ka pēdējā laikā dalībvalstis cenšas uzsākt nepieciešamās administratīvās darbības, cik ātri vien iespējams pēc ziņojuma par pārkāpumiem saņemšanas.

Kad vadība ir dalīta, atbildīgā dalībvalsts atrodas tiešā kontaktā ar debitoriem. Komisijai nav tiesību parādus norakstīt. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1258/1999 Komisijas likumīgs pienākums ir izslēgt visus izdevumus no Kopienas finansējuma gadījumos, kad izdevumi nav veikti saskaņā ar Kopienas noteikumiem. Kompromisa vienošanās un/vai daļēji maksājumi būtu jāizskata atkarībā no katra konkrētā gadījuma, pamatojoties uz nacionālo likumdošanu un saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1258/1999 8. pantā noteiktajiem kritērijiem.

| V. | Sekojot Komisijas 2002. gada 3. decembra paziņojumam “Līdzekļu, kas pienākas Kopienai un kas radušies tiešas vai dalītas Kopienas izdevumu vadības rezultātā, piedzīšanas uzlabošana” (COM(2002) 671 gala versija), Komisija nolēma izveidot vienotu Eiropas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) ģenerāldirektorātu piedziņai lauksaimniecības jomā, lai tiktu vaļā no pagātnes nastas, t.i., visiem pārkāpumu gadījumiem, kas ir reģistrēti līdz 1999. gadam un vēl joprojām nav atrisināti, lai sagatavotu lēmumu par to, vai atbildība par finanšu sekām ir jāuzņemas Kopienai vai kādai no dalībvalstīm.
  Kas attiecas uz Tiesas novērojumu par to, ka trūkst atbilstošu kritēriju, kas palīdzētu noteikt, vai norakstītās summas vajadzētu iekasēt no dalībvalstīm vai Kopienas, Komisija vēlas norādīt, ka laika gaitā tā ir izstrādājusi un, pamatojoties uz gūto pieredzi, pielietojusi četrus pamata principus, kā arī virkni procesuālu kritēriju, kas ir dokumentēti 2002. gada jūlijā. (Sk. arī 44. paragrāfu).
  Līdz ar Piedziņas grupas izveidošanas 2003. gadā Komisijas atbalsta struktūras ir sastādījušas detalizētu kritēriju sarakstu, pēc kura visas lietas tiek pārbaudītas (auditētas), lai nesaņemtās summas tiktu iekasētas vai nu no Kopienas vai dalībvalstu budžeta. |
| --- | --- |

V.

Sekojot Komisijas 2002. gada 3. decembra paziņojumam “Līdzekļu, kas pienākas Kopienai un kas radušies tiešas vai dalītas Kopienas izdevumu vadības rezultātā, piedzīšanas uzlabošana” (COM(2002) 671 gala versija), Komisija nolēma izveidot vienotu Eiropas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) ģenerāldirektorātu piedziņai lauksaimniecības jomā, lai tiktu vaļā no pagātnes nastas, t.i., visiem pārkāpumu gadījumiem, kas ir reģistrēti līdz 1999. gadam un vēl joprojām nav atrisināti, lai sagatavotu lēmumu par to, vai atbildība par finanšu sekām ir jāuzņemas Kopienai vai kādai no dalībvalstīm.

Kas attiecas uz Tiesas novērojumu par to, ka trūkst atbilstošu kritēriju, kas palīdzētu noteikt, vai norakstītās summas vajadzētu iekasēt no dalībvalstīm vai Kopienas, Komisija vēlas norādīt, ka laika gaitā tā ir izstrādājusi un, pamatojoties uz gūto pieredzi, pielietojusi četrus pamata principus, kā arī virkni procesuālu kritēriju, kas ir dokumentēti 2002. gada jūlijā. (Sk. arī 44. paragrāfu).

Līdz ar Piedziņas grupas izveidošanas 2003. gadā Komisijas atbalsta struktūras ir sastādījušas detalizētu kritēriju sarakstu, pēc kura visas lietas tiek pārbaudītas (auditētas), lai nesaņemtās summas tiktu iekasētas vai nu no Kopienas vai dalībvalstu budžeta.

| VI. | Vadoties pēc pienākumu sadales, kas noteikta 1995. gada 10. februara Komisijas dokumenta SEC(95) 249 2. pielikumā, UCLAF/OLAF bija jāsaņem visi dalībvalstu ziņojumi, pamatojoties uz Padomes regulu (EEK) Nr. 595/91, un tā bija atbildīga par izskatāmo lietu analīzi un uzraudzību, ieskaitot attiecīgo datu ievadīšanu pārkāpumu datu bāzē.

  OLAF pienākumi piedziņas jautājumos attiecībā uz krāpšanas un pārkāpumu gadījumiem ietver kopsavilkuma piezīmju sagatavošanu par katru lietu, tajās ietverot izmantoto procedūru īsu aprakstu un pamatojumu pieņemtajiem priekšlikumiem par iespējamām finanšu korekcijām klīringa procedūrā, kuru veicis Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts kā pilnvarotā amatpersona. Klīringa procedūru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, tomēr dažādās tās stadijās šim ģenerāldirektorātam atbalstu sniedz OLAF. (Sk. arī IX punktu).
  Komisija vienmēr izdara juridiska rakstura secinājumus krāpšanas pierādīšanas un pastāvošo Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) noteikumu kontroles efektivitātes gadījumos, sevišķi pievēršot uzmanību OLAF papildus rekomendācijām.
  Komisija uzskata, ka pienākumu sadale starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu ir stingri noteikta: saskaņā ar Komisijas sniegtās informācijas SEC(95) 249 2. pielikumu OLAF ir atbildīgs par piedziņas un ziņoto pārkāpumu jautājumiem. Jebkuru lēmumu par neiekasējamu summu norakstīšanu ir jāpieņem Komisijai, izmantojot EAGGF klīringa procedūru, kuru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, un kurā OLAF sniedz atbalstu dažādās šīs procedūras stadijās. |
| --- | --- |

VI.

Vadoties pēc pienākumu sadales, kas noteikta 1995. gada 10. februara Komisijas dokumenta SEC(95) 249 2. pielikumā, UCLAF/OLAF bija jāsaņem visi dalībvalstu ziņojumi, pamatojoties uz Padomes regulu (EEK) Nr. 595/91, un tā bija atbildīga par izskatāmo lietu analīzi un uzraudzību, ieskaitot attiecīgo datu ievadīšanu pārkāpumu datu bāzē.

OLAF pienākumi piedziņas jautājumos attiecībā uz krāpšanas un pārkāpumu gadījumiem ietver kopsavilkuma piezīmju sagatavošanu par katru lietu, tajās ietverot izmantoto procedūru īsu aprakstu un pamatojumu pieņemtajiem priekšlikumiem par iespējamām finanšu korekcijām klīringa procedūrā, kuru veicis Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts kā pilnvarotā amatpersona. Klīringa procedūru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, tomēr dažādās tās stadijās šim ģenerāldirektorātam atbalstu sniedz OLAF. (Sk. arī IX punktu).

Komisija vienmēr izdara juridiska rakstura secinājumus krāpšanas pierādīšanas un pastāvošo Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) noteikumu kontroles efektivitātes gadījumos, sevišķi pievēršot uzmanību OLAF papildus rekomendācijām.

Komisija uzskata, ka pienākumu sadale starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu ir stingri noteikta: saskaņā ar Komisijas sniegtās informācijas SEC(95) 249 2. pielikumu OLAF ir atbildīgs par piedziņas un ziņoto pārkāpumu jautājumiem. Jebkuru lēmumu par neiekasējamu summu norakstīšanu ir jāpieņem Komisijai, izmantojot EAGGF klīringa procedūru, kuru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, un kurā OLAF sniedz atbalstu dažādās šīs procedūras stadijās.

| VII. | Padomes regula (EK) Nr. 1469/95 EAGGF garantiju jomā ir paredzējusi sistēmu ekonomisko operatoru, kuri Kopienas budžetam rada augstu risku, noteikšanai, izmantojot komunicēšanās sistēmu caur Komisiju. Pēc astoņiem šīs regulas piemērošanas gadiem izrādās, ka kontaktēšanās gadījumu skaits ir samērā neliels.
  Komisija šo jautājumu ir intensīvi pārrunājusi Pārkāpumu un savstarpējās palīdzības/lauksaimniecības produktu grupā un ir nolēmusi iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei Otro ziņojumu, kurā tiks dots visaptverošs šīs regulas novērtējums un ieteikti priekšlikumi turpmākai rīcībai. |
| --- | --- |

VII.

Padomes regula (EK) Nr. 1469/95 EAGGF garantiju jomā ir paredzējusi sistēmu ekonomisko operatoru, kuri Kopienas budžetam rada augstu risku, noteikšanai, izmantojot komunicēšanās sistēmu caur Komisiju. Pēc astoņiem šīs regulas piemērošanas gadiem izrādās, ka kontaktēšanās gadījumu skaits ir samērā neliels.

Komisija šo jautājumu ir intensīvi pārrunājusi Pārkāpumu un savstarpējās palīdzības/lauksaimniecības produktu grupā un ir nolēmusi iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei Otro ziņojumu, kurā tiks dots visaptverošs šīs regulas novērtējums un ieteikti priekšlikumi turpmākai rīcībai.

| VIII. | Pastāv atšķirība starp lielumiem 105. tabulā (kas jāsaņem pilnīgi droši un neatkarīgi no jebkādiem nosacījumiem, kas ir saņemami no noteikta precīzi skaidrā naudā izteikta lieluma, kas ir saņemams un nav pakļauts nekādiem nomaksas termiņiem) EAGGF finanšu pasākuma veikšanai un lielumiem, kas ir ietverti ECR datu bāzē (pārkāpumi attiecībā uz vienu posteni, par ko ir ziņots vienā ceturksnī, un kas šajā stadijā var būt apskatāms tikai kā tīrs aprēķins, kas pakļauts turpmāk sekojošiem labojumiem).
  Komisija ir lūgusi dalībvalstīm uzsākt pagaidu ECR datu bāzes un 105. tabulas datu saskaņošanu, paturot prātā, ka abas datu kopas nekad nesakritīs pilnībā. Līdz šim prioritāte tika dota datu kvalitātes uzlabošanai. ECR datu bāzes dati patlaban ir sasnieguši tādu ticamības pakāpi, ka būs iespējams tos salīdzināt. |
| --- | --- |

VIII.

Pastāv atšķirība starp lielumiem 105. tabulā (kas jāsaņem pilnīgi droši un neatkarīgi no jebkādiem nosacījumiem, kas ir saņemami no noteikta precīzi skaidrā naudā izteikta lieluma, kas ir saņemams un nav pakļauts nekādiem nomaksas termiņiem) EAGGF finanšu pasākuma veikšanai un lielumiem, kas ir ietverti ECR datu bāzē (pārkāpumi attiecībā uz vienu posteni, par ko ir ziņots vienā ceturksnī, un kas šajā stadijā var būt apskatāms tikai kā tīrs aprēķins, kas pakļauts turpmāk sekojošiem labojumiem).

Komisija ir lūgusi dalībvalstīm uzsākt pagaidu ECR datu bāzes un 105. tabulas datu saskaņošanu, paturot prātā, ka abas datu kopas nekad nesakritīs pilnībā. Līdz šim prioritāte tika dota datu kvalitātes uzlabošanai. ECR datu bāzes dati patlaban ir sasnieguši tādu ticamības pakāpi, ka būs iespējams tos salīdzināt.

| IX. | Dalībvalstīm tuvākajā nākotnē vajadzētu pāriet uz ziņošanu par pārkāpumiem elektroniskā veidā. Elektroniskais formāts palielinās datu kvalitāti, laicīgu ziņošanu par pārkāpumiem un novērsīs pārpratumus.
  Pašreizējā periodā Komisija šajā sakarā sniedz dalībvalstīm atbalstu, tāpat tā apsver iespēju paaugstināt slieksni no 4 000 līdz 10 000 euro, lai samazinātu datu plūsmu un koncentrētu uzmanību uz svarīgākajām lietām.
  Komisija ir apņēmusies iesniegt priekšlikumu projektu (EEK) Padomes Regulas Nr. 595/91 un (EK) Padomes Regulas Nr. 1258/1999 grozīšanai, lai mēģinātu izlabot vājās vietas ziņošanā, piedziņā un lai norakstītu neregulārus KLP maksājumus.
  Komisija uzskata, ka pienākumu sadale starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu ir stingri noteikta: saskaņā ar Komisijas sniegtās informācijas SEC(95) 249 2. pielikumu OLAF ir atbildīgs par piedziņas un ziņoto pārkāpumu jautājumiem. Jebkuru lēmumu par neiekasējamu summu norakstīšanu ir jāpieņem Komisijai, izmantojot EAGGF klīringa procedūru, kuru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, un kurā OLAF sniedz atbalstu dažādās šīs procedūras stadijās.
  Visbeidzot, attiecībā uz ieteikto “Melnā saraksta” likvidēšanu Komisija, neskatoties uz to, ka piekrīt Tiesas uzskatam par to, ka šī sistēma nestrādā labi, tomēr uzskata, ka ir vēl iespējams shēmu uzlabot. Komisija drīzāk vēlētos, lai dalībvalstu izmantotais instruments tiktu uzlabots, nevis vienkārši likvidēts. Neapšaubāmi vēl pastāv zināma joma, kur ir iespējams veikt uzlabojumus, un jau regulas pastāvēšanas fakts vien nozīmē, ka tai ir aizsargājoša (preventīva) iedarbība, kas samazinās, ja regula tiek neefektīvi piemērota. Šajā kontekstā ir vērts norādīt, ka klīringa veikšanā ir uzsākts sistemātiski iekļaut aspektus attiecībā uz “Melnā saraksta” izmantošanu auditos. |
| --- | --- |

IX.

Dalībvalstīm tuvākajā nākotnē vajadzētu pāriet uz ziņošanu par pārkāpumiem elektroniskā veidā. Elektroniskais formāts palielinās datu kvalitāti, laicīgu ziņošanu par pārkāpumiem un novērsīs pārpratumus.

Pašreizējā periodā Komisija šajā sakarā sniedz dalībvalstīm atbalstu, tāpat tā apsver iespēju paaugstināt slieksni no 4 000 līdz 10 000 euro, lai samazinātu datu plūsmu un koncentrētu uzmanību uz svarīgākajām lietām.

Komisija ir apņēmusies iesniegt priekšlikumu projektu (EEK) Padomes Regulas Nr. 595/91 un (EK) Padomes Regulas Nr. 1258/1999 grozīšanai, lai mēģinātu izlabot vājās vietas ziņošanā, piedziņā un lai norakstītu neregulārus KLP maksājumus.

Komisija uzskata, ka pienākumu sadale starp OLAF un Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu ir stingri noteikta: saskaņā ar Komisijas sniegtās informācijas SEC(95) 249 2. pielikumu OLAF ir atbildīgs par piedziņas un ziņoto pārkāpumu jautājumiem. Jebkuru lēmumu par neiekasējamu summu norakstīšanu ir jāpieņem Komisijai, izmantojot EAGGF klīringa procedūru, kuru vada Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, un kurā OLAF sniedz atbalstu dažādās šīs procedūras stadijās.

Visbeidzot, attiecībā uz ieteikto “Melnā saraksta” likvidēšanu Komisija, neskatoties uz to, ka piekrīt Tiesas uzskatam par to, ka šī sistēma nestrādā labi, tomēr uzskata, ka ir vēl iespējams shēmu uzlabot. Komisija drīzāk vēlētos, lai dalībvalstu izmantotais instruments tiktu uzlabots, nevis vienkārši likvidēts. Neapšaubāmi vēl pastāv zināma joma, kur ir iespējams veikt uzlabojumus, un jau regulas pastāvēšanas fakts vien nozīmē, ka tai ir aizsargājoša (preventīva) iedarbība, kas samazinās, ja regula tiek neefektīvi piemērota. Šajā kontekstā ir vērts norādīt, ka klīringa veikšanā ir uzsākts sistemātiski iekļaut aspektus attiecībā uz “Melnā saraksta” izmantošanu auditos.

INTRODUCTION

| 4. | During 2003, the Commission updated the figures for the cumulative total of irregular CAP payments. The updated figures are (see paragraph 30):






  — | irregularities notified after payment: EUR 2 983 million; |
| --- | --- | --- |

4.

During 2003, the Commission updated the figures for the cumulative total of irregular CAP payments. The updated figures are (see paragraph 30):

—

irregularities notified after payment: EUR 2 983 million;

| — | amount recovered from claimants: EUR 603 million; |
| --- | --- |

—

amount recovered from claimants: EUR 603 million;

| — | amount written off against EAGGF: EUR 153 million; |
| --- | --- |

—

amount written off against EAGGF: EUR 153 million;

| — | amount charged to Member States: EUR 144 million; |
| --- | --- |

—

amount charged to Member States: EUR 144 million;

| — | amount to be recovered: EUR 2 083 million. |
| --- | --- |

—

amount to be recovered: EUR 2 083 million.

ANALYSIS

| 9. | At the beginning of May 2004, the amount of irregular payments notified since 1971 stood at EUR 2 983 million while the amount to be recovered represented EUR 2 083 million. The updated percentage refered to by the Court represented therefore 30 %. (The quality and reliability of the data has improved during the year 2003 due to the quality checks, audits of the Task Force Recovery and feedback from Member States). This figure includes all updates of the year 2003 and the financial impact of Commission Decision 2003/481/EC. |
| --- | --- |

9.

At the beginning of May 2004, the amount of irregular payments notified since 1971 stood at EUR 2 983 million while the amount to be recovered represented EUR 2 083 million. The updated percentage refered to by the Court represented therefore 30 %. (The quality and reliability of the data has improved during the year 2003 due to the quality checks, audits of the Task Force Recovery and feedback from Member States). This figure includes all updates of the year 2003 and the financial impact of Commission Decision 2003/481/EC.

| 11. | During 2003, the Commission updated its figures for debts prior to 1994. The updated percentage is 22,4 % (see paragraph 30). |
| --- | --- |

11.

During 2003, the Commission updated its figures for debts prior to 1994. The updated percentage is 22,4 % (see paragraph 30).

| 13. | The latest CAP reforms have been conducted and adopted in particular with the aim of minimising the risks of fraud and other irregularities.
  The IACS (Integrated Administration and Control System), which is acknowledged by the Court as having a major impact on the prevention of irregular payments, is now covering, directly or indirectly, 80 % of CAP expenditure. |
| --- | --- |

13.

The latest CAP reforms have been conducted and adopted in particular with the aim of minimising the risks of fraud and other irregularities.

The IACS (Integrated Administration and Control System), which is acknowledged by the Court as having a major impact on the prevention of irregular payments, is now covering, directly or indirectly, 80 % of CAP expenditure.

| 15.(b) | Additional developments are to be found in the Commission Report 2002 on the fight against fraud. |
| --- | --- |

15.(b)

Additional developments are to be found in the Commission Report 2002 on the fight against fraud.

| 17. | The Commission shares the view that Member States interpret differently the notion of primary administrative or judicial findings of facts; however, it has defined, on various occasions, in different documents and interpretative notes what is to be meant by this notion while a definition is given in the context of the black list in Commission Regulation (EC) No 745/96, Article 1(2) (7). |
| --- | --- |

17.

The Commission shares the view that Member States interpret differently the notion of primary administrative or judicial findings of facts; however, it has defined, on various occasions, in different documents and interpretative notes what is to be meant by this notion while a definition is given in the context of the black list in Commission Regulation (EC) No 745/96, Article 1(2) (7).

| 21. | Germany and Spain together account for more than 50 % of the reported irregularities and these two Member States seldom report on time. The Commission has informed Member States by discussing this problem in meetings as Cocolaf and Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and by publishing the relevant figures in the Commission Report 2002 on the fight against fraud (paragraph 10.2.2). |
| --- | --- |

21.

Germany and Spain together account for more than 50 % of the reported irregularities and these two Member States seldom report on time. The Commission has informed Member States by discussing this problem in meetings as Cocolaf and Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and by publishing the relevant figures in the Commission Report 2002 on the fight against fraud (paragraph 10.2.2).

| 22. | The Commission has made Member States aware of the fact that the time between the discovery and the reporting of an irregularity is too long. In annual reports and presentations in meetings of Cocolaf, Member States have been informed that the reporting time could have an impact on the determination of the negligence of a Member State (see Commission Report 2002 on the fight against fraud, point 10.5).
  Almost 90 % of irregularities are notified within two years of their discovery. |
| --- | --- |

22.

The Commission has made Member States aware of the fact that the time between the discovery and the reporting of an irregularity is too long. In annual reports and presentations in meetings of Cocolaf, Member States have been informed that the reporting time could have an impact on the determination of the negligence of a Member State (see Commission Report 2002 on the fight against fraud, point 10.5).

Almost 90 % of irregularities are notified within two years of their discovery.

| 24. | The Task Force Recovery (see paragraph V) in the course of its audit also found out that Italy has not yet notified the writing off of certain debts in spite of court orders establishing that there had not been any fraud committed.
  The necessary corrections have been introduced in the ECR database after July 2003. |
| --- | --- |

24.

The Task Force Recovery (see paragraph V) in the course of its audit also found out that Italy has not yet notified the writing off of certain debts in spite of court orders establishing that there had not been any fraud committed.

The necessary corrections have been introduced in the ECR database after July 2003.

| 25. | OLAF has informed Member States in several meetings that some cases still had a pending financial state, i.e. amounts were still to be calculated. Member States were asked to update these cases as soon as (new) information became available (see also point 28). |
| --- | --- |

25.

OLAF has informed Member States in several meetings that some cases still had a pending financial state, i.e. amounts were still to be calculated. Member States were asked to update these cases as soon as (new) information became available (see also point 28).

| 26. | The Commission introduced an electronic reporting system in 2001. At the same time specific fields relating to “Interest” and “Penalties” were introduced. Some Member States started to use this system as from 2002. For 2003, 30 % of the cases provide information concerning penalties and/or interest. |
| --- | --- |

26.

The Commission introduced an electronic reporting system in 2001. At the same time specific fields relating to “Interest” and “Penalties” were introduced. Some Member States started to use this system as from 2002. For 2003, 30 % of the cases provide information concerning penalties and/or interest.

| 27. | The Commission is aware of the problem of inconsistencies of definition and coverage in the information supplied and has already remarked on this problem (see Commission 2002 Report on the fight against fraud, paragraph 11.2). In addition, OLAF also informed Member States in several meetings that the non-reporting of the CN code (product description) would hinder the Commission in producing analyses. |
| --- | --- |

27.

The Commission is aware of the problem of inconsistencies of definition and coverage in the information supplied and has already remarked on this problem (see Commission 2002 Report on the fight against fraud, paragraph 11.2). In addition, OLAF also informed Member States in several meetings that the non-reporting of the CN code (product description) would hinder the Commission in producing analyses.

| 28. | The Commission has made substantial efforts to improve the quality of information supplied by Member States in the initial communication as well as in all updates on financial impact. In the framework of the Task Force Recovery, a first attempt has been made to audit the completeness and reliability of the communications and its updates by the Member States. |
| --- | --- |

28.

The Commission has made substantial efforts to improve the quality of information supplied by Member States in the initial communication as well as in all updates on financial impact. In the framework of the Task Force Recovery, a first attempt has been made to audit the completeness and reliability of the communications and its updates by the Member States.

| 29. | Efforts have been made to tackle the problem of discrepancies between Member State data and the ECR. Reasons for discrepancies can be due to the lack of human resources in order to monitor on a regular basis the constant flow of data provided by Member States. The number of staff has meanwhile been increased. The module has been translated into all languages of EU and a manual has been written. |
| --- | --- |

29.

Efforts have been made to tackle the problem of discrepancies between Member State data and the ECR. Reasons for discrepancies can be due to the lack of human resources in order to monitor on a regular basis the constant flow of data provided by Member States. The number of staff has meanwhile been increased. The module has been translated into all languages of EU and a manual has been written.

| 30. | The Commission asked Member States to verify the figures of draft Commission Report 2002 on the fight against fraud. Feedback of Member States was taken into account before the final version of the Commission Report 2002 on the fight against fraud was released; therefore, the figures in this Report have the agreement of Member States.
  Cases and communications have been updated during the year 2003 on the basis of:






  — | quality checks by OLAF, |
| --- | --- | --- |

30.

The Commission asked Member States to verify the figures of draft Commission Report 2002 on the fight against fraud. Feedback of Member States was taken into account before the final version of the Commission Report 2002 on the fight against fraud was released; therefore, the figures in this Report have the agreement of Member States.

Cases and communications have been updated during the year 2003 on the basis of:

—

quality checks by OLAF,

| — | findings of Member States concerning the data in the ECR database, |
| --- | --- |

—

findings of Member States concerning the data in the ECR database,

| — | updates of old cases by Member States, |
| --- | --- |

—

updates of old cases by Member States,

| — | Commission Decision 2003/481/EC, |
| --- | --- |

—

Commission Decision 2003/481/EC,

| — | audit findings by the Task Force Recovery, |
| --- | --- |

—

audit findings by the Task Force Recovery,

| — | audit findings by the Court of Auditors. |
| --- | --- |

—

audit findings by the Court of Auditors.

Figures based on the data available in the ECR database on 2 May 2004 are in line with the figures as produced for the Commission Report 2002 on the fight against fraud. However, it was already mentioned in this Report that the “figures must be handled with great caution” (p. 41) as “there is no certainty that the total number of communications received represents the total frauds and irregularities detected by Member States” (p. 44).

The effects of the updates during 2003 and Commission Decision 2003/481/EC (EUR 75 million) have been taken into account.

| 31. | The Commission recognises that there are deficiencies in the link between ECR and CMS (Case Management System). A request for a change in the ECR database was made in September 2003. An extra field will be added to the module to create a link between CMS and the ECR database, making it also possible to access the information on the financial recovery situation provided by the Member State. |
| --- | --- |

31.

The Commission recognises that there are deficiencies in the link between ECR and CMS (Case Management System). A request for a change in the ECR database was made in September 2003. An extra field will be added to the module to create a link between CMS and the ECR database, making it also possible to access the information on the financial recovery situation provided by the Member State.

| 32.(b) and (c) | A large number of the cases were already closed. |
| --- | --- |

32.(b) and (c)

A large number of the cases were already closed.

| 36. | The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps. |
| --- | --- |

36.

The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps.

| 37. | In the absence of total recovery, the financial consequences of the irregularities shall be borne by the Member State in the event of irregularities or negligence attributable to administrative authorities or other bodies of the Member States. In other cases the burden shall be borne by the Community budget. The Commission has defined as early as 1996 the following guideline (8) that the recovery procedure should be launched as soon as possible after the irregularity had been detected and should be completed within four years after the date of the first communication of fraud or irregularity. In the opposite case, the Member State may be required to show that there was no negligence.
  The four-year period is extended to eight years in case of judicial procedures, on the condition that the Commission is fully informed of the recovery procedure. |
| --- | --- |

37.

In the absence of total recovery, the financial consequences of the irregularities shall be borne by the Member State in the event of irregularities or negligence attributable to administrative authorities or other bodies of the Member States. In other cases the burden shall be borne by the Community budget. The Commission has defined as early as 1996 the following guideline (8) that the recovery procedure should be launched as soon as possible after the irregularity had been detected and should be completed within four years after the date of the first communication of fraud or irregularity. In the opposite case, the Member State may be required to show that there was no negligence.

The four-year period is extended to eight years in case of judicial procedures, on the condition that the Commission is fully informed of the recovery procedure.

| 39. | The Commission has identified a certain number of problems in this context. In its Communication COM(202) 671 final of 3 December 2002, the Commission recommended the initiation of corrective measures, namely:






  — | setting up of the Task Force Recovery to speed up the treatment of the backlog, |
| --- | --- | --- |

39.

The Commission has identified a certain number of problems in this context. In its Communication COM(202) 671 final of 3 December 2002, the Commission recommended the initiation of corrective measures, namely:

—

setting up of the Task Force Recovery to speed up the treatment of the backlog,

| — | modifying Regulation (EC) No 1258/1999 and therefore Regulation (EEC) No 595/91 to prevent new backlogs in the future. |
| --- | --- |

—

modifying Regulation (EC) No 1258/1999 and therefore Regulation (EEC) No 595/91 to prevent new backlogs in the future.

Such provisions on writing off irrecoverable Community entitlements should provide the regulatory basis to carry out this operation prudently thanks to specific, clear-cut criteria and transparent legal procedure in particular based on:

| — | annual global communications by Member States regarding the stage of their national recovery procedures, |
| --- | --- |

—

annual global communications by Member States regarding the stage of their national recovery procedures,

| — | attentive scrutiny of the files examined by the Task Force Recovery, |
| --- | --- |

—

attentive scrutiny of the files examined by the Task Force Recovery,

| — | approved criteria to determine whether the non-recovered amounts should be charged to the Community Budget or to the Member State. |
| --- | --- |

—

approved criteria to determine whether the non-recovered amounts should be charged to the Community Budget or to the Member State.

| 40. | During 2003, the Commission updated the cumulative recovery rate as at the end of 2002 at 20,2 % of the global financial impact of cases detected after payment (effectively recovered by the Member States).
  Through the clearance-of-accounts procedure, a further EUR 144 million (4,8 %) has been charged to the Member States and EUR 153 million (5,1 %) to the EAGGF budget (see paragraph 4). |
| --- | --- |

40.

During 2003, the Commission updated the cumulative recovery rate as at the end of 2002 at 20,2 % of the global financial impact of cases detected after payment (effectively recovered by the Member States).

Through the clearance-of-accounts procedure, a further EUR 144 million (4,8 %) has been charged to the Member States and EUR 153 million (5,1 %) to the EAGGF budget (see paragraph 4).

| 41. | The Commission agrees that the recovery rate is low but this assessment can be explained by the fact that, in matters of shared management, recovery procedures are not uniform nor harmonised in Member States and this is an unexpected effect of the assimilation principle posed by Article 280 of the Treaty which jeopardises the uniformity of implementation of Community legislation because recovery of Community monies follows the national rules.
  However, the Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 in order to improve the weaknesses of the actual situation (see paragraph 39).






  (a) | In the absence of total recovery, the financial consequences of the irregularities shall be borne by the Member State in the event of irregularities or negligence attributable to administrative authorities or other bodies of the Member States. In other cases the burden shall be borne by the Community budget.
  The case which the Court refers to was notified on 29 May 1991 and updated in 1997. The Commission wishes to point out that this case was not included in the TFR audit selection on account of the wrong amount reported in ECR. |
| --- | --- | --- |

41.

The Commission agrees that the recovery rate is low but this assessment can be explained by the fact that, in matters of shared management, recovery procedures are not uniform nor harmonised in Member States and this is an unexpected effect of the assimilation principle posed by Article 280 of the Treaty which jeopardises the uniformity of implementation of Community legislation because recovery of Community monies follows the national rules.

However, the Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 in order to improve the weaknesses of the actual situation (see paragraph 39).

(a)

In the absence of total recovery, the financial consequences of the irregularities shall be borne by the Member State in the event of irregularities or negligence attributable to administrative authorities or other bodies of the Member States. In other cases the burden shall be borne by the Community budget.

The case which the Court refers to was notified on 29 May 1991 and updated in 1997. The Commission wishes to point out that this case was not included in the TFR audit selection on account of the wrong amount reported in ECR.

| (b) | The objective of the amendment of Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 is, inter alia, to address the shortcomings pointed out by the Court by making Member Sates more responsible and by providing ex post controls in the clearance-of-accounts framework. |
| --- | --- |

(b)

The objective of the amendment of Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 is, inter alia, to address the shortcomings pointed out by the Court by making Member Sates more responsible and by providing ex post controls in the clearance-of-accounts framework.

| (c) | According to Article 280(2) of the EC Treaty “Member States shall take the same measures to counter fraud affecting the financial interests of the Community as they take to counter fraud affecting their own financial interests”. There is a constant case law of the ECJ which stipulates that the rules applicable in cases where there are violations to Community law cannot be less favourable than the rules prevailing in cases where there are violations to national law. However this does not amount to confering a preferential status on CAP debts. |
| --- | --- |

(c)

According to Article 280(2) of the EC Treaty “Member States shall take the same measures to counter fraud affecting the financial interests of the Community as they take to counter fraud affecting their own financial interests”. There is a constant case law of the ECJ which stipulates that the rules applicable in cases where there are violations to Community law cannot be less favourable than the rules prevailing in cases where there are violations to national law. However this does not amount to confering a preferential status on CAP debts.

| (d) | As regards the outcome of the combined UCLAF/German 1992 investigation, this case will be dealt with in the clearance-of-accounts procedure. |
| --- | --- |

(d)

As regards the outcome of the combined UCLAF/German 1992 investigation, this case will be dealt with in the clearance-of-accounts procedure.

| (f) | According to Regulation (EC) No 1258/1999 the Commission is legally obliged to exclude all expenditure from Community financing where that expenditure has not been executed in compliance with Community rules. Accepting transactions or partial payments are conditions to be assessed on a case-by-case approach on the basis of national law and in conjunction with the criteria as laid down in Article 8 of Regulation (EC) No 1258/1999. |
| --- | --- |

(f)

According to Regulation (EC) No 1258/1999 the Commission is legally obliged to exclude all expenditure from Community financing where that expenditure has not been executed in compliance with Community rules. Accepting transactions or partial payments are conditions to be assessed on a case-by-case approach on the basis of national law and in conjunction with the criteria as laid down in Article 8 of Regulation (EC) No 1258/1999.

| 42. | The Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91, inter alia, to address the shortcomings pointed out by the Court by making Member States more responsible and by providing ex post controls in the clearance-of-accounts framework. |
| --- | --- |

42.

The Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91, inter alia, to address the shortcomings pointed out by the Court by making Member States more responsible and by providing ex post controls in the clearance-of-accounts framework.

| 43. | During 2003, the Commission has updated the figures on amounts written off as at the end of 2002. The updated figures are:






  — | charged to Member States: EUR 144 million, |
| --- | --- | --- |

43.

During 2003, the Commission has updated the figures on amounts written off as at the end of 2002. The updated figures are:

—

charged to Member States: EUR 144 million,

| — | charged to EAGGF: EUR 153 million. |
| --- | --- |

—

charged to EAGGF: EUR 153 million.

The Commission shares the concern of the Court about the management and recovery of EAGGF debt. It points to the efforts made through the reform of the clearance of accounts in 1996 together with the developments discussed in paragraphs 39 and 41 of the replies.

These cases will be dealt with in the clearance-of-accounts procedure.

| 44. | The Commission has applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. As regards the guiding principles:






  — | if the whole amount cannot be recovered for objective reasons and the Member State has done all it can to recover the amount on time without displaying any negligence, the unrecovered amounts are charged to the Community budget. |
| --- | --- | --- |

44.

The Commission has applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. As regards the guiding principles:

—

if the whole amount cannot be recovered for objective reasons and the Member State has done all it can to recover the amount on time without displaying any negligence, the unrecovered amounts are charged to the Community budget.

| — | in all other cases, where the irregularity is attributed to the Member State or where the recovery procedures have not been conducted with all the diligence required, the amounts in question are charged to defaulting Member States. |
| --- | --- |

—

in all other cases, where the irregularity is attributed to the Member State or where the recovery procedures have not been conducted with all the diligence required, the amounts in question are charged to defaulting Member States.

| — | the recovery procedure must be started as soon as possible after the irregularity has been detected and should be completed within four years of the fraud or irregularity first being reported. If not, the Member State must show there has been no negligence. |
| --- | --- |

—

the recovery procedure must be started as soon as possible after the irregularity has been detected and should be completed within four years of the fraud or irregularity first being reported. If not, the Member State must show there has been no negligence.

| — | the treatment of individual cases must be discussed in detail with all the Member States concerned. |
| --- | --- |

—

the treatment of individual cases must be discussed in detail with all the Member States concerned.

As regards the procedural criteria, the questions to be answered are:

| — | Has the recovery procedure started? Can it be completed within a reasonable period? |
| --- | --- |

—

Has the recovery procedure started? Can it be completed within a reasonable period?

| — | Has the recovery procedure not been completed for reasons of force majeure or for other compelling reasons? |
| --- | --- |

—

Has the recovery procedure not been completed for reasons of force majeure or for other compelling reasons?

| — | Was recovery not initiated because of the negligence of the Member State or its failure to take action? |
| --- | --- |

—

Was recovery not initiated because of the negligence of the Member State or its failure to take action?

Since the creation of the Task Force Recovery, the Commission services have refined the criteria and have drawn up a list of criteria upon which all files are audited in order to have a decision on whether the amounts at stake are charged to the Community budget or to the Member State. This audit concerns all outstanding files up to 31 December 1998.

| 48. | There is no link between the financial corrections based on a system analysis and the individual cases of fraud for which amounts have not yet been recovered. Article 8(2) of Regulation (EC) No 1258/1999 and Article 5(2) of Regulation (EEC) No 595/91 provide clear procedural rules to be followed for the treatment of specific cases of fraud and irregularities. |
| --- | --- |

48.

There is no link between the financial corrections based on a system analysis and the individual cases of fraud for which amounts have not yet been recovered. Article 8(2) of Regulation (EC) No 1258/1999 and Article 5(2) of Regulation (EEC) No 595/91 provide clear procedural rules to be followed for the treatment of specific cases of fraud and irregularities.

| 49. | As the Court mentioned it in an earlier report (9), the Commission undertook in 1999 a review of all the pre-1995 cases still pending in order to take a decision on whether to charge them to the Community or to the Member States. The exercise was limited to six Member States (10), on account of the poor quality of the available data and also taking into consideration the limited human resources available. |
| --- | --- |

49.

As the Court mentioned it in an earlier report (9), the Commission undertook in 1999 a review of all the pre-1995 cases still pending in order to take a decision on whether to charge them to the Community or to the Member States. The exercise was limited to six Member States (10), on account of the poor quality of the available data and also taking into consideration the limited human resources available.

| 50. | Following the Commission decision mentioned by the Court, all cases involved were updated in the ECR database. This now contains the number of the Commission Decision, the authority who should bear the loss and the amounts involved.
  The distribution of the costs of writes off between the Communitiy budget and Member States budget in the June 2003 decision should not be taken as a precedent for future decisions. In respect of Italy, which appeared to be the largest debtor, due to the large number of Italian cases and the poor cooperation of the Member State, it was decided in 1999 to concentrate on the cases of other Member States and to postpone the scrutiny of Italian files. |
| --- | --- |

50.

Following the Commission decision mentioned by the Court, all cases involved were updated in the ECR database. This now contains the number of the Commission Decision, the authority who should bear the loss and the amounts involved.

The distribution of the costs of writes off between the Communitiy budget and Member States budget in the June 2003 decision should not be taken as a precedent for future decisions. In respect of Italy, which appeared to be the largest debtor, due to the large number of Italian cases and the poor cooperation of the Member State, it was decided in 1999 to concentrate on the cases of other Member States and to postpone the scrutiny of Italian files.

| 51. | The Commission set up a Task Force Recovery in 2003 in order to clear all the pending irregularity cases prior to 1999. In the framework of the audits carried out by the Task Force Recovery throughout 2003, the remaining pre-1995 files above a given threshold (EUR 500 000) were examined for nine Member States (11). In total, 443 cases were examined in the course of this audit, among which them 343 cases for Italy. The related clearance-of-accounts procedure for the bulk of examined files is ongoing. |
| --- | --- |

51.

The Commission set up a Task Force Recovery in 2003 in order to clear all the pending irregularity cases prior to 1999. In the framework of the audits carried out by the Task Force Recovery throughout 2003, the remaining pre-1995 files above a given threshold (EUR 500 000) were examined for nine Member States (11). In total, 443 cases were examined in the course of this audit, among which them 343 cases for Italy. The related clearance-of-accounts procedure for the bulk of examined files is ongoing.

| 52.(a) and (b) | The Commission has taken the necessary steps to remedy this situation. Since July 2003 the number of the Commission Decision and the amounts involved are stored in the digital file and there is a reference to the Commission Decision in the paper file. A change request has been formulated to create an extra field in the ECR database in which the Commission Decision number can be saved. Since March 2004, the ECR database contains a specific field in which the Commission decisions are listed.
  The 1993 clearance-of-accounts decision was proposed in 1997, and UCLAF was responsible for the corrections proposed for inadequate follow up of irregularities. Due to the old clearance-of-accounts procedure, cases were not properly documented. However, these procedures are clear now. |
| --- | --- |

52.(a) and (b)

The Commission has taken the necessary steps to remedy this situation. Since July 2003 the number of the Commission Decision and the amounts involved are stored in the digital file and there is a reference to the Commission Decision in the paper file. A change request has been formulated to create an extra field in the ECR database in which the Commission Decision number can be saved. Since March 2004, the ECR database contains a specific field in which the Commission decisions are listed.

The 1993 clearance-of-accounts decision was proposed in 1997, and UCLAF was responsible for the corrections proposed for inadequate follow up of irregularities. Due to the old clearance-of-accounts procedure, cases were not properly documented. However, these procedures are clear now.

| (c) | The Commission informs Member States of OLAF's recommendations, which are only mere proposals at that stage, the final decision being taken by the College. It is not excluded that some Member States already “anticipate” these recommendations and take them for granted. |
| --- | --- |

(c)

The Commission informs Member States of OLAF's recommendations, which are only mere proposals at that stage, the final decision being taken by the College. It is not excluded that some Member States already “anticipate” these recommendations and take them for granted.

| 53. | The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps. |
| --- | --- |

53.

The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps.

| 55. | The competent Commission service (OLAF's intelligence units) had to improve the quality of the data before it could be used for analyses and intelligence-driven investigations. In the year 2003 the first basic analyses on the basis of the data of ECR database have been presented to Member States in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products”.
  The developments discussed in paragraphs 39 and 41 of the replies should facilitate and speed up the recovery process. |
| --- | --- |

55.

The competent Commission service (OLAF's intelligence units) had to improve the quality of the data before it could be used for analyses and intelligence-driven investigations. In the year 2003 the first basic analyses on the basis of the data of ECR database have been presented to Member States in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products”.

The developments discussed in paragraphs 39 and 41 of the replies should facilitate and speed up the recovery process.

| 57. | The Commission endorses the Court's statement on the weaknesses of the ECR system and has performed some analyses in which the use and the frequency of codes were examined. The Commission has started a discussion with the Member States on the simplification of the reporting system. |
| --- | --- |

57.

The Commission endorses the Court's statement on the weaknesses of the ECR system and has performed some analyses in which the use and the frequency of codes were examined. The Commission has started a discussion with the Member States on the simplification of the reporting system.

| 58. | The Commission has asked Member States to update these cases the during Article 280 Working Group meeting of 12 March 2003 and Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” of 11 March 2003 (see paragraph 25). |
| --- | --- |

58.

The Commission has asked Member States to update these cases the during Article 280 Working Group meeting of 12 March 2003 and Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” of 11 March 2003 (see paragraph 25).

| 59. | The Commission uses the data for operational and recovery follow-up purposes as well as strategic intelligence purposes. This is however done by analysts of OLAF itself, therefore no direct link between the ECR module and (other) users can be found.
  Most of the time, data is prepared by OLAF staff on request of other users inside the Community services or outside in Member States such as Austria and Germany, which are using the data to prepare Regulation (EEC) No 4045/89 controls. |
| --- | --- |

59.

The Commission uses the data for operational and recovery follow-up purposes as well as strategic intelligence purposes. This is however done by analysts of OLAF itself, therefore no direct link between the ECR module and (other) users can be found.

Most of the time, data is prepared by OLAF staff on request of other users inside the Community services or outside in Member States such as Austria and Germany, which are using the data to prepare Regulation (EEC) No 4045/89 controls.

| 60. | The Commission services have presented figures and analyses of the ECR modules in several meetings with the Member States. |
| --- | --- |

60.

The Commission services have presented figures and analyses of the ECR modules in several meetings with the Member States.

| 62. | The competent authorities of Member States are faced with some delicate legal interpretation of questions and this notwithstanding the guidance provided by the Commission for a uniform interpretation of the black list tool. Among the difficulties put forward by Member States are:






  — | the concept of “serious negligence” is a legal concept unknown in certain Member States in civil law, having in some Member States more affinity with the criminal process, |
| --- | --- | --- |

62.

The competent authorities of Member States are faced with some delicate legal interpretation of questions and this notwithstanding the guidance provided by the Commission for a uniform interpretation of the black list tool. Among the difficulties put forward by Member States are:

—

the concept of “serious negligence” is a legal concept unknown in certain Member States in civil law, having in some Member States more affinity with the criminal process,

| — | the absence of an explicit clause which regulates liability in the case of a consortium or associated operators, |
| --- | --- |

—

the absence of an explicit clause which regulates liability in the case of a consortium or associated operators,

| — | the risk of having to pay for damages for a blacklisting that was ultimately overturned, which could have serious financial consequences for the Member State involved. |
| --- | --- |

—

the risk of having to pay for damages for a blacklisting that was ultimately overturned, which could have serious financial consequences for the Member State involved.

| 66. and 67. | Certifying Bodies have been provided with detailed instructions in the framework of an ad hoc expert meeting in 2002 focused on the checks to be made with Table 105. Table 105 aims at:






  — | overseeing and control of amounts of liabilities held by Member States, |
| --- | --- | --- |

66. and 67.

Certifying Bodies have been provided with detailed instructions in the framework of an ad hoc expert meeting in 2002 focused on the checks to be made with Table 105. Table 105 aims at:

—

overseeing and control of amounts of liabilities held by Member States,

| — | reflection on the level of liabilities, |
| --- | --- |

—

reflection on the level of liabilities,

| — | a tentative reconciliation of the data of Table 105 and the Paying Agencies' debtors' ledgers, and Table 104 with the ECR data base managed by OLAF. |
| --- | --- |

—

a tentative reconciliation of the data of Table 105 and the Paying Agencies' debtors' ledgers, and Table 104 with the ECR data base managed by OLAF.

The Commission services are giving increased attention to this question through a scrutiny of the annual reports of the Certification Bodies.

| 67. | The Commission informs Member States of OLAF's recommendations, which are only mere proposals at that stage, the final decision being taken by the College. It is not excluded that some Member States already “anticipate” these recommendations and take them for granted. During the clearance-of-accounts procedure, the Commission has very substantial powers; firstly, it is responsible for auditing and evaluating the Member State’s management of EAGGF Guarantee expenditure, and secondly, it is the institution which unilaterally decides which amounts to refuse for financing. |
| --- | --- |

67.

The Commission informs Member States of OLAF's recommendations, which are only mere proposals at that stage, the final decision being taken by the College. It is not excluded that some Member States already “anticipate” these recommendations and take them for granted. During the clearance-of-accounts procedure, the Commission has very substantial powers; firstly, it is responsible for auditing and evaluating the Member State’s management of EAGGF Guarantee expenditure, and secondly, it is the institution which unilaterally decides which amounts to refuse for financing.

| 68. | There is a difference between the amounts contained in Table 105 (receivable which is certain and not subject to any condition, receivable of fixed amount expressed precisely in cash terms, receivable due and not subject to any payment time) for the EAGGF financial exercise and the amounts embodied in the ECR database (amount of quarterly reported irregularities for one particular term, which can be at that stage mere estimates subject to subsequent refinements).
  The Commission has asked Members States to undertake a tentative reconciliation of the ECR database with the data of Table 105, bearing in mind that both sets of data will never coincide. Until now, the first priority was to improve the quality of the data. The data in the ECR database has now reached a level of reliability where it will be possible to compare the data. |
| --- | --- |

68.

There is a difference between the amounts contained in Table 105 (receivable which is certain and not subject to any condition, receivable of fixed amount expressed precisely in cash terms, receivable due and not subject to any payment time) for the EAGGF financial exercise and the amounts embodied in the ECR database (amount of quarterly reported irregularities for one particular term, which can be at that stage mere estimates subject to subsequent refinements).

The Commission has asked Members States to undertake a tentative reconciliation of the ECR database with the data of Table 105, bearing in mind that both sets of data will never coincide. Until now, the first priority was to improve the quality of the data. The data in the ECR database has now reached a level of reliability where it will be possible to compare the data.

CONCLUSIONS

| 70. | The Commission shares the concern of the Court about the management and recovery of EAGGF debt. In 2000, on the initiative of the Commission and based on the same observations as the Court, proposals were discussed with Member States to remedy the situation of the “pending” cases. In 2003, following the creation of the Task Force Recovery after the Communication of the Commission of 3 December 2002, files representing more than EUR 500 000 notified before 1 January 1999 have been under scrutiny. The remaining cases will be dealt with in the near future.
  See also answer to paragraphs II and 4 as regards the updated figures. |
| --- | --- |

70.

The Commission shares the concern of the Court about the management and recovery of EAGGF debt. In 2000, on the initiative of the Commission and based on the same observations as the Court, proposals were discussed with Member States to remedy the situation of the “pending” cases. In 2003, following the creation of the Task Force Recovery after the Communication of the Commission of 3 December 2002, files representing more than EUR 500 000 notified before 1 January 1999 have been under scrutiny. The remaining cases will be dealt with in the near future.

See also answer to paragraphs II and 4 as regards the updated figures.

| 71.(a) | The requirements of the Commission services are very well known to Member States authorities; but due to national communication and cooperation problems these requirements are not reflected in the communication and updating of irregularities. |
| --- | --- |

71.(a)

The requirements of the Commission services are very well known to Member States authorities; but due to national communication and cooperation problems these requirements are not reflected in the communication and updating of irregularities.

| (b) | See answer to points 25. to 27. To encourage the communication of increasingly precise and up-to-date information, the Commission is redoubling its efforts regarding the gathering and analysis of data sent in by the Member States. |
| --- | --- |

(b)

See answer to points 25. to 27. To encourage the communication of increasingly precise and up-to-date information, the Commission is redoubling its efforts regarding the gathering and analysis of data sent in by the Member States.

| (c) | The Commission shares the concern of the Court about the management and recovery of EAGGF debt, but believes that things are gradually improving. |
| --- | --- |

(c)

The Commission shares the concern of the Court about the management and recovery of EAGGF debt, but believes that things are gradually improving.

| (d) | The creation of the Task Force Recovery in 2003 should enable the Commission to clear up the backlog. The Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 to prevent having a similar situation in the future. |
| --- | --- |

(d)

The creation of the Task Force Recovery in 2003 should enable the Commission to clear up the backlog. The Commission has undertaken to bring forward proposals to modify Regulation (EC) No 1258/1999 and Regulation (EEC) No 595/91 to prevent having a similar situation in the future.

| (e) | The Commission applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. They are detailed in answer to point 44. Since the creation of the Task Force Recovery, the Commission services have refined a list of criteria upon which all files are audited in order to have a decision on whether the amounts at stake are charged to the Community budget or to the Member State. This audit concerns all outstanding files up to 31 December 1998. |
| --- | --- |

(e)

The Commission applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. They are detailed in answer to point 44. Since the creation of the Task Force Recovery, the Commission services have refined a list of criteria upon which all files are audited in order to have a decision on whether the amounts at stake are charged to the Community budget or to the Member State. This audit concerns all outstanding files up to 31 December 1998.

| (f) | The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: according to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps. |
| --- | --- |

(f)

The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: according to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps.

| 72. | Detailed instructions on the audit of the debtors' ledgers have been provided to the Certifying Bodies. The Commission will increase its efforts in order to reach a better understanding of the problem. |
| --- | --- |

72.

Detailed instructions on the audit of the debtors' ledgers have been provided to the Certifying Bodies. The Commission will increase its efforts in order to reach a better understanding of the problem.

| 73. | The Commission has extensively discussed the application of the Black List in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and is committed to presenting a second report to the European Parliament and to the Council containing a comprehensive assessment of the black list Regulation and suggested options for action. |
| --- | --- |

73.

The Commission has extensively discussed the application of the Black List in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and is committed to presenting a second report to the European Parliament and to the Council containing a comprehensive assessment of the black list Regulation and suggested options for action.

RECOMMENDATIONS

| 74. | The Commission takes note of the recommendations of the Court and considers that some of these recommendations of the Court address primarily Member States. Moreover the Commission estimates that, in undertaking its tasks, it should primarily focus on the appraisal of the efficiency and adequacy of adopted and executed measures. Some of the changes welcomed by the Court are already in place.






  — | The quality of the available data related to CAP irregular payments should be improved. |
| --- | --- | --- |

74.

The Commission takes note of the recommendations of the Court and considers that some of these recommendations of the Court address primarily Member States. Moreover the Commission estimates that, in undertaking its tasks, it should primarily focus on the appraisal of the efficiency and adequacy of adopted and executed measures. Some of the changes welcomed by the Court are already in place.

—

The quality of the available data related to CAP irregular payments should be improved.

| — | The recovery of irregulary paid amounts should be speeded up by the introduction by Member States of efficient measures. The Commission has undertaken to bring forward proposals to this effect (see paragraphs 39 and 41). |
| --- | --- |

—

The recovery of irregulary paid amounts should be speeded up by the introduction by Member States of efficient measures. The Commission has undertaken to bring forward proposals to this effect (see paragraphs 39 and 41).

| — | The Commission has undertaken to put in place criteria in order to decide on the financial consequences of irregularities as to whether to charge the Community budget or the Member State. |
| --- | --- |

—

The Commission has undertaken to put in place criteria in order to decide on the financial consequences of irregularities as to whether to charge the Community budget or the Member State.

| — | The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: according to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps. |
| --- | --- |

—

The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: according to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps.

| — | The Commission takes into consideration the antifraud aspect in every piece of its CAP legislation through the so-called fraud-proofing examination of the draft regulations. |
| --- | --- |

—

The Commission takes into consideration the antifraud aspect in every piece of its CAP legislation through the so-called fraud-proofing examination of the draft regulations.

| 75. | — | The question of the act generating the obligation to communicate (preliminary administrative or judicial report) is defined in Article 1(2) of Regulation (EC) No 745/96. and has been widely discussed with Member States (see reply to paragraph 17). |
| --- | --- | --- |

75.

—

The question of the act generating the obligation to communicate (preliminary administrative or judicial report) is defined in Article 1(2) of Regulation (EC) No 745/96. and has been widely discussed with Member States (see reply to paragraph 17).

| — | The Commission is currently examining the question of increasing the threshold to EUR 10 000. |
| --- | --- |

—

The Commission is currently examining the question of increasing the threshold to EUR 10 000.

| — | The Commission has already performed some analyses in which the use and the frequency of codes were examined. A paper concerning the type of irregularity and the qualification by Member States has been produced and will be used in a discussion between the Commission and Member States to simplify the number of codes. The same procedure will be followed for other codes. |
| --- | --- |

—

The Commission has already performed some analyses in which the use and the frequency of codes were examined. A paper concerning the type of irregularity and the qualification by Member States has been produced and will be used in a discussion between the Commission and Member States to simplify the number of codes. The same procedure will be followed for other codes.

| — | Efforts have been made to tackle the problem of discrepancies between Member State data and the ECR database. |
| --- | --- |

—

Efforts have been made to tackle the problem of discrepancies between Member State data and the ECR database.

| — | The Commission has invited Member States to proceed to a tentative reconciliation of OLAF ECR/595 data and the debtors' ledgers data. |
| --- | --- |

—

The Commission has invited Member States to proceed to a tentative reconciliation of OLAF ECR/595 data and the debtors' ledgers data.

| 76. | — | The Commission has undertaken to bring forward a proposal of modification to Regulation (EC) No 1258/1999 which aims at enhancing the efficiency of the recovery process. |
| --- | --- | --- |

76.

—

The Commission has undertaken to bring forward a proposal of modification to Regulation (EC) No 1258/1999 which aims at enhancing the efficiency of the recovery process.

| — | The offset of irregular payments against other EAGGF payments is legal and common in many Member States. The Commission will seek to promote this practice in all paying agencies. |
| --- | --- |

—

The offset of irregular payments against other EAGGF payments is legal and common in many Member States. The Commission will seek to promote this practice in all paying agencies.

| — | The Commission would like to recall the principle of assimilation enshrined in Article 280 of the Treaty. In this context, it wishes to add that there is a constant caselaw of the ECJ which stipulates that the rules applicable in cases where there are violations to Community law cannot be less favourable than the rules applicable in cases where there are violations to national law. However this does not amount to confering a preferential status to CAP debts. |
| --- | --- |

—

The Commission would like to recall the principle of assimilation enshrined in Article 280 of the Treaty. In this context, it wishes to add that there is a constant caselaw of the ECJ which stipulates that the rules applicable in cases where there are violations to Community law cannot be less favourable than the rules applicable in cases where there are violations to national law. However this does not amount to confering a preferential status to CAP debts.

| 77. | The Commission applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. They are detailed in answer to point 44. The Commission has foreseen to take action in this field. |
| --- | --- |

77.

The Commission applied four guiding principles and a number of procedural criteria documented in July 2002. They are detailed in answer to point 44. The Commission has foreseen to take action in this field.

| 78. | The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps. |
| --- | --- |

78.

The Commission considers that the allocation of responsibilities between OLAF and the Directorate-General for Agriculture has been clearly defined: According to Annex 2 to the Communication of the Commission SEC(95) 249, OLAF is responsible in matters of recovery on reported irregularities. Any decision to write off irrecoverable amounts has to be taken by the Commission via the EAGGF clearance-of-accounts procedure that is conducted by the Directorate-General for Agriculture, in which OLAF assists throughout its different steps.

| 79. | The Commission has started this process. The Commission Report 2002 on the fight against fraud can be considered as the first report in which first steps were made on lessons learned. |
| --- | --- |

79.

The Commission has started this process. The Commission Report 2002 on the fight against fraud can be considered as the first report in which first steps were made on lessons learned.

| 80. | The Commission has extensively discussed the application of the Black List in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and is committed to presenting a second report to the European Parliament and to the Council containing comprehensive assessment of the black list Regulation and suggested options for action (see also answer in paragraph IX). |
| --- | --- |

80.

The Commission has extensively discussed the application of the Black List in the framework of the Working Group “Irregularities and Mutual Assistance — Agricultural Products” and is committed to presenting a second report to the European Parliament and to the Council containing comprehensive assessment of the black list Regulation and suggested options for action (see also answer in paragraph IX).

---

(1)  Sk. īpaši Padomes Regulas (EEK) Nr. 595/91 3. panta 1. punktu (OV L 67, 7.3.1997.), Komisijas Regulu (EK) Nr. 1681/94 un Regulu (EK) Nr. 1831/94 (OV L 191, 27.7.1994.) par izdevumiem, un Padomes Regulas (EC, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 5. punktu par tradicionālajiem pašu resursiem.

(2)  Izņemot Padomes Regulu (EC, Euratom) Nr. 1150/2000, ar kuru tiek ieviests Lēmums 94/728/EK, Euratom par Kopienas pašas resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000.), kur šī informācija ir sniedzama izvēles kārtā.

(3)  Skat. Regulas (EEK) Nr. 2988/95 8. pantu (OV L 312, 23.12.1995.) un Regulas (EK) Nr. 1258/1999 8. pantu (OV L 160, 26.6.1999.).

(4)  Kā apstiprināts Tiesā Zwartfeld un Yugoslav maize lietās). Lieta C-2/88 [1990] ECR I-3365, 13.7.1990.; Lieta C-68/88 Komisija pret Grieķiju [1989] ECR 2965.

(5)  2000. gada 28. jūnija KOM(2000) 358 gala versija un Rīcības plāns 2001-2003 [2001. gada 15. maija KOM(2001) 254 gala versija].

(6)  Ieskaitot uzskaites un piedziņas aspektus.

(7)  “The preliminary administrative or judicial report shall mean the first written assessment, even if only internal, by a competent administrative or judicial authority, concluding on the basis of concrete facts that an irregularity has been committed, deliberately or through gross negligence, without prejudice to the possibility of this conclusion being revised or withdrawn subsequently on the basis of developments in the administrative or judicial procedure.” The same definition has been provided in different working documents among which the document “Obligations to notify irregularities: practical arrangements” discussed with Member States in the XIXth meeting of Cocolaf on 11 April 2002.

(8)  Document VI/5330/97.

(9)  Special Report No 22/2000 on evaluation of the reformed clearance-of-accounts procedure (OJ C 69, 2.3.2001).

(10)  Belgium, Greece, Spain, Ireland, the Netherlands, Portugal.

(11)  Belgium, Germany, Greece, France, Italy, Netherlands, Spain, Portugal, United Kingdom.

---