# Den Europæiske Unions C 190/24.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 190 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 47. årgang24. juli 2004 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 190

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

47. årgang24. juli 2004

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Domstolen |
| | DOMSTOLEN |
| 2004/C 190/1 | Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-454/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (Direktiv 96/59/EF — affaldshåndtering — bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler) | 1 |
| 2004/C 190/2 | Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-87/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 85/337/EØF — vurdering af visse offentlige eller private projekters indvirkning — Lotto zero-projektet) | 1 |
| 2004/C 190/3 | Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-168/02, Rudolf Kronhofer mod Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (Bruxelles-konventionen — artikel 5, nr. 3 — sager om erstatning uden for kontrakt — det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået — økonomisk skade indtrådt som følge af kapitalinvesteringer i en anden kontraherende stat) | 2 |
| 2004/C 190/4 | Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. juni 2004 i sag C-220/02, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten mod Wirtschaftskammer Österreich (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof) (Princippet om lige løn til mænd og kvinder — begrebet løn — medregning af perioder, der er tilbagelagt med aftjening af militærtjeneste, ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse — mulighed for at sammenligne arbejdstagere, der udfører militærtjeneste, med kvindelige arbejdstagere, der efter barselsorlov tager forældreorlov, hvis varighed ikke medregnes ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse) | 2 |
| 2004/C 190/5 | Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-333/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/50/EF — virksomhedsoverførsel — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder) | 3 |
| 2004/C 190/6 | Sag C-150/04: Sag anlagt den 23. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Danmark | 3 |
| 2004/C 190/7 | Sag C-200/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. marts 2004 af Bundesfinanzhof i sagen Finanzamt Heidelberg mod iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH | 5 |
| 2004/C 190/8 | Sag C-203/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. april 2004 af Landgericht Frankfurt am Main i sagen Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG mod Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH | 5 |
| 2004/C 190/9 | Sag C-210/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. februar 2004 af Corte Suprema di Cassazione, Femte Borgerlige Afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod PCE Bank Plc. | 6 |
| 2004/C 190/0 | Sag C-213/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 29. april 2004 af Oberster Gerichtshof i sagen Ewald Burtscher mod Josef Stauderer | 6 |
| 2004/C 190/1 | Sag C-214/04: Sag anlagt den 19. maj 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 6 |
| 2004/C 190/2 | Sag C-215/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. maj 2004 af Østre Landsret i sagen Marius Pedersen A/S mod Miljøstyrelsen | 7 |
| 2004/C 190/3 | Sag C-216/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27. januar 2004 af Consiglio di Stato in sede giurisdizionale, femte afdeling, i sagen SABA Italia mod Comune di Bolzano e SEAB spa | 8 |
| 2004/C 190/4 | Sag C-222/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23. marts 2004 af Corte Suprema di Cassazione, femte civile afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze mod Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato og Cassa di Risparmio di San Miniato SpA | 8 |
| 2004/C 190/5 | Sag C-225/04: Sag anlagt den 1. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland | 9 |
| 2004/C 190/6 | Sag C-226/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis i sagen La Cascina Coop. a.r.l. og Zilch s.r.l mod Ministero della Difesa samt Ministero dell'Economia e delle Finanze og Pedus Service P. Dussmann m.fl. | 9 |
| 2004/C 190/7 | Sag C-227/04 P: Appel iværksat den 2. juni 2004 af Marie-Luise Lindorfer til prøvelse af dom afsagt den 18. marts 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-204/01, M.-L. Lindorfer mod Rådet for Den Europæiske Union | 10 |
| 2004/C 190/8 | Sag C-228/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis, i sagen Consorzio G.f.M mod Ministero della Difesa samt Società Coop a.r.l. La Cascina og Zilch s.r.l. | 11 |
| 2004/C 190/9 | Sag C-236/04: Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg | 11 |
| 2004/C 190/0 | Sag C-238/04: Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik | 12 |
| 2004/C 190/1 | Sag C-240/04: Sag anlagt den 8. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien | 13 |
| 2004/C 190/2 | Sag C-243/04 P: Appel iværksat den 9. juni 2004 af M. til prøvelse af dom afsagt den 21. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-172/01, M. mod De Europæiske Fællesskabers Domstol | 13 |
| 2004/C 190/3 | Sag C-249/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 9. juni 2004 af Cour du travail de Liège, Neufchâteau, i sagen José Allard mod Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, INASTI | 14 |
| | RETTEN I FØRSTE INSTANS |
| 2004/C 190/4 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. maj 2004 i sag T-154/01, Distilleria F. Palma SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Forordning (EØF) nr. 822/87 — fælles markedsordning for vin — forordning (EØF) nr. 1780/89 — forordning (EØF) nr. 2710/93 — forordning (EF) nr. 416/96 — afsætning af alkohol fremstillet ved destillation — forordning (EØF) nr. 3390/90 — licitation til anvendelse i brændstofsektoren — Kommissionens afslag på at ændre visse licitationsbetingelser — force majeure — Fællesskabets ansvar uden for kontrakt — formaliteten) | 15 |
| 2004/C 190/5 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. maj 2004 i sag T-191/01, André Hecq mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemænd — social sikring — vedtægtens artikel 72, stk. 1 — godtgørelse af lægeudgifter — alvorlig sygdom — afslag på godtgørelse på 100 % af visse lægelige ydelser) | 15 |
| 2004/C 190/6 | Sag T-31/04: Sag anlagt den 28. januar 2004 af Eurodrive Services and Distribution N.V. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 16 |
| 2004/C 190/7 | Sag T-135/04: Sag anlagt den 8. april 2004 af GfK Aktiengesellschaft mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 16 |
| 2004/C 190/8 | Sag T-136/04: Sag anlagt den 8. april 2004 af Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett og Rechtlerverbandes Pfronten mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 17 |
| 2004/C 190/9 | Sag T-143/04: Sag anlagt den 13. april 2004 af Antonietta Camurato Carfagno mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 18 |
| 2004/C 190/0 | Sag T-164/04: Sag anlagt den 10. maj 2004 af Patricia Wauthier og Viviane Deveen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 18 |
| 2004/C 190/1 | Sag T-171/04: Sag anlagt den 17. maj 2004 af Daniel Surget mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 19 |
| 2004/C 190/2 | Sag T-181/0: Sag anlagt den 17. maj 2004 af Nathalie Heinen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 19 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Domstolen

DOMSTOLEN

2004/C 190/1

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-454/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (Direktiv 96/59/EF — affaldshåndtering — bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler)

1

2004/C 190/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-87/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 85/337/EØF — vurdering af visse offentlige eller private projekters indvirkning — Lotto zero-projektet)

1

2004/C 190/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-168/02, Rudolf Kronhofer mod Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (Bruxelles-konventionen — artikel 5, nr. 3 — sager om erstatning uden for kontrakt — det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået — økonomisk skade indtrådt som følge af kapitalinvesteringer i en anden kontraherende stat)

2

2004/C 190/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. juni 2004 i sag C-220/02, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten mod Wirtschaftskammer Österreich (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof) (Princippet om lige løn til mænd og kvinder — begrebet løn — medregning af perioder, der er tilbagelagt med aftjening af militærtjeneste, ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse — mulighed for at sammenligne arbejdstagere, der udfører militærtjeneste, med kvindelige arbejdstagere, der efter barselsorlov tager forældreorlov, hvis varighed ikke medregnes ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse)

2

2004/C 190/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. juni 2004 i sag C-333/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/50/EF — virksomhedsoverførsel — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder)

3

2004/C 190/6

Sag C-150/04: Sag anlagt den 23. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Danmark

3

2004/C 190/7

Sag C-200/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. marts 2004 af Bundesfinanzhof i sagen Finanzamt Heidelberg mod iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

5

2004/C 190/8

Sag C-203/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. april 2004 af Landgericht Frankfurt am Main i sagen Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG mod Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

5

2004/C 190/9

Sag C-210/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. februar 2004 af Corte Suprema di Cassazione, Femte Borgerlige Afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod PCE Bank Plc.

6

2004/C 190/0

Sag C-213/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 29. april 2004 af Oberster Gerichtshof i sagen Ewald Burtscher mod Josef Stauderer

6

2004/C 190/1

Sag C-214/04: Sag anlagt den 19. maj 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

6

2004/C 190/2

Sag C-215/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. maj 2004 af Østre Landsret i sagen Marius Pedersen A/S mod Miljøstyrelsen

7

2004/C 190/3

Sag C-216/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27. januar 2004 af Consiglio di Stato in sede giurisdizionale, femte afdeling, i sagen SABA Italia mod Comune di Bolzano e SEAB spa

8

2004/C 190/4

Sag C-222/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23. marts 2004 af Corte Suprema di Cassazione, femte civile afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze mod Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato og Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

8

2004/C 190/5

Sag C-225/04: Sag anlagt den 1. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

9

2004/C 190/6

Sag C-226/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis i sagen La Cascina Coop. a.r.l. og Zilch s.r.l mod Ministero della Difesa samt Ministero dell'Economia e delle Finanze og Pedus Service P. Dussmann m.fl.

9

2004/C 190/7

Sag C-227/04 P: Appel iværksat den 2. juni 2004 af Marie-Luise Lindorfer til prøvelse af dom afsagt den 18. marts 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-204/01, M.-L. Lindorfer mod Rådet for Den Europæiske Union

10

2004/C 190/8

Sag C-228/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis, i sagen Consorzio G.f.M mod Ministero della Difesa samt Società Coop a.r.l. La Cascina og Zilch s.r.l.

11

2004/C 190/9

Sag C-236/04: Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

11

2004/C 190/0

Sag C-238/04: Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

12

2004/C 190/1

Sag C-240/04: Sag anlagt den 8. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

13

2004/C 190/2

Sag C-243/04 P: Appel iværksat den 9. juni 2004 af M. til prøvelse af dom afsagt den 21. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-172/01, M. mod De Europæiske Fællesskabers Domstol

13

2004/C 190/3

Sag C-249/04: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 9. juni 2004 af Cour du travail de Liège, Neufchâteau, i sagen José Allard mod Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, INASTI

14

RETTEN I FØRSTE INSTANS

2004/C 190/4

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. maj 2004 i sag T-154/01, Distilleria F. Palma SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Forordning (EØF) nr. 822/87 — fælles markedsordning for vin — forordning (EØF) nr. 1780/89 — forordning (EØF) nr. 2710/93 — forordning (EF) nr. 416/96 — afsætning af alkohol fremstillet ved destillation — forordning (EØF) nr. 3390/90 — licitation til anvendelse i brændstofsektoren — Kommissionens afslag på at ændre visse licitationsbetingelser — force majeure — Fællesskabets ansvar uden for kontrakt — formaliteten)

15

2004/C 190/5

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. maj 2004 i sag T-191/01, André Hecq mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemænd — social sikring — vedtægtens artikel 72, stk. 1 — godtgørelse af lægeudgifter — alvorlig sygdom — afslag på godtgørelse på 100 % af visse lægelige ydelser)

15

2004/C 190/6

Sag T-31/04: Sag anlagt den 28. januar 2004 af Eurodrive Services and Distribution N.V. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

16

2004/C 190/7

Sag T-135/04: Sag anlagt den 8. april 2004 af GfK Aktiengesellschaft mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

16

2004/C 190/8

Sag T-136/04: Sag anlagt den 8. april 2004 af Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett og Rechtlerverbandes Pfronten mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

17

2004/C 190/9

Sag T-143/04: Sag anlagt den 13. april 2004 af Antonietta Camurato Carfagno mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

18

2004/C 190/0

Sag T-164/04: Sag anlagt den 10. maj 2004 af Patricia Wauthier og Viviane Deveen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

18

2004/C 190/1

Sag T-171/04: Sag anlagt den 17. maj 2004 af Daniel Surget mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

19

2004/C 190/2

Sag T-181/0: Sag anlagt den 17. maj 2004 af Nathalie Heinen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

19

| | III   Oplysninger |
| --- | --- |
| 2004/C 190/3 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 179 af 10.7.2004 | 20 |

III   Oplysninger

2004/C 190/3

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 179 af 10.7.2004

Den Europæiske Unions Tidende

20

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Domstolen

DOMSTOLEN

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/1

---

DOMSTOLEN

DOMSTOLENS DOM

(Anden Afdeling)

af 10. juni 2004

i sag C-454/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1)

(Direktiv 96/59/EF - affaldshåndtering - bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler)

(2004/C 190/01)

Processprog: tysk

I sag C-454/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. zur Hausen) mod Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og R. Stüwe), angående en påstand om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har opstillet eller meddelt Kommissionen den plan, som er omhandlet i artikel 11, stk. 1, første led, i Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT) (EFT L 243, s. 31), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), og dommerne C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 10. juni 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT), idet den ikke inden for den fastsatte frist har opstillet den plan, som er omhandlet i direktivets artikel 11, stk. 1, første led. |
| --- | --- |

1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT), idet den ikke inden for den fastsatte frist har opstillet den plan, som er omhandlet i direktivets artikel 11, stk. 1, første led.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 17 af 19.1.2002.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/1

---

DOMSTOLENS DOM

(Første Afdeling)

af 10. juni 2004

i sag C-87/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 85/337/EØF - vurdering af visse offentlige eller private projekters indvirkning - »Lotto zero-projektet«)

(2004/C 190/02)

Processprog: italiensk

I sag C-87/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. van Beek og R. Amorosi) mod Den Italienske Republik (befuldmægtiget: M. Massella Ducci Teri), angående en påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40), idet regionen Abruzzo har undladt at kontrollere, om projektet vedrørende anlæggelsen af en ringvej uden om byen Teramo (Italien) (et projekt, der er kendt under navnet »Lotto zero — Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80«), der er et projekt, som henhører under bilag II til nævnte direktiv, skulle underkastes en vurdering af indvirkningen på miljøet i henhold til direktivets artikel 5 til 10, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Rosas (refererende dommer), A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta og K. Lenaerts; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 10. juni 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, idet regionen Abruzzo har undladt at kontrollere, om projektet vedrørende anlæggelsen af en ringvej uden om byen Teramo (et projekt, der er kendt under navnet »Lotto zero — Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80«), der er et projekt, som henhører under bilag II til nævnte direktiv, skulle underkastes en vurdering af indvirkningen på miljøet efter direktivets artikel 5 til 10. |
| --- | --- |

1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, idet regionen Abruzzo har undladt at kontrollere, om projektet vedrørende anlæggelsen af en ringvej uden om byen Teramo (et projekt, der er kendt under navnet »Lotto zero — Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80«), der er et projekt, som henhører under bilag II til nævnte direktiv, skulle underkastes en vurdering af indvirkningen på miljøet efter direktivets artikel 5 til 10.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 109 af 4.5.2002.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/2

---

DOMSTOLENS DOM

(Anden Afdeling)

af 10. juni 2004

i sag C-168/02, Rudolf Kronhofer mod Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (1)

(Bruxelles-konventionen - artikel 5, nr. 3 - sager om erstatning uden for kontrakt - det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået - økonomisk skade indtrådt som følge af kapitalinvesteringer i en anden kontraherende stat)

(2004/C 190/03)

Processprog: tysk

I sag C-168/02, angående en anmodning, som Oberster Gerichtshof (Østrig) i medfør af protokollen af 3. juni 1971 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag Rudolf Kronhofer mod Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 5, nr. 3, i konventionen af 27. september 1968 (EFT 1978 L 304, s. 17), som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse (EFT L 304, s. 1, og — den ændrede tekst — s. 77), ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse (EFT L 388, s. 1), ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse (EFT L 285, s. 1) og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT 1997 C 15, s. 1), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer), R. Schintgen og N. Colneric; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 10. juni 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 5, nr. 3, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse, skal fortolkes således, at udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået«, ikke kan være sagsøgers bopæl, hvor »midtpunktet for hans formue« befinder sig, alene af den grund, at han har lidt økonomisk skade som følge af et tab af en del af sin formue, som er indtrådt og lidt i en anden kontraherende stat.

---

(1)  EFT C 169 af 13.7.2002.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/2

---

DOMSTOLENS DOM

(Store Afdeling)

af 8. juni 2004

i sag C-220/02, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten mod Wirtschaftskammer Österreich (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof) (1)

(Princippet om lige løn til mænd og kvinder - begrebet løn - medregning af perioder, der er tilbagelagt med aftjening af militærtjeneste, ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse - mulighed for at sammenligne arbejdstagere, der udfører militærtjeneste, med kvindelige arbejdstagere, der efter barselsorlov tager forældreorlov, hvis varighed ikke medregnes ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse)

(2004/C 190/04)

Processprog: tysk

I sag C-220/02, angående en anmodning, som Oberster Gerichtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten mod Wirtschaftskammer Österreich, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 141 EF og artikel 1 i Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder (EFT L 45, s. 19), har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, J.-P. Puissochet (refererende dommer) og J.N. Cunha Rodrigues samt dommerne R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 8. juni 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den fordel, som ydes personer, der aftjener militærtjeneste eller i stedet herfor obligatorisk civil arbejdstjeneste, der frivilligt kan forlænges, idet der tages hensyn til varigheden af disse former for tjeneste ved beregningen af en fratrædelsesgodtgørelse, som disse personer på et senere tidspunkt efter omstændighederne kan gøre krav på, skal betragtes som en del af deres løn i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 141 EF. |
| --- | --- |

1)

Den fordel, som ydes personer, der aftjener militærtjeneste eller i stedet herfor obligatorisk civil arbejdstjeneste, der frivilligt kan forlænges, idet der tages hensyn til varigheden af disse former for tjeneste ved beregningen af en fratrædelsesgodtgørelse, som disse personer på et senere tidspunkt efter omstændighederne kan gøre krav på, skal betragtes som en del af deres løn i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 141 EF.

| 2) | Artikel 141 EF og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder er ikke til hinder for, at der ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse med henblik på fastsættelsen af ansættelsesforholdets varighed tages hensyn til varigheden af militærtjeneste eller tilsvarende civil arbejdstjeneste, der hovedsagligt aftjenes af mænd, men ikke til varigheden af forældreorlov, der som oftest tages af kvinder. |
| --- | --- |

2)

Artikel 141 EF og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder er ikke til hinder for, at der ved beregningen af fratrædelsesgodtgørelse med henblik på fastsættelsen af ansættelsesforholdets varighed tages hensyn til varigheden af militærtjeneste eller tilsvarende civil arbejdstjeneste, der hovedsagligt aftjenes af mænd, men ikke til varigheden af forældreorlov, der som oftest tages af kvinder.

---

(1)  EFT C 202 af 24.8.2002

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/3

---

DOMSTOLENS DOM

(Tredje Afdeling)

af 10. juni 2004

i sag C-333/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)

(Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 98/50/EF - virksomhedsoverførsel - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder)

(2004/C 190/05)

Processprog: fransk

I sag C-333/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M.-J. Jonczy) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), angående en påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 201, s. 88), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har givet Kommissionen meddelelse herom, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af A. Rosas som fungerende formand for Tredje Afdeling og dommerne R. Schintgen og N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 10. juni 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. |
| --- | --- |

1)

Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

| 2) | Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 213 af 6.9.2003.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/3

---

Sag anlagt den 23. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Danmark

(Sag C-150/04)

(2004/C 190/06)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Danmark af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Lyal og S. Tams som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| 1) | Det statueres, at ved at fastsætte og opretholde en ordning for livsforsikring og pensioner, i henhold til hvilken skattefradrags- og skattebortseelsesret for indbetalinger (§ 18 og 19 i pensionsbeskatningsloven) udelukkende indrømmes indbetalinger i henhold til kontrakter indgået med pensionsinstitutter med hjemsted i Danmark, medens der ikke indrømmes nogen sådan skattelettelse for indbetalinger i henhold til kontrakter indgået med pensionsinstitutter med hjemsted i andre medlemsstater (§ 53A og 53B), har Kongeriget Danmark tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39, 43, 49 og 56 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. |
| --- | --- |

1)

Det statueres, at ved at fastsætte og opretholde en ordning for livsforsikring og pensioner, i henhold til hvilken skattefradrags- og skattebortseelsesret for indbetalinger (§ 18 og 19 i pensionsbeskatningsloven) udelukkende indrømmes indbetalinger i henhold til kontrakter indgået med pensionsinstitutter med hjemsted i Danmark, medens der ikke indrømmes nogen sådan skattelettelse for indbetalinger i henhold til kontrakter indgået med pensionsinstitutter med hjemsted i andre medlemsstater (§ 53A og 53B), har Kongeriget Danmark tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39, 43, 49 og 56 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

| 2) | Kongeriget Danmark tilpligtes at afholde de med nærværende sag forbundne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Danmark tilpligtes at afholde de med nærværende sag forbundne omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den danske lovgivning vedrørende navnlig fradrag for indbetalinger til livsforsikringer og pensioner er i strid med EF-traktatens bestemmelser vedrørende den frie udveksling af tjenesteydelser, den frie bevægelighed for arbejdstagere og den frie etableringsret samt den frie bevægelighed for kapital og kan ikke retfærdiggøres i tvingende almene hensyn som fastlagt i Domstolens praksis.

Den frie udveksling af tjenesteydelser (artikel 49 EF)

Den manglende adgang til fradrags- og bortseelsesret for indbetalinger til udenlandske pensionsordninger har til følge at afholde forsikringstagere, der er hjemmehørende i Danmark, fra at oprette pensionsordninger i pensionsinstitutter med hjemsted i andre medlemsstater end Danmark. Udenlandske pensionsinstitutter udelukkes de facto fra at udbyde deres tjenesteydelser på det danske marked. Etableringskravet udgør således en begrænsning af retten til frit at levere tjenesteydelser fra andre medlemsstater til Danmark.

Den frie bevægelighed for arbejdstagere og den frie etableringsret (artiklerne 39 og 43 EF

De danske regler, hvorefter indbetalinger til udenlandske pensionsordninger ikke er fradragsberettigede, rammer navnlig vandrende arbejdstagere og selvstændige fra andre medlemsstater. Arbejdstagere og selvstændige, der flytter til Danmark, og som allerede har oprettet pensionsordninger in andre medlemsstater, vil være nødt til at indgå nye pensionsordninger med pensionsinstitutter etableret i Danmark for at opnå de samme skattefordele, som tilkommer arbejdstagere, som har oprettet pensionsordninger i Danmark.

Den frie bevægelighed for kapital (artikel 56 EF)

Kravet om, at pensionsinstitutter skal være etableret i Danmark, som forudsætning for at de forsikrede kan opnå skattelettelser, vil afholde forsikringstagere fra at oprette pensionsordninger i pensionsinstitutter etableret i andre medlemsstater. De danske bestemmelser indebærer således hindring for de frie kapitalbevægelser i form af ind- og udbetalinger i forbindelse med pensionsordninger.

Tvingende almene hensyn

| — | Effektiv skattekontrol |
| --- | --- |

—

Effektiv skattekontrol

Hensynet til at sikre effektiv skattekontrol, som den danske regering har fremført, kan ikke begrunde de danske fradragsbestemmelser, som udgør en hindring for de ovennævnte friheder. Bestemmelserne er i strid med proportionalitetsprincippet, da effektiv skattekontrol og forebyggelse af skatteunddragelse kan sikres ved foranstaltninger, der er mindre restriktive end de danske regler, som for eksempel, at afkræve den skattepligtige de nødvendige oplysninger som betingelse for at opnå skattefradrag eller at samarbejde med skattemyndighederne i andre medlemsstater i overensstemmelse med Rådets direktiv 77/799/EØF (1), af 19. december 1977, om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter og indirekte skatter.

| — | Sammenhængen i skattesystemet |
| --- | --- |

—

Sammenhængen i skattesystemet

Domstolens retspraksis anerkender, at sammenhængen i et skattesystem kræver, at medlemsstaten, såfremt den skal anerkende fradragsret for indbetalinger til pensionsordninger, der er betalt i en anden medlemsstat, kan beskatte de beløb, der udbetales fra pensionsordningerne.

Sammenhængen skal imidlertid foreligge i tilknytning til den enkelte skattepligtige person og der skal være en snæver sammenhæng mellem fradragsret for indbetalinger og beskatning af udbetalinger.

En symmetri mellem den skattemæssige behandling af indbetalinger og udbetalinger for både indenlandske og udenlandske ordninger, derved at der for indenlandske ordninger er fradrags- eller bortseelsesret for indbetalingerne, mens udbetalingerne beskattes og der for udenlandske ordninger ikke er fradragsret, men til gengæld ikke beskatning af udbetalingerne er, efter Kommissionens opfattelse, ikke tilstrækkelig.

Den skattefordel, som indrømmes pensionsordninger oprettet i indenlandske pensionsinstitutter, består først og fremmest i en udskydelse af beskatningen af beløb svarende til pensionsindbetalingerne. Udskydelse af beskatningen indebærer, at indenlandske pensionsordninger er særlig attraktive, også selvom udbetalingerne beskattes senere. For udenlandske pensionsordninger opvejer det forhold, at der er symmetri i beskatningen, på ingen måde den manglende skattefordel.

Danmark bør anerkende, at pensionsordninger oprettet i pensionsinstitutter etableret i andre medlemsstater skal være omfattet af de samme skattefordele som indenlandske pensionsordninger. Kun i de tilfælde, hvor Danmark ikke har retten til at beskatte pensionsudbetalinger, kan det være relevant at tage hensynet til sammenhængen i skattesystemet i betragtning. Danmark kan imidlertid beskatte alle pensionsudbetalinger til forsikringstagere, som er hjemmehørende i Danmark, uanset om ordningen er oprettet i Danmark eller i udlandet. Danmark mister kun denne ret, hvis forsikringstageren flytter sin bopæl til et andet land.

Kommissionen finder i øvrigt at den fornødne sammenhæng i det danske skattesystem ikke er godtgjort, derved at Danmark har indgået dobbeltbeskatningsoverenskomster med en række lande, som indebærer, at sammenhæng i skattesystemet ikke er tilvejebragt i tilknytning til den enkelte skattepligtige person ved en streng sammenhæng mellem fradrag for indbetalinger og beskatning af udbetalinger.

Dobbeltbeskatningsoverenskomster der følger OECD-modeloverenskomsten sikrer, at pensionsudbetalinger ikke beskattes både i det land, hvor den forsikrede er hjemmehørende, og i det land, hvor pensionsinstituttet er etableret. Det følger af overenskomsterne, at udbetalinger fra pensionsordninger kun kan beskattes i det land, hvor pensionsmodtageren er hjemmehørende. Overenskomsterne indebærer, at Danmark har givet afkald på retten til at beskatte udbetalinger fra pensionsinstitutter etableret i Danmark. Dette gælder, uanset om pensionsindbetalingerne har været fradragsberettigede i Danmark eller ej. Omvendt kan Danmark beskatte alle pensionsudbetalinger til forsikringstagere, som er hjemmehørende i Danmark, selvom indbetalingerne er foretaget i et af de kontraherende lande.

I andre dobbeltbeskatningsoverenskomster findes bestemmelser, som giver forsikringstagere adgang til at fradrage indbetalinger til udenlandske pensionsordninger. Personer, der flytter til Danmark fra et af disse lande, kan således opretholde deres pensionsordning i hjemlandet og fradrage indbetalinger til ordningerne i skattepligtig indkomst i Danmark. Fradragsbestemmelserne i disse overenskomster viser, at de danske regler om manglende fradragsret for indbetalinger til udenlandske pensionsordninger ikke er konsekvente.

---

(1)  EFT L 336, s. 15

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. marts 2004 af Bundesfinanzhof i sagen Finanzamt Heidelberg mod iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

(Sag C-200/04)

(2004/C 190/07)

Ved kendelse afsagt den 18. marts 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 5. maj 2004, har Bundesfinanzhof i sagen Finanzamt Heidelberg mod iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Gælder særordningen for rejsebureauer i direktiv 77/388/EØF's artikel 26 (1) også for transaktioner, der udøves af en arrangør af såkaldte »high school-programmer« og »collegeprogrammer« med udlandsophold på tre til ti måneder, som arrangøren udbyder til deltagerne i eget navn, og til hvis gennemførelse arrangøren anvender ydelser, der præsteres af andre afgiftspligtige personer?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. april 2004 af Landgericht Frankfurt am Main i sagen Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG mod Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

(Sag C-203/04)

(2004/C 190/08)

Ved kendelse afsagt den 28. april 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 7. maj 2004, har Landgericht Frankfurt am Main i sagen Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG mod Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

»Skal artikel 10, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1538/91 (1) af 5. juni 1991 (handelsnormer for fjerkrækød) fortolkes således, at angivelsen «kontrolleret bedrift» i forbindelse med en mærkning som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra a), i direktiv 79/112/EØF skal anses for at være en angivelse af produktionssystem i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 10, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1538/91?«

---

(1)  EFT L 143, s. 11.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. februar 2004 af Corte Suprema di Cassazione, Femte Borgerlige Afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod PCE Bank Plc.

(Sag C-210/04)

(2004/C 190/09)

Ved kendelse afsagt den 18. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 12. maj 2004, har Corte Suprema di Cassazione, Femte Borgerlige Afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod PCE Bank Plc forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| »a) | Skal sjette direktivs artikel 2, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, fortolkes således, at en filial af et selskab med hjemsted i en anden stat (inden eller uden for Den Europæiske Union), der har karakter af en produktionsenhed, kan anses for at være en selvstændig afgiftspligtig person, og der dermed kan antages at bestå et retsforhold mellem disse to enheder med den følge, at levering af tjenesteydelser fra moderselskabet er momspligtig? Kan der ved afgørelsen af karakteren af dette retsforhold lægges vægt på armslængdeprincippet i artikel 7, stk. 2 og 3 i OECD's modeloverenskomst til undgåelse af dobbeltbeskatning og konventionen af 21. oktober 1988 mellem Italien, Det Forenede Kongerige og Nordirland? Er det muligt, at det i tilfælde af, at der er indgået en Cost Sharing Agreement for så vidt angår levering af tjenesteydelser til det faste driftssted, kan antages, at der foreligger et retsforhold? Hvis dette er tilfældet, hvilke kriterier skal da lægges til grund ved afgørelsen af, om der består et sådant retsforhold? Skal begrebet retsforhold defineres på grundlag af national ret eller fællesskabsretten? |
| --- | --- |

»a)

Skal sjette direktivs artikel 2, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, fortolkes således, at en filial af et selskab med hjemsted i en anden stat (inden eller uden for Den Europæiske Union), der har karakter af en produktionsenhed, kan anses for at være en selvstændig afgiftspligtig person, og der dermed kan antages at bestå et retsforhold mellem disse to enheder med den følge, at levering af tjenesteydelser fra moderselskabet er momspligtig? Kan der ved afgørelsen af karakteren af dette retsforhold lægges vægt på armslængdeprincippet i artikel 7, stk. 2 og 3 i OECD's modeloverenskomst til undgåelse af dobbeltbeskatning og konventionen af 21. oktober 1988 mellem Italien, Det Forenede Kongerige og Nordirland? Er det muligt, at det i tilfælde af, at der er indgået en Cost Sharing Agreement for så vidt angår levering af tjenesteydelser til det faste driftssted, kan antages, at der foreligger et retsforhold? Hvis dette er tilfældet, hvilke kriterier skal da lægges til grund ved afgørelsen af, om der består et sådant retsforhold? Skal begrebet retsforhold defineres på grundlag af national ret eller fællesskabsretten?

| b) | Kan henføring af omkostningerne forbundet med sådanne tjenesteydelser til filialen — uafhængigt af deres størrelse og af, om der er opnået en fortjeneste — anses for at udgøre vederlag for levering af tjenesteydelser i sjette direktivs artikel 2's forstand, og i bekræftende fald i hvilket omfang? |
| --- | --- |

b)

Kan henføring af omkostningerne forbundet med sådanne tjenesteydelser til filialen — uafhængigt af deres størrelse og af, om der er opnået en fortjeneste — anses for at udgøre vederlag for levering af tjenesteydelser i sjette direktivs artikel 2's forstand, og i bekræftende fald i hvilket omfang?

| c) | For det tilfælde, at levering af tjenesteydelser mellem moderselskab og filial i princippet skal anses for at være fritaget for moms, fordi modtageren ikke er en selvstændig afgiftspligtig person, og der derfor ikke består et retsforhold mellem enhederne, er en national administrativ praksis, hvorefter levering af tjenesteydelser pålægges afgift, når moderselskabet er hjemmehørende i en anden medlemsstat i Den Europæiske Union, da i strid med etableringsfriheden i henhold til artikel 43 EF?« |
| --- | --- |

c)

For det tilfælde, at levering af tjenesteydelser mellem moderselskab og filial i princippet skal anses for at være fritaget for moms, fordi modtageren ikke er en selvstændig afgiftspligtig person, og der derfor ikke består et retsforhold mellem enhederne, er en national administrativ praksis, hvorefter levering af tjenesteydelser pålægges afgift, når moderselskabet er hjemmehørende i en anden medlemsstat i Den Europæiske Union, da i strid med etableringsfriheden i henhold til artikel 43 EF?«

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 29. april 2004 af Oberster Gerichtshof i sagen Ewald Burtscher mod Josef Stauderer

(Sag C-213/04)

(2004/C 190/10)

Ved kendelse afsagt den 29. april 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 19. maj 2004, har Oberster Gerichtshof i sagen Ewald Burtscher mod Josef Stauderer forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Skal artikel 56 EF fortolkes således, at den er til hinder for en national ordning (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz), hvorefter den omstændighed, at der ikke rettidigt efter en retshandel om erhvervelse af en fast ejendom, hvilken handel ikke kræver ejendomshandelsmyndighedens godkendelse, er afgivet en erklæring fra erhververen om, at grundstykket er bebygget, ikke anvendes til ferieformål, og at han er østrigsk statsborger eller skal behandles på samme måde som en østrigsk statsborger, medfører, at retshandlen er ugyldig med tilbagevirkende kraft?

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/6

---

Sag anlagt den 19. maj 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-214/04)

(2004/C 190/11)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. maj 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Ulrich Wölker og Antonio Aresu, som befuldmægtigede.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 (1) om stoffer, der nedbryder ozonlaget, idet den hidtil har opretholdt bestemmelser, der giver mulighed for at anvende hydrochlorfluorkarbon i brandslukningsmateriel ud over de grænser og betingelser, der er opstillet i bestemmelsen. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 (1) om stoffer, der nedbryder ozonlaget, idet den hidtil har opretholdt bestemmelser, der giver mulighed for at anvende hydrochlorfluorkarbon i brandslukningsmateriel ud over de grænser og betingelser, der er opstillet i bestemmelsen.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Kommissionen har anført, at undtagelserne i dekret af 3. oktober 2001 fra Ministro dell'ambiente e della tutela del territorio (Ministeriet for miljø og beskyttelse af territoriet), finder anvendelse på forskellige tilfælde, som ikke dækkes af undtagelsen i forordning nr. 2037/2000, og at anvendelsesområdet for disse undtagelser således er væsentligt videre end tilladt i henhold til forordningen. For så vidt som de italienske bestemmelser giver mulighed for at anvende hydrochlorfluorkarbon (HCFC) i brandslukningsmateriel i tilfælde, som ikke er tilladt i henhold til forordning nr. 2037/2000, er bestemmelserne i strid med fællesskabsretten.

---

(1)  EFT L 244 af 29.9.2000, s. 1.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. maj 2004 af Østre Landsret i sagen Marius Pedersen A/S mod Miljøstyrelsen

(Sag C-215/04)

(2004/C 190/12)

Ved kendelse afsagt den 14. maj 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 21. maj 2004, har Østre Landsret i sagen Marius Pedersen A/S mod Miljøstyrelsen forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1. | Skal udtrykket »Hvis denne mulighed ikke foreligger« i artikel 2, litra g, ii), i Rfo 259/93 (1) forstås således, at en godkendt indsamlingsvirksomhed ikke automatisk kan være anmelder af eksport af affald til nyttiggørelse?
  I bekræftende fald ønskes oplyst, efter hvilke kriterier en godkendt indsamlingsvirksomhed kan være anmelder af eksport af affald til nyttiggørelse.
  Kan kriteriet være, at affaldsproducenten enten er ukendt, eller at der er tale om så mange affaldsproducenter, hvis enkeltbidrag er så beskedne, at det vil være urimeligt, at de hver især skulle anmelde eksport af affaldet? |
| --- | --- |

1.

Skal udtrykket »Hvis denne mulighed ikke foreligger« i artikel 2, litra g, ii), i Rfo 259/93 (1) forstås således, at en godkendt indsamlingsvirksomhed ikke automatisk kan være anmelder af eksport af affald til nyttiggørelse?

I bekræftende fald ønskes oplyst, efter hvilke kriterier en godkendt indsamlingsvirksomhed kan være anmelder af eksport af affald til nyttiggørelse.

Kan kriteriet være, at affaldsproducenten enten er ukendt, eller at der er tale om så mange affaldsproducenter, hvis enkeltbidrag er så beskedne, at det vil være urimeligt, at de hver især skulle anmelde eksport af affaldet?

| 2. | Giver artikel 7, stk. 2, sammenholdt med stk. 4, litra a, navnlig første og andet led, i Rfo 259/93 mulighed for, at afsendelseslandets kompetente myndigheder gør indsigelse mod en konkret ansøgning om tilladelse til eksport af affald til nyttiggørelse, hvis der ikke foreligger oplysninger fra anmelderen om, at modtageanlæggets behandling af det pågældende-affald miljømæssigt er på samme niveau, som kræves i henhold til nationale regler i afsendelseslandet? |
| --- | --- |

2.

Giver artikel 7, stk. 2, sammenholdt med stk. 4, litra a, navnlig første og andet led, i Rfo 259/93 mulighed for, at afsendelseslandets kompetente myndigheder gør indsigelse mod en konkret ansøgning om tilladelse til eksport af affald til nyttiggørelse, hvis der ikke foreligger oplysninger fra anmelderen om, at modtageanlæggets behandling af det pågældende-affald miljømæssigt er på samme niveau, som kræves i henhold til nationale regler i afsendelseslandet?

| 3. | Skal artikel 6, stk. 5, 1. afsnit, i Rfo 259/93 forstås således, at oplysningskravet vedrørende affaldets sammensætning kan anses for opfyldt ved anmelderens angivelse af, at der kun er tale om affald af én konkret angiven art; f.eks. »elektronikskrot«? |
| --- | --- |

3.

Skal artikel 6, stk. 5, 1. afsnit, i Rfo 259/93 forstås således, at oplysningskravet vedrørende affaldets sammensætning kan anses for opfyldt ved anmelderens angivelse af, at der kun er tale om affald af én konkret angiven art; f.eks. »elektronikskrot«?

| 4. | Skal artikel 7, stk. 1 og stk. 2, i Rfo 259/93 forstås således, at fristen i artikel 7, stk. 2, begynder at løbe, når den kompetente bestemmelsesmyndighed har afsendt bekræftelsen, uanset den kompetente afsendelsesmyndighed ikke mener at have modtaget alle de i artikel 6, stk. 5, anførte oplysninger?
  I benægtende fald ønskes oplyst, hvilke oplysninger en anmeldelse skal indeholde, før den i artikel 7, stk. 2, anførte frist på 30 dage begynder at løbe.
  Har overskridelsen af svarfristen på 30 dage den retsvirkning, at myndigheden ikke kan fremsætte yderligere indsigelser eller kræve yderligere oplysninger? |
| --- | --- |

4.

Skal artikel 7, stk. 1 og stk. 2, i Rfo 259/93 forstås således, at fristen i artikel 7, stk. 2, begynder at løbe, når den kompetente bestemmelsesmyndighed har afsendt bekræftelsen, uanset den kompetente afsendelsesmyndighed ikke mener at have modtaget alle de i artikel 6, stk. 5, anførte oplysninger?

I benægtende fald ønskes oplyst, hvilke oplysninger en anmeldelse skal indeholde, før den i artikel 7, stk. 2, anførte frist på 30 dage begynder at løbe.

Har overskridelsen af svarfristen på 30 dage den retsvirkning, at myndigheden ikke kan fremsætte yderligere indsigelser eller kræve yderligere oplysninger?

---

(1)  Rådets forordning af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab, EFT L 30, s. 1

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27. januar 2004 af Consiglio di Stato in sede giurisdizionale, femte afdeling, i sagen SABA Italia mod Comune di Bolzano e SEAB spa

(Sag C-216/04)

(2004/C 190/13)

Ved kendelse afsagt den 27. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 24. maj 2004, har Consiglio di Stato in sede giurisdizionale, femte afdeling, i den for retten verserende sag SABA Italia mod Comune di Bolzano e SEAB spa. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er den direkte tildeling — dvs. i strid med ordningen med udvælgelse af leverandøren i henhold til direktiv 92/50/EØF (1) — af en kontrakt om drift af offentlige betalingsparkeringspladser til et offentligt aktieselskab som omhandlet i artikel 44, stk. 6, litra b), i lov nr. 1, af 4. januar 1993 fra regionen Trentino-Alto Adige, som ændret ved artikel 10 i lov nr. 10 af 23. januar 1998, forenelig med fællesskabsretten og navnlig med princippet om den frie udveksling af tjenesteydelser, forbuddet mod forskelsbehandling og den fri konkurrence som omhandlet i artikel 12 EF, 45 EF, 46 EF, 49 EF og 86 EF?

---

(1)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23. marts 2004 af Corte Suprema di Cassazione, femte civile afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze mod Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato og Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

(Sag C-222/04)

(2004/C 190/14)

Ved kendelse afsagt den 23. marts 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 28. maj 2004, har Corte Suprema di Cassazione, femte civile afdeling, i sagen Ministero dell'Economia e delle Finanze mod Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato og Cassa di Risparmio di San Miniato SpA forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| a) | Skal en serie retssubjekter (de såkaldte bankfonde), som er stiftet i medfør af lov nr. 218 fra 1990 og lovdekret nr. 356 fra 1990, med senere ændringer, for at besidde kontrollerende aktieposter i selskaber, der udøver bankvirksomhed, og for at forvalte sådanne andele vedrørende en relativt stor andel af markedsaktørerne samt få del i de kontrollerede virksomheders overskud, anses for omfattet af Fællesskabets konkurrenceregler, også når de varetager sociale opgaver? Skal muligheden i henhold til lovdekret nr. 153 fra 1999 for, at sådanne organer anvender provenuet fra salget af disse andele til erhvervelse og forvaltning af omfattende kapitalandele i andre virksomheder, heriblandt bankvirksomheder, og til erhvervelse og forvaltning af kontrollerende kapitalandele i andre virksomheder end banker med henblik på at forfølge andre formål, bl.a. at fremme den økonomiske udvikling af systemet, også sidestilles med udøvelse af erhvervsvirksomhed som omhandlet i Fællesskabets konkurrenceret? |
| --- | --- |

a)

Skal en serie retssubjekter (de såkaldte bankfonde), som er stiftet i medfør af lov nr. 218 fra 1990 og lovdekret nr. 356 fra 1990, med senere ændringer, for at besidde kontrollerende aktieposter i selskaber, der udøver bankvirksomhed, og for at forvalte sådanne andele vedrørende en relativt stor andel af markedsaktørerne samt få del i de kontrollerede virksomheders overskud, anses for omfattet af Fællesskabets konkurrenceregler, også når de varetager sociale opgaver? Skal muligheden i henhold til lovdekret nr. 153 fra 1999 for, at sådanne organer anvender provenuet fra salget af disse andele til erhvervelse og forvaltning af omfattende kapitalandele i andre virksomheder, heriblandt bankvirksomheder, og til erhvervelse og forvaltning af kontrollerende kapitalandele i andre virksomheder end banker med henblik på at forfølge andre formål, bl.a. at fremme den økonomiske udvikling af systemet, også sidestilles med udøvelse af erhvervsvirksomhed som omhandlet i Fællesskabets konkurrenceret?

| b) | Indebærer dette, at sådanne organer ifølge bestemmelserne i lov nr. 218 fra 1990 og lovdekret nr. 356 fra 1990, med senere ændringer, samt den reform, der er indført ved lov nr. 461 fra 1998 og lovdekret nr. 153 fra 1999, er underlagt Fællesskabets regler om statsstøtte (EF-traktatens artikel 87 og 88) med hensyn til en lempeligere beskatningsordning, som de er omfattet af? |
| --- | --- |

b)

Indebærer dette, at sådanne organer ifølge bestemmelserne i lov nr. 218 fra 1990 og lovdekret nr. 356 fra 1990, med senere ændringer, samt den reform, der er indført ved lov nr. 461 fra 1998 og lovdekret nr. 153 fra 1999, er underlagt Fællesskabets regler om statsstøtte (EF-traktatens artikel 87 og 88) med hensyn til en lempeligere beskatningsordning, som de er omfattet af?

| c) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende: Udgør den her omhandlede lempeligere direkte beskatning af det udbytte, der udloddes, statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87? |
| --- | --- |

c)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende: Udgør den her omhandlede lempeligere direkte beskatning af det udbytte, der udloddes, statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87?

| d) | Såfremt spørgsmålet i litra b) besvares bekræftende: Er Kommissionens beslutning af 22. august 2002 (1), hvoraf det fremgår, at bankfonde ikke er omfattet af reglerne om statsstøtte, gyldig, set i lyset af spørgsmålet om dens lovlighed og manglende og/eller utilstrækkelige begrundelse, som beskrevet i den foreliggende kendelse? |
| --- | --- |

d)

Såfremt spørgsmålet i litra b) besvares bekræftende: Er Kommissionens beslutning af 22. august 2002 (1), hvoraf det fremgår, at bankfonde ikke er omfattet af reglerne om statsstøtte, gyldig, set i lyset af spørgsmålet om dens lovlighed og manglende og/eller utilstrækkelige begrundelse, som beskrevet i den foreliggende kendelse?

| e) | Uanset om reglerne om statsstøtte finder anvendelse, betyder den omstændighed, at der benyttes en mere fordelagtig beskatningsordning for udlodning af overskud fra de modtagende — udelukkende nationale — bankvirksomheder, der kontrolleres af fondene, til disse fonde, eller overskud fra virksomheder, hvori der er erhvervet andele ved hjælp af provenuet fra salget af andele i de modtagende bankselskaber, at virksomheder, hvori der besiddes sådanne andele, behandles mere fordelagtigt end de øvrige virksomheder, der opererer på det pågældende marked, og at princippet om etableringsfrihed og frie kapitalbevægelser i henhold til EF-traktatens artikel 12, 43 ff. og 56 ff. tilsidesættes? |
| --- | --- |

e)

Uanset om reglerne om statsstøtte finder anvendelse, betyder den omstændighed, at der benyttes en mere fordelagtig beskatningsordning for udlodning af overskud fra de modtagende — udelukkende nationale — bankvirksomheder, der kontrolleres af fondene, til disse fonde, eller overskud fra virksomheder, hvori der er erhvervet andele ved hjælp af provenuet fra salget af andele i de modtagende bankselskaber, at virksomheder, hvori der besiddes sådanne andele, behandles mere fordelagtigt end de øvrige virksomheder, der opererer på det pågældende marked, og at princippet om etableringsfrihed og frie kapitalbevægelser i henhold til EF-traktatens artikel 12, 43 ff. og 56 ff. tilsidesættes?

---

(1)  EFT L 55 af 1.3.2003, s. 56.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/9

---

Sag anlagt den 1. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

(Sag C-225/04)

(2004/C 190/15)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. juni 2004 anlagt sag mod Republikken Finland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Huttunen og K. Simonsson, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol) (1), idet den ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i det mindste ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol) (1), idet den ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i det mindste ikke har underrettet Kommissionen herom.

| 2. | Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 22. juli 2003.

---

(1)  EFT L 19 af 22.1.2002, s. 17.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis i sagen »La Cascina« Coop. a.r.l. og Zilch s.r.l mod Ministero della Difesa samt Ministero dell'Economia e delle Finanze og Pedus Service P. Dussmann m.fl.

(Sag C-226/04)

(2004/C 190/16)

Ved kendelse afsagt den 22. april 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 2. juni 2004, har Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis i sagen »La Cascina« Coop. a.r.l. og Zilch s.r.l mod Ministero della Difesa samt Ministero dell'Economia e delle Finanze og Pedus Service P. Dussmann m.fl. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Skal det her drøftede direktiv for så vidt angår de ovenfor angivne bestemmelser fortolkes således, at når EF-lovgiver anvender vendingerne »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger i henhold til retsforskrifterne i det land, hvor han er etableret, eller i den ordregivende myndigheds land« eller »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af skatter og afgifter i henhold til retsforskrifterne i den ordregivende myndigheds land«, tilsigter disse at referere sig til — alene og udelukkende — den omstændighed, at det pågældende retssubjekt på tidspunktet for udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse i et offentligt udbud (eller på et tidspunkt i hvert fald inden tilslag på kontrakten ifølge det, som er udtalt i pkt. III.4) med fuld og rettidig betaling har opfyldt de pågældende pligter? |
| --- | --- |

1)

Skal det her drøftede direktiv for så vidt angår de ovenfor angivne bestemmelser fortolkes således, at når EF-lovgiver anvender vendingerne »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger i henhold til retsforskrifterne i det land, hvor han er etableret, eller i den ordregivende myndigheds land« eller »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af skatter og afgifter i henhold til retsforskrifterne i den ordregivende myndigheds land«, tilsigter disse at referere sig til — alene og udelukkende — den omstændighed, at det pågældende retssubjekt på tidspunktet for udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse i et offentligt udbud (eller på et tidspunkt i hvert fald inden tilslag på kontrakten ifølge det, som er udtalt i pkt. III.4) med fuld og rettidig betaling har opfyldt de pågældende pligter?

| 2) | Skal, som en virkning heraf, den italienske gennemførelsesforskrift [artikel 12, litra d) og e), i lovdekret nr. 157 af 17.3.1995] — hvori der til forskel fra den førnævnte EF-regel gives tilladelse til fra udbudsprocedurerne at udelukke retssubjekter, »som ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af forsikrings- og forsorgsydelser til arbejdstagere, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten«, eller som »ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af skatte- og afgiftstilsvar, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten« — nødvendigvis fortolkes alene med henvisning til den manglende opfyldelse — som kan verificeres på det ovennævnte tidspunkt (udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse; eller tidspunktet umiddelbart inden tilslaget, også selv om det måtte være midlertidigt, på kontrakten) — af byrderne i forbindelse med sådanne pligter og således, at enhver herpå følgende »berigtigelse« af vedkommendes stilling frakendes betydning? |
| --- | --- |

2)

Skal, som en virkning heraf, den italienske gennemførelsesforskrift [artikel 12, litra d) og e), i lovdekret nr. 157 af 17.3.1995] — hvori der til forskel fra den førnævnte EF-regel gives tilladelse til fra udbudsprocedurerne at udelukke retssubjekter, »som ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af forsikrings- og forsorgsydelser til arbejdstagere, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten«, eller som »ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af skatte- og afgiftstilsvar, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten« — nødvendigvis fortolkes alene med henvisning til den manglende opfyldelse — som kan verificeres på det ovennævnte tidspunkt (udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse; eller tidspunktet umiddelbart inden tilslaget, også selv om det måtte være midlertidigt, på kontrakten) — af byrderne i forbindelse med sådanne pligter og således, at enhver herpå følgende »berigtigelse« af vedkommendes stilling frakendes betydning?

| 3) | Kan det derimod (og såfremt, i lyset af bemærkningerne ovenfor under punkt 2, den nationale regel måtte antages at være uforenelig med formålet og funktionsmåden af EF-reglen) antages at være tilladt den nationale lovgiver, i lyset af de bindende krav, der stilles vedrørende gennemførelse af den fulde regeltekst i det drøftede direktiv, at indføre mulighed for, at der også kan gives adgang til udbuddene til retssubjekter, som, skønt de ikke »behørigt har opfyldt« på tidspunktet for udløbet af fristen for at deltage i udbuddet, alligevel viser, at de kan berigtige deres egne forhold (og at de reelt har taget skridt med henblik herpå) inden tilslaget? |
| --- | --- |

3)

Kan det derimod (og såfremt, i lyset af bemærkningerne ovenfor under punkt 2, den nationale regel måtte antages at være uforenelig med formålet og funktionsmåden af EF-reglen) antages at være tilladt den nationale lovgiver, i lyset af de bindende krav, der stilles vedrørende gennemførelse af den fulde regeltekst i det drøftede direktiv, at indføre mulighed for, at der også kan gives adgang til udbuddene til retssubjekter, som, skønt de ikke »behørigt har opfyldt« på tidspunktet for udløbet af fristen for at deltage i udbuddet, alligevel viser, at de kan berigtige deres egne forhold (og at de reelt har taget skridt med henblik herpå) inden tilslaget?

| 4) | Såfremt det måtte anses for praktisk muligt at anlægge fortolkningen som fremlagt under punkt 3, hvorved der faktisk er åbnet adgang til at indføre mere fleksible retlige muligheder i forhold til en strengere anvendelse af begrebet »opfyldelse« som udtrykt af fællesskabslovgiver, spørges: Kommer en sådan lovgivning da ikke i strid med grundlæggende principper af fællesskabsretlig karakter, såsom princippet om, at samtlige borgere i Unionen skal behandles lige, eller — hvad alene området for offentlige kontraktudbud angår — princippet om til sikring af ligestilling til fordel for samtlige retssubjekter, som har indgivet ansøgning om adgang til udbuddet? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det måtte anses for praktisk muligt at anlægge fortolkningen som fremlagt under punkt 3, hvorved der faktisk er åbnet adgang til at indføre mere fleksible retlige muligheder i forhold til en strengere anvendelse af begrebet »opfyldelse« som udtrykt af fællesskabslovgiver, spørges: Kommer en sådan lovgivning da ikke i strid med grundlæggende principper af fællesskabsretlig karakter, såsom princippet om, at samtlige borgere i Unionen skal behandles lige, eller — hvad alene området for offentlige kontraktudbud angår — princippet om til sikring af ligestilling til fordel for samtlige retssubjekter, som har indgivet ansøgning om adgang til udbuddet?

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/10

---

Appel iværksat den 2. juni 2004 af Marie-Luise Lindorfer til prøvelse af dom afsagt den 18. marts 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-204/01, M.-L. Lindorfer mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-227/04 P)

(2004/C 190/17)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. juni 2004 iværksat appel af Marie-Luise Lindorfer ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, til prøvelse af dom afsagt den 18. marts 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-204/01, M.-L. Lindorfer mod Rådet for Den Europæiske Union.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' dom af 18. marts 2001 i sag T-204/01 ophæves. |
| --- | --- |

—

De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' dom af 18. marts 2001 i sag T-204/01 ophæves.

| — | Som konsekvens heraf gives der appellanten medhold i følgende påstande, som var nedlagt for Retten i Første Instans: |
| --- | --- |

—

Som konsekvens heraf gives der appellanten medhold i følgende påstande, som var nedlagt for Retten i Første Instans:

| — | Rådets afgørelse af 3. november 2000, hvorved det antal pensionsgivende tjenesteår, der skal lægges til grund for beregningen af sagsøgerens pension fra Fællesskaberne, er fastsat til fem år, fem måneder og otte dage som følge af overførslen af de pensionsrettigheder, hun har optjent i Østrig forud for tiltrædelsen af tjenesten ved De Europæiske Fællesskaber, annulleres, og om fornødent annulleres Rådets afvisning af 31. maj 2001 af sagsøgerens klage af 2. februar 2001. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 3. november 2000, hvorved det antal pensionsgivende tjenesteår, der skal lægges til grund for beregningen af sagsøgerens pension fra Fællesskaberne, er fastsat til fem år, fem måneder og otte dage som følge af overførslen af de pensionsrettigheder, hun har optjent i Østrig forud for tiltrædelsen af tjenesten ved De Europæiske Fællesskaber, annulleres, og om fornødent annulleres Rådets afvisning af 31. maj 2001 af sagsøgerens klage af 2. februar 2001.

| — | Rådet tilpligtes at foretage en ny beregning på et korrekt juridisk grundlag, dvs. retmæssigt, af de pensionsgivende tjenesteår, der skal lægges til grund for beregningen af sagsøgerens pension fra Fællesskaberne som følge af overførslen af hendes pensionsrettigheder fra Østrig. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at foretage en ny beregning på et korrekt juridisk grundlag, dvs. retmæssigt, af de pensionsgivende tjenesteår, der skal lægges til grund for beregningen af sagsøgerens pension fra Fællesskaberne som følge af overførslen af hendes pensionsrettigheder fra Østrig.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger for Retten og for Domstolen. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger for Retten og for Domstolen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Retten i Første Instans har tilsidesat artikel 141 EF, artikel 10, stk. 4, litra b), i de almindelige gennemførelsesbestemmelser (1), princippet om forbud mod forskelsbehandling og begrundelsespligten.

Ved at lægge til grund, at Rådet med føje i omregningsformlen kunne tage hensyn til aktuarmæssige faktorer knyttet til den pågældendes alder og køn, har Retten nemlig tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling, navnlig for så vidt angår kravet om ligebehandling af mænd og kvinder. Vedrørende formlen for omregning af rettigheder, erhvervet i en tidligere — national — pensionsordning, til Fællesskabernes ordning, har Retten godkendt, at der tages hensyn til en faktor, som forskelsbehandler arbejdstagerne med hensyn til køn, og som behandler kvindelige arbejdstagere mindre gunstigt, og har begrundet en sådan formel med budgetmæssige hensyn. Retten har i øvrigt tilsidesat sin begrundelsespligt ved ikke at tage stilling til appellantens argumentation, som skulle bevise, at den budgetmæssige ligevægt ikke kan opnås ved, at en aktuarmæssig faktor tages i betragtning ved omregningen af pensionsgivende tjenesteår inden for Fællesskabernes pensionsordning.

Retten har ikke taget stilling til, om det er lovligt, at der eksisterer to alternative omregningsmetoder, som begge skal gennemføre artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til statutten, dog på forskellig måde, idet der tages hensyn til dels tidspunktet for overførsel af pensionsrettigheder, dels datoen for tjenestemandens fastansættelse. Retten har desuden, ved kun at fokusere på tjenestemandens grundløn på pensioneringstidspunktet og ikke også på antallet af pensionsgivende tjenesteår, undladt at tage stilling til appellantens argument og tilsidesat sin begrundelsespligt.

Retten har draget urigtige retlige slutninger af de faktiske elementer og især af de eksempler, appellanten har givet. Selv om det lægges til grund, at svingningerne i de forskellige nationale valutaer skyldes udefrakommende omstændigheder i forhold til Fællesskaberne, fritager dette på ingen måde Fællesskaberne for at sørge for, at princippet om forbud mod forskelsbehandling overholdes, navnlig i forhold til deres personale, eller for, i den foreliggende sag, at fastsætte reglerne for omregning til for Fællesskabernes pensionsordning af pensionsrettigheder erhvervet i en national pensionskasse i overensstemmelse med dette princip. Dette betyder navnlig, at Rådet ikke kan benytte formler for omregningssatser, som tilsidesætter princippet om forbud mod forskelsbehandling. Det er imidlertid godtgjort, at dette er tilfældet. Der er nemlig i relation til princippet om forbud mod forskelsbehandling ingen forskel på de beløb, som overføres fra en national pensionskasse, alt efter om de hidrører fra et land med en »svag valuta«, eller fra et land med en »stærk valuta«. Retten har desuden fastslået, at den behandling, som disse beløb undergives, varierer alt efter kvalifikationen af det pågældende land, hvorved overførsler, der hidrører fra et land med en »svag valuta«, får en gunstigere behandling. Retten har endelig ikke undersøgt om, endsige påvist at, denne forskelsbehandling er objektivt begrundet. Det forhold, at denne forskelsbehandling skyldes omstændigheder, som ligger uden for Fællesskabernes kontrol, kan ikke udgøre en sådan begrundelse, eftersom det er Rådet, som har besluttet sig for at benytte de to alternative omregningsmetoder, og det endvidere er Rådet, som bestemmer, på hvilken personkreds, de skal anvendes.

---

(1)  Rådets afgørelse af 13.7.1992 om fastsættelse af almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 1 og 2, i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten og om ophævelse af kapitel IV og V i Rådets afgørelse af 26.1.1970, som ændret ved Rådets afgørelse af 19.12.1994.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 22. april 2004 af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis, i sagen Consorzio G.f.M mod Ministero della Difesa samt Società Coop a.r.l. »La Cascina« og Zilch s.r.l.

(Sag C-228/04)

(2004/C 190/18)

Ved kendelse afsagt den 22. april 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 2. juni 2004, har Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Sezione Prima bis i sagen Consorzio G.f.M. mod Ministero della Difesa samt Società Coop a.r.l. »La Cascina« og Zilch s.r.l. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Skal det her drøftede direktiv for så vidt angår de ovenfor angivne bestemmelser fortolkes således, at når EF-lovgiver anvender vendingerne »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger i henhold til retsforskrifterne i det land, hvor han er etableret, eller i den ordregivende myndigheds land« eller »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af skatter og afgifter i henhold til retsforskrifterne i den ordregivende myndigheds land«, tilsigter disse at referere sig til — alene og udelukkende — den omstændighed, at det pågældende retssubjekt på tidspunktet for udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse i et offentligt udbud (eller på et tidspunkt i hvert fald inden tilslag på kontrakten ifølge det, som er udtalt i pkt. III.4) med fuld og rettidig betaling har opfyldt de pågældende pligter? |
| --- | --- |

1)

Skal det her drøftede direktiv for så vidt angår de ovenfor angivne bestemmelser fortolkes således, at når EF-lovgiver anvender vendingerne »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger i henhold til retsforskrifterne i det land, hvor han er etableret, eller i den ordregivende myndigheds land« eller »som ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til betaling af skatter og afgifter i henhold til retsforskrifterne i den ordregivende myndigheds land«, tilsigter disse at referere sig til — alene og udelukkende — den omstændighed, at det pågældende retssubjekt på tidspunktet for udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse i et offentligt udbud (eller på et tidspunkt i hvert fald inden tilslag på kontrakten ifølge det, som er udtalt i pkt. III.4) med fuld og rettidig betaling har opfyldt de pågældende pligter?

| 2) | Skal, som en virkning heraf, den italienske gennemførelsesforskrift [artikel 12, litra d) og e), i lovdekret nr. 157 af 17.3.1995] — hvori der til forskel fra den førnævnte EF-regel gives tilladelse til fra udbudsprocedurerne at udelukke retssubjekter, »som ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af forsikrings- og forsorgsydelser til arbejdstagere, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten«, eller som »ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af skatte- og afgiftstilsvar, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten« — nødvendigvis fortolkes alene med henvisning til den manglende opfyldelse — som kan verificeres på det ovennævnte tidspunkt (udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse; eller tidspunktet umiddelbart inden tilslaget, også selv om det måtte være midlertidigt, på kontrakten) — af byrderne i forbindelse med sådanne pligter og således, at enhver herpå følgende »berigtigelse« af vedkommendes stilling frakendes betydning? |
| --- | --- |

2)

Skal, som en virkning heraf, den italienske gennemførelsesforskrift [artikel 12, litra d) og e), i lovdekret nr. 157 af 17.3.1995] — hvori der til forskel fra den førnævnte EF-regel gives tilladelse til fra udbudsprocedurerne at udelukke retssubjekter, »som ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af forsikrings- og forsorgsydelser til arbejdstagere, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten«, eller som »ikke behørigt har opfyldt pligterne vedrørende betaling af skatte- og afgiftstilsvar, ifølge den italienske lovgivning eller lovgivningen i hjemstaten« — nødvendigvis fortolkes alene med henvisning til den manglende opfyldelse — som kan verificeres på det ovennævnte tidspunkt (udløbet af fristen for at indgive ansøgning om deltagelse; eller tidspunktet umiddelbart inden tilslaget, også selv om det måtte være midlertidigt, på kontrakten) — af byrderne i forbindelse med sådanne pligter og således, at enhver herpå følgende »berigtigelse« af vedkommendes stilling frakendes betydning?

| 3) | Kan det derimod (og såfremt, i lyset af bemærkningerne ovenfor under punkt 2, den nationale regel måtte antages at være uforenelig med formålet og funktionsmåden af EF-reglen) antages at være tilladt den nationale lovgiver, i lyset af de bindende krav, der stilles vedrørende gennemførelse af den fulde regeltekst i det drøftede direktiv, at indføre mulighed for, at der også kan gives adgang til udbuddene til retssubjekter, som, skønt de ikke »behørigt har opfyldt« på tidspunktet for udløbet af fristen for at deltage i udbuddet, alligevel viser, at de kan berigtige deres egne forhold (og at de reelt har taget skridt med henblik herpå) inden tilslaget? |
| --- | --- |

3)

Kan det derimod (og såfremt, i lyset af bemærkningerne ovenfor under punkt 2, den nationale regel måtte antages at være uforenelig med formålet og funktionsmåden af EF-reglen) antages at være tilladt den nationale lovgiver, i lyset af de bindende krav, der stilles vedrørende gennemførelse af den fulde regeltekst i det drøftede direktiv, at indføre mulighed for, at der også kan gives adgang til udbuddene til retssubjekter, som, skønt de ikke »behørigt har opfyldt« på tidspunktet for udløbet af fristen for at deltage i udbuddet, alligevel viser, at de kan berigtige deres egne forhold (og at de reelt har taget skridt med henblik herpå) inden tilslaget?

| 4) | Såfremt det måtte anses for praktisk muligt at anlægge fortolkningen som fremlagt under punkt 3, hvorved der faktisk er åbnet adgang til at indføre mere fleksible retlige muligheder i forhold til en strengere anvendelse af begrebet »opfyldelse« som udtrykt af fællesskabslovgiver, spørges: Kommer en sådan lovgivning da ikke i strid med grundlæggende principper af fællesskabsretlig karakter, såsom princippet om, at samtlige borgere i Unionen skal behandles lige, eller — hvad alene området for offentlige kontraktudbud angår — princippet om til sikring af ligestilling til fordel for samtlige retssubjekter, som har indgivet ansøgning om adgang til udbuddet? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det måtte anses for praktisk muligt at anlægge fortolkningen som fremlagt under punkt 3, hvorved der faktisk er åbnet adgang til at indføre mere fleksible retlige muligheder i forhold til en strengere anvendelse af begrebet »opfyldelse« som udtrykt af fællesskabslovgiver, spørges: Kommer en sådan lovgivning da ikke i strid med grundlæggende principper af fællesskabsretlig karakter, såsom princippet om, at samtlige borgere i Unionen skal behandles lige, eller — hvad alene området for offentlige kontraktudbud angår — princippet om til sikring af ligestilling til fordel for samtlige retssubjekter, som har indgivet ansøgning om adgang til udbuddet?

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/11

---

Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-236/04)

(2004/C 190/19)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. juni 2004 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Shotter, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg, ved ikke at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme






  — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) (1), |
| --- | --- | --- |

1.

Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg, ved ikke at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) (1),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (2), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (2),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»rammedirektivet«) (3), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»rammedirektivet«) (3),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (4), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (4),

eller ved i det mindste ikke at have meddelt Kommissionen disse bestemmelser, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til adgangsdirektivets artikel 18, tilladelsesdirektivets artikel 18, rammedirektivets artikel 28 og forsyningspligtdirektivets artikel 38.

| 2. | Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelse af direktiverne udløb den 24. juli 2003.

---

(1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

(2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21.

(3)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

(4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/12

---

Sag anlagt den 7. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

(Sag C-238/04)

(2004/C 190/20)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. juni 2004 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved O. Beynet og A. Whelan, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 90/388/EØF om liberalisering af markedet for teletjenester (1), som affattet ved direktiv 95/51/EF (2) og 96/19/EF (3), samt i henhold til traktatens artikel 249 (tidligere artikel 189), stk. 3, idet den ikke har gennemført dette direktivs artikel 1 og artikel 2, stk. 3, korrekt. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 90/388/EØF om liberalisering af markedet for teletjenester (1), som affattet ved direktiv 95/51/EF (2) og 96/19/EF (3), samt i henhold til traktatens artikel 249 (tidligere artikel 189), stk. 3, idet den ikke har gennemført dette direktivs artikel 1 og artikel 2, stk. 3, korrekt.

| 2. | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

De franske bestemmelser er ikke forenelige med fællesskabsretten for så vidt angår kabeldistributørernes levering af teletjenester.

Hvad angår levering af telefonitjenester er der således ved de franske bestemmelser indført en forpligtelse til at høre kommunerne eller de kommunale sammenslutninger, inden der udstedes en tilladelse til levering af telefonitjenester over kabelnettene. Denne forpligtelse rejser flere problemer i forhold til artikel 2, stk. 3, i direktiv 90/388, som ændret ved direktiv 96/19/EF, nemlig den manglende gennemsigtighed i høringsproceduren, det uforholdsmæssige skøn, som kommunerne råder over ved udformningen af deres høringssvar, den usikkerhed, der som følge af forbindelserne mellem visse kommuner og operatører hersker med hensyn til, om proceduren er objektiv, den forskelsbehandling, som følger af, at proceduren ikke finder anvendelse på andre leverandører af teletjenester, og den bestående risiko for, at der sker forskelsbehandling af de forskellige kabeldistributører.

Ordningen, hvorefter kabeldistributørerne systematisk skal underrette alle kommuner om etableringen af deres net, skaber en yderligere forpligtelse for dem i forhold til den almindelige ordning med leveringsfrihed, som finder anvendelse på de øvrige leverandører af teletjenester. Da der ikke er nogen objektive elementer, som begrunder denne forskelsbehandling er den franske ordning i denne henseende udtryk for en forskelsbehandling, og er i strid med bestemmelserne i artikel 1 og artikel 2, stk. 3, i direktiv 90/388/EØF, som affattet ved direktiv 95/51/EF og 96/19/EF.

---

(1)  EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10.

(2)  Kommissionens direktiv 95/51/EF af 18.10.1995 om ændring af direktiv 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester (EFT L 256 af 26.10.1995, s. 49).

(3)  Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13.3.1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester (EFT L 74 af 22.3.1996, s. 13)

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/13

---

Sag anlagt den 8. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-240/04)

(2004/C 190/21)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. juni 2004 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Shotter, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Kongeriget Belgien Luxembourg, ved ikke at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme






  — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) (1), |
| --- | --- | --- |

1.

Det fastslås, at Kongeriget Belgien Luxembourg, ved ikke at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) (1),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (2), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (2),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»rammedirektivet«) (3), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»rammedirektivet«) (3),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (4), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (4),

eller ved i det mindste ikke at have meddelt Kommissionen disse bestemmelser, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til adgangsdirektivets artikel 18, tilladelsesdirektivets artikel 18, rammedirektivets artikel 28 og forsyningspligtdirektivets artikel 38.

| 2. | Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelse af direktiverne udløb den 24. juli 2003.

---

(1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

(2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21.

(3)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

(4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/13

---

Appel iværksat den 9. juni 2004 af M. til prøvelse af dom afsagt den 21. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-172/01, M. mod De Europæiske Fællesskabers Domstol

(Sag C-243/04 P)

(2004/C 190/22)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. juni 2004 iværksat appel af M. ved avocat H. Tagaras, til prøvelse af dom afsagt den 21. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-172/01, M. mod De Europæiske Fællesskabers Domstol.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Appellen antages til realitetsbehandling og appellanten gives medhold. |
| --- | --- |

—

Appellen antages til realitetsbehandling og appellanten gives medhold.

| — | Den anfægtede dom ophæves og det fastslås, at appellanten har ret til en efterladtepension i henhold til artikel 27 i vedtægtens bilag VIII. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede dom ophæves og det fastslås, at appellanten har ret til en efterladtepension i henhold til artikel 27 i vedtægtens bilag VIII.

| — | Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger i første instans samt i appelsagen. |
| --- | --- |

—

Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger i første instans samt i appelsagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den anfægtede dom er behæftet med en »rettergangsfejl« som omhandlet i artikel 58 i EF-statutten for Domstolen, ligesom der er i henhold til samme bestemmelse er sket en »overtrædelse af fællesskabsretten«. Appellanten har ligeledes påberåbt sig den europæiske menneskerettighedskonvention, især retten til en retfærdig rettergang.

Anbringendet om, at der er sket en rettergangsfejl, vedrører bevisspørgsmålene. Det har to led. Det første led består i Rettens afgørelse om som for sent fremlagte at afvise to notaroprettede erklæringer, som blev fremlagt efter afslutningen af den skriftlige forhandling, men med henblik på besvarelse af ny dokumentation og nye argumenter i duplikken. Det andet led består i, at Retten på ingen måde har taget hensyn til de to øvrige notaroprettede erklæringer, som var bilagt den oprindelige anmodning samt stævningen.

Anbringendet om overtrædelse af fællesskabsretten består i, at Retten har begået en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 27 i vedtægtens bilag VIII, idet den har anlagt en fejlagtig retlig vurdering af den aftale, der i foråret 1999 blev indgået mellem sagsøgeren og hendes tidligere ægtefælle. Appellanten anfægter især den anfægtede dom, fordi Retten ikke heri anerkendte, at aftalen af 1999 har karakter af »underhold«, men for usagligt og fejlagtigt karakteriserede denne som en retsakt indgået »alene af høflighed«.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 9. juni 2004 af Cour du travail de Liège, Neufchâteau, i sagen José Allard mod Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, INASTI

(Sag C-249/04)

(2004/C 190/23)

Ved dom afsagt den 9. juni 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 11. juni 2004, har Cour du travail de Liège, Neufchâteau, i sagen José Allard mod Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, INASTI, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Er artikel 13ff. i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 — om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (1) — til hinder for, at et bidrag — som tilpasningsbidraget i henhold kongelig anordning nr. 289 af 31. marts 1984 om visse midlertidige foranstaltninger til tilpasning af de selvstændige erhvervsdrivendes indtægter med henblik på en begrænsning af de offentlige byrder og sikring af finansiel ligevægt i den sociale sikring af selvstændige erhvervsdrivende — fastsættes ved, at de indtægter, som en selvstændig erhvervsdrivende erhverver ved udøvelsen af erhvervsmæssig virksomhed i en anden medlemsstat end den, hvori bidraget opkræves, medregnes i den erhvervsmæssige indtægt, når bidraget ikke giver den selvstændige erhvervsdrivende ret til nogen form for sociale ydelser eller andre ydelser fra denne stat? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 13ff. i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 — om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (1) — til hinder for, at et bidrag — som tilpasningsbidraget i henhold kongelig anordning nr. 289 af 31. marts 1984 om visse midlertidige foranstaltninger til tilpasning af de selvstændige erhvervsdrivendes indtægter med henblik på en begrænsning af de offentlige byrder og sikring af finansiel ligevægt i den sociale sikring af selvstændige erhvervsdrivende — fastsættes ved, at de indtægter, som en selvstændig erhvervsdrivende erhverver ved udøvelsen af erhvervsmæssig virksomhed i en anden medlemsstat end den, hvori bidraget opkræves, medregnes i den erhvervsmæssige indtægt, når bidraget ikke giver den selvstændige erhvervsdrivende ret til nogen form for sociale ydelser eller andre ydelser fra denne stat?

| 2) | Er Rom-traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og navnlig dennes artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) til hinder for, at et bidrag, der beregnes på dette grundlag, pålægges selvstændige erhvervsdrivende, der udøver deres ret til fri bevægelighed? |
| --- | --- |

2)

Er Rom-traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og navnlig dennes artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) til hinder for, at et bidrag, der beregnes på dette grundlag, pålægges selvstændige erhvervsdrivende, der udøver deres ret til fri bevægelighed?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2.6.1983 (EFT L 230, s. 6, bilag 1).

---

RETTEN I FØRSTE INSTANS

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/15

---

RETTEN I FØRSTE INSTANS

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 25. maj 2004

i sag T-154/01, Distilleria F. Palma SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(Forordning (EØF) nr. 822/87 - fælles markedsordning for vin - forordning (EØF) nr. 1780/89 - forordning (EØF) nr. 2710/93 - forordning (EF) nr. 416/96 - afsætning af alkohol fremstillet ved destillation - forordning (EØF) nr. 3390/90 - licitation til anvendelse i brændstofsektoren - Kommissionens afslag på at ændre visse licitationsbetingelser - force majeure - Fællesskabets ansvar uden for kontrakt - formaliteten)

(2004/C 190/24)

Processprog: italiensk

I sag T-154/01, Distilleria F. Palma SpA i likvidation, Napoli (Italien), ved avcocato F. Caruso, mod Kommissionen for De Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Visaggio og C. Cattabriga, bistået af A. Dal Ferro), angående en i henhold til artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2, EF om erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt som følge af Kommissionens angiveligt ulovlige adfærd, således som det fremgår af den skrivelse, som denne institution har rettet til de italienske myndigheder den 11. november 1996, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 25. maj 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 259 af 15.9.2001.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/15

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 12. maj 2004

i sag T-191/01, André Hecq mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(Tjenestemænd - social sikring - vedtægtens artikel 72, stk. 1 - godtgørelse af lægeudgifter - alvorlig sygdom - afslag på godtgørelse på 100 % af visse lægelige ydelser)

(2004/C 190/25)

Processprog: fransk

I sag T-191/01, André Hecq, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Mondercange (Luxembourg), ved avocat C. Mourato, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall), angående en påstand om annullation af to afgørelser truffet henholdsvis den 13. oktober 2000 og den 6. november 2000 af Afregningskontoret om afslag på godtgørelse med en sats på 100 % af visse lægelige ydelser til sagsøgerens ægtefælle, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 12. maj 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | De af Afregningskontoret trufne afgørelser af henholdsvis den 13. oktober 2000 og den 6. november 2000 annulleres, for så vidt som det i disse afslås at godtgøre 100 % af visse lægelige ydelser til sagsøgerens ægtefælle. |
| --- | --- |

1)

De af Afregningskontoret trufne afgørelser af henholdsvis den 13. oktober 2000 og den 6. november 2000 annulleres, for så vidt som det i disse afslås at godtgøre 100 % af visse lægelige ydelser til sagsøgerens ægtefælle.

| 2) | Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 317 af 10.11.2001.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/16

---

Sag anlagt den 28. januar 2004 af Eurodrive Services and Distribution N.V. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-31/04)

(2004/C 190/26)

Processprog: spansk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 28. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Eurodrive Services and Distribution N.V., Amsterdam (Nederlandene), ved Enrique Armijo Chávarri og Antonio Castán Pérez-Gómez.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse truffet den 12. november 2003 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i de forenede sager R 419/2001-1 og sag R 530/2001-1 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 12. november 2003 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i de forenede sager R 419/2001-1 og sag R 530/2001-1 annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Jesús Gómez Frías. |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Figurmærket »EUROMASTER« — ansøgning nr. 728.295 for tjenesteydelser i klasse 39 (transport og opbevaring af køretøjer og dele heraf) og 41 (organisering af sportskonkurrencer). |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Sagsøgeren. |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | De spanske ordmærker »EUROMASTER« (nr. 1.613.599 og 1.613.600), det franske ordmærke (nr. 1.624.667), det østrigske ordmærke (nr. 172.243), Benelux-ordmærket (nr. 495.020), det danske ordmærke (nr. VR 08 0221991), det finske ordmærke (nr. 119.689), de engelske ordmærker (nr. 1.454.805 og 1.455.074), det græske ordmærke (nr. 109.184), det irske ordmærke (nr. B 146.109), det italienske ordmærke (nr. 608.701), de portugisiske ordmærker (nr. 270.847 og 270.848) og det svenske ordmærke (nr. 245.822) for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 16 og 37. |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Indsigelsen taget til følge for så vidt angår tjenesteydelser i klasse 39 og forkastet for så vidt angår tjenesteydelser i klasse 41. |
| Appelkammerets afgørelse: | Afslag på klagen. |
| Søgsmålsgrunde: | Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 og tilsidesættelse af forordningens artikel 73. |

Ansøger om EF-varemærket:

Jesús Gómez Frías.

EF-varemærket, der søges registreret:

Figurmærket »EUROMASTER« — ansøgning nr. 728.295 for tjenesteydelser i klasse 39 (transport og opbevaring af køretøjer og dele heraf) og 41 (organisering af sportskonkurrencer).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Sagsøgeren.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

De spanske ordmærker »EUROMASTER« (nr. 1.613.599 og 1.613.600), det franske ordmærke (nr. 1.624.667), det østrigske ordmærke (nr. 172.243), Benelux-ordmærket (nr. 495.020), det danske ordmærke (nr. VR 08 0221991), det finske ordmærke (nr. 119.689), de engelske ordmærker (nr. 1.454.805 og 1.455.074), det græske ordmærke (nr. 109.184), det irske ordmærke (nr. B 146.109), det italienske ordmærke (nr. 608.701), de portugisiske ordmærker (nr. 270.847 og 270.848) og det svenske ordmærke (nr. 245.822) for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 16 og 37.

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Indsigelsen taget til følge for så vidt angår tjenesteydelser i klasse 39 og forkastet for så vidt angår tjenesteydelser i klasse 41.

Appelkammerets afgørelse:

Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde:

Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 og tilsidesættelse af forordningens artikel 73.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/16

---

Sag anlagt den 8. april 2004 af GfK Aktiengesellschaft mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-135/04)

(2004/C 190/27)

Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 – det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. april 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af GfK Aktiengesellschaft, Nürnberg (Tyskland), ved Rechtsanwälte U. Brückmann og R. Lange. Den anden part i sagen for appelkammeret var BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH, München (Tyskland).

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse truffet den 4. februar 2004 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 327/2003-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 4. februar 2004 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 327/2003-1) annulleres.

| — | Intervenientens indsigelse af 6. oktober 2000, der støttes på det tyske ord- og figurmærke »Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.« (registreringsnummer DE 1 127 415), forkastes. |
| --- | --- |

—

Intervenientens indsigelse af 6. oktober 2000, der støttes på det tyske ord- og figurmærke »Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.« (registreringsnummer DE 1 127 415), forkastes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Sagsøgeren. |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Ordmærket »Online Bus« for tjenesteydelser i klasse 35 (bl.a. udarbejdelse af statistikker inden for områderne handel, marketing, markedsanalyser og markedsundersøgelser, virksomhedsrådgivning og organisationsrådgivning). |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH. |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det tyske figurmærke »BUS« for tjenesteydelser i klasse 35, 40, 41 og 42 (bl.a. virksomhedsrådgivning, navnlig organisationsrådgivning og professionel rådgivning vedrørende forretningsvirksomhed). |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Afslag på registreringsansøgningen. |
| Appelkammerets afgørelse: | Afslag på sagsøgerens klage. |
| Søgsmålsgrunde: | — | Intervenienten har ikke godtgjort brug af det mærke, som indsigelsen støttes på, og indsigelsen skal forkastes i henhold til artikel 43, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 40/94. |

Ansøger om EF-varemærket:

Sagsøgeren.

EF-varemærket, der søges registreret:

Ordmærket »Online Bus« for tjenesteydelser i klasse 35 (bl.a. udarbejdelse af statistikker inden for områderne handel, marketing, markedsanalyser og markedsundersøgelser, virksomhedsrådgivning og organisationsrådgivning).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det tyske figurmærke »BUS« for tjenesteydelser i klasse 35, 40, 41 og 42 (bl.a. virksomhedsrådgivning, navnlig organisationsrådgivning og professionel rådgivning vedrørende forretningsvirksomhed).

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Afslag på registreringsansøgningen.

Appelkammerets afgørelse:

Afslag på sagsøgerens klage.

Søgsmålsgrunde:

—

Intervenienten har ikke godtgjort brug af det mærke, som indsigelsen støttes på, og indsigelsen skal forkastes i henhold til artikel 43, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 40/94.

| — | Da de omhandlede varemærker ikke ligner hinanden, er der ingen risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94. |
| --- | --- |

—

Da de omhandlede varemærker ikke ligner hinanden, er der ingen risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/17

---

Sag anlagt den 8. april 2004 af Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett og Rechtlerverbandes Pfronten mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-136/04)

(2004/C 190/28)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. april 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett og Rechtlerverbandes Pfronten ved Rechtsanwalt Th. Schönfeld.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Kommissionens beslutning af 22. december 2003 om vedtagelse af liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det alpine biogeografiske område (1), truffet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 22. december 2003 om vedtagelse af liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det alpine biogeografiske område (1), truffet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF, annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgerne er ejere af skovområder, hvori de driver skovbrug. Disse skovområder er i henhold til den anfægtede beslutning blevet udpeget som lokaliteter af fællesskabsbetydning (»LFB«) i det alpine biogeografiske område.

Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede beslutning gør indgreb i deres grundlæggende rettigheder, som er sikret i henhold til de almindelige fællesskabsretlige principper. Dette indgreb i grundlæggende rettigheder er ulovligt af formelle grunde, idet der ved udstedelsen af Kommissionens beslutning (og ved gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF (2)) ikke er indrømmet de berørte grundejere ret til kontradiktion.

Endvidere har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede beslutning også i materiel henseende krænker deres ejendomsret, idet der ved udpegningen af LFB ikke er taget hensyn til sagsøgernes (og andre berørtes) private ejendomsret, og derfor heller ikke er foretaget nogen afvejning af formålet med udpegningen af LFB og sagsøgernes modstående private interesser. Den anfægtede beslutning er desuden i strid med direktiv 92/43/EØF, idet der overhovedet ikke er blevet taget stilling til spørgsmålet om den økonomiske kompensation, som skal ydes.

Sagsøgerne har desuden gjort gældende, at den anfægtede beslutning er uforholdsmæssig, idet den isoleret betragtet er uegnet til oprettelse af et sammenhængende europæisk økologisk net, og idet en »enkeltstående liste«, der kun omfatter én enkelt biogeografisk region, ikke er egnet til opfyldelse af direktivets beskyttelsesformål. Den anfægtede beslutning er desuden uegnet, fordi Kommissionen ikke har foretaget den påkrævede, omfattende vurdering for hele Fællesskabets område.

---

(1)  EUT L 14 af 21.1.2004, s. 21.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7).

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/18

---

Sag anlagt den 13. april 2004 af Antonietta Camurato Carfagno mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-143/04)

(2004/C 190/29)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 13. april 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Antonietta Camurato Carfagno, Braine-L'Alleud (Belgien), ved avocat Carlos Mourato.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Den af den ansvarlige for den appellerede bedømmelse trufne afgørelse af 9. april 2003 vedrørende sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 annulleres. |
| --- | --- |

—

Den af den ansvarlige for den appellerede bedømmelse trufne afgørelse af 9. april 2003 vedrørende sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens udtrykkelige afgørelse af 11. december 2003 om ikke at imødekomme sagsøgerens klage (sag R/353/03) annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens udtrykkelige afgørelse af 11. december 2003 om ikke at imødekomme sagsøgerens klage (sag R/353/03) annulleres.

| — | Det fastslås, at sagsøgeren forbeholder sig ret til at fremsætte et yderligere anbringende om, at der foreligger magtfordrejning fra bedømmernes og ansættelsesmyndighedens side. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgeren forbeholder sig ret til at fremsætte et yderligere anbringende om, at der foreligger magtfordrejning fra bedømmernes og ansættelsesmyndighedens side.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger samt de nødvendige udgifter, der er afholdt med henblik på sagens behandling, og bl.a. udgifter til valgt adresse, transport og ophold, samt honorarer og udgifter til advokater. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger samt de nødvendige udgifter, der er afholdt med henblik på sagens behandling, og bl.a. udgifter til valgt adresse, transport og ophold, samt honorarer og udgifter til advokater.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren har anfægtet sin karriereudviklingsrapport for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at de i hendes karriereudviklingsrapport indeholdte bedømmelser er åbenbart fejlagtige henset til adskillige retsakter og faktiske omstændigheder indtruffet under og efter referenceperioden og til kommentarer fremsat af bedømmeren og medbedømmeren, som står i modstrid med det tildelte point og dets betydning. Sagsøgeren er desuden af den opfattelse, at karriereudviklingsrapporten tilsidesætter vedtægtens artikel 43 derved, at det nye bedømmelsessystem kan føre til en ringere bedømmelse af tjenestemænd, hvilket sagsøgeren finder er tilfældet for hendes vedkommende, bl.a. henset til forpligtelsen til at overholde et målgennemsnit på 14/20.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende:

| — | at der er anlagt et klart fejlskøn |
| --- | --- |

—

at der er anlagt et klart fejlskøn

| — | at ligebehandlingsprincippet er tilsidesat |
| --- | --- |

—

at ligebehandlingsprincippet er tilsidesat

| — | at begrundelsespligten er tilsidesat |
| --- | --- |

—

at begrundelsespligten er tilsidesat

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/18

---

Sag anlagt den 10. maj 2004 af Patricia Wauthier og Viviane Deveen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-164/04)

(2004/C 190/30)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 10. maj 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Patricia Wauthier og Viviane Deveen, Belgien, ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Bedømmelserne for 2001—2001 annulleres for så vidt angår sagsøgerne; |
| --- | --- |

—

Bedømmelserne for 2001—2001 annulleres for så vidt angår sagsøgerne;

| — | Subsidiært annulleres sagsøgernes rapport vedrørende karriereforløb (REC/CDR) for perioden 1.7.2001—31.12.2002; |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres sagsøgernes rapport vedrørende karriereforløb (REC/CDR) for perioden 1.7.2001—31.12.2002;

| — | Der træffes afgørelse om omkostninger, udgifter og honorarer, og Kommissionen tilpligtes at afholde disse. |
| --- | --- |

—

Der træffes afgørelse om omkostninger, udgifter og honorarer, og Kommissionen tilpligtes at afholde disse.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

De af sagsøgerne i den foreliggende sag påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme som dem, der er påberåbt i sagerne T-43/04 og T-47/04.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/19

---

Sag anlagt den 17. maj 2004 af Daniel Surget mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-171/04)

(2004/C 190/31)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. maj 2004 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Daniel Surget, Cherbourg (Frankrig), ved avocat Jean-François Péricaud.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber dømmes til solidarisk at betale sagsøgeren et beløb på 909 428 EUR, subsidiært et beløb på 740 190 EUR, under alle omstændigheder med tillæg af lovbestemte renter fra anlæggelsen af dette erstatningssøgsmål. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber dømmes til solidarisk at betale sagsøgeren et beløb på 909 428 EUR, subsidiært et beløb på 740 190 EUR, under alle omstændigheder med tillæg af lovbestemte renter fra anlæggelsen af dette erstatningssøgsmål.

| — | Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber dømmes til solidarisk at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber dømmes til solidarisk at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er påberåbt i sag T-440/03, Arizmendi m.fl. mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

---

(1)  EUT C 59 af 6.3.2004, s. 31.

---

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/19

---

Sag anlagt den 17. maj 2004 af Nathalie Heinen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-181/0)

(2004/C 190/32)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. maj 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Nathalie Heinen, Ottignies (Belgien), ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/PB/02 trufne afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten annulleres. |
| --- | --- |

—

Den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/PB/02 trufne afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren, som deltog i den interne udvælgelsesprøve KOM/PB/02 med henblik på overgang fra kategori C til kategori B, anfægter udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre hende på den i forbindelse med nævnte udvælgelsesprøve udfærdigede reserveliste som følge af de af hende opnåede resultater ved den mundtlige prøve, idet disse var utilstrækkelige, selv om de var bedre end dem, der i princippet blev forlangt.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at meddelelsen om udvælgelsesprøven er tilsidesat samt at der er sket tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og om forbud mod forskelsbehandling.

Sagsøgeren har i den forbindelse påpeget, at selv om det af meddelelsen om udvælgelsesprøven fremgår, at ansøgerne i deres ansøgning skal anføre det af dem valgte sprog til stopprøverne og til den mundtlige prøve, med mulighed for at vælge et andet sprog til den mundtlige prøve, idet et sådant valg er definitivt, kunne nogle ansøgere skifte sprog efter indgivelsen af deres ansøgning og, for visse kandidaters vedkommende, samme dag, som den mundtlige prøve fandt sted.

---

III Oplysninger

| 24.7.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 190/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 190/20

---

(2004/C 190/33)

Domstolens seneste offentliggørelse i
  Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 179 af 10.7.2004

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 168 af 26.6.2004

EUT C 156 af 12.6.2004

EUT C 146 af 29.5.2004

EUT C 106 af 30.4.2004

EUT C 94 af 17.4.2004

EUT C 85 af 3.4.2004

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX:http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX:http://europa.eu.int/celex

---