# Europeiska unionens C 262/23 o

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 262 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 47 årgången23 oktober 2004 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 262

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

47 årgången23 oktober 2004

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Domstolen |
| | DOMSTOLEN |
| 2004/C 262/1 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-304/01: Konungariket Spanien mot Europeiska gemenskapernas kommission (Den gemensamma fiskeripolitiken – Förordning (EG) nr 1162/2001 – Kummelbeståndets återhämtning – Kontroll av fiskefartygens verksamhet – Val av rättslig grund – Icke-diskrimineringsprincipen – Motiveringsskyldighet) | 1 |
| 2004/C 262/2 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-332/01: Republiken Grekland mot Europeiska gemenskapernas kommission (EUGFJ – Avslut av räkenskaper – Räkenskapsåren 1996—1999 – Beslut 2001/557/EG – Bomull, olivolja, torkade druvor, får- och getkött) | 1 |
| 2004/C 262/3 | Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-127/02 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels mot Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Direktiv 92/43/EEG – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Begreppet plan och projekt – Bedömningen av konsekvenserna av vissa planer eller projekt för det skyddade området) | 2 |
| 2004/C 262/4 | Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i de förenade målen C-184/02 och C-223/02: Konungariket Spanien och Republiken Finland mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd (Direktiv 2002/15/EG – Arbetstidens förläggning för vägtransportörer – Förare som är egenföretagare – Rättslig grund – Fritt utövande av ett yrke – Likabehandlingsprincip – Proportionalitet – Motiveringsskyldighet) | 3 |
| 2004/C 262/5 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-195/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Direktiv 91/439/EEG – Körkort – Ömsesidigt erkännande – Obligatorisk registrering och obligatoriskt utbyte – Krav för förnyelse av körkort som har utfärdats före direktivets införlivande) | 3 |
| 2004/C 262/6 | Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-292/02 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf): Meiland Azewijn BV mot Hauptzollamt Duisburg (Punktskatter – Mineraloljor som används inom jordbruksnäringen – Direktiv 92/81/EEG – Artikel 8a – Märkning i den medlemsstat där mineraloljan släpps för konsumtion – Förbud mot märkning i den medlemsstat där mineraloljan används – Direktiv 95/60/EG) | 4 |
| 2004/C 262/7 | Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-319/02 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus): Petri Manninen (Inkomstskatt – Skattetillgodohavande vid beskattning av utdelning från finska bolag – Artiklarna 56 EG och 58 EG – Skattesystemets inre sammanhang) | 4 |
| 2004/C 262/8 | Domstolens dom (stora avdelningen) av den 7 september 2004 i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Försäkringar – Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring – Bonus/malus-system) | 5 |
| 2004/C 262/9 | Domstolens dom (stora avdelningen) av den 7 september 2004 i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (Försäkringar – Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring – Bonus/malus-system) | 5 |
| 2004/C 262/0 | Domstolens dom (femte avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-375/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Avfallsupplag i Castelliri – Direktiv 75/442/EEG om avfall i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EEG – Artiklarna 4 och 8) | 5 |
| 2004/C 262/1 | Domstolens dom (femte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-383/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Deponien Rodano (Italien) – Direktiv 75/442/EEG i dess ändrade lydelse enligt direktiv 91/156/EEG – Artiklarna 4 och 8) | 6 |
| 2004/C 262/2 | Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-397/02 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles) Clinique La Ramée ASBL och Winterthur Europe Assurance SA mot Jean-Pierre Riehl och Europeiska unionens råd (Tjänstemän – Sociala förmåner – Gemenskapernas rätt att överta en tjänstemans rättigheter i förhållande till en utomstående skadevållande) | 6 |
| 2004/C 262/3 | Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-417/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 85/384/EEG – Ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis för arkitekter – Registreringsförfarande vid Greklands tekniska kammare (Technico Epimelitirio Elladas) – Skyldighet att förete ett intyg om att behörighetsbeviset i fråga omfattas av systemet för ömsesidigt erkännande) | 7 |
| 2004/C 262/4 | Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-456/02 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail de Bruxelles): Michel Trojani mot Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (Fri rörlighet för personer – Medborgarskap i Europeiska unionen – Uppehållsrätt – Direktiv 90/364/EEG – Begränsningar och villkor – Person som arbetar på ett härbärge i utbyte mot naturaförmåner – Rätt till socialt bistånd) | 7 |
| 2004/C 262/5 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-469/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Bidrag för avbrott i karriären – Hemvistkrav – Indirekt diskriminering grundad på nationalitet – Artikel 39 EG – Artikel 7 i förordning (EEG) nr 1612/68 – Artikel 73 i förordning (EEG) nr 1408/71) | 8 |
| 2004/C 262/6 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-1/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles, Belgien): Brottmål mot Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch och Texaco Belgium SA (ytterligare deltagare i rättegången: Région de Bruxelles-Capitale) (Miljö – Avfall – Direktiven 75/442/EEG och 91/156/EEG – Begreppen avfall, producent av avfall och innehavare av avfall – Mark i vilken kolväten från ett läckage har trängt in – Ett oljeföretags bensinstation drivs av en föreståndare enligt ett driftavtal) | 8 |
| 2004/C 262/7 | Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-70/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Kungariket Spanien (Fördragsbrott – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga villkor i konsumentavtal – Tolkningsregler – Lagvalsregler) | 9 |
| 2004/C 262/8 | Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-72/03 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara): Carbonati Apuani Srl mot Comune di Carrara (Avgift med motsvarande verkan som en tull – Avgift som tas ut på marmor som brutits i en kommun på grund av att marmorn transporterats ut ur denna) | 9 |
| 2004/C 262/9 | Domstolens dom (femte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-113/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (Fördragbrott – Telekommunikation – Direktiv 97/33/EG – Tillhandahållande av nummerportabilitet – Icke-geografiska nummer) | 10 |
| 2004/C 262/0 | Domstolens dom (Första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-125/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Upptagande till sakprövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Direktiv 92/50/EEG – Offentlig upphandling – Tjänst avseende transport av avfall – Förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling) | 10 |
| 2004/C 262/1 | Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C 269/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel): Storhertigdömet Luxemburg, Administration de l'enregistrement et des domaines, och Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Artikel 13 C – Undantag från skatteplikt för utarrendering och uthyrning av fast egendom – Rätt till valfrihet för beskattning – Avdrag för ingående mervärdesskatt – Utverkande av skattemyndighetens godkännande i förväg) | 11 |
| 2004/C 262/2 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-450/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Fördragsbrott – Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG) | 11 |
| 2004/C 262/3 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-454/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG) | 11 |
| 2004/C 262/4 | Mål C-284/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgericht für ZRS Wien av den 7 juni 2004 i målet mellan T-Mobile Austria GmbH och Republiken Österrike | 12 |
| 2004/C 262/5 | Mål C-301/04 P: Överklagande, ingivet den 14 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission angående mål T-239/01 | 13 |
| 2004/C 262/6 | Mål C-308/04 P: Överklagande, ingivet den 19 juli 2004 av bolaget SGL Carbon AG av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244–246/01, T 251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission. Överklagandet avser mål T-239/01 | 14 |
| 2004/C 262/7 | Mål C-328/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Fővárosi Bíróság (Ungern) av den 24 juni 2004 i brottmålet mot Attila Vajnai | 15 |
| 2004/C 262/8 | Mål C-330/04: Talan mot Republiken Italien väckt den 30 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 16 |
| 2004/C 262/9 | Mål C-332/04: Talan mot Konungariket Spanien, väckt den 28 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 16 |
| 2004/C 262/0 | Mål C-342/04 P: Överklagande, ingivet den 10 augusti 2004 av Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och styrelseledamoten Jürgen Schmoldt, av det beslut som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, meddelat den 25 maj 2004 i mål T-264/03: Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV mot Europeiska gemenskapernas kommission | 17 |
| 2004/C 262/1 | Mål C-351/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, av den 22 juli 2004 i målet mellan Ikea Wholesale Ltd och Commissioners of Customs and Excise | 18 |
| 2004/C 262/2 | Mål C-352/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgericht Köln av den 30 juni 2004 i målet mellan Firma mdm Versandservice GmbH och Förbundsrepubliken Tyskland, i närvaro av Deutsche Post AG | 19 |
| 2004/C 262/3 | Mål C-353/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof, Tyskland, av den 22 juli 2004 i målet mellan Nowaco Germany GmbH och Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 19 |
| 2004/C 262/4 | Mål C-359/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Tribunale di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålsförfarandet mot Palazzeze Christian | 20 |
| 2004/C 262/5 | Mål C-360/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Procura della Repubblica di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålet mot Sorricchio Angelo | 20 |
| 2004/C 262/6 | Mål C-361/04 P: Överklagande, ingivet den 19 augusti 2004 (telefax: den 18 augusti 2004) av Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 22 juni 2004 i mål T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån), intervenient – part i förfarandet vid överklagandenämnden: DaimlerChrysler AG | 21 |
| 2004/C 262/7 | Mål C-366/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg av den 16 augusti 2004 i målet mellan Georg Schwarz och Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg | 22 |
| 2004/C 262/8 | Mål C-370/04: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland, väckt den 26 augusti 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 22 |
| 2004/C 262/9 | Mål C-375/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 1 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 22 |
| 2004/C 262/0 | Mål C-376/04: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 23 |
| 2004/C 262/1 | Mål C-377/04: Talan mot Republiken Österrike väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 23 |
| 2004/C 262/2 | Mål C-378/04: Talan mot Republiken Österrike, väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 23 |
| 2004/C 262/3 | Mål C-379/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landgericht Würzburg av den 23 augusti 2004 i målet mellan Richard Dahms GmbH mot Fränkischer Weinbauverband e.V. | 24 |
| 2004/C 262/4 | Mål C-382/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission | 24 |
| 2004/C 262/5 | Mål C-383/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapens kommission | 24 |
| 2004/C 262/6 | Mål C-385/04: Talan väckt den 7 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission mot Förenade kungariket | 25 |
| 2004/C 262/7 | Mål C-386/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 14 juli 2004 i målet mellan Centro di Musicologia Walter Stauffer och Finazamt München für Körperschaften | 25 |
| 2004/C 262/8 | Mål C-387/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Amtsgericht Dresden av den 7 september 2004 i insovensmålet mot Volker Donath | 25 |
| | FÖRSTAINSTANSRÄTTEN |
| 2004/C 262/9 | Förstainstansrättens beslut den 8 juli 2004 i mål T-200/02: Vassilios Tsarnavas mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tjänstemän – Dröjsmål med upprättande av betygsrapporten – Yrkande om ogiltigförklaring – Yrkande om skadestånd – Avvisning) | 26 |
| 2004/C 262/0 | Förstainstansrättens beslut den 14 juli 2004 i mål T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg mot Europeiska gemenskapernas kommission (Sökanden har avlidit – Rättsinnehavarna har inte fortsatt förfarandet – Anledning saknas att döma i saken) | 26 |
| 2004/C 262/1 | Förstainstansrättens beslut av den 6 juli 2004 i mål T-370/02, Alpenhain-Camembert-Werk mot Europeiska gemenskapernas kommission (Förordning (EG) nr 1829/2002 – Registrering av en ursprungsbeteckning – ”Feta” – Talan om ogiltigförklaring – Talerätt – Avvisning) | 26 |
| 2004/C 262/2 | Förstainstansrättens beslut den 8 juli 2004 i mål T-338/03: Eridania Sadam m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission (Gemensamma organisationen av marknaden för socker – Prisreglering – Regionalisering – Underskottsområden – Klassificering av Italien – Regleringsåret 2003/2004 – Förordning nr 1158/2003 – Talan om ogiltigförklaring – Fysiska och juridiska personer – Avvisning) | 27 |
| 2004/C 262/3 | Förstainstansrättens beslut den 27 juli 2004 i mål T-148/04 R: TQ3 Travel Solutions Belgium SA mot Europeiska gemenskapernas kommission (Offentlig upphandling av tjänster – Gemenskapsförfarande vid anbudsinfordran – Interimistiskt förfarande – Ansökan om uppskov med verkställigheten och om interimistiska åtgärder – Krav på skyndsamhet – Föreligger inte) | 27 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-198/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 28 maj 2004 av José Félix Merladet | 28 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-253/04: Talan mot Europeiska unionens råd väckt den 25 juni 2004 av Zubeyir Aydar, å Kongra-Gels vägnar, samt tio andra | 28 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-254/04: Talan mot Europeiska unionens regionkommitté väckt den 16 juni 2004 av Spyridon de Athanassios Pappas | 29 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-259/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 21 juni 2004 av Anne Koistinen | 29 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-264/04: Talan mot Europeiska unionens råd, väckt den 30 juni 2004 av World Wide Fund for Nature European Policy Programme | 30 |
| 2004/C 262/9 | Mål T-270/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 1 juli 2004 av Bic Deutschland GmbH & Co OHG | 30 |
| 2004/C 262/0 | Mål T-271/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 5 juli 2004 av Cytimo S.A. | 31 |
| 2004/C 262/1 | Mål T-274/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 8 juli 2004 av Georgios Rounis | 32 |
| 2004/C 262/2 | Mål T-275/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 7 juli 2004 av Aries Meca | 32 |
| 2004/C 262/3 | Mål T-276/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Compagnie Maritime Belge N.V./S.A. | 32 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-279/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Éditions Odile Jacob SAS | 33 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-281/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Paola Staboli | 34 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-283/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 9 juli 2004 av Georgia-Pacific S.A.R.L. | 34 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-285/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 juli 2004 av Michel Andrieu | 35 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-289/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas domstol väckt den 15 juli 2004 av Dimitra Lantzoni | 35 |
| 2004/C 262/9 | Mål T-290/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 21 juli 2004 av Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim och Fernando Miguel Santos Ribeiro | 36 |
| 2004/C 262/0 | Mål T-293/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Guy Trachelet | 37 |
| 2004/C 262/1 | Mål T-294/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 23 juli 2004 av Internationaler Hilfsfonds eV | 37 |
| 2004/C 262/2 | Mål T-296/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Salvador Contreras Gila, José Ramiro López och Antonio Ramiro López | 38 |
| 2004/C 262/3 | Mål T-298/04: Talan mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd väckt den 21 juli 2004 av EFKON AG | 38 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-300/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 15 juli 2004 av easyJet Airline Company Limited | 39 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-301/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av Clearstream Banking Aktiengesellschaft och Clearstream International société anonyme Luxembourg | 39 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-302/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 26 juli 2004 av Maison de l'Europé Avignon Méditerranée | 40 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-303/04: Talan väckt den 29 juli 2004 av European Dynamics SA mot Europeiska gemenskapernas kommission | 40 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-305/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Eden | 41 |
| 2004/C 262/9 | Mål T-306/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 juli 2004 av Monika Luxem | 41 |
| 2004/C 262/0 | Mål T-307/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Carlo Pagliacci | 42 |
| 2004/C 262/1 | Mål T-308/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Francesco Ianniello | 42 |
| 2004/C 262/2 | Mål T-309/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av TV 2 Danmark A/S | 43 |
| 2004/C 262/3 | Mål T-310/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Ferrero oHG mbH | 43 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-311/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av José Luis Buendia Sierra | 44 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-312/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Vittorio Di Bucci | 45 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-313/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 30 juli 2004 av Hewlett-Packard GmbH | 45 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-314/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Förbundsrepubliken Tyskland | 46 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-316/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Wam spa | 46 |
| 2004/C 262/9 | Mål T-317/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 3 augusti 2004 av Konungariket Danmark | 47 |
| 2004/C 262/0 | Mål T-319/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Port Support Customs Rotterdam B.V. | 48 |
| 2004/C 262/1 | Mål T-321/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 29 juli 2004 av Air Bourbon | 48 |
| 2004/C 262/2 | Mål T-322/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 5 augusti 2004 av Colgate-Palmolive Company | 49 |
| 2004/C 262/3 | Mål T-323/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 4 augusti 2004 av Brandt Italia spa | 50 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-329/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Viasat Broadcasting UK Ltd | 50 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-336/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 augusti 2004 av TV Danmark A/S och Kanal 5 Denmark Ltd | 51 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-338/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 augusti 2004 av Centro Europa 7 srl | 52 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-339/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 10 augusti 2004 av Wanadoo S.A. | 53 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-340/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 augusti 2004 av France Télécom S.A. | 53 |
| 2004/C 262/9 | Mål T-342/04: Talan väckt den 9 augusti 2004 av Herta Adam mot Europeiska gemenskapernas kommission | 54 |
| 2004/C 262/0 | Mål T-343/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 6 augusti 2004 av Vassilios Tsarnavas | 54 |
| 2004/C 262/1 | Mål T-344/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 13 augusti 2004 av Stardust Marine S.A. | 55 |
| 2004/C 262/2 | Mål T-345/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 20 augusti 2004 av Republiken Italien | 55 |
| 2004/C 262/3 | Mål T-346/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 17 augusti 2004 av Sadas S.A. | 56 |
| 2004/C 262/4 | Mål T-347/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 augusti 2004 av Pascal Millot | 57 |
| 2004/C 262/5 | Mål T-348/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 20 augusti 2004 av Société Internationale de Diffusion et d'Édition | 57 |
| 2004/C 262/6 | Mål T-354/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 25 augusti 2004 av Gaetano Petralia | 58 |
| 2004/C 262/7 | Mål T-355/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 augusti 2004 av CO-FRUTTA Soc. coop. a.r.l. | 58 |
| 2004/C 262/8 | Mål T-360/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 september 2004 av FG Marine S.A. | 59 |
| 2004/C 262/9 | Avskrivning av mål T-283/99 | 60 |
| 2004/C 262/0 | Avskrivning av mål T-108/02 | 60 |
| 2004/C 262/1 | Avskrivning av mål T-174/03 | 60 |
| 2004/C 262/2 | Avskrivning av mål T-52/04 | 60 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

2004/C 262/1

Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-304/01: Konungariket Spanien mot Europeiska gemenskapernas kommission (Den gemensamma fiskeripolitiken – Förordning (EG) nr 1162/2001 – Kummelbeståndets återhämtning – Kontroll av fiskefartygens verksamhet – Val av rättslig grund – Icke-diskrimineringsprincipen – Motiveringsskyldighet)

1

2004/C 262/2

Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-332/01: Republiken Grekland mot Europeiska gemenskapernas kommission (EUGFJ – Avslut av räkenskaper – Räkenskapsåren 1996—1999 – Beslut 2001/557/EG – Bomull, olivolja, torkade druvor, får- och getkött)

1

2004/C 262/3

Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-127/02 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels mot Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Direktiv 92/43/EEG – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Begreppet plan och projekt – Bedömningen av konsekvenserna av vissa planer eller projekt för det skyddade området)

2

2004/C 262/4

Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i de förenade målen C-184/02 och C-223/02: Konungariket Spanien och Republiken Finland mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd (Direktiv 2002/15/EG – Arbetstidens förläggning för vägtransportörer – Förare som är egenföretagare – Rättslig grund – Fritt utövande av ett yrke – Likabehandlingsprincip – Proportionalitet – Motiveringsskyldighet)

3

2004/C 262/5

Domstolens dom (andra avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-195/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Direktiv 91/439/EEG – Körkort – Ömsesidigt erkännande – Obligatorisk registrering och obligatoriskt utbyte – Krav för förnyelse av körkort som har utfärdats före direktivets införlivande)

3

2004/C 262/6

Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-292/02 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf): Meiland Azewijn BV mot Hauptzollamt Duisburg (Punktskatter – Mineraloljor som används inom jordbruksnäringen – Direktiv 92/81/EEG – Artikel 8a – Märkning i den medlemsstat där mineraloljan släpps för konsumtion – Förbud mot märkning i den medlemsstat där mineraloljan används – Direktiv 95/60/EG)

4

2004/C 262/7

Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-319/02 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus): Petri Manninen (Inkomstskatt – Skattetillgodohavande vid beskattning av utdelning från finska bolag – Artiklarna 56 EG och 58 EG – Skattesystemets inre sammanhang)

4

2004/C 262/8

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 7 september 2004 i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Försäkringar – Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring – Bonus/malus-system)

5

2004/C 262/9

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 7 september 2004 i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (Försäkringar – Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring – Bonus/malus-system)

5

2004/C 262/0

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-375/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Avfallsupplag i Castelliri – Direktiv 75/442/EEG om avfall i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EEG – Artiklarna 4 och 8)

5

2004/C 262/1

Domstolens dom (femte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-383/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Deponien Rodano (Italien) – Direktiv 75/442/EEG i dess ändrade lydelse enligt direktiv 91/156/EEG – Artiklarna 4 och 8)

6

2004/C 262/2

Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-397/02 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles) Clinique La Ramée ASBL och Winterthur Europe Assurance SA mot Jean-Pierre Riehl och Europeiska unionens råd (Tjänstemän – Sociala förmåner – Gemenskapernas rätt att överta en tjänstemans rättigheter i förhållande till en utomstående skadevållande)

6

2004/C 262/3

Domstolens dom (första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-417/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 85/384/EEG – Ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis för arkitekter – Registreringsförfarande vid Greklands tekniska kammare (Technico Epimelitirio Elladas) – Skyldighet att förete ett intyg om att behörighetsbeviset i fråga omfattas av systemet för ömsesidigt erkännande)

7

2004/C 262/4

Domstolens dom (stora avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-456/02 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail de Bruxelles): Michel Trojani mot Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (Fri rörlighet för personer – Medborgarskap i Europeiska unionen – Uppehållsrätt – Direktiv 90/364/EEG – Begränsningar och villkor – Person som arbetar på ett härbärge i utbyte mot naturaförmåner – Rätt till socialt bistånd)

7

2004/C 262/5

Domstolens dom (andra avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-469/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Bidrag för avbrott i karriären – Hemvistkrav – Indirekt diskriminering grundad på nationalitet – Artikel 39 EG – Artikel 7 i förordning (EEG) nr 1612/68 – Artikel 73 i förordning (EEG) nr 1408/71)

8

2004/C 262/6

Domstolens dom (andra avdelningen) den 7 september 2004 i mål C-1/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles, Belgien): Brottmål mot Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch och Texaco Belgium SA (ytterligare deltagare i rättegången: Région de Bruxelles-Capitale) (Miljö – Avfall – Direktiven 75/442/EEG och 91/156/EEG – Begreppen avfall, producent av avfall och innehavare av avfall – Mark i vilken kolväten från ett läckage har trängt in – Ett oljeföretags bensinstation drivs av en föreståndare enligt ett driftavtal)

8

2004/C 262/7

Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-70/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Kungariket Spanien (Fördragsbrott – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga villkor i konsumentavtal – Tolkningsregler – Lagvalsregler)

9

2004/C 262/8

Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C-72/03 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara): Carbonati Apuani Srl mot Comune di Carrara (Avgift med motsvarande verkan som en tull – Avgift som tas ut på marmor som brutits i en kommun på grund av att marmorn transporterats ut ur denna)

9

2004/C 262/9

Domstolens dom (femte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-113/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (Fördragbrott – Telekommunikation – Direktiv 97/33/EG – Tillhandahållande av nummerportabilitet – Icke-geografiska nummer)

10

2004/C 262/0

Domstolens dom (Första avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-125/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Upptagande till sakprövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Direktiv 92/50/EEG – Offentlig upphandling – Tjänst avseende transport av avfall – Förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling)

10

2004/C 262/1

Domstolens dom (första avdelningen) av den 9 september 2004 i mål C 269/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel): Storhertigdömet Luxemburg, Administration de l'enregistrement et des domaines, och Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Artikel 13 C – Undantag från skatteplikt för utarrendering och uthyrning av fast egendom – Rätt till valfrihet för beskattning – Avdrag för ingående mervärdesskatt – Utverkande av skattemyndighetens godkännande i förväg)

11

2004/C 262/2

Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-450/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Fördragsbrott – Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG)

11

2004/C 262/3

Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 9 september 2004 i mål C-454/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG)

11

2004/C 262/4

Mål C-284/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgericht für ZRS Wien av den 7 juni 2004 i målet mellan T-Mobile Austria GmbH och Republiken Österrike

12

2004/C 262/5

Mål C-301/04 P: Överklagande, ingivet den 14 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission angående mål T-239/01

13

2004/C 262/6

Mål C-308/04 P: Överklagande, ingivet den 19 juli 2004 av bolaget SGL Carbon AG av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244–246/01, T 251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission. Överklagandet avser mål T-239/01

14

2004/C 262/7

Mål C-328/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Fővárosi Bíróság (Ungern) av den 24 juni 2004 i brottmålet mot Attila Vajnai

15

2004/C 262/8

Mål C-330/04: Talan mot Republiken Italien väckt den 30 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

16

2004/C 262/9

Mål C-332/04: Talan mot Konungariket Spanien, väckt den 28 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

16

2004/C 262/0

Mål C-342/04 P: Överklagande, ingivet den 10 augusti 2004 av Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och styrelseledamoten Jürgen Schmoldt, av det beslut som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, meddelat den 25 maj 2004 i mål T-264/03: Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV mot Europeiska gemenskapernas kommission

17

2004/C 262/1

Mål C-351/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, av den 22 juli 2004 i målet mellan Ikea Wholesale Ltd och Commissioners of Customs and Excise

18

2004/C 262/2

Mål C-352/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgericht Köln av den 30 juni 2004 i målet mellan Firma mdm Versandservice GmbH och Förbundsrepubliken Tyskland, i närvaro av Deutsche Post AG

19

2004/C 262/3

Mål C-353/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof, Tyskland, av den 22 juli 2004 i målet mellan Nowaco Germany GmbH och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

19

2004/C 262/4

Mål C-359/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Tribunale di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålsförfarandet mot Palazzeze Christian

20

2004/C 262/5

Mål C-360/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Procura della Repubblica di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålet mot Sorricchio Angelo

20

2004/C 262/6

Mål C-361/04 P: Överklagande, ingivet den 19 augusti 2004 (telefax: den 18 augusti 2004) av Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 22 juni 2004 i mål T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån), intervenient – part i förfarandet vid överklagandenämnden: DaimlerChrysler AG

21

2004/C 262/7

Mål C-366/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg av den 16 augusti 2004 i målet mellan Georg Schwarz och Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg

22

2004/C 262/8

Mål C-370/04: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland, väckt den 26 augusti 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

22

2004/C 262/9

Mål C-375/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 1 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

22

2004/C 262/0

Mål C-376/04: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

23

2004/C 262/1

Mål C-377/04: Talan mot Republiken Österrike väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

23

2004/C 262/2

Mål C-378/04: Talan mot Republiken Österrike, väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

23

2004/C 262/3

Mål C-379/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landgericht Würzburg av den 23 augusti 2004 i målet mellan Richard Dahms GmbH mot Fränkischer Weinbauverband e.V.

24

2004/C 262/4

Mål C-382/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

24

2004/C 262/5

Mål C-383/04: Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapens kommission

24

2004/C 262/6

Mål C-385/04: Talan väckt den 7 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission mot Förenade kungariket

25

2004/C 262/7

Mål C-386/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 14 juli 2004 i målet mellan Centro di Musicologia Walter Stauffer och Finazamt München für Körperschaften

25

2004/C 262/8

Mål C-387/04: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Amtsgericht Dresden av den 7 september 2004 i insovensmålet mot Volker Donath

25

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

2004/C 262/9

Förstainstansrättens beslut den 8 juli 2004 i mål T-200/02: Vassilios Tsarnavas mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tjänstemän – Dröjsmål med upprättande av betygsrapporten – Yrkande om ogiltigförklaring – Yrkande om skadestånd – Avvisning)

26

2004/C 262/0

Förstainstansrättens beslut den 14 juli 2004 i mål T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg mot Europeiska gemenskapernas kommission (Sökanden har avlidit – Rättsinnehavarna har inte fortsatt förfarandet – Anledning saknas att döma i saken)

26

2004/C 262/1

Förstainstansrättens beslut av den 6 juli 2004 i mål T-370/02, Alpenhain-Camembert-Werk mot Europeiska gemenskapernas kommission (Förordning (EG) nr 1829/2002 – Registrering av en ursprungsbeteckning – ”Feta” – Talan om ogiltigförklaring – Talerätt – Avvisning)

26

2004/C 262/2

Förstainstansrättens beslut den 8 juli 2004 i mål T-338/03: Eridania Sadam m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission (Gemensamma organisationen av marknaden för socker – Prisreglering – Regionalisering – Underskottsområden – Klassificering av Italien – Regleringsåret 2003/2004 – Förordning nr 1158/2003 – Talan om ogiltigförklaring – Fysiska och juridiska personer – Avvisning)

27

2004/C 262/3

Förstainstansrättens beslut den 27 juli 2004 i mål T-148/04 R: TQ3 Travel Solutions Belgium SA mot Europeiska gemenskapernas kommission (Offentlig upphandling av tjänster – Gemenskapsförfarande vid anbudsinfordran – Interimistiskt förfarande – Ansökan om uppskov med verkställigheten och om interimistiska åtgärder – Krav på skyndsamhet – Föreligger inte)

27

2004/C 262/4

Mål T-198/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 28 maj 2004 av José Félix Merladet

28

2004/C 262/5

Mål T-253/04: Talan mot Europeiska unionens råd väckt den 25 juni 2004 av Zubeyir Aydar, å Kongra-Gels vägnar, samt tio andra

28

2004/C 262/6

Mål T-254/04: Talan mot Europeiska unionens regionkommitté väckt den 16 juni 2004 av Spyridon de Athanassios Pappas

29

2004/C 262/7

Mål T-259/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 21 juni 2004 av Anne Koistinen

29

2004/C 262/8

Mål T-264/04: Talan mot Europeiska unionens råd, väckt den 30 juni 2004 av World Wide Fund for Nature European Policy Programme

30

2004/C 262/9

Mål T-270/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 1 juli 2004 av Bic Deutschland GmbH & Co OHG

30

2004/C 262/0

Mål T-271/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 5 juli 2004 av Cytimo S.A.

31

2004/C 262/1

Mål T-274/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 8 juli 2004 av Georgios Rounis

32

2004/C 262/2

Mål T-275/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 7 juli 2004 av Aries Meca

32

2004/C 262/3

Mål T-276/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Compagnie Maritime Belge N.V./S.A.

32

2004/C 262/4

Mål T-279/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Éditions Odile Jacob SAS

33

2004/C 262/5

Mål T-281/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Paola Staboli

34

2004/C 262/6

Mål T-283/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 9 juli 2004 av Georgia-Pacific S.A.R.L.

34

2004/C 262/7

Mål T-285/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 juli 2004 av Michel Andrieu

35

2004/C 262/8

Mål T-289/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas domstol väckt den 15 juli 2004 av Dimitra Lantzoni

35

2004/C 262/9

Mål T-290/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 21 juli 2004 av Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim och Fernando Miguel Santos Ribeiro

36

2004/C 262/0

Mål T-293/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Guy Trachelet

37

2004/C 262/1

Mål T-294/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 23 juli 2004 av Internationaler Hilfsfonds eV

37

2004/C 262/2

Mål T-296/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Salvador Contreras Gila, José Ramiro López och Antonio Ramiro López

38

2004/C 262/3

Mål T-298/04: Talan mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd väckt den 21 juli 2004 av EFKON AG

38

2004/C 262/4

Mål T-300/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 15 juli 2004 av easyJet Airline Company Limited

39

2004/C 262/5

Mål T-301/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av Clearstream Banking Aktiengesellschaft och Clearstream International société anonyme Luxembourg

39

2004/C 262/6

Mål T-302/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 26 juli 2004 av Maison de l'Europé Avignon Méditerranée

40

2004/C 262/7

Mål T-303/04: Talan väckt den 29 juli 2004 av European Dynamics SA mot Europeiska gemenskapernas kommission

40

2004/C 262/8

Mål T-305/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Eden

41

2004/C 262/9

Mål T-306/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 juli 2004 av Monika Luxem

41

2004/C 262/0

Mål T-307/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Carlo Pagliacci

42

2004/C 262/1

Mål T-308/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Francesco Ianniello

42

2004/C 262/2

Mål T-309/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av TV 2 Danmark A/S

43

2004/C 262/3

Mål T-310/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Ferrero oHG mbH

43

2004/C 262/4

Mål T-311/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av José Luis Buendia Sierra

44

2004/C 262/5

Mål T-312/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Vittorio Di Bucci

45

2004/C 262/6

Mål T-313/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 30 juli 2004 av Hewlett-Packard GmbH

45

2004/C 262/7

Mål T-314/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Förbundsrepubliken Tyskland

46

2004/C 262/8

Mål T-316/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Wam spa

46

2004/C 262/9

Mål T-317/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 3 augusti 2004 av Konungariket Danmark

47

2004/C 262/0

Mål T-319/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Port Support Customs Rotterdam B.V.

48

2004/C 262/1

Mål T-321/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 29 juli 2004 av Air Bourbon

48

2004/C 262/2

Mål T-322/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 5 augusti 2004 av Colgate-Palmolive Company

49

2004/C 262/3

Mål T-323/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 4 augusti 2004 av Brandt Italia spa

50

2004/C 262/4

Mål T-329/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Viasat Broadcasting UK Ltd

50

2004/C 262/5

Mål T-336/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 augusti 2004 av TV Danmark A/S och Kanal 5 Denmark Ltd

51

2004/C 262/6

Mål T-338/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 augusti 2004 av Centro Europa 7 srl

52

2004/C 262/7

Mål T-339/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 10 augusti 2004 av Wanadoo S.A.

53

2004/C 262/8

Mål T-340/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 augusti 2004 av France Télécom S.A.

53

2004/C 262/9

Mål T-342/04: Talan väckt den 9 augusti 2004 av Herta Adam mot Europeiska gemenskapernas kommission

54

2004/C 262/0

Mål T-343/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 6 augusti 2004 av Vassilios Tsarnavas

54

2004/C 262/1

Mål T-344/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 13 augusti 2004 av Stardust Marine S.A.

55

2004/C 262/2

Mål T-345/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 20 augusti 2004 av Republiken Italien

55

2004/C 262/3

Mål T-346/04: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 17 augusti 2004 av Sadas S.A.

56

2004/C 262/4

Mål T-347/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 augusti 2004 av Pascal Millot

57

2004/C 262/5

Mål T-348/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 20 augusti 2004 av Société Internationale de Diffusion et d'Édition

57

2004/C 262/6

Mål T-354/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 25 augusti 2004 av Gaetano Petralia

58

2004/C 262/7

Mål T-355/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 augusti 2004 av CO-FRUTTA Soc. coop. a.r.l.

58

2004/C 262/8

Mål T-360/04: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 september 2004 av FG Marine S.A.

59

2004/C 262/9

Avskrivning av mål T-283/99

60

2004/C 262/0

Avskrivning av mål T-108/02

60

2004/C 262/1

Avskrivning av mål T-174/03

60

2004/C 262/2

Avskrivning av mål T-52/04

60

| | III   Upplysningar |
| --- | --- |
| 2004/C 262/3 | Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 251, 9.10.2004 | 61 |

III   Upplysningar

2004/C 262/3

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 251, 9.10.2004

Europeiska unionens officiella tidning

61

| | Rättelser |
| --- | --- |
| 2004/C 262/4 | Rättelse till talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 juli 2004 av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Mål T-286/04) (EUT C 251, 9.10.2004) | 62 |

Rättelser

2004/C 262/4

Rättelse till talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 juli 2004 av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Mål T-286/04) (EUT C 251, 9.10.2004)

(EUT C 251, 9.10.2004)

62

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/1

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-304/01: Konungariket Spanien mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Den gemensamma fiskeripolitiken - Förordning (EG) nr 1162/2001 - Kummelbeståndets återhämtning - Kontroll av fiskefartygens verksamhet - Val av rättslig grund - Icke-diskrimineringsprincipen - Motiveringsskyldighet)

(2004/C 262/01)

Rättegångsspråk: spanska

I mål C-304/01, Konungariket Spanien (ombud: N. Díaz Abad) mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: T. van Rijn och S. Pardo Quintillán), angående en talan om ogiltigförklaring enligt artikel 230 EG, som väckts den 2 augusti 2001, har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans (referent) samt domarna C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues och N. Colneric, generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múgica Arzamendi, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)   EGT C 289, 13.10.2001.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/1

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-332/01: Republiken Grekland mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(EUGFJ - Avslut av räkenskaper - Räkenskapsåren 1996—1999 - Beslut 2001/557/EG - Bomull, olivolja, torkade druvor, får- och getkött)

(2004/C 262/02)

Rättegångsspråk: grekiska

I mål C-332/01, Republiken Grekland (ombud: V. Kontolaimos och I. Chalkias) mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Condou-Durande), angående en talan om ogiltigförklaring enligt artikel 230 EG, som väckts den 3 september 2001, har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (referent), R. Schintgen, och N. Colneric, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 317, 10.11.2001.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/2

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

den 7 september 2004

i mål C-127/02 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels mot Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)

(Direktiv 92/43/EEG - Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter - Begreppet plan och projekt - Bedömningen av konsekvenserna av vissa planer eller projekt för det skyddade området)

(2004/C 262/03)

Rättegångsspråk: nederländska

I mål C-127/02, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Raad Van State (Nederländerna), genom beslut av den 27 mars 2002, registrerad den 8 april 2002, i målet mellan Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels mot Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann (referent), J.-P. Puissochet och J.N Cunha Rodrigues samt domarna R. Schintgen, S. von Bahr och R. Silva de Lapuerta, generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M.-F. Contet, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1. | Mekaniserat hjärtmusselfiske, vilket har bedrivits under flera år, men för vilket en tidsbegränsad licens beviljas varje år, vilket innebär att en ny utvärdering görs varje gång av möjligheterna att bedriva denna verksamhet och av det område inom vilket verksamheten kan bedrivas, omfattas av begreppet plan eller projekt i artikel 6.3 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. |
| --- | --- |

1.

Mekaniserat hjärtmusselfiske, vilket har bedrivits under flera år, men för vilket en tidsbegränsad licens beviljas varje år, vilket innebär att en ny utvärdering görs varje gång av möjligheterna att bedriva denna verksamhet och av det område inom vilket verksamheten kan bedrivas, omfattas av begreppet plan eller projekt i artikel 6.3 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

| 2. | Genom artikel 6.3 i direktiv 92/43 har ett förfarande inrättats, vilket genom föregående kontroller syftar till att säkerställa att planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som kan påverka området på ett betydande sätt, endast godkänns under förutsättning att de inte skadar området. I artikel 6.2 i nämnda direktiv föreskrivs däremot en allmän skyddsnorm, i form av en skyldighet att förhindra försämringar och störningar som kan få betydande konsekvenser för målen med direktivet, vilken inte skall tillämpas samtidigt som artikel 6.3. |
| --- | --- |

2.

Genom artikel 6.3 i direktiv 92/43 har ett förfarande inrättats, vilket genom föregående kontroller syftar till att säkerställa att planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som kan påverka området på ett betydande sätt, endast godkänns under förutsättning att de inte skadar området. I artikel 6.2 i nämnda direktiv föreskrivs däremot en allmän skyddsnorm, i form av en skyldighet att förhindra försämringar och störningar som kan få betydande konsekvenser för målen med direktivet, vilken inte skall tillämpas samtidigt som artikel 6.3.

| 3. | a) | Artikel 6.3 första meningen i livsmiljödirektivet skall tolkas så att alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område skall bedömas på lämpligt sätt med avseende på vilka konsekvenser de kan få för målsättningen att bevara området, när det på grundval av objektiva kriterier inte kan uteslutas att planen eller projektet kan ha en betydande påverkan på det berörda området, enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt. |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Artikel 6.3 första meningen i livsmiljödirektivet skall tolkas så att alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område skall bedömas på lämpligt sätt med avseende på vilka konsekvenser de kan få för målsättningen att bevara området, när det på grundval av objektiva kriterier inte kan uteslutas att planen eller projektet kan ha en betydande påverkan på det berörda området, enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt.

| b) | Enligt artikel 6.3 första meningen i livsmiljödirektivet skall planer eller projekt, som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, som riskerar att skada direktivets målsättning att bevara anses kunna ha en betydande påverkan på området. Vid bedömningen av huruvida påverkan är betydande skall i synnerhet det berörda områdets särart och miljömässiga förhållanden beaktas. |
| --- | --- |

b)

Enligt artikel 6.3 första meningen i livsmiljödirektivet skall planer eller projekt, som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, som riskerar att skada direktivets målsättning att bevara anses kunna ha en betydande påverkan på området. Vid bedömningen av huruvida påverkan är betydande skall i synnerhet det berörda områdets särart och miljömässiga förhållanden beaktas.

| 4. | Enligt artikel 6.3 i livsmiljödirektivet förutsätter den lämpliga bedömningen av en plans eller ett projekts konsekvenser för målsättningen att bevara ett område att alla aspekter av planen eller projektet som, enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt, kan påverka nämnda mål identifieras med hjälp av bästa möjliga vetenskapliga information innan planen eller projektet godkänns. Med ledning av slutsatserna från den lämpliga bedömningen av mekaniserat hjärtmusselfiske med avseende på konsekvenserna för målsättningen att bevara ett område, skall de behöriga nationella myndigheterna godkänna verksamheten endast efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada. Så är fallet när det ur ett vetenskapligt perspektiv inte föreligger några rimliga tvivel om att verksamheten inte kan ha en skadlig inverkan. |
| --- | --- |

4.

Enligt artikel 6.3 i livsmiljödirektivet förutsätter den lämpliga bedömningen av en plans eller ett projekts konsekvenser för målsättningen att bevara ett område att alla aspekter av planen eller projektet som, enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt, kan påverka nämnda mål identifieras med hjälp av bästa möjliga vetenskapliga information innan planen eller projektet godkänns. Med ledning av slutsatserna från den lämpliga bedömningen av mekaniserat hjärtmusselfiske med avseende på konsekvenserna för målsättningen att bevara ett område, skall de behöriga nationella myndigheterna godkänna verksamheten endast efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada. Så är fallet när det ur ett vetenskapligt perspektiv inte föreligger några rimliga tvivel om att verksamheten inte kan ha en skadlig inverkan.

| 5. | När en nationell domstol skall pröva om ett godkännande av en plan eller ett projekt enligt artikel 6.3 i livsmiljödirektivet är lagenligt kan den pröva huruvida de nationella myndigheternas utrymme för skönsmässig bedömning enlig denna bestämmelse har respekterats, även om bestämmelsen inte har införlivats med den berörda medlemsstatens rättsordning trots att fristen för införlivande har löpt ut. |
| --- | --- |

5.

När en nationell domstol skall pröva om ett godkännande av en plan eller ett projekt enligt artikel 6.3 i livsmiljödirektivet är lagenligt kan den pröva huruvida de nationella myndigheternas utrymme för skönsmässig bedömning enlig denna bestämmelse har respekterats, även om bestämmelsen inte har införlivats med den berörda medlemsstatens rättsordning trots att fristen för införlivande har löpt ut.

---

(1)  EGT C 16, 29.6.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/3

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 9 september 2004

i de förenade målen C-184/02 och C-223/02: Konungariket Spanien och Republiken Finland mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd (1)

(Direktiv 2002/15/EG - Arbetstidens förläggning för vägtransportörer - Förare som är egenföretagare - Rättslig grund - Fritt utövande av ett yrke - Likabehandlingsprincip - Proportionalitet - Motiveringsskyldighet)

(2004/C 262/04)

Rättegångsspråk: spanska och finska

I de förenade målen C-184/02 och C-223/02, Konungariket Spanien i mål C-184/02 (ombud: R. Silva de Lapuerta, därefter N. Díaz Abad) och Republiken Finland i mål C-223/02 (ombud: T. Pynnä) mot Europaparlamentet (ombud: M. Gómez-Leal och C. Pennera i mål C-184/02 samt H. von Herzen och G. Ricci i mål C-223/02) och Europeiska unionens råd (ombud: A. Lopes Sabino och G.-L. Ramos Ruano i mål C-184/02 samt A. Lopes Sabina och H. Erno i mål C-223/02), med stöd av Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Castillo de la Torre och W. Wils i mål C-184/02 samt H. Huttunen och W. Wils i mål C-223/02), angående en talan i två mål om ogiltigförklaring enligt artikel 230 EG, vilka inkom till domstolen den 16 maj respektive den 12 juni 2002, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna A. Rosas, S. von Bahr, K. Lenaerts (referent) och K. Schiemann (generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múguica Arzamendi) den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Sökanden i varje mål skall bära sin rättegångskostnad samt ersätta svarandenas rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Sökanden i varje mål skall bära sin rättegångskostnad samt ersätta svarandenas rättegångskostnader.

| 3) | Kommissionen skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EGT C 169, 13.7.2002.

EGT C 202, 24.8.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/3

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-195/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 91/439/EEG - Körkort - Ömsesidigt erkännande - Obligatorisk registrering och obligatoriskt utbyte - Krav för förnyelse av körkort som har utfärdats före direktivets införlivande)

(2004/C 262/05)

Rättegångsspråk: spanska

I mål C-195/02, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 27 maj 2002, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Castillo de la Torre och W. Wils) mot Konungariket Spanien (ombud: N. Díaz Abad), med stöd av Konungariket Nederländerna (ombud: H.G. Sevenster och S. Terstal) och av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: P. Ormond, biträdd av A. Robertson), har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna J.-P. Puissochet, R. Schintgen (referent), F. Macken och N. Colneric, generaladvokat: P. Léger, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múgica Arzamendi, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 1.2 och 7.1 a och bilaga I punkt 4 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort, i dess lydelse enligt rådets direktiv 96/47/EG av den 23 juli 1996, genom att anta artiklarna 22–24 och 25.2 i Reglamento de conductores (körkortsförordning), av den 30 maj 1997, samt sjunde övergångsbestämmelsen i samma förordning. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 1.2 och 7.1 a och bilaga I punkt 4 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort, i dess lydelse enligt rådets direktiv 96/47/EG av den 23 juli 1996, genom att anta artiklarna 22–24 och 25.2 i Reglamento de conductores (körkortsförordning), av den 30 maj 1997, samt sjunde övergångsbestämmelsen i samma förordning.

| 2) | Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.

| 3) | Konungariket Nederländerna och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland skall bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Nederländerna och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland skall bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EGT C 191, 10.8.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/4

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-292/02 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf): Meiland Azewijn BV mot Hauptzollamt Duisburg (1)

(Punktskatter - Mineraloljor som används inom jordbruksnäringen - Direktiv 92/81/EEG - Artikel 8a - Märkning i den medlemsstat där mineraloljan släpps för konsumtion - Förbud mot märkning i den medlemsstat där mineraloljan används - Direktiv 95/60/EG)

(2004/C 262/06)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C-292/02, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, från Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland), genom beslut av den 6 augusti 2002, som inkom till domstolen den 13 augusti 2002, i målet mellan Meiland Azewijn BV och Hauptzollamt Duisburg, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna S. von Bahr (referent) och R. Silva de Lapuerta, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múgica Arzarmendi, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Artikel 8a.1 i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994, skall tolkas så att den innebär förbud för medlemsstaterna att punktbeskatta såväl märkt som omärkt mineralolja som finns i ett kommersiellt motorfordons (till exempel en jordbruksmaskins) standardtank och som används som bränsle dels för att förflytta fordonet, dels för andra ändamål, som exempelvis att utföra arbeten inom jordbruksnäringen, när mineraloljan lagligen har frisläppts för konsumtion i en annan medlemsstat. |
| --- | --- |

1)

Artikel 8a.1 i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994, skall tolkas så att den innebär förbud för medlemsstaterna att punktbeskatta såväl märkt som omärkt mineralolja som finns i ett kommersiellt motorfordons (till exempel en jordbruksmaskins) standardtank och som används som bränsle dels för att förflytta fordonet, dels för andra ändamål, som exempelvis att utföra arbeten inom jordbruksnäringen, när mineraloljan lagligen har frisläppts för konsumtion i en annan medlemsstat.

| 2) | Förbudet i artikel 8a.1 i direktiv 92/81, i dess ändrade lydelse, kan åberopas av enskilda vid nationell domstol gentemot en nationell bestämmelse som är oförenlig med detta förbud. |
| --- | --- |

2)

Förbudet i artikel 8a.1 i direktiv 92/81, i dess ändrade lydelse, kan åberopas av enskilda vid nationell domstol gentemot en nationell bestämmelse som är oförenlig med detta förbud.

---

(1)  EGT C 261, 26.10.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/4

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

den 7 september 2004

i mål C-319/02 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus): Petri Manninen (1)

(Inkomstskatt - Skattetillgodohavande vid beskattning av utdelning från finska bolag - Artiklarna 56 EG och 58 EG - Skattesystemets inre sammanhang)

(2004/C 262/07)

Rättegångsspråk: finska

I mål C-319/02, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Korkein hallinto-oikeus (Finland), genom beslut av den 10 september 2002, som inkom till domstolen den 12 september 2002, i ett mål anhängiggjort av Petri Manninen, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet och J.N. Cunha Rodrigues samt domarna R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr och K. Lenaerts (referent), generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: avdelningsdirektören L. Hewlett, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

Artiklarna 56 EG och 58 EG utgör hinder för bestämmelser, enligt vilka den rätt till skattetillgodohavande vid beskattning av utdelning som lämnas av aktiebolag, som annars tillkommer personer som är obegränsat skattskyldiga i en medlemsstat, bortfaller, om bolagen inte är etablerade i denna stat.

---

(1)  EGT C 274, 9.11.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/5

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

av den 7 september 2004

i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (1)

(Försäkringar - Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring - Bonus/malus-system)

(2004/C 262/08)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-346/02: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: C. Tufvesson och J.-F. Pasquier) mot Storhertigdömet Luxemburg (ombud: P. Gramegna, biträdd av A. Schmitt), angående en talan om fördragsbrott med stöd av artikel 226 EG, väckt den 30 september 2002, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans (referent), C. Gulmann och J.N. Cunha Rodrigues samt domarna R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta och K. Lenaerts, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitiesekreterare: biträdande justitiesekreterare H. von Holstein, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 289, 23.11.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/5

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

av den 7 september 2004

i mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (1)

(Försäkringar - Tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring - Bonus/malus-system)

(2004/C 262/09)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-347/02: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: C. Tufvesson och J.-F. Pasquier) mot Republiken Frankrike (ombud: G. de Bergues, P. Boussaroque och C. Mercier), angående en talan om fördragsbrott med stöd av artikel 226 EG, väckt den 30 september 2002, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans (referent), C. Gulmann och J.N. Cunha Rodrigues samt domarna R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta och K. Lenaerts, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitiesekreterare: biträdande justitiesekreterare H. von Holstein, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 289, 23.11.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/5

---

DOMSTOLENS DOM

(femte avdelningen)

av den 9 september 2004

i mål C-375/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (1)

(Fördragsbrott - Miljö - Avfallshantering - Avfallsupplag i Castelliri - Direktiv 75/442/EEG om avfall i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EEG - Artiklarna 4 och 8)

(2004/C 262/10)

Rättegångsspråk: italienska

Domstolen, femte avdelningen (C. Gulmann, avdelningsordförande, samt domarna S. von Bahr och R. Silva de Lapuerta (referent); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitiesekreterare: R. Grass), har den 9 september 2004 avkunnat dom i mål C-375/02: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Konstantinidis och R. Amorosi) mot Republiken Italien (ombud: I.M. Braguglia, biträdd av M. Fiorilli) angående en talan om fördragsbrott i enlighet med artikel 226 EG, som inkom till domstolen den 18 oktober 2002. Domslutet i denna dom har följande lydelse:

| 1) | Republiken Italien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att avfall som har lämnats på avfallsupplag i Castelliri (Frosinone) (Italien) återvinns och bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön och genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att innehavaren av avfall som har lämnats på avfallsupplag i Castelliri överlåter det till en privat eller offentlig insamlare eller till ett företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A eller 2 B till direktivet, eller själv återvinner eller bortskaffar avfallet enligt bestämmelserna i detta direktiv. |
| --- | --- |

1)

Republiken Italien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att avfall som har lämnats på avfallsupplag i Castelliri (Frosinone) (Italien) återvinns och bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön och genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att innehavaren av avfall som har lämnats på avfallsupplag i Castelliri överlåter det till en privat eller offentlig insamlare eller till ett företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A eller 2 B till direktivet, eller själv återvinner eller bortskaffar avfallet enligt bestämmelserna i detta direktiv.

| 2) | Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 305, 7.12.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/6

---

DOMSTOLENS DOM

(femte avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-383/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (1)

(Fördragsbrott - Miljö - Avfallshantering - Deponien Rodano (Italien) - Direktiv 75/442/EEG i dess ändrade lydelse enligt direktiv 91/156/EEG - Artiklarna 4 och 8)

(2004/C 262/11)

Rättegångsspråk: italienska

I mål C-383/02, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M.Konstantinidis och R.Amorosi) mot Republiken Italien (ombud: I.M. Braguglia, biträdd av M. Fiorilli), angående fördragsbrottstalan enligt artikel 226 EG, har domstolen (femte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C. Gulmann samt domarna S. von Bahr och R. Silva de Lapuerta (referent), generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitiesekreterare: R. Grass, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Italien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att avfall som deponerats i deponierna i Rodano (Milano) (Italien) återvinns eller bortskaffas utan att det uppkommer fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön, och genom att inte anta nödvändiga bestämmelser för att innehavaren av det avfall som deponserats i deponierna överlåter avfallet till en privat eller offentlig insamlare eller till ett företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A eller 2 B till nämnda direktiv, eller själv säkerställer att avfallet återvinns eller bortskaffas. |
| --- | --- |

1)

Republiken Italien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att avfall som deponerats i deponierna i Rodano (Milano) (Italien) återvinns eller bortskaffas utan att det uppkommer fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön, och genom att inte anta nödvändiga bestämmelser för att innehavaren av det avfall som deponserats i deponierna överlåter avfallet till en privat eller offentlig insamlare eller till ett företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A eller 2 B till nämnda direktiv, eller själv säkerställer att avfallet återvinns eller bortskaffas.

| 2) | Republiken Italien förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Italien förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)   EUT C 305, 7.12.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/6

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-397/02 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles) Clinique La Ramée ASBL och Winterthur Europe Assurance SA mot Jean-Pierre Riehl och Europeiska unionens råd (1)

(Tjänstemän - Sociala förmåner - Gemenskapernas rätt att överta en tjänstemans rättigheter i förhållande till en utomstående skadevållande)

(2004/C 262/12)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-397/02, angående en begäran om förhandsavgörande i enlighet med artikel 234 EG, ingiven av Cour d'appel de Bruxelles (Belgien), genom dom av den 6 november 2002, vilken inkom till domstolen den 11 november 2002, i ett mål mellan Clinique La Ramée ASBL och Winterthur Europe Assurance SA mot Jean-Pierre Riehl och Europeiska unionens råd, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann (referent) samt domarna A. Rosas och S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta och K. Lenaerts, generaladvokat: P. Léger, justitiesekreterare: avdelningsdirektören Múgica Arzamendi, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

Artikel 85a i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän i dess lydelse enligt rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 2799/85 av den 27 september 1985 skall tolkas så, att gemenskaperna har inte med stöd av denna artikel rätt att från tredje man, som är ansvarig för att en tjänsteman avlidit, få ersättning för hela den efterlevandepension som utbetalats till efterlevande make i enlighet med artiklarna 79 och 79a i tjänsteföreskrifterna, när det i den lag som skall tillämpas på fordringar för ersättning av skada föreskrivs att rätten till efterlevandepension saknar samband med en gärningsmans skyldighet att ersätta hela skadan och eftersom den skada som den efterlevande maken har lidit på grund av förlusten av den avlidna hustruns inkomster understiger den efterlevandepension som utbetalats till honom.

---

(1)  EUT C 7, 11.1.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/7

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-417/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 85/384/EEG - Ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis för arkitekter - Registreringsförfarande vid Greklands tekniska kammare (Technico Epimelitirio Elladas) - Skyldighet att förete ett intyg om att behörighetsbeviset i fråga omfattas av systemet för ömsesidigt erkännande)

(2004/C 262/13)

Rättegångsspråk: grekiska

I mål C-417/02, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Patakia) mot Republiken Grekland (ombud: E. Skandalou), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som inkom till domstolen den 19 november 2002, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna A. Rosas, S. von Bahr, K. Lenaerts och K. Schiemann (referent), generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: avdelningsdirektören L. Hewlett, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 85/384/EEG av den 10 juni 1985 om det ömsesidiga erkännandet av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på arkitekturområdet, däribland åtgärder för att underlätta ett effektivt utnyttjande av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, genom att anta och bibehålla artikel 3.1 c i presidentdekret nr 107/1993 av den 22 mars 1993 och genom att godta att Techniko Epimelitirio Elladas (Greklands tekniska kammare), där man måste vara registrerad för att få utöva arkitektyrket i Grekland, med betydande dröjsmål handlägger ärendena och registrerar medborgare från gemenskapen vars utländska utbildningsbevis skall erkännas enligt nämnda direktiv. |
| --- | --- |

1)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 85/384/EEG av den 10 juni 1985 om det ömsesidiga erkännandet av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på arkitekturområdet, däribland åtgärder för att underlätta ett effektivt utnyttjande av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, genom att anta och bibehålla artikel 3.1 c i presidentdekret nr 107/1993 av den 22 mars 1993 och genom att godta att Techniko Epimelitirio Elladas (Greklands tekniska kammare), där man måste vara registrerad för att få utöva arkitektyrket i Grekland, med betydande dröjsmål handlägger ärendena och registrerar medborgare från gemenskapen vars utländska utbildningsbevis skall erkännas enligt nämnda direktiv.

| 2) | Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 19, 25.1.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/7

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

den 7 september 2004

i mål C-456/02 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail de Bruxelles): Michel Trojani mot Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (1)

(Fri rörlighet för personer - Medborgarskap i Europeiska unionen - Uppehållsrätt - Direktiv 90/364/EEG - Begränsningar och villkor - Person som arbetar på ett härbärge i utbyte mot naturaförmåner - Rätt till socialt bistånd)

(2004/C 262/14)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-456/02, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Tribunal du travail de Bruxelles (Belgien), genom beslut av den 21 november 2002, som inkom till domstolen den 18 december 2002, i målet mellan Michel Trojani och Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS), har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet och J.N. Cunha Rodrigues (referent) samt domarna R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr och K. Lenaerts, generaladvokat: L.A. Geelhoed, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múgica Arzamendi, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | En person som befinner sig i en sådan situation som sökanden i målet vid den nationella domstolen omfattas inte av artiklarna 43 EG och 49 EG, och kan göra anspråk på uppehållsrätt i egenskap av arbetstagare i den mening som avses i artikel 39 EG endast under förutsättning att det avlönade arbete som personen i fråga utför är att anse som ett verkligt och faktiskt arbete. Det ankommer på den nationella domstolen att göra den prövning av de faktiska omständigheterna som krävs för att avgöra huruvida så är fallet i det mål som är anhängigt vid den. |
| --- | --- |

1)

En person som befinner sig i en sådan situation som sökanden i målet vid den nationella domstolen omfattas inte av artiklarna 43 EG och 49 EG, och kan göra anspråk på uppehållsrätt i egenskap av arbetstagare i den mening som avses i artikel 39 EG endast under förutsättning att det avlönade arbete som personen i fråga utför är att anse som ett verkligt och faktiskt arbete. Det ankommer på den nationella domstolen att göra den prövning av de faktiska omständigheterna som krävs för att avgöra huruvida så är fallet i det mål som är anhängigt vid den.

| 2) | En medborgare av Europeiska unionen som i värdmedlemsstaten inte har uppehållsrätt enligt artikel 39 EG, artikel 43 EG eller artikel 49 EG, kan redan på grund av sin ställning som unionsmedborgare göra anspråk på en uppehållsrätt med direkt tillämpning av artikel 18.1 EG. Utövandet av denna rätt är föremål för de begränsningar och villkor som nämns i denna bestämmelse, men de behöriga myndigheterna måste se till att dessa begränsningar och villkor tillämpas i enlighet med gemenskapsrättens allmänna principer och särskilt proportionalitetsprincipen. Om det konstateras att en person som befinner sig i en sådan situation som sökanden i målet vid den nationella domstolen innehar ett uppehållstillstånd, kan han dock göra anspråk på sådant socialt bistånd som minimex, med stöd av artikel 12 EG. |
| --- | --- |

2)

En medborgare av Europeiska unionen som i värdmedlemsstaten inte har uppehållsrätt enligt artikel 39 EG, artikel 43 EG eller artikel 49 EG, kan redan på grund av sin ställning som unionsmedborgare göra anspråk på en uppehållsrätt med direkt tillämpning av artikel 18.1 EG. Utövandet av denna rätt är föremål för de begränsningar och villkor som nämns i denna bestämmelse, men de behöriga myndigheterna måste se till att dessa begränsningar och villkor tillämpas i enlighet med gemenskapsrättens allmänna principer och särskilt proportionalitetsprincipen. Om det konstateras att en person som befinner sig i en sådan situation som sökanden i målet vid den nationella domstolen innehar ett uppehållstillstånd, kan han dock göra anspråk på sådant socialt bistånd som minimex, med stöd av artikel 12 EG.

---

(1)   EUT C 44, 22.2.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/8

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 7 september 2004

i mål C-469/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (1)

(Fördragsbrott - Bidrag för avbrott i karriären - Hemvistkrav - Indirekt diskriminering grundad på nationalitet - Artikel 39 EG - Artikel 7 i förordning (EEG) nr 1612/68 - Artikel 73 i förordning (EEG) nr 1408/71)

(2004/C 262/15)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-469/02, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: H. Michard) mot Konungariket Belgien (ombud: A. Snoecx, sedan E. Dominkovits), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG som väckts den 23 december 2002, har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans (referent) samt domarna J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodriges, R. Schintgen och N. Colneric, generaladvokat: M. Poiares Maduro, justitiesekreterare: R. Grass, den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 39 EG, artikel 7 i rådets förordning 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, och artikel 73 i rådets förordning 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, genom att för beviljande och utbetalning av det bidrag för avbrott i karriären som föreskrivs i den nationella rättsordningen kräva att personen i fråga bor eller har sitt hemvist i Belgien. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 39 EG, artikel 7 i rådets förordning 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, och artikel 73 i rådets förordning 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, genom att för beviljande och utbetalning av det bidrag för avbrott i karriären som föreskrivs i den nationella rättsordningen kräva att personen i fråga bor eller har sitt hemvist i Belgien.

| 2) | Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 44, 22.2.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/8

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 7 september 2004

i mål C-1/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Bruxelles, Belgien): Brottmål mot Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch och Texaco Belgium SA (ytterligare deltagare i rättegången: Région de Bruxelles-Capitale) (1)

(Miljö - Avfall - Direktiven 75/442/EEG och 91/156/EEG - Begreppen avfall, producent av avfall och innehavare av avfall - Mark i vilken kolväten från ett läckage har trängt in - Ett oljeföretags bensinstation drivs av en föreståndare enligt ett driftavtal)

(2004/C 262/16)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-1/03, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Cour d'appel de Bruxelles (Belgien), genom beslut av den 3 december 2002, som inkom till domstolen den 3 januari 2003, i brottmålet mot Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch och Texaco Belgium SA (ytterligare deltagare i rättegången: Région de Bruxelles-Capitale), har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna J. P. Puissochet (referent), R. Schintgen, F. Macken och N. Colneric (generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: R. Grass), den 7 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

Oavsiktligt utspillda kolväten som har orsakat en förorening i mark och grundvatten är avfall i den mening som avses i artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991. Detsamma gäller för mark som förorenats av kolväten, även när denna mark inte har grävts upp. Under sådana omständigheter som dem som föreligger i målet vid den nationella domstolen kan det oljeföretag som levererade till bensinstationen endast anses vara innehavare av detta avfall i den mening som avses i artikel 1 c i direktiv 75/442 om läckaget från bensinstationens lageranläggningar, vilket har orsakat avfallet, kan tillskrivas detta företags handlande.

---

(1)  EUT C 44, 22.2.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/9

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

av den 9 september 2004

i mål C-70/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Kungariket Spanien (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 93/13/EEG - Oskäliga villkor i konsumentavtal - Tolkningsregler - Lagvalsregler)

(2004/C 262/17)

Rättegångsspråk: spanska

Domstolen, första avdelningen (avdelningsordföranden P. Jann (referent) samt domarna A. Rosas och R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: L. A. Geelhoed; justitiesekreterare: R. Grass), har den 9 september 2004 avkunnat dom i mål C-70/03: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: I. Martínez del Peral och M. França) mot Kungariket Spanien (ombud: L. Fraguas Gadea) angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som inkom till domstolen den 17 februari 2003. Domslutet i denna dom har följande lydelse:

| 1) | Konungariket Spanien har åsidosatt sina skyldigheter enligt rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal genom att inte på ett korrekt sätt ha införlivat artiklarna 5 och 6.2 i direktivet med nationell rätt. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Spanien har åsidosatt sina skyldigheter enligt rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal genom att inte på ett korrekt sätt ha införlivat artiklarna 5 och 6.2 i direktivet med nationell rätt.

| 2) | Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 146, 21.6.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/9

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

av den 9 september 2004

i mål C-72/03 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara): Carbonati Apuani Srl mot Comune di Carrara (1)

(Avgift med motsvarande verkan som en tull - Avgift som tas ut på marmor som brutits i en kommun på grund av att marmorn transporterats ut ur denna)

(2004/C 262/18)

Rättegångsspråk: italienska

Domstolen, första avdelningen (P. Jann, avdelningsordförande, samt domarna A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta och K. Lenaerts (referent); generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitiesekreterare: avdelningsdirektören L. Hewlett), har den 9 september 2004 avkunnat dom i mål C-72/03: Carbonati Apuani Srl mot Comune di Carrara angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Commissione tributaria provinciale di Massa Carrara (Italien), genom beslut av den 11 december 2002, som inkom till domstolen den 18 februari 2003. Domslutet i denna dom har följande lydelse:

| 1) | En avgift som är proportionell i förhållande till varans vikt, som endast uppbärs i en kommun i en medlemsstat och som avser en viss kategori varor på grund av att de transporteras ut ur kommunen, utgör en avgift med motsvarande verkan som en exporttull i den mening som avses i artikel 23 EG. Detta gäller trots att avgiften även avser varor vilkas bestämmelseort är belägen i den berörda medlemsstaten. |
| --- | --- |

1)

En avgift som är proportionell i förhållande till varans vikt, som endast uppbärs i en kommun i en medlemsstat och som avser en viss kategori varor på grund av att de transporteras ut ur kommunen, utgör en avgift med motsvarande verkan som en exporttull i den mening som avses i artikel 23 EG. Detta gäller trots att avgiften även avser varor vilkas bestämmelseort är belägen i den berörda medlemsstaten.

| 2) | Artikel 23 EG kan inte åberopas till stöd för en begäran att erhålla återbetalning av belopp som tagits ut före den 16 juli 1992 avseende den omtvistade avgiften, utom för sökande som före denna dag har väckt talan vid domstol eller framställt motsvarande anspråk. |
| --- | --- |

2)

Artikel 23 EG kan inte åberopas till stöd för en begäran att erhålla återbetalning av belopp som tagits ut före den 16 juli 1992 avseende den omtvistade avgiften, utom för sökande som före denna dag har väckt talan vid domstol eller framställt motsvarande anspråk.

---

(1)  EUT C 83, 5.4.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/10

---

DOMSTOLENS DOM

(femte avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-113/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike (1)

(Fördragbrott - Telekommunikation - Direktiv 97/33/EG - Tillhandahållande av nummerportabilitet - Icke-geografiska nummer)

(2004/C 262/19)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-113/03, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: C. Giolito och M. Shotter) mot Republiken Frankrike (ombud: G. de Bergues och C. Lemaire), har domstolen (femte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C. Gulmann (referent) samt domarna S. von Bahr och R. Silva de Lapuerta, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: R. Grass, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Frankrike har inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 12.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät, i dess ändrade lydelse enligt artikel 1.2 i Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/61/EG av den 24 september 1998 om ändring av direktiv 97/33/EG med avseende på nummerportabilitet mellan operatörer och förval av nätoperatörer, genom att inte senast från och med den 1 januari 2000 säkerställa tillhandahållandet av nummerportabilitet för icke-geografiska nummer. |
| --- | --- |

1)

Republiken Frankrike har inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 12.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät, i dess ändrade lydelse enligt artikel 1.2 i Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/61/EG av den 24 september 1998 om ändring av direktiv 97/33/EG med avseende på nummerportabilitet mellan operatörer och förval av nätoperatörer, genom att inte senast från och med den 1 januari 2000 säkerställa tillhandahållandet av nummerportabilitet för icke-geografiska nummer.

| 2) | Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 113, 10.5.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/10

---

DOMSTOLENS DOM

(Första avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-125/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (1)

(Fördragsbrott - Upptagande till sakprövning - Berättigat intresse av att få saken prövad - Direktiv 92/50/EEG - Offentlig upphandling - Tjänst avseende transport av avfall - Förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling)

(2004/C 262/20)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C-125/03, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Wiedner) mot Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: W.-D. Plessing och A. Tiemann), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann (referent) samt domarna A. Rosas, S. von Bahr, K. Lenaerts och K. Schiemann, generaladvokat: L.A. Geelhoed, justitiesekreterare: R. Grass, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Förbundsrepubliken Tyskland har åsidosatt sina förpliktelser enligt rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster genom att städerna Lüdingshausen och Olfen samt kommunerna Nordkirchen, Senden och Ascheberg har upphandlat sophanteringstjänster i strid med bestämmelserna om publicering i artiklarna 8, 15.2 jämte 16.2 i nämnda direktiv. |
| --- | --- |

1)

Förbundsrepubliken Tyskland har åsidosatt sina förpliktelser enligt rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster genom att städerna Lüdingshausen och Olfen samt kommunerna Nordkirchen, Senden och Ascheberg har upphandlat sophanteringstjänster i strid med bestämmelserna om publicering i artiklarna 8, 15.2 jämte 16.2 i nämnda direktiv.

| 2) | Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)   EUT C 112, 10.5.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/11

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

av den 9 september 2004

i mål C 269/03 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel): Storhertigdömet Luxemburg, Administration de l'enregistrement et des domaines, och Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Artikel 13 C - Undantag från skatteplikt för utarrendering och uthyrning av fast egendom - Rätt till valfrihet för beskattning - Avdrag för ingående mervärdesskatt - Utverkande av skattemyndighetens godkännande i förväg)

(2004/C 262/21)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-269/03, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Cour d'appel (Luxemburg), genom beslut av den 18 juni 2003, som inkom till domstolen den 20 juni 2003, i målet mellan Storhertigdömet Luxemburg, Administration de l'enregistrement et des domaines, och Vermietungsgesellschaft Objekt Kirchberg Sàrl, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna A. Rosas och S. von Bahr (referent), generaladvokat: L.A. Geelhoed, justitiesekreterare: avdelningsdirektören Múgica Arzamendi, avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

Bestämmelserna i artikel 13 C första stycket a och andra stycket i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund hindrar inte en medlemsstat, som har utnyttjat befogenheten att ge sina skattskyldiga rätt till valfrihet för beskattning av verksamhet som avser utarrendering och uthyrning av fast egendom, från att anta en lagstiftning som innebär att avdrag för hela den ingående mervärdesskatten villkoras av att ett icke retroaktivt godkännande i förväg har utverkats från skattemyndigheten.

---

(1)  EUT C 200, 23.8.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/11

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-450/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (1)

(Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG)

(2004/C 262/22)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-450/03, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Banks) mot Storhertigdömet Luxemburg (ombud: S. Schreiner), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden J.-P. Puissochet samt domarna F. Macken (referent) och S. von Bahr, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: R. Grass, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. |
| --- | --- |

1)

Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

| 2) | Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)   EUT C 289, 29.11.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/11

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

den 9 september 2004

i mål C-454/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (1)

(Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 98/44/EG)

(2004/C 262/23)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-454/03, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Banks) mot Konungariket Belgien (ombud: E. Dominkovits), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som inkom till domstolen den 28 oktober 2003, har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden J.-P. Puissochet, samt domarna F. Macken (referent) och S. von Bahr, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: R. Grass, den 9 september 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar genom att underlåta att anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar genom att underlåta att anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2) | Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 289, 29.11.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/12

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgericht für ZRS Wien av den 7 juni 2004 i målet mellan T-Mobile Austria GmbH och Republiken Österrike

(Mål C-284/04)

(2004/C 262/24)

Landesgericht für ZRS Wien begär genom beslut av den 7 juni 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 1 juli 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan T-Mobile Austria GmbH och Republiken Österrike beträffande följande frågor:

| 1) | Skall artikel 4.5 andra stycket [tredje stycket i övriga språkversioner av direktivet. Övers. anm.], jämförd med punkt 1 i bilaga D, i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (1) av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (nedan kallat sjätte direktivet) tolkas så, att det vid tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem enligt UMTS/IMT-2000-standarden, GSM-DCS-1800-standarden och TETRA-standarden (nedan kallade rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem) från en medlemsstat mot ersättning för utnyttjande av frekvenser är fråga om en verksamhet inom telekommunikationsområdet? |
| --- | --- |

1)

Skall artikel 4.5 andra stycket [tredje stycket i övriga språkversioner av direktivet. Övers. anm.], jämförd med punkt 1 i bilaga D, i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (1) av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (nedan kallat sjätte direktivet) tolkas så, att det vid tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem enligt UMTS/IMT-2000-standarden, GSM-DCS-1800-standarden och TETRA-standarden (nedan kallade rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem) från en medlemsstat mot ersättning för utnyttjande av frekvenser är fråga om en verksamhet inom telekommunikationsområdet?

| 2) | Skall artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet tolkas så, att en medlemsstat, vars nationella lagstiftning som förutsättning för att anses som skattskyldig inte återger kriteriet att verksamheten ”inte genomförs i försumbart liten skala” (de minimis-regel) som anges i artikel 4.5 andra stycket i direktivet, i vart fall skall betraktas som skattskyldig för all verksamhet som den bedriver inom telekommunikationsområdet, oberoende av om denna verksamhet bedrivs i försumbart liten skala? |
| --- | --- |

2)

Skall artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet tolkas så, att en medlemsstat, vars nationella lagstiftning som förutsättning för att anses som skattskyldig inte återger kriteriet att verksamheten ”inte genomförs i försumbart liten skala” (de minimis-regel) som anges i artikel 4.5 andra stycket i direktivet, i vart fall skall betraktas som skattskyldig för all verksamhet som den bedriver inom telekommunikationsområdet, oberoende av om denna verksamhet bedrivs i försumbart liten skala?

| 3) | Skall artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet tolkas så, att tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem från en medlemsstat mot en ersättning för utnyttjande av frekvenser som totalt uppgår till 831 595 241,10 euro (UMTS/IMT 2000), 98 108 326 euro (DCS-1800-kanaler) och 4 832 743,47 euro (TETRA) skall anses som verksamhet som inte bedrivs i försumbart liten skala och medlemsstaten därför betraktas som skattskyldig för denna verksamhet? |
| --- | --- |

3)

Skall artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet tolkas så, att tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem från en medlemsstat mot en ersättning för utnyttjande av frekvenser som totalt uppgår till 831 595 241,10 euro (UMTS/IMT 2000), 98 108 326 euro (DCS-1800-kanaler) och 4 832 743,47 euro (TETRA) skall anses som verksamhet som inte bedrivs i försumbart liten skala och medlemsstaten därför betraktas som skattskyldig för denna verksamhet?

| 4) | Skall artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet tolkas så, att det skulle leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse om en medlemsstat vid tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem mot en ersättning som totalt uppgår till 831 595 241,10 euro (UMTS/IMT 2000), 98 108 326 euro (DCS-1800-kanaler) och 4 832 743,47 euro (TETRA) inte belägger denna ersättning med mervärdesskatt och privata tillhandahållare av sådana frekvenser är tvungna att belägga denna verksamhet med mervärdeskatt? |
| --- | --- |

4)

Skall artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet tolkas så, att det skulle leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse om en medlemsstat vid tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem mot en ersättning som totalt uppgår till 831 595 241,10 euro (UMTS/IMT 2000), 98 108 326 euro (DCS-1800-kanaler) och 4 832 743,47 euro (TETRA) inte belägger denna ersättning med mervärdesskatt och privata tillhandahållare av sådana frekvenser är tvungna att belägga denna verksamhet med mervärdeskatt?

| 5) | Skall artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet tolkas så, att en verksamhet som bedrivs av en medlemsstat, som tilldelar rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem till mobiltelefoniföretag genom att den först fastställer det högsta budet för ersättningen för utnyttjande av frekvenser i ett auktionsförfarande och sedan tilldelar frekvenserna till den högstbjudande, inte bedrivs inom ramen för myndighetsutövning och medlemsstaten därför skall betraktas som skattskyldig för denna verksamhet, oberoende av den rättsliga karaktär som handlingen, genom vilken tilldelningen sker, har enligt medlemsstatens nationella lagstiftning? |
| --- | --- |

5)

Skall artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet tolkas så, att en verksamhet som bedrivs av en medlemsstat, som tilldelar rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem till mobiltelefoniföretag genom att den först fastställer det högsta budet för ersättningen för utnyttjande av frekvenser i ett auktionsförfarande och sedan tilldelar frekvenserna till den högstbjudande, inte bedrivs inom ramen för myndighetsutövning och medlemsstaten därför skall betraktas som skattskyldig för denna verksamhet, oberoende av den rättsliga karaktär som handlingen, genom vilken tilldelningen sker, har enligt medlemsstatens nationella lagstiftning?

| 6) | Skall artikel 4.2 i sjätte direktivet tolkas så, att den tilldelning av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem från en medlemsstat som beskrivs i den femte frågan skall betraktas som ekonomisk verksamhet och medlemsstaten därför anses som skattskyldig för denna verksamhet? |
| --- | --- |

6)

Skall artikel 4.2 i sjätte direktivet tolkas så, att den tilldelning av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem från en medlemsstat som beskrivs i den femte frågan skall betraktas som ekonomisk verksamhet och medlemsstaten därför anses som skattskyldig för denna verksamhet?

| 7) | Skall sjätte direktivet tolkas så, att det när det gäller den ersättning som fastställts för utnyttjande av frekvenser för tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem är fråga om bruttoersättning (som redan innefattar mervärdeskatt) eller nettoersättning (till vilken mervärdeskatt kan tillkomma)? |
| --- | --- |

7)

Skall sjätte direktivet tolkas så, att det när det gäller den ersättning som fastställts för utnyttjande av frekvenser för tilldelningen av rättigheter till utnyttjande av frekvenser för mobiltelefonsystem är fråga om bruttoersättning (som redan innefattar mervärdeskatt) eller nettoersättning (till vilken mervärdeskatt kan tillkomma)?

---

(1)  EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/13

---

Överklagande, ingivet den 14 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission angående mål T-239/01

(Mål C-301/04 P)

(2004/C 262/25)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 14 juli 2004 till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, meddelade den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission angående mål T-239/01. Klaganden företräds av Walter Mölls och Wouter Wils samt Heike Gading, med delgivningsadress i Luxemburg.

Klaganden yrkar att domstolen skall:

| 1) | upphäva andra punkten i domslutet i den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01 (1), och |
| --- | --- |

1)

upphäva andra punkten i domslutet i den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 och T-252/01 (1), och

| 2) | förplikta SGL Carbon AG att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta SGL Carbon AG att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förstainstansrättens dom av den 29 april 2004 avser kommissionens beslut 2002/271/EG om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet (Ärende COMP/E-1/36.490 – Grafitelektroder) EGT L 100, s. 1 (nedan kallat beslutet).

I domen fastställdes dels att de sju klagandena som ingick i grafitelektrodkartellen mellan år 1992 och år 1998, till vilka beslutet riktades, hade åsidosatt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet, dels omfattningen av detta åsidosättande. Utdömda böter sattes emellertid ned i olika utsträckning i domen.

Överklagandet avser den nedsättning av SGL:s böter som fastställdes i punkterna 401–412 i domen (mål T-239/01, punkt 2 i domslutet). Det avser i synnerhet förstainstansrättens fastställande av omfattningen av företagens rätt att inte behöva vittna mot sig själva, vilken indirekt även påverkar kommissionens utredningsmöjligheter.

Förstainstansrätten fastställde i punkterna 407–409 och 412 i domen att SGL:s svar på den begäran om upplysningar som riktats till företaget med stöd av artikel 11.2 i förordning nr 17, gav SGL ett anspråk på nedsättning av dess böter i enlighet med meddelandet om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 207, s. 4) (nedan kallat meddelandet om samarbete), vilket stod i motsats till kommissionens ståndpunkt. Förstainstansrätten godtog inte heller vad kommissionen anfört om att en eventuell nedsättning till följd av SGL:s svar i alla fall måste bli mindre än vad som gällt om företaget svarat på eget initiativ (punkt 410 i domen).

Enligt kommissionens ståndpunkt är nämnda punkter i domen rättsstridiga och domen är därmed oförenlig med artiklarna 15 och 11 i förordning nr 17 jämförda med meddelandet om samarbete).

Frågan om vissa svar på kommissionens begäran om upplysningar i princip kan utgöra skäl för en nedsättning

Enligt fast rättspraxis behöver svar på en begäran om upplysningar enligt artikel 11.2 i förordning nr 17 (nu artikel 18.2 i förordning nr 1/2003) i princip inte anses som samarbete som kan utgöra skäl för en nedsättning. När ett företag inte efterkommer en sådan begäran kan kommissionen nämligen enligt artikel 11.5 i förordning nr 17 (nu artikel 18.3 i förordning nr 1/2003) genom beslut medelst tvångsmedel utkräva begärda upplysningar. Visserligen kan vissa svar utgöra skäl för nedsättning till följd av samarbete, nämligen när den fråga som ställts inte skulle ha kunnat tas med i ett beslut enligt artikel 11.5 i förordning nr 17 eftersom den utgör en otillåten inverkan på företagets rätt till försvar.

Kriterierna för att avgränsa de i detta avseende tillåtna frågorna från otillåtna sådana angavs i domstolens dom i mål 374/87, Orkem, REG 1989, s. 3283. I enlighet därmed kan kommissionen utan begränsning begära att få redan befintliga handlingar som rör föremålet för undersökningen. Kommissionen kan också begära ”upplysningar om de faktiska omständigheter som [företaget] kan ha kännedom om” (domen i målet Orkem, punkt 34). Däremot kan kommissionen ”inte tvinga ett företag att tillhandahålla svar genom vilka företaget tvingas erkänna förekomsten av en överträdelse, som det ankommer på kommissionen att bevisa” (domen i det ovannämnda målet Orkem, punkt 35).

Denna åtskillnad felbedömdes av rätten i punkt 408 i den föreliggande domen. Punkt 408 rör bara överlämnandet av redan befintliga handlingar som kan begäras in utan att SGL:s rätt till försvar åsidosätts.

Något liknande gäller för andra typer av begäran om upplysningar, vilka behandlas i punkt 412 i domen. Eftersom kommissionen visste att SGL hade varnat ett annat företag om en förestående kontroll hade den bett SGL att bland annat uppge vilka ytterligare företag som av SGL informerats om detta. SGL namngav ett annat företag men förteg att också ett tredje företag hade varnats, vilket kommissionen senare fick reda på. Kommissionen försökte med denna fråga få uppgift om ”omständigheter”, men beordrade inte företaget att medge att det förelåg en överträdelse. För att den information som SGL lämnat i sitt svar skall kunna anses utgöra en försvårande omständighet, som domstolen inriktat sig på, måste kommissionen därefter bevisa att en överträdelse skett.

Nedsättningens storlek vid bidrag som lämnats före en begäran om upplysningar

Om SGL:s samarbete till någon del vore att anse som ett svar på en fråga som inom ramen för en bindande begäran om upplysningar – det vill säga en begäran om upplysningar i form av ett beslut – skulle anses otillåten, har rätten i punkt 410 slagit fast att varje nedsättning endast får motsvara mervärdet, som tillför något till kommissionens utredning. Detta mervärde är jämförelsevis större när det rör sig om spontana bidrag vilka, om de lämnas i god tid, besparar kommissionen vissa utredningsåtgärder, såsom utformning och avfattning av en (även icke bindande) begäran om upplysningar.

---

(1)  REG 2004, s. I-0000.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/14

---

Överklagande, ingivet den 19 juli 2004 av bolaget SGL Carbon AG av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244–246/01, T 251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission. Överklagandet avser mål T-239/01

(Mål C-308/04 P)

(2004/C 262/26)

Bolaget SGL Carbon AG har den 19 juli 2004 till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244–246/01, T 251/01 och T-252/01, Tokai m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission. Överklagandet avser mål T-239/01. Klaganden företräds av Martin Klusmann och Kirsten Beckmann, vid Freshfields Bruckhaus Deringer, Freiligrathstrasse 1, D 40479 Düsseldorf.

Klaganden yrkar att domstolen skall:

| 1) | delvis upphäva den dom som förstainstansrätten har meddelat i mål T-239/01, (1) i den del förstainstansrätten ogillade talan i vad den riktades mot artiklarna 3 och 4 i kommissionens beslut av den 18 juli 2001, med förbehåll för de yrkanden som framställdes i första instans, |
| --- | --- |

1)

delvis upphäva den dom som förstainstansrätten har meddelat i mål T-239/01, (1) i den del förstainstansrätten ogillade talan i vad den riktades mot artiklarna 3 och 4 i kommissionens beslut av den 18 juli 2001, med förbehåll för de yrkanden som framställdes i första instans,

| 2) | i andra hand göra en lämplig nedsättning av de böter som klaganden påfördes genom artikel 3 i beslut COMP/E-36.490 samt av den dröjsmålsränta och ränta med anledning av förfarandet som fastställts i artikel 4 i beslutet, jämförd med kommissionens skrivelse av den 23 juli 2001 ((SG 2001) D/290091), |
| --- | --- |

2)

i andra hand göra en lämplig nedsättning av de böter som klaganden påfördes genom artikel 3 i beslut COMP/E-36.490 samt av den dröjsmålsränta och ränta med anledning av förfarandet som fastställts i artikel 4 i beslutet, jämförd med kommissionens skrivelse av den 23 juli 2001 ((SG 2001) D/290091),

| 3) | i sista hand återförvisa målet till förstainstansrätten för avgörande i enlighet med domstolens dom, och |
| --- | --- |

3)

i sista hand återförvisa målet till förstainstansrätten för avgörande i enlighet med domstolens dom, och

| 4) | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

4)

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden framställer sju grunder som alla syftar till att utverka en mer omfattande ogiltigförklaring av artiklarna 3 och 4 i kommissionens beslut än den som förstainstansrätten fastställde i sin dom.

| 1) | Klaganden hävdar för det första att principen non bis in idem har åsidosatts, eftersom förstainstansrätten bortsåg från att samma beteende redan hade föranlett sanktionsåtgärder i Nordamerika innan kommissionen fattade det ifrågasatta beslutet. Klaganden gör gällande att det skall tas hänsyn till de sanktionsåtgärder som redan har vidtagits med anledning av samma handlingar, eftersom de förbudsregler som gäller för att främja konkurrensen i Europa och Nordamerika i sak har samma skyddsändamål. Detta följer antingen av principen non bis in idem i den vida bemärkelse som tillämpas i förhållandet mellan gemenskapsrätten och rätten i tredje land eller av principen om ”natural justice”, som har en ännu vidare innebörd och som tillämpas sedan rättsfallet Walt Wilhelm. Domstolen har i domen i målet Boehringer dessutom bekräftat att det i princip skall tas hänsyn till amerikanska sanktionsåtgärder om det föreligger identitet mellan handlingarna, vilket förstainstansrätten inte har gjort. |
| --- | --- |

1)

Klaganden hävdar för det första att principen non bis in idem har åsidosatts, eftersom förstainstansrätten bortsåg från att samma beteende redan hade föranlett sanktionsåtgärder i Nordamerika innan kommissionen fattade det ifrågasatta beslutet. Klaganden gör gällande att det skall tas hänsyn till de sanktionsåtgärder som redan har vidtagits med anledning av samma handlingar, eftersom de förbudsregler som gäller för att främja konkurrensen i Europa och Nordamerika i sak har samma skyddsändamål. Detta följer antingen av principen non bis in idem i den vida bemärkelse som tillämpas i förhållandet mellan gemenskapsrätten och rätten i tredje land eller av principen om ”natural justice”, som har en ännu vidare innebörd och som tillämpas sedan rättsfallet Walt Wilhelm. Domstolen har i domen i målet Boehringer dessutom bekräftat att det i princip skall tas hänsyn till amerikanska sanktionsåtgärder om det föreligger identitet mellan handlingarna, vilket förstainstansrätten inte har gjort.

| 2) | Vad beträffar de konstateranden som förstainstansrätten gjorde vid fastställandet av de ursprungliga bötesbeloppen, klandrar klaganden förstainstansrätten för att inte ha satt ned det ursprungliga bötesbelopp som klaganden först hade påförts, trots att den borde ha gjort det för att, på ett icke diskriminerande sätt, rätta sig efter de bedömningskriterier som den hade fastställt. |
| --- | --- |

2)

Vad beträffar de konstateranden som förstainstansrätten gjorde vid fastställandet av de ursprungliga bötesbeloppen, klandrar klaganden förstainstansrätten för att inte ha satt ned det ursprungliga bötesbelopp som klaganden först hade påförts, trots att den borde ha gjort det för att, på ett icke diskriminerande sätt, rätta sig efter de bedömningskriterier som den hade fastställt.

| 3) | Genom den tredje grunden hävdas att den särskilda höjningen med 25 procent av böternas grundbelopp, med anledning av de varnande telefonsamtal som ägde rum innan kommissionens kontroll påbörjades, var otillåten. Dessa telefonsamtal utgör inte någon överträdelse och kan, i motsats till förstainstansrättens bedömning, inte betraktas som försvårande omständigheter vid beräkningen av de böter som avses i artikel 15.2 i förordning nr 17, utan att principen nulla poena sine lege åsidosätts. Rättsfallet Sarrió, som förstainstansrätten har anfört till stöd för den motsatta ståndpunkten, är inte relevant. I detta fall hade, inom ramen för de faktiska omständigheterna i målet, nämligen försvårande omständigheter beaktats för att höja bötesbeloppet, däremot inte senare handlingar som i efterhand skulle eller kunde ha hindrat ett fastställande av de faktiska omständigheterna. I förevarande fall presumerade förstainstansrätten dessutom att vissa interna omständigheter förelåg till skada för klaganden, vilket strider mot bevisreglerna. |
| --- | --- |

3)

Genom den tredje grunden hävdas att den särskilda höjningen med 25 procent av böternas grundbelopp, med anledning av de varnande telefonsamtal som ägde rum innan kommissionens kontroll påbörjades, var otillåten. Dessa telefonsamtal utgör inte någon överträdelse och kan, i motsats till förstainstansrättens bedömning, inte betraktas som försvårande omständigheter vid beräkningen av de böter som avses i artikel 15.2 i förordning nr 17, utan att principen nulla poena sine lege åsidosätts. Rättsfallet Sarrió, som förstainstansrätten har anfört till stöd för den motsatta ståndpunkten, är inte relevant. I detta fall hade, inom ramen för de faktiska omständigheterna i målet, nämligen försvårande omständigheter beaktats för att höja bötesbeloppet, däremot inte senare handlingar som i efterhand skulle eller kunde ha hindrat ett fastställande av de faktiska omständigheterna. I förevarande fall presumerade förstainstansrätten dessutom att vissa interna omständigheter förelåg till skada för klaganden, vilket strider mot bevisreglerna.

| 4) | Vad beträffar beräkningen av böterna klandrar klaganden dessutom förstainstansrätten för att ha överskridit den högsta gränsen för böter vilken enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 inte får överstiga 10 procent av konsortiets omsättning. Om kommissionen hade grundat sig på den relevanta omsättningen för räkenskapsåren 2000 eller 1999 skulle den ha minskat bötesbeloppets aritmetiska värde till 10 procent av konsortiets omsättning innan den så kallade regeln om kronvittnen tillämpades. Förstainstansrätten gjorde fel när den lämnade hela denna fråga obesvarad med motiveringen att den saknade betydelse för att underkänna den invändning som hade framställts i detta avseende. Detta antagande grundas på en rättsvillfarelse. |
| --- | --- |

4)

Vad beträffar beräkningen av böterna klandrar klaganden dessutom förstainstansrätten för att ha överskridit den högsta gränsen för böter vilken enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 inte får överstiga 10 procent av konsortiets omsättning. Om kommissionen hade grundat sig på den relevanta omsättningen för räkenskapsåren 2000 eller 1999 skulle den ha minskat bötesbeloppets aritmetiska värde till 10 procent av konsortiets omsättning innan den så kallade regeln om kronvittnen tillämpades. Förstainstansrätten gjorde fel när den lämnade hela denna fråga obesvarad med motiveringen att den saknade betydelse för att underkänna den invändning som hade framställts i detta avseende. Detta antagande grundas på en rättsvillfarelse.

| 5) | Klaganden klandrar även förstainstansrätten för att ha bortsett från betydelsen av de handlingar som klaganden inte fick ta del av vid en ofullständig undersökning av handlingarna i målet. Klaganden påpekar, utöver sin redogörelse i första instans, att det för första gången inför förstainstansrätten lades fram nya belastande handlingar som klaganden inte hade kännedom om och som den inte hade kunnat yttra sig över. |
| --- | --- |

5)

Klaganden klandrar även förstainstansrätten för att ha bortsett från betydelsen av de handlingar som klaganden inte fick ta del av vid en ofullständig undersökning av handlingarna i målet. Klaganden påpekar, utöver sin redogörelse i första instans, att det för första gången inför förstainstansrätten lades fram nya belastande handlingar som klaganden inte hade kännedom om och som den inte hade kunnat yttra sig över.

| 6) | Klaganden klandrar dessutom förstainstansrätten för att vid fastställelsen av bötesbeloppet inte ha tagit någon som helst hänsyn till den ostridiga minskningen av klagandens finansiella medel, vilket utgör ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen och en kränkning av äganderätten. De sanktionsåtgärder som föreskrivs enligt konkurrensrätten får inte i något fall hota själva existensen för dem som dessa åtgärder vidtas mot. Bedömningskriteriet för huruvida sanktionsåtgärderna är lämpliga och korrekta skall i varje enskilt fall baseras på företaget i egenskap av aktör. Det är fullständigt otillåtet att grunda sig på de delar av verksamheten som ännu kan räddas om företaget skulle visa sig vara insolvent till följd av böterna. Böterna skall alltid fastställas så att de inte leder till en ekonomisk ”dödsdom”. |
| --- | --- |

6)

Klaganden klandrar dessutom förstainstansrätten för att vid fastställelsen av bötesbeloppet inte ha tagit någon som helst hänsyn till den ostridiga minskningen av klagandens finansiella medel, vilket utgör ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen och en kränkning av äganderätten. De sanktionsåtgärder som föreskrivs enligt konkurrensrätten får inte i något fall hota själva existensen för dem som dessa åtgärder vidtas mot. Bedömningskriteriet för huruvida sanktionsåtgärderna är lämpliga och korrekta skall i varje enskilt fall baseras på företaget i egenskap av aktör. Det är fullständigt otillåtet att grunda sig på de delar av verksamheten som ännu kan räddas om företaget skulle visa sig vara insolvent till följd av böterna. Böterna skall alltid fastställas så att de inte leder till en ekonomisk ”dödsdom”.

| 7) | Klaganden klandrar slutligen förstainstansrätten för att inte ha uttalat sig om den rättsliga anmärkning som klaganden i flera hänseenden hade formulerat angående fastställelsen av dröjsmålsränta och ränta med anledning av förfarandet, samtidigt som rätten ändå underkände anmärkningen genom dess slutliga avgörande. Förstainstansrätten har felaktigt bortsett från att det varken finns någon som helst rättsgrund för fastställelse av ränta i allmänhet eller för fastställelse av den räntesats som tillämpades i fallet. Även om det i princip är tillåtet att fastställa ränta för att hindra rättegångsmissbruk, krävs det under alla omständigheter, för att detta syfte skall uppnås, att räntan fastställs till ett mycket lägre belopp. Detta gäller i ännu högre grad i det sammanhang som utgörs av en drastiskt stigande sanktionsnivå som leder till att klart högre ränta påförs. Förstainstansrätten har inte alls behandlat de materiella anmärkningar som framställts. Den har däremot prövat en anmärkning som klaganden inte hade framställt. |
| --- | --- |

7)

Klaganden klandrar slutligen förstainstansrätten för att inte ha uttalat sig om den rättsliga anmärkning som klaganden i flera hänseenden hade formulerat angående fastställelsen av dröjsmålsränta och ränta med anledning av förfarandet, samtidigt som rätten ändå underkände anmärkningen genom dess slutliga avgörande. Förstainstansrätten har felaktigt bortsett från att det varken finns någon som helst rättsgrund för fastställelse av ränta i allmänhet eller för fastställelse av den räntesats som tillämpades i fallet. Även om det i princip är tillåtet att fastställa ränta för att hindra rättegångsmissbruk, krävs det under alla omständigheter, för att detta syfte skall uppnås, att räntan fastställs till ett mycket lägre belopp. Detta gäller i ännu högre grad i det sammanhang som utgörs av en drastiskt stigande sanktionsnivå som leder till att klart högre ränta påförs. Förstainstansrätten har inte alls behandlat de materiella anmärkningar som framställts. Den har däremot prövat en anmärkning som klaganden inte hade framställt.

---

(1)  REG 2004, s. II-0000.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/15

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Fővárosi Bíróság (Ungern) av den 24 juni 2004 i brottmålet mot Attila Vajnai

(Mål C-328/04)

(2004/C 262/27)

Fővárosi Bíróság begär genom beslut av den 24 juni 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 30 juli 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i brottmålet mot Attila Vajnai beträffande följande frågor:

Är artikel 269/B första stycket i Büntető Törvénykönyv, enligt vilken den som offentligt använder eller visar en beteckning bestående av en röd femuddig stjärna skall dömas för en straffrättslig förseelse, såvida inte gärningen är att bedöma som ett allvarligare brott, förenlig med den grundläggande principen i gemenskapsrätten om förbud mot diskriminering? Innebär artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen, enligt vilken unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, och direktiv 2000/43/EG (1), som också avser de grundläggande friheterna, jämförda med artiklarna 10–12 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, att det i samtliga medlemsstater är tillåtet för personer att uttrycka sina politiska övertygelser genom beteckningar som hänsyftar på sådana övertygelser?

---

(1)  EGT L 180, s. 22.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/16

---

Talan mot Republiken Italien väckt den 30 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-330/04)

(2004/C 262/28)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 30 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Italien. Sökanden företräds av Chiara Cattabriga, i egenskap av ombud.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 första strecksatsen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/33/EG (1) av den 21 oktober 2002 om ändring av rådets direktiv 90/425/EEG (2) och 92/118/EEG (3) beträffande hälsokrav för animaliska biprodukter, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller genom att inte ha underrättat kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 första strecksatsen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/33/EG (1) av den 21 oktober 2002 om ändring av rådets direktiv 90/425/EEG (2) och 92/118/EEG (3) beträffande hälsokrav för animaliska biprodukter, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller genom att inte ha underrättat kommissionen om sådana bestämmelser,

| 2) | förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet löpte ut den 16 maj 2003.

---

(1)  EGT L 315, 19.11.2002, s. 14.

(2)  EGT L 224, 18.8.1990, s. 29; svensk specialutgåva, område 3, volym 33, s. 146.

(3)  EGT L 62, 15.3.1993, s. 49; svensk specialutgåva, område 3, volym 48, s. 194.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/16

---

Talan mot Konungariket Spanien, väckt den 28 juli 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-332/04)

(2004/C 262/29)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 28 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Konungariket Spanien. Sökanden företräds av Gregorio Valero Jordana, kommissionens rättstjänst, och Florence Simonetti, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| a) | fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1) och enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG (2),






  — | genom att inte fullständigt införliva artikel 3 i direktiv 85/337/EEG, i dess lydelse enligt direktiv 97/11/EG, |
| --- | --- | --- |

a)

fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1) och enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG (2),

—

genom att inte fullständigt införliva artikel 3 i direktiv 85/337/EEG, i dess lydelse enligt direktiv 97/11/EG,

| — | genom att inte införliva artikel 9.1 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, |
| --- | --- |

—

genom att inte införliva artikel 9.1 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse,

| — | genom att inte genomföra den övergångsordning som föreskrivs i artikel 3 i direktiv 97/11/EG, |
| --- | --- |

—

genom att inte genomföra den övergångsordning som föreskrivs i artikel 3 i direktiv 97/11/EG,

| — | genom att inte korrekt genomföra punkt 10 b i bilaga II till direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, jämförd med artiklarna 2.1 och 4.2, och |
| --- | --- |

—

genom att inte korrekt genomföra punkt 10 b i bilaga II till direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, jämförd med artiklarna 2.1 och 4.2, och

| — | genom att inte låta uppförandet av ett fritidscenter i Paterna (Valencia) bli föremål för en miljökonsekvensbedömning, och |
| --- | --- |

—

genom att inte låta uppförandet av ett fritidscenter i Paterna (Valencia) bli föremål för en miljökonsekvensbedömning, och

följaktligen genom att bortse från det som föreskrivs i artikel 2.1, artikel 3, artikel 4.2, samt artiklarna 8 och 9 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, och

| b) | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

b)

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I de spanska föreskrifterna för att anpassa den nationella rätten till direktiv 85/337/EEG, i dess lydelse enligt direktiv 97/11/EG, vilka huvudsakligen utgörs av Real Decreto Legislativo 1302/1986 av den 28 juni 1986 om miljökonsekvensbeskrivning, i dess lydelse enligt lag 6/2001 av den 8 maj 2001, föreskrivs inte att miljökonsekvensbedömningen skall omfatta de effekter som kan förutses som följd av samspelet mellan de olika miljöfaktorerna, i strid med vad som föreskrivs i artikel 3 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse.

I de spanska föreskrifterna föreskrivs inte någon skyldighet att offentliggöra det administrativa beslutet att bevilja eller avslå en tillståndsansökan, liksom dess innehåll och varje villkor som är knutet till detta, i strid med vad som föreskrivs i artikel 9.1 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse.

Det anges i artikel 3.1 och 3.2 i direktiv 97/11/EG att bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas på nya projekt för vilka det ansöks om tillstånd efter den 14 mars 1999. Denna gemenskapsbestämmelse har inte genomförts i de spanska föreskrifterna, eftersom lagstiftningen i fråga inte tillämpas på privata projekt som är föremål för ett administrativt tillståndsförfarande eller på offentliga projekt som allmänheten redan har informerats om eller för vilka tillstånd redan har beviljats före den 8 oktober 2000.

I punkt 10 b i bilaga II till direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, anges bland de projekt beträffande vilka det kan bli nödvändigt att göra en miljökonsekvensbedömning projekt för tätortsbebyggelse, inklusive byggande av shoppingcentrum och parkeringsplatser. I de spanska föreskrifterna är detta krav begränsat till projekt utanför stadsplanelagda områden. Kommissionen anser att en sådan begränsning, genom vilken det generellt bortses från kriterier eller gränsvärden i fråga om projektens storlek och art, överskrider det handlingsutrymme som medlemsstaterna har enligt artiklarna 2.1 och 4.2 i direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse. En analys av lagstiftningen om stadsplaner, på det nationella planet och i de autonoma regionerna, och om miljökonsekvensbeskrivning, i de autonoma regionerna, gör det också möjligt att konstatera att projekt avseende tätortsbebyggelse inom stadsplanelagda områden i de flesta autonoma regionerna inte görs till föremål för en miljökonsekvensbeskrivning.

Till följd av att den nationella rätten inte korrekt har anpassats till punkt 10 b i bilaga II till direktiv 85/337/EEG, i dess ändrade lydelse, har de spanska myndigheterna underlåtit att göra en miljökonsekvensbeskrivning av ett fritidscenter i Paterna (Valencia), med den enda motiveringen att anläggningen uppförs inom ett stadsplanelagt område.

---

(1)  EGT L 175, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 226.

(2)  EGT L 73, s. 5.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/17

---

Överklagande, ingivet den 10 augusti 2004 av Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och styrelseledamoten Jürgen Schmoldt, av det beslut som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, meddelat den 25 maj 2004 i mål T-264/03: Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-342/04 P)

(2004/C 262/30)

Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och Jürgen Schmoldt har den 10 augusti 2004 till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat det beslut som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, meddelat den 25 maj 2004 i mål T-264/03: Jürgen Schmoldt, Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG och Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV mot Europeiska gemenskapernas kommission. Klagandena företräds av professor H.C. Hans-Peter Schneider, Rominteweg 3, D-30559 Hannover.

Klagandena yrkar att domstolen skall:

| — | upphäva beslutet och återförvisa målet till förstainstansrätten, |
| --- | --- |

—

upphäva beslutet och återförvisa målet till förstainstansrätten,

| — | förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I motsats till vad förstainstansrätten fastställt är klagandena individuellt berörda av det beslut av motparten mot vilket talan väckts i huvudsaken.

Klagandena anför åtta grunder till stöd för sin talan.

| 1) | Det överklagade beslutet grundar sig på en felaktig sakomständighet. Det finns obestridligen inte någon rapport från Ständiga kommitténs ad hoc-grupp av den 22 november 2002. Den ad hoc-grupp som tillsattes med anledning av ett klagoförfarande enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG vid den Ständiga kommitténs 55:e sammanträde den 10–11 september 2002 har aldrig sammanträtt och/eller någonsin fattat beslut avseende en sådan rapport. |
| --- | --- |

1)

Det överklagade beslutet grundar sig på en felaktig sakomständighet. Det finns obestridligen inte någon rapport från Ständiga kommitténs ad hoc-grupp av den 22 november 2002. Den ad hoc-grupp som tillsattes med anledning av ett klagoförfarande enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG vid den Ständiga kommitténs 55:e sammanträde den 10–11 september 2002 har aldrig sammanträtt och/eller någonsin fattat beslut avseende en sådan rapport.

| 2) | Den tredje klaganden har inte väckt talan i egenskap av privatperson. Den tredje klaganden är obestridligen styrelseledamot i den första klagandens federala teknikavdelning ”Värmeisolering, ljudisolering och brandsäkerhet”, en sammanslutning av företag i Tyskland som använder byggprodukter inom detta område, och är i denna egenskap anställd hos den första klaganden. Det tillhör den tredje klagandens arbetsuppgifter att företräda den första klaganden och de företag som är anslutna till denna i frågor avseende nationellt och europeiskt standardiseringsarbete. |
| --- | --- |

2)

Den tredje klaganden har inte väckt talan i egenskap av privatperson. Den tredje klaganden är obestridligen styrelseledamot i den första klagandens federala teknikavdelning ”Värmeisolering, ljudisolering och brandsäkerhet”, en sammanslutning av företag i Tyskland som använder byggprodukter inom detta område, och är i denna egenskap anställd hos den första klaganden. Det tillhör den tredje klagandens arbetsuppgifter att företräda den första klaganden och de företag som är anslutna till denna i frågor avseende nationellt och europeiskt standardiseringsarbete.

| 3) | Gemenskapsrätten uppställer vissa processrättsliga skyddsregler till förmån för klagandena. De processrättsliga skyddsregler som gäller för den Ständiga byggkommittén enligt artikel 5.1 och femte skälet i direktiv 89/106/EEG måste även gälla till förmån för var och en som medverkat vid utarbetandet av det expertyttrande som Ständiga kommitténs ad hoc-grupp skall avge enligt artikel 5.1. |
| --- | --- |

3)

Gemenskapsrätten uppställer vissa processrättsliga skyddsregler till förmån för klagandena. De processrättsliga skyddsregler som gäller för den Ständiga byggkommittén enligt artikel 5.1 och femte skälet i direktiv 89/106/EEG måste även gälla till förmån för var och en som medverkat vid utarbetandet av det expertyttrande som Ständiga kommitténs ad hoc-grupp skall avge enligt artikel 5.1.

| 4) | Vid förfarandet enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG företrädde den tredje klaganden i sin egenskap av ledamot av Ständiga byggkommitténs ad hoc-grupp inte endast den första klaganden utan självklart även den andra klaganden i dess egenskap av medlemsföretag. Det är ostridigt att den andra klaganden är medlem i den första klagandens federala teknikavdelning ”Värmeisolering, ljudisolering och brandsäkerhet”. |
| --- | --- |

4)

Vid förfarandet enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG företrädde den tredje klaganden i sin egenskap av ledamot av Ständiga byggkommitténs ad hoc-grupp inte endast den första klaganden utan självklart även den andra klaganden i dess egenskap av medlemsföretag. Det är ostridigt att den andra klaganden är medlem i den första klagandens federala teknikavdelning ”Värmeisolering, ljudisolering och brandsäkerhet”.

| 5) | Den andra klaganden har med hjälp av fyra exempel förtydligat konsekvenserna av beslutet för pågående avtal för förstainstansrätten. |
| --- | --- |

5)

Den andra klaganden har med hjälp av fyra exempel förtydligat konsekvenserna av beslutet för pågående avtal för förstainstansrätten.

| 6) | Den första klaganden var – utan att det kan anses ha någon betydelse – förhandlingspart. |
| --- | --- |

6)

Den första klaganden var – utan att det kan anses ha någon betydelse – förhandlingspart.

| 7) | Den första klaganden var direkt delaktig i det europeiska standardiseringsarbetet samt i förfarandet enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG. |
| --- | --- |

7)

Den första klaganden var direkt delaktig i det europeiska standardiseringsarbetet samt i förfarandet enligt artikel 5.1 i direktiv 89/106/EEG.

| 8) | Förstainstansrättens beslut avseende rättegångskostnaderna var felaktigt. |
| --- | --- |

8)

Förstainstansrättens beslut avseende rättegångskostnaderna var felaktigt.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/18

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, av den 22 juli 2004 i målet mellan Ikea Wholesale Ltd och Commissioners of Customs and Excise

(Mål C-351/04)

(2004/C 262/31)

High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division begär genom beslut av den 22 juli 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 16 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Ikea Wholesale Ltd och Commissioners of Customs and Excise beträffande följande frågor:

| i) | Är rådets förordning (EG) nr 2398/97 av den 28 november 1997 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan (1), mot bakgrund av de konstateranden som den panel som tillsatts av Världshandelsorganisationens (WTO) tvistlösningsorgan gjort i rapporten av den 30 oktober 2000, punkterna 7.2 (g) och (h), WT/DS1412/R och som tvistlösningsorganets överprövningsorgan gjort i beslutet av den 1 mars 2002, punkterna 86 och 87, WT/DS1141/AB/R, helt eller delvis oförenlig med gemenskapsrätten i på grund av att det i förordningen






  a) | i strid med artikel 2.6 a i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen i ändrad lydelse (2) och artikel 2.2.2 ii i antidumpningsavtalet används fel metod för att beräkna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, |
| --- | --- | --- |

i)

Är rådets förordning (EG) nr 2398/97 av den 28 november 1997 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan (1), mot bakgrund av de konstateranden som den panel som tillsatts av Världshandelsorganisationens (WTO) tvistlösningsorgan gjort i rapporten av den 30 oktober 2000, punkterna 7.2 (g) och (h), WT/DS1412/R och som tvistlösningsorganets överprövningsorgan gjort i beslutet av den 1 mars 2002, punkterna 86 och 87, WT/DS1141/AB/R, helt eller delvis oförenlig med gemenskapsrätten i på grund av att det i förordningen

a)

i strid med artikel 2.6 a i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen i ändrad lydelse (2) och artikel 2.2.2 ii i antidumpningsavtalet används fel metod för att beräkna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst,

| b) | i strid med artikel 2.11 i förordning nr 384/96 och artikel 2.4.2 i antidumpningsavtalet felaktigt tillämpas ”nollställning” då normalvärdet jämförs med exportpriser i syfte att fastställa huruvida dumpningsmarginaler förekommer, eller |
| --- | --- |

b)

i strid med artikel 2.11 i förordning nr 384/96 och artikel 2.4.2 i antidumpningsavtalet felaktigt tillämpas ”nollställning” då normalvärdet jämförs med exportpriser i syfte att fastställa huruvida dumpningsmarginaler förekommer, eller

| c) | i strid med artikel 3.5 i förordning nr 384/96 och artikel 3.4 i antidumpningsavtalet inte görs en bedömning av alla relevanta faktorer som kan ha betydelse för gemenskapsindustrins tillstånd och att den skada som gemenskapsindustrin vållats fastställdes med beaktande av bevisning som erhållits från företag utanför gemenskapsindustrin? |
| --- | --- |

c)

i strid med artikel 3.5 i förordning nr 384/96 och artikel 3.4 i antidumpningsavtalet inte görs en bedömning av alla relevanta faktorer som kan ha betydelse för gemenskapsindustrins tillstånd och att den skada som gemenskapsindustrin vållats fastställdes med beaktande av bevisning som erhållits från företag utanför gemenskapsindustrin?

| ii) | Är någon eller alla av nedan angivna förordningar oförenliga med gemenskapsrätten (däribland artiklarna 1, 7.1 och 9.4 i förordning nr 384/96 jämförda med artiklarna 1, 7.1 och 9 i antidumpningsavtalet) på grund av att de i) antogs på grundval av en omvärdering av de upplysningar som inhämtats under den första undersökningsperioden av vilken det framkom att det inte skett någon dumpning eller att dumpning skett i mindre omfattning under den första undersökningsperioden, ii) utan att det i någon av dem föreskrivs återbetalning av de belopp som redan betalats enligt förordning nr 2398/97? Denna fråga avser huruvida följande förordningar är oförenliga med gemenskapsrätten:






  a) | rådets förordning (EG) nr 1644/2001 av den 7 augusti 2001 om ändring av förordning (EG) nr 2398/97 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan samt om avbrytande av tillämpningen av tullen med avseende på import med ursprung i Indien (3), |
| --- | --- | --- |

ii)

Är någon eller alla av nedan angivna förordningar oförenliga med gemenskapsrätten (däribland artiklarna 1, 7.1 och 9.4 i förordning nr 384/96 jämförda med artiklarna 1, 7.1 och 9 i antidumpningsavtalet) på grund av att de i) antogs på grundval av en omvärdering av de upplysningar som inhämtats under den första undersökningsperioden av vilken det framkom att det inte skett någon dumpning eller att dumpning skett i mindre omfattning under den första undersökningsperioden, ii) utan att det i någon av dem föreskrivs återbetalning av de belopp som redan betalats enligt förordning nr 2398/97? Denna fråga avser huruvida följande förordningar är oförenliga med gemenskapsrätten:

a)

rådets förordning (EG) nr 1644/2001 av den 7 augusti 2001 om ändring av förordning (EG) nr 2398/97 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan samt om avbrytande av tillämpningen av tullen med avseende på import med ursprung i Indien (3),

| b) | rådets förordning (EG) nr 160/2002 av den 28 januari 2002 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2398/97 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan samt om avslutande av förfarandet med avseende på import med ursprung i Pakistan (4), och |
| --- | --- |

b)

rådets förordning (EG) nr 160/2002 av den 28 januari 2002 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2398/97 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av sänglinne av bomull med ursprung i Egypten, Indien och Pakistan samt om avslutande av förfarandet med avseende på import med ursprung i Pakistan (4), och

| c) | rådets förordning (EG) nr 696/2002 av den 22 april 2002 om bekräftelse av den slutgiltiga antidumpningstull som infördes på import av sänglinne av bomull med ursprung i Indien genom förordning (EG) nr 2398/97 ändrad och tillfälligt upphävd genom rådets förordning (EG) nr 1644/2001 (5). |
| --- | --- |

c)

rådets förordning (EG) nr 696/2002 av den 22 april 2002 om bekräftelse av den slutgiltiga antidumpningstull som infördes på import av sänglinne av bomull med ursprung i Indien genom förordning (EG) nr 2398/97 ändrad och tillfälligt upphävd genom rådets förordning (EG) nr 1644/2001 (5).

| iii) | Strider förordningarna nr 1644/2001, 160/2002 och 696/2002 mot artiklarna 7.2 och 9.4 i förordning nr 384/96 och mot proportionalitetsprincipen på grund av att det i dessa förordningar, för tiden före deras ikraftträdande, fastställdes en antidumpningstull som inte var helt proportionerlig till den dumpning eller skada som den var avsedd att kompensera? |
| --- | --- |

iii)

Strider förordningarna nr 1644/2001, 160/2002 och 696/2002 mot artiklarna 7.2 och 9.4 i förordning nr 384/96 och mot proportionalitetsprincipen på grund av att det i dessa förordningar, för tiden före deras ikraftträdande, fastställdes en antidumpningstull som inte var helt proportionerlig till den dumpning eller skada som den var avsedd att kompensera?

| iv) | Är svaren på de ovanstående frågorna olika beroende på om det rör sig om export från Indien eller Pakistan med beaktande av






  a) | förfarandena inför WTO:s tvistlösningsorgan, eller |
| --- | --- | --- |

iv)

Är svaren på de ovanstående frågorna olika beroende på om det rör sig om export från Indien eller Pakistan med beaktande av

a)

förfarandena inför WTO:s tvistlösningsorgan, eller

| b) | kommissionens slutsatser i förordningarna nr 1644/2001, 160/2002 och 696/2002? |
| --- | --- |

b)

kommissionens slutsatser i förordningarna nr 1644/2001, 160/2002 och 696/2002?

| v) | Med beaktande av svaren på de ovanstående frågorna






  a) | skall en nationell tullmyndighet helt eller delvis återbetala de antidumpningstullar den uppburit med stöd av förordning nr 2398/97, och |
| --- | --- | --- |

v)

Med beaktande av svaren på de ovanstående frågorna

a)

skall en nationell tullmyndighet helt eller delvis återbetala de antidumpningstullar den uppburit med stöd av förordning nr 2398/97, och

| b) | om svaret på denna fråga är jakande, till vem och på vilka villkor skall återbetalning ske? |
| --- | --- |

b)

om svaret på denna fråga är jakande, till vem och på vilka villkor skall återbetalning ske?

---

(1)  EGT L 332, 4.12.1997, s. 1.

(2)  EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(3)  EGT L 219, 14.8.2001, s. 1.

(4)  EGT L 26, 30.1.2002, s. 1.

(5)  EGT L 109, 25.4.2002, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/19

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgericht Köln av den 30 juni 2004 i målet mellan Firma mdm Versandservice GmbH och Förbundsrepubliken Tyskland, i närvaro av Deutsche Post AG

(Mål C-352/04)

(2004/C 262/32)

Verwaltungsgericht Köln begär genom beslut av den 30 juni 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 16 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Firma mdm Versandservice GmbH och Förbundsrepubliken Tyskland, i närvaro av Deutsche Post AG, beträffande följande fråga:

Skall artiklarna 47.2 EG och 95 EG samt artiklarna 12 femte strecksatsen och 7.1 i direktiv 97/67/EG (1), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG (2), samtliga artiklar jämförda med varandra, tolkas så att om den som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster använder sig av specialavgifter för företagskunder som till postnätet lämnar in försorterade postförsändelser på andra ställen i befordringskedjan än på inlämningsställena, så är denna tillhandahållare av samhällsomfattande posttjänster skyldig att använda sig av dessa specialavgifter även för företag som hämtar postförsändelser hos avsändare och lämnar dessa försändelser försorterade till postnätet på samma inlämningsställe och på samma villkor som för företagskunderna, utan att denne tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster kan vägra att göra detta med hänvisning till sin skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster?

---

(1)  EGT L 15, 21.1.1998, s. 14.

(2)  EGT L 176, s. 21.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/19

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof, Tyskland, av den 22 juli 2004 i målet mellan Nowaco Germany GmbH och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Mål C-353/04)

(2004/C 262/33)

Bundesfinanzhof begär genom beslut av den 22 juli 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 16 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Nowaco Germany GmbH och Hauptzollamt Hamburg-Jonas beträffande följande frågor:

| 1) | Kan kommissionens förordning (EEG) nr 1538/91 (1) av den 5 juni 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1906/90 om vissa handelsnormer för fjäderfäkött tillämpas vid fastställande av marknadsmässig kvalitet på en vara för vilken exportbidrag begärs? |
| --- | --- |

1)

Kan kommissionens förordning (EEG) nr 1538/91 (1) av den 5 juni 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1906/90 om vissa handelsnormer för fjäderfäkött tillämpas vid fastställande av marknadsmässig kvalitet på en vara för vilken exportbidrag begärs?

| 2) | För det fall den första tolkningsfrågan besvaras jakande, ställs följande tolkningsfråga:






  a) | Är artikel 70 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen tillämplig när det skall fastställas huruvida en vara för vilken exportbidrag begärs är av marknadsmässig kvalitet? |
| --- | --- | --- |

2)

För det fall den första tolkningsfrågan besvaras jakande, ställs följande tolkningsfråga:

a)

Är artikel 70 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen tillämplig när det skall fastställas huruvida en vara för vilken exportbidrag begärs är av marknadsmässig kvalitet?

| b) | Är beskaffenhetspresumtionen i artikel 70.1 första stycket i förordning (EEG) nr 2913/92 (2) tillämplig även när endast ett stickprov på varan har undersökts, fastän det i tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelser krävs och uttryckligen föreskrivs att fel i varan godtas i viss kvantitativ omfattning och att det vid undersökningen skall tas ett visst minsta antal prover för att fastställa huruvida det tillåtna antalet defekta enheter iakttas? |
| --- | --- |

b)

Är beskaffenhetspresumtionen i artikel 70.1 första stycket i förordning (EEG) nr 2913/92 (2) tillämplig även när endast ett stickprov på varan har undersökts, fastän det i tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelser krävs och uttryckligen föreskrivs att fel i varan godtas i viss kvantitativ omfattning och att det vid undersökningen skall tas ett visst minsta antal prover för att fastställa huruvida det tillåtna antalet defekta enheter iakttas?

| 3) | För det fall tolkningsfråga 2a och 2b besvaras jakande, ställs följande tolkningsfråga:
  Vilken verkan har ovannämnda beskaffenhetspresumtion när flera prover har tagits på en enhetligt deklarerad exportsändning och det vid undersökningen har fastställts att en del av proverna är av marknadsmässig kvalitet men att en annan del inte är av sådan kvalitet? |
| --- | --- |

3)

För det fall tolkningsfråga 2a och 2b besvaras jakande, ställs följande tolkningsfråga:

Vilken verkan har ovannämnda beskaffenhetspresumtion när flera prover har tagits på en enhetligt deklarerad exportsändning och det vid undersökningen har fastställts att en del av proverna är av marknadsmässig kvalitet men att en annan del inte är av sådan kvalitet?

---

(1)  EGT L 143, s. 11; svensk specialutgåva, område 3, volym 37, s. 214.

(2)  EGT L 302, s, 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/20

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Tribunale di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålsförfarandet mot Palazzeze Christian

(Mål C-359/04)

(2004/C 262/34)

Tribunale di Teramo begär genom beslut av den 31 juli 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 18 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i brottmålsförfarandet mot Palazzeze Christian beträffande följande fråga:

”Skall artiklarna 43 EG och 49 EG tolkas på så sätt att medlemsstaterna har rätt att tillfälligt (under en tidsperiod som motsvarar 6–12 år) frångå bestämmelserna om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster inom Europeiska Unionen under följande omständigheter:

| 1) | vissa rättssubjekt har givits koncessioner för ett visst tillhandahållande av tjänster, som gäller under 6/12 år, på grundval av bestämmelser som innebar att vissa konkurrenter (som inte var italienare) uteslöts från anbudsförfarandet, |
| --- | --- |

1)

vissa rättssubjekt har givits koncessioner för ett visst tillhandahållande av tjänster, som gäller under 6/12 år, på grundval av bestämmelser som innebar att vissa konkurrenter (som inte var italienare) uteslöts från anbudsförfarandet,

| 2) | dessa bestämmelser har ändrats med anledning av att de inte var förenliga med de principer som anges i artiklarna 43 EG och 49 EG, så att de rättssubjekt som tidigare inte hade rätt att delta i anbudsförfarandena i fortsättningen har denna rättighet, |
| --- | --- |

2)

dessa bestämmelser har ändrats med anledning av att de inte var förenliga med de principer som anges i artiklarna 43 EG och 49 EG, så att de rättssubjekt som tidigare inte hade rätt att delta i anbudsförfarandena i fortsättningen har denna rättighet,

| 3) | de koncessioner som givits på grundval av de tidigare bestämmelserna, som ansågs vara oförenliga med principerna om etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster, återkallas inte och det anordnas inte något nytt anbudsförfarande i enlighet med de nya bestämmelserna som är förenliga med nämnda principer, |
| --- | --- |

3)

de koncessioner som givits på grundval av de tidigare bestämmelserna, som ansågs vara oförenliga med principerna om etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster, återkallas inte och det anordnas inte något nytt anbudsförfarande i enlighet med de nya bestämmelserna som är förenliga med nämnda principer,

| 4) | även fortsättningsvis kommer de att åtalas som samarbetar med de rättssubjekt som av ursprungsmedlemsstaten har givits tillstånd att bedriva sådan verksamhet och som uteslöts från anbudsförfarandet på grund av de förbud som återfanns i de tidigare bestämmelserna, som nu har upphävts?” |
| --- | --- |

4)

även fortsättningsvis kommer de att åtalas som samarbetar med de rättssubjekt som av ursprungsmedlemsstaten har givits tillstånd att bedriva sådan verksamhet och som uteslöts från anbudsförfarandet på grund av de förbud som återfanns i de tidigare bestämmelserna, som nu har upphävts?”

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/20

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Procura della Repubblica di Teramo av den 31 juli 2004 i brottmålet mot Sorricchio Angelo

(Mål C-360/04)

(2004/C 262/35)

Procura della Repubblica di Teramo begär genom beslut av den 31 juli 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 18 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i brottmålet mot Sorrichio Angelo beträffande följande frågor:

Kan artiklarna 43 första stycket och 49 första stycket i fördraget tolkas på så sätt att medlemsstaterna ges möjlighet att tillfälligt (under en tidsperiod som motsvarar 6–12 år) frångå bestämmelserna om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster inom Europeiska Unionen och det kan lagstiftas på följande sätt, utan att det fastställs att de ifrågavarande gemenskapsrättsliga principerna har åsidosatts:

| 1) | Vissa rättssubjekt har givits koncessioner för bedrivande av ett visst tillhandahållande av tjänster, som gäller under 6/12 år, på grundval av bestämmelser som innebar att vissa konkurrenter (som inte var italienare) uteslöts från anbudsförfarandet. |
| --- | --- |

1)

Vissa rättssubjekt har givits koncessioner för bedrivande av ett visst tillhandahållande av tjänster, som gäller under 6/12 år, på grundval av bestämmelser som innebar att vissa konkurrenter (som inte var italienare) uteslöts från anbudsförfarandet.

| 2) | Dessa bestämmelser har ändrats med anledning av att de inte var förenliga med de principer som anges i artiklarna 43 EG och 49 EG, så att de rättssubjekt som tidigare inte hade rätt att delta i anbudsförfarandena i fortsättningen har denna rättighet. |
| --- | --- |

2)

Dessa bestämmelser har ändrats med anledning av att de inte var förenliga med de principer som anges i artiklarna 43 EG och 49 EG, så att de rättssubjekt som tidigare inte hade rätt att delta i anbudsförfarandena i fortsättningen har denna rättighet.

| 3) | De koncessioner som givits på grundval av de tidigare bestämmelserna, som ansågs vara oförenliga med principerna om etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster, återkallas inte och det anordnas inte något nytt anbudsförfarande i enlighet med de nya bestämmelserna som är förenliga med nämnda principer. |
| --- | --- |

3)

De koncessioner som givits på grundval av de tidigare bestämmelserna, som ansågs vara oförenliga med principerna om etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster, återkallas inte och det anordnas inte något nytt anbudsförfarande i enlighet med de nya bestämmelserna som är förenliga med nämnda principer.

| 4) | Även fortsättningsvis kommer de att åtalas som samarbetar med de rättssubjekt som av ursprungsmedlemsstaten har givits tillstånd att bedriva sådan verksamhet och som uteslöts från anbudsförfarandet på grund av de förbud som återfanns i de tidigare bestämmelserna, som nu har upphävts. |
| --- | --- |

4)

Även fortsättningsvis kommer de att åtalas som samarbetar med de rättssubjekt som av ursprungsmedlemsstaten har givits tillstånd att bedriva sådan verksamhet och som uteslöts från anbudsförfarandet på grund av de förbud som återfanns i de tidigare bestämmelserna, som nu har upphävts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/21

---

Överklagande, ingivet den 19 augusti 2004 (telefax: den 18 augusti 2004) av Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 22 juni 2004 i mål T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån), intervenient – part i förfarandet vid överklagandenämnden: DaimlerChrysler AG

(Mål C-361/04 P)

(2004/C 262/36)

Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso har den 19 augusti 2004 (telefax: den 18 augusti 2004) till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 22 juni 2004 i mål T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso och Bernard Ruiz-Picasso mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån), intervenient – part i förfarandet vid överklagandenämnden: DaimlerChrysler AG. Klaganden företräds i förfarandet vid domstolen av advokaten Charles Gielen, advokatbyrån Nauta Dutilh, Strawinskylaan 1999, NL-1077 XV Amsterdam.

Klagandena yrkar att domstolen skall:

| — | upphäva den dom som meddelades av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt den 22 juni 2004 i mål T-185/02 (1) |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som meddelades av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt den 22 juni 2004 i mål T-185/02 (1)

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 18 mars 2002 (ärende R 0247/2001-3) i den del klagandens överklagande av avslaget på invändningsenhetens beslut att avslå invändningen mot den ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket PICARO som ingetts av sökanden avslogs |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 18 mars 2002 (ärende R 0247/2001-3) i den del klagandens överklagande av avslaget på invändningsenhetens beslut att avslå invändningen mot den ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket PICARO som ingetts av sökanden avslogs

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att betala sina egna rättegångskostnader och sökandens rättegångskostnader såväl i första instans som i förfarandet vid domstolen |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att betala sina egna rättegångskostnader och sökandens rättegångskostnader såväl i första instans som i förfarandet vid domstolen

Grunder och huvudargument

| — | Felaktig tolkning av begreppet förväxlingsrisk
  I den överklagade domen har förstainstansrätten uppställt en regel enligt vilken begreppsmässiga likheter mellan varumärken under vissa omständigheter kan förta verkan av de visuella och fonetiska likheterna mellan dem. För att nämnda verkan skall förtas förutsätts det enligt förstainstansrätten att åtminstone ett av varumärkena har en klar och bestämd innebörd för de personer som utgör målgruppen, så att innebörden omedelbart kan förstås av dessa personer.
  För att bereppsmässiga skillnader ska kunna förta verkan av de visuella och fonetiska likheterna mellan dem, saknar det betydelse att varumärket har en betydelse som målgruppen förstår omedelbart. Graden av visuell, fonetisk eller begreppsmässig likhet skall fastställas med beaktande av kategorier av de ifrågavarande varorna och de omständigheter under vilka de saluförs.
  Den betydelse och det rykte som namnet Picasso har, oberoende av de varor för vilka detta varumärke har registrerats och används, kan vidare inte åberopas som ett argument till stöd för att det finns begreppsmässiga skillnader eller att ryktet är sådant att begreppsmässiga skillnader förtar verkan av de visuella och fonetiska likheterna. |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning av begreppet förväxlingsrisk

I den överklagade domen har förstainstansrätten uppställt en regel enligt vilken begreppsmässiga likheter mellan varumärken under vissa omständigheter kan förta verkan av de visuella och fonetiska likheterna mellan dem. För att nämnda verkan skall förtas förutsätts det enligt förstainstansrätten att åtminstone ett av varumärkena har en klar och bestämd innebörd för de personer som utgör målgruppen, så att innebörden omedelbart kan förstås av dessa personer.

För att bereppsmässiga skillnader ska kunna förta verkan av de visuella och fonetiska likheterna mellan dem, saknar det betydelse att varumärket har en betydelse som målgruppen förstår omedelbart. Graden av visuell, fonetisk eller begreppsmässig likhet skall fastställas med beaktande av kategorier av de ifrågavarande varorna och de omständigheter under vilka de saluförs.

Den betydelse och det rykte som namnet Picasso har, oberoende av de varor för vilka detta varumärke har registrerats och används, kan vidare inte åberopas som ett argument till stöd för att det finns begreppsmässiga skillnader eller att ryktet är sådant att begreppsmässiga skillnader förtar verkan av de visuella och fonetiska likheterna.

| — | Felaktig tolkning av begreppet förväxlingsrisk, särskilt regeln att varumärken som, antingen i sig eller på grund av att de är kända på marknaden, åtnjuter ett mera omfattande skydd ju högre särskiljningsförmåga de har
  Förstainstansrätten har omnämnt denna regel, men har inte ställt frågan om varumärket PICASSO har särskiljningsförmåga i sig eller på grund av det är känt på marknaden, vilket enligt klagandena är fallet.
  Förstainstansrätten utgår i den överklagade domen felaktigt från att det vid bedömningen av förväxlingsrisken endast skall tas hänsyn till hur uppmärksam målgruppen är när den förbereder och gör sitt val för att köpa en viss vara. Det är emellertid en allmänt erkänd regel inom varumärkesrätten att varumärkesinnehavaren skall skyddas mot eventuell förväxling såväl före som efter köpet.
  Förstainstansrätten har för övrigt felaktigt beslutat att vid bedömning av förväxlingsrisken vid ett invändningsförfarande skall inte risken för förväxling efter försäljning beaktas. Detta är endast möjligt i ett sådant mål om varumärkesintrång som målet Arsenal. |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning av begreppet förväxlingsrisk, särskilt regeln att varumärken som, antingen i sig eller på grund av att de är kända på marknaden, åtnjuter ett mera omfattande skydd ju högre särskiljningsförmåga de har

Förstainstansrätten har omnämnt denna regel, men har inte ställt frågan om varumärket PICASSO har särskiljningsförmåga i sig eller på grund av det är känt på marknaden, vilket enligt klagandena är fallet.

Förstainstansrätten utgår i den överklagade domen felaktigt från att det vid bedömningen av förväxlingsrisken endast skall tas hänsyn till hur uppmärksam målgruppen är när den förbereder och gör sitt val för att köpa en viss vara. Det är emellertid en allmänt erkänd regel inom varumärkesrätten att varumärkesinnehavaren skall skyddas mot eventuell förväxling såväl före som efter köpet.

Förstainstansrätten har för övrigt felaktigt beslutat att vid bedömning av förväxlingsrisken vid ett invändningsförfarande skall inte risken för förväxling efter försäljning beaktas. Detta är endast möjligt i ett sådant mål om varumärkesintrång som målet Arsenal.

---

(1)  REG 2004, s. I-0000.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/22

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg av den 16 augusti 2004 i målet mellan Georg Schwarz och Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg

(Mål C-366/04)

(2004/C 262/37)

Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg begär genom beslut av den 16 augusti 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 23 augusti 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Georg Schwarz och Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg beträffande följande fråga:

Utgör artikel 28–30 EG i jämförelse med artikel 7 i rådets direktiv 93/43/EG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien (1) hinder för en nationell bestämmelse som antagits före det att detta direktiv trädde i kraft och enligt vilken det är förbjudet att utan omslagspapper i automater saluföra sockerprodukter eller produkter som tillverkats med användning av sockerersättningsämnen?

---

(1)  EGT L 175, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/22

---

Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland, väckt den 26 augusti 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-370/04)

(2004/C 262/38)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 26 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Förbundsrepubliken Tyskland. Sökanden företräds av Gerald Braun och Wouter Wils, kommissionens rättstjänst, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/16/EG av den 19 mars 2001 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (1), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva detta direktiv med nationell rätt, och |
| --- | --- |

1)

fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/16/EG av den 19 mars 2001 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (1), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva detta direktiv med nationell rätt, och

| 2) | förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktiv 2001/16/EG löpte ut den 20 april 2003.

---

(1)  EGT L 110, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/22

---

Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 1 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-375/04)

(2004/C 262/39)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 1 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Storhertigdömet Luxemburg. Kommissionen företräds av M. Shotter, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Europeiska gemenskapernas kommission yrkar att domstolen skall:

| — | fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser,

| — | förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet med den nationella rättsordningen löpte ut den 31 oktober 2003.

---

(1)  EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/23

---

Talan mot Konungariket Belgien väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-376/04)

(2004/C 262/40)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 2 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Konungariket Belgien. Kommissionen företräds av M. Shotter, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Europeiska gemenskapernas kommission yrkar att domstolen skall:

| — | fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser,

| — | förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet med den nationella rättsordningen löpte ut den 31 oktober 2003.

---

(1)  EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/23

---

Talan mot Republiken Österrike väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-377/04)

(2004/C 262/41)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 2 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Österrike. Sökanden företräds av Denis Martin och Horstpeter Kreppel, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/92/EG av den 16 december 1999 om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/92/EG av den 16 december 1999 om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| 2) | förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktiv 1999/92/EG löpte ut den 30 juni 2003.

Kommissionen har fastslagit att detta direktiv ännu inte har införlivats fullständigt på federal nivå eller på delstatsnivå, med undantag för Niederösterreich och Tyrolen.

---

(1)  EGT L 23, 2000, s. 57.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/23

---

Talan mot Republiken Österrike, väckt den 2 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-378/04)

(2004/C 262/42)

Europeiska gemenskaperas kommission har den 2 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Österrike. Sökanden företräds av Denis Martin och Horstpeter Kreppel, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall fastställa att

| 1) | Republiken Österrike har åsidosatt sina förpliktelser enligt rådets direktiv 1999/38/EG om ändring för andra gången av direktiv 90/394/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet samt utvidgning av direktivet till mutagena ämnen (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder |
| --- | --- |

1)

Republiken Österrike har åsidosatt sina förpliktelser enligt rådets direktiv 1999/38/EG om ändring för andra gången av direktiv 90/394/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet samt utvidgning av direktivet till mutagena ämnen (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder

| 2) | förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Tidsfristen för införlivande av direktiv 1999/38/EG löpte ut den 29 april 2003.

---

(1)  EGT L 138, s. 66.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/24

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landgericht Würzburg av den 23 augusti 2004 i målet mellan Richard Dahms GmbH mot Fränkischer Weinbauverband e.V.

(Mål C-379/04)

(2004/C 262/43)

Landgericht Würzburg begär genom beslut av den 23 augusti 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 3 september 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Richard Dahms GmbH mot Fränkischer Weinbauverband e.V. beträffande följande frågor:

| a) | Ger artikel 21 i förordning (EG) nr 753/02 (1) sökanden en subjektiv rätt att inte diskrimineras av svaranden vid premiering av vin och mousserande vin från Franken? |
| --- | --- |

a)

Ger artikel 21 i förordning (EG) nr 753/02 (1) sökanden en subjektiv rätt att inte diskrimineras av svaranden vid premiering av vin och mousserande vin från Franken?

| b) | Om föregående fråga besvaras jakande, ställs följande fråga.
  Utgör den omständigheten att svaranden, vid premiering av vin och mousserande vin från Franken, begär att sökanden, som inte är medlem i svaranden, skall betala en dubbelt så hög deltagaravgift som den som begärs av svarandens medlemmar diskriminering i den mening som avses i artikel 21 i förordning (EG) nr 753/02? |
| --- | --- |

b)

Om föregående fråga besvaras jakande, ställs följande fråga.

Utgör den omständigheten att svaranden, vid premiering av vin och mousserande vin från Franken, begär att sökanden, som inte är medlem i svaranden, skall betala en dubbelt så hög deltagaravgift som den som begärs av svarandens medlemmar diskriminering i den mening som avses i artikel 21 i förordning (EG) nr 753/02?

---

(1)  EUT L 118, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/24

---

Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-382/04)

(2004/C 262/44)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 6 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Storhertigdömet Luxemburg. Sökanden företräds av A. Bordes, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Europeiska gemenskapernas kommission yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2002/11/EG av den 14 februari 2002 om ändring av direktiv 68/193/EEG om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar och om upphävande av direktiv 74/649/EEG (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2002/11/EG av den 14 februari 2002 om ändring av direktiv 68/193/EEG om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar och om upphävande av direktiv 74/649/EEG (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder,

| 2) | förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den frist som satts ut för att införliva detta direktiv löpte ut den 23 februari 2003.

---

(1)  EGT L 53, 23.2.2002, s. 20.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/24

---

Talan mot Storhertigdömet Luxemburg väckt den 6 september 2004 av Europeiska gemenskapens kommission

(Mål C-383/04)

(2004/C 262/45)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 6 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Storhertigdömet Luxemburg. Kommissionen företräds av A. Bordes, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Europeiska gemenskapernas kommission yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 1999/105/EG av den 22 december 1999 om saluföring av skogsodlingsmaterial (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 1999/105/EG av den 22 december 1999 om saluföring av skogsodlingsmaterial (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om dessa bestämmelser,

| 2) | förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet med den nationella rättsordningen löpte ut den 1 januari 2003.

---

(1)  EGT L 11, 15.1.2000, s. 17.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/25

---

Talan väckt den 7 september 2004 av Europeiska gemenskapernas kommission mot Förenade kungariket

(Mål C-385/04)

(2004/C 262/46)

Europeiska gemenskapernas kommission har den 7 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Förenade kungariket. Sökanden företräds av Wouter Wils, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| 1) | fastställa att Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/16/EG av den 19 mars 2001 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall inte underrätta kommissionen härom, och |
| --- | --- |

1)

fastställa att Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/16/EG av den 19 mars 2001 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall inte underrätta kommissionen härom, och

| 2) | förplikta Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Tidsfristen för att införliva direktivet löpte ut den 20 april 2003.

---

(1)  EGT L 110, 20.4.2001, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/25

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 14 juli 2004 i målet mellan Centro di Musicologia Walter Stauffer och Finazamt München für Körperschaften

(Mål C-386/04)

(2004/C 262/47)

Bundesfinanzhof begär genom beslut av den 14 juli 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 8 september 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Centro di Musicologia Walter Stauffer och Finanzamt München für Körperschaften beträffande följande fråga:

Står det i strid med artikel 52 jämförd med artikel 58, artikel 59 jämförd med artikel 66, samt med artikel 58 och artikel 73b i EG-fördraget att en privaträttslig allmännyttig stiftelse från en medlemsstat, som i en annan medlemsstat är begränsat skattskyldig för hyresintäkter, i den andra medlemsstaten inte är befriad från skatt på juridiska personer, till skillnad från vad som gäller för en i den andra medlemsstaten allmännyttig obegränsat skattskyldig stiftelse med motsvarande intäkter?

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/25

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Amtsgericht Dresden av den 7 september 2004 i insovensmålet mot Volker Donath

(Mål C-387/04)

(2004/C 262/48)

Amtsgericht Dresden begär genom beslut av den 7 september 2004, vilket inkom till domstolens kansli den 10 september 2004, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i insovensmålet mot Volker Donath beträffande följande fråga:

Är en domstol i en medlemsstat till vilken en gäldenär har ingett en ansökan om inledande av ett insolvensförfarande fortfarande behörig att inleda detta förfarande, när gäldenären flyttar sitt huvudsakliga intressecentrum till en medlemsstat efter ansökans ingivande, men före förfarandets inledande, eller är det domstolen i den andra medlemsstaten som blir behörig?

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/26

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 8 juli 2004

i mål T-200/02: Vassilios Tsarnavas mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Tjänstemän - Dröjsmål med upprättande av betygsrapporten - Yrkande om ogiltigförklaring - Yrkande om skadestånd - Avvisning)

(2004/C 262/49)

Rättegångsspråk: franska

I mål T-200/02: Vassilios Tsarnavas, tidigare tjänsteman vid Europeiska gemenskapernas kommission, Bryssel (Belgien), företrädd av advokaten N. Lhoëst, med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: D. Martin, med delgivningsadress i Luxemburg), angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att delvis avslå sökandens klagomål och om skadestånd på 12 500 euro som ersättning för den skada som sökanden lidit på grund av dröjsmålet med att upprätta hans betygsrapport för perioden den 1 juli 1997–den 30 juni 1999, har förstainstansrätten (första avdelningen) sammansatt av ordföranden B. Vesterdorf, samt domarna M. E. Martins Ribeiro och I. Labucka, justitiesekreterare: H. Jung, den 8 juli 2004 meddelat följande beslut:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EGT C 202 av den 24.8.2002.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/26

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 14 juli 2004

i mål T-360/02: Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Sökanden har avlidit - Rättsinnehavarna har inte fortsatt förfarandet - Anledning saknas att döma i saken)

(2004/C 262/50)

Rättegångsspråk: tyska

I mål T-360/02, Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, före detta tillfälligt anställd vid Europaparlamentet, Wittibreut (Tyskland), företrädd av advokaten H.–H. Heyland, med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Currall, biträdd av advokaten B. Wägenbaur, med delgivningsadress i Luxemburg) angående en talan om ogiltigförklaring av ett meddelande från kommissionen av den 17 maj 2002 beträffande införsel i sökandens pension av belopp som beslutats av en nationell domstol, har förstainstansrätten (första avdelningen) sammansatt av ordföranden B. Vesterdorf, samt domarna P. Mengozzi och M. E. Martins Ribeiro, justitiesekreterare: H. Jung, den 14 juli 2004 meddelat följande beslut:

| 1) | Det saknas skäl att pröva talan. |
| --- | --- |

1)

Det saknas skäl att pröva talan.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 55, 8.3.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/26

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

av den 6 juli 2004

i mål T-370/02, Alpenhain-Camembert-Werk mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Förordning (EG) nr 1829/2002 - Registrering av en ursprungsbeteckning - ”Feta” - Talan om ogiltigförklaring - Talerätt - Avvisning)

(2004/C 262/51)

Rättegångsspråk: tyska

Förstainstansrätten (tredje avdelningen) sammansatt av ordföranden J. Azizi samt domarna Jaeger och F. Dehousse, justitiesekreterare: H. Jung, har den 6 juli 2004 meddelat beslut i mål C-370/02, mellan Alpenhain-Camembert-Werk, Lehen/Pfaffing (Tyskland), Bergpracht Milchwerk GmbH & Co. KG, Tettnang (Tyskland), Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, Lauben (Tyskland), Bayerland eG, Nürnberg (Tyskland), Hochland AG, Heimenkirch (Tyskland), Milchwerk Crailsheim-Dinkelsbühl eG, Crailsheim (Tyskland), Rücker GmbH, Aurich (Tyskland), företrädda av advokaterna J. Salzwedel och M.J. Werner, med delgivningsadress i Luxemburg, med stöd av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: P. Ormond) mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J.L. Iglesias Buhigues, S. Grünheid och A.-M. Rouchaud-Joët) med stöd av Republiken Grekland (ombud: V. Kontolaimos, I. Chalkias och M. Tassopoulou) och av Föreningen för grekiska mejeriindustrier (Sevgap) (ombud: advokaten N. Korogiannakis), angående ett yrkande om ogiltigförklaring av kommissionens förordning (EG) nr 1829/2002 av den 14 oktober 2002 om ändring av bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 när det gäller beteckningen Feta (EGT L 277, s. 10), såsom skyddad ursprungsbeteckning. Beslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Sökandena skall bära sina rättegångskostnader och ersätta kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Sökandena skall bära sina rättegångskostnader och ersätta kommissionens rättegångskostnader.

| 3) | Republiken Grekland, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Föreningen för grekiska mejeriindustrier (Sevgap) skall bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Republiken Grekland, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Föreningen för grekiska mejeriindustrier (Sevgap) skall bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 55, 8.3.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/27

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 8 juli 2004

i mål T-338/03: Eridania Sadam m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Gemensamma organisationen av marknaden för socker - Prisreglering - Regionalisering - Underskottsområden - Klassificering av Italien - Regleringsåret 2003/2004 - Förordning nr 1158/2003 - Talan om ogiltigförklaring - Fysiska och juridiska personer - Avvisning)

(2004/C 262/52)

Rättegångsspråk: italienska

I mål T-338/03, Eridania Sadam SpA, Bologna (Italien), Italia Zuccheri SpA, Bologna (Italien), Zuccherificio del Molise SpA, Termoli (Italien), CO. PRO. B – Cooperativa Produttori Bieticoli a rl, Minerbio (Italien), SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesana (Italien), företrädda av advokaterna G. Pittalis, I. Vigliotti, G. M. Roberti, P. Ziotti A. Franchi, med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Ruggeri Laderchi) angående en talan om ogiltigförklaring av artikel 1 c i kommissionens förordning (EG) nr 1158/2003 om fastställande för regleringsåret 2003/2004 av härledda interventionspriser för vitsocker (EUT L 162, s. 24), har förstainstansrätten (fjärde avdelningen) sammansatt av ordföranden H. Legal samt domarna M. Vilaras och I. Wiszniewska-Bialecka, justitiesekreterare: H. Jung, den 8 juli 2004 meddelat följande beslut:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Det saknas skäl att pröva interventionsansökningarna från Azienda Agricola Palazzina s.s. m.fl, Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori samt från Associazione Bieticoltori Italiani. |
| --- | --- |

2)

Det saknas skäl att pröva interventionsansökningarna från Azienda Agricola Palazzina s.s. m.fl, Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori samt från Associazione Bieticoltori Italiani.

| 3) | Sökandena skall bära sina rättegångskostnder och ersätta kommissionens rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3)

Sökandena skall bära sina rättegångskostnder och ersätta kommissionens rättegångskostnad.

| 4) | Rådet skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

4)

Rådet skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 289, 29.11.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/27

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 27 juli 2004

i mål T-148/04 R: TQ3 Travel Solutions Belgium SA mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Offentlig upphandling av tjänster - Gemenskapsförfarande vid anbudsinfordran - Interimistiskt förfarande - Ansökan om uppskov med verkställigheten och om interimistiska åtgärder - Krav på skyndsamhet - Föreligger inte)

(2004/C 262/53)

Rättegångsspråk: franska

I mål T-148/04 R, TQ3 Travel Solutions Belgium SA, Mechelen (Belgien), företrätt av advokaterna R. Ergee och K. Möric, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: L. Parpala och E. Manhaeve, med delgivningsadress i Luxemburg), med stöd av Wagon-Lits Travel SA, Bryssel (Belgien), företrätt av advokaterna F. Herbert och H. Van Peer, samt D. Harrison, solicitor, samtliga med delgivningsadress i Luxemburg, angående en ansökan om dels uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut att inte tilldela sökanden del 1 av det kontrakt som var föremål för meddelande nr 2003/S 143-129409 för tillhandahållande av resebyråtjänster och att tilldela ett annat företag denna del, dels att kommissionen skall åläggas att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att undanröja verkningarna av beslutet om tilldelning av detta kontrakt och av det avtal som har ingåtts till följd av detta beslut, har förstainstansrättens ordförande den 27 juli 2004 meddelat följande beslut:

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare. |
| --- | --- |

2)

Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/28

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 28 maj 2004 av José Félix Merladet

(Mål T-198/04)

(2004/C 262/54)

Rättegångsspråk: franska

José Félix Merladet, Overijse (Belgien), har den 28 maj 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Nicolas Lhoëst, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara sökandens karriärutvecklingsrapport avseende perioden den 1 juni 2001 till den 31 december 2002, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara sökandens karriärutvecklingsrapport avseende perioden den 1 juni 2001 till den 31 december 2002,

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens uttryckliga beslut av den 12 februari 2004 om avslag på sökandens klagomål, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens uttryckliga beslut av den 12 februari 2004 om avslag på sökandens klagomål,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en felaktighet i utvärderingsförfarandet. Under referensperioden arbetade sökanden vid kommissionens delegation i New Delhi (Indien) och i Maputo (Moçambique) under ledning av olika överordnade. Enligt sökanden tas i karriärutvecklingsrapporten inte i tillräcklig utsträckning hänsyn till de bedömningar som gjorts av de överordnade som han arbetade för i mer än en månad.

Sökanden åberopar dessutom en uppenbart felaktig bedömning och en avsaknad av motivering.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/28

---

Talan mot Europeiska unionens råd väckt den 25 juni 2004 av Zubeyir Aydar, å Kongra-Gels vägnar, samt tio andra

(Mål T-253/04)

(2004/C 262/55)

Rättegångsspråk: engelska

Zubeyir Aydar, Fribourg (Schweiz), Haydar Isik, Maisoich (Tyskland), Kazim Baba, Berlin (Tyskland), George Aryo, Oldenzaal (Nederländerna), Sait Uzun, Egg/Flaw (Schweiz), Lord Nicholas Rea, London (Förenade kungariket), Hugo Charlton, London (Förenade kungariket), Roger Tomkins, Droucha (Cypern), Mark Thomas, London (Förenade kungariket), Hugo Van Rompaye, Geel (Belgien), och Jean Paul Nunez, Montpellier (Frankrike), har den 25 juni 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska unionens råd. Sökandena företräds av M. Muller, E. Grieves och C. Vine, barristers, samt G. Pierce, solicitor.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara del den av rådets beslut 2004/306/EG av den 2 april 2004 som innebär förbud mot KONGRA-GEL som en alternativ beteckning för PKK liksom förordning 2580/2001, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara del den av rådets beslut 2004/306/EG av den 2 april 2004 som innebär förbud mot KONGRA-GEL som en alternativ beteckning för PKK liksom förordning 2580/2001,

| — | alternativt förklara att förordning 2580/2001 är rättsstridig såvitt avser dess tillämpning på sökandena, |
| --- | --- |

—

alternativt förklara att förordning 2580/2001 är rättsstridig såvitt avser dess tillämpning på sökandena,

| — | vidta de ytterligare åtgärder som förstainstansrätten finner lämpliga, |
| --- | --- |

—

vidta de ytterligare åtgärder som förstainstansrätten finner lämpliga,

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna, och |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna, och

| — | förplikta rådet att betala skadestånd. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att betala skadestånd.

Grunder och huvudargument

Sökandena hävdar att rådet brutit mot EG-fördraget, både materiellt och formellt, genom att besluta att förbjuda KONGRA-GEL som en alternativ beteckning för PKK.

Sökandena anför att rådet har brutit mot EG-fördraget materiellt av följande skäl:

| — | Underlåtelse att tillämpa öppna, objektiva kriterier på korrekta fakta, |
| --- | --- |

—

Underlåtelse att tillämpa öppna, objektiva kriterier på korrekta fakta,

| — | underlåtelse att respektera grundläggande rättigheter, inklusive yttrandefrihet och organisationsfrihet, som skyddas av artiklarna 10 och 11 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter, |
| --- | --- |

—

underlåtelse att respektera grundläggande rättigheter, inklusive yttrandefrihet och organisationsfrihet, som skyddas av artiklarna 10 och 11 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter,

| — | Åsidosättande av gemenskapsrättsliga principer såsom proportionalitet, rättssäkerhet, jämlikhet och rätten till en rättvis rättegång, samt |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av gemenskapsrättsliga principer såsom proportionalitet, rättssäkerhet, jämlikhet och rätten till en rättvis rättegång, samt

| — | maktmissbruk. |
| --- | --- |

—

maktmissbruk.

Sökandena anför vidare att rådet brutit mot EG-fördraget formellt på följande sätt:

| — | Genom att underlåta att ge sökandena en möjlighet att yttra sig före förbudet och/eller att erbjuda sökandena en rättvis rättegång och/eller effektiv möjlighet att ifrågasätta de påståenden i sak som rådet grundat sig på, på det sätt som avses i artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter, och |
| --- | --- |

—

Genom att underlåta att ge sökandena en möjlighet att yttra sig före förbudet och/eller att erbjuda sökandena en rättvis rättegång och/eller effektiv möjlighet att ifrågasätta de påståenden i sak som rådet grundat sig på, på det sätt som avses i artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter, och

| — | genom att underlåta att ge korrekta och tillräckliga skäl avseende de rättsliga och faktiska grunderna för sitt beslut. |
| --- | --- |

—

genom att underlåta att ge korrekta och tillräckliga skäl avseende de rättsliga och faktiska grunderna för sitt beslut.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/29

---

Talan mot Europeiska unionens regionkommitté väckt den 16 juni 2004 av Spyridon de Athanassios Pappas

(Mål T-254/04)

(2004/C 262/56)

Rättegångsspråk: franska

Spyridon de Athanassios Pappas, Kraainem (Belgien), har den 16 juni 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska unionens regionkommitté. Sökanden företräds av advokaten Xanthi Gousta.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som Regionkommitténs tillsättningsmyndighet fattade den 9 mars 2004 om svar på sökandens klagomål av den 23 december 2003, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som Regionkommitténs tillsättningsmyndighet fattade den 9 mars 2004 om svar på sökandens klagomål av den 23 december 2003,

| — | ogiltigförklara det beslut som Regionkommitténs presidiumfattade den 8 oktober 2003 om ogiltigförklaring av rekryteringsförfarande 2000/C 28 A/01, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som Regionkommitténs presidiumfattade den 8 oktober 2003 om ogiltigförklaring av rekryteringsförfarande 2000/C 28 A/01,

| — | förplikta Regionkommittén att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Regionkommittén att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden sökte tjänsten som generalsekreterare för Regionkommittén och väckte därefter talan vid förstainstansrätten (mål T-73/01) (1) mot kommitténs beslut att avslå hans ansökan och tillsätta tjänsten med en annan sökande. Förstainstansrätten biföll sökandens första talan genom dom av den 18 september 2003 (2). Till följd av denna dom beslutade Regionkommittén den 8 oktober 2003 att ogiltigförklara det aktuella rekryteringsförfarandet och att inleda ett nytt rekryteringsförfarande avseende samma tjänst.

Med förevarande talan yrkar sökanden att det sistnämnda beslutet samt det klagomål som han hade ingett mot detsamma skall ogiltigförklaras. Sökanden gör gällande att Regionkommittén enligt artikel 233 EG borde ha återupptagit det första rekryteringsförfarandet och sett till att sökandens ansökningshandlingar var i orubbat skick och korrekta för att därefter höra ad hoc-kommittén. Sökanden anser att Regionkommittén endast skulle ha kunnat ogiltigförklara det första rekryteringsförfarandet på ett giltigt sätt om den hade vidtagit dessa åtgärder.

---

(1)  EGT C 161, 2.6.2001, s. 23.

(2)  EUT C 289 29.11.2003, s. 20.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/29

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 21 juni 2004 av Anne Koistinen

(Mål T-259/04)

(2004/C 262/57)

Rättegångsspråk: franska

Anne Koistinen, Bryssel har den 21 juni 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut att inte bevilja Anne Koistinen utlandstillägg i enlighet med artikel 4.1 a i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna och att fastställa sökandens ursprungsort till Bryssel, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut att inte bevilja Anne Koistinen utlandstillägg i enlighet med artikel 4.1 a i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna och att fastställa sökandens ursprungsort till Bryssel, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden tillträdde sin tjänst som extraanställd hos kommissionen den 16 januari 2002. Hon utnämndes till provanställd tjänsteman den 1 juli 2003. Innan sökanden tillträdde sin tjänst hos kommissionen hade hon arbetat för ett privat företag mellan den 15 januari 1996 och den 16 augusti 1998 i Bryssel, mellan den 17 augusti 1998 och den 2 september 1998 för samma företag i Helsingfors och mellan den 7 september 1998 och den 15 januari 2002 i Bryssel för den finska ideella organisationen Finpro.

Genom förevarande talan har sökanden ifrågasatt kommissionens beslut att inte bevilja henne utlandstillägg. Hon har åberopat åsidosättande av artikel 4.1 a i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna och har gjort gällande att hon inte var bosatt och inte heller utövade sin huvudsakliga yrkesverksamhet i Bryssel under hela den referensperiod som anges i den ovannämnda bestämmelsen, eftersom hon var bosatt och arbetade i Helsingfors mellan den 17 augusti 1998 och den 2 september 1998. I andra hand har hon hävdat att Finpro var en del av Finlands ständiga representation vid Europeiska unionen och att den tid då hon arbetade hos Finpro därför inte skulle beaktas, eftersom det var fråga om tjänster för en stats räkning.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/30

---

Talan mot Europeiska unionens råd, väckt den 30 juni 2004 av World Wide Fund for Nature European Policy Programme

(Mål T-264/04)

(2004/C 262/58)

Rättegångsspråk: engelska

World Wide Fund for Nature European Policy Programme, Bryssel (Belgien), har den 30 juni 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska unionens råd. Sökanden företräds av R. Haynes, barrister.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det ifrågasatta beslutet fattat av rådet den 30 april 2004 genom vilket rådet vidhåller sin vägran att lämna ut den handling som det har identifierat som den handling som avses med sökandens ansökan. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det ifrågasatta beslutet fattat av rådet den 30 april 2004 genom vilket rådet vidhåller sin vägran att lämna ut den handling som det har identifierat som den handling som avses med sökandens ansökan.

Grunder och huvudargument

Genom skrivelse av den 23 februari 2004 begärde sökanden, i överensstämmelse med artikel 6 i förordning 1049/2001 (1) (EGT L 145, s. 43–48), att av rådet utfå information om ett dokument med namnet ”WTO-Sustainability and Trade after Cancun” som fanns på ”artikel 133 EG-kommitténs” agenda inför ett möte med deras ledamöter den 19 december 2003. Genom skrivelse av den 17 mars 2004 uppgav rådet att det beträffande sökandens begäran hade funnit en anteckning av kommissionen som omfattar en rad frågor beträffande uppföljningen av Cancun- konferensen, vilken den för övrigt vägrade att lämna ut till sökanden med motiveringen att ett utlämnande skulle skada såväl den europeiska unionens handelsintressen som ekonomiska relationer med tredje länder. Rådet informerade vidare sökanden om att något protokoll från mötena med suppleanterna av kommittén inte hade upprättats.

Genom en bekräftande ansökan begärde sökanden den 5 april 2004 omprövning enligt artikel 7.2 i förordning 1049/2001. Genom det ifrågasatta beslutet vidhöll rådet sin inställning på samma grunder som tidigare.

Till stöd för sin begäran att ogiltigförklara det ifrågasatta beslutet, hävdar sökanden att rådet har gjort en oriktig bedömning av känsligheten hos den aktuella informationen, inte har framställt adekvata skäl för sitt avslag samt inte på ett riktigt sätt har tillämpat proportionalitetsprincipen vid bedömningen av möjligheten att lämna ut vissa delar av handlingen i fråga.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/30

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 1 juli 2004 av Bic Deutschland GmbH & Co OHG

(Mål T-270/04)

(2004/C 262/59)

Rättegångsspråk: franska

Bolaget Bic Deutschland GmbH & Co OHG, Eschborn (Tyskland), har den 1 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Dominique Voillemot.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara Europeiska gemenskapernas kommissions beslut av den 3 maj 2004 i vilket sökanden krävs på de böter som bolaget Tripp-Ex ålades genom beslut av kommissionen den 10 juli 1987 jämte ränta, vilken slutgiltigt beräknats till den 28 maj 2004, och i vilket verkställighet av den bankgaranti som beviljats av Deutschland Bank AG Frankfurt am Main fastställs, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska gemenskapernas kommissions beslut av den 3 maj 2004 i vilket sökanden krävs på de böter som bolaget Tripp-Ex ålades genom beslut av kommissionen den 10 juli 1987 jämte ränta, vilken slutgiltigt beräknats till den 28 maj 2004, och i vilket verkställighet av den bankgaranti som beviljats av Deutschland Bank AG Frankfurt am Main fastställs,

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökandebolaget har trätt i bolaget Tripp-Ex:s ställe till följd av ett förvärv den 1 januari 1997 och den påföljande interna omstruktureringen av BIC-koncernen. Kommissionens beslut nr 87/406/EEG av den 10 juli 1987 riktades till bolaget Tripp-Ex. I beslutet krävdes Tripp-Ex på 400 000 ECU för åsidosättande av gemenskapens konkurrensbestämmelser.

Tripp-Ex väckte talan mot detta beslut och ställde en bankgaranti, vilken skall betalas så snart som innehavaren begär det, till kommissionen, genom vilken betalning av böterna jämte åtta procent ränta säkerställdes. I enlighet med praxis skulle denna garanti utbetalas först efter en skriftlig begäran från kommissionen, jämte en bestyrkt kopia i enlighet med domstolens dom. Den 8 februari 1990 (1) ogillade domstolen Tipp-Ex:s talan och fastställde kommissionens beslut av den 10 juli 1987.

Det dröjde till den 12 februari 2004 innan kommissionen i en skrivelse begärde att BIC skulle betala 923 747, 94 euro. Denna summa inkluderar böterna på 400 000 euro och ränta på 523 747,94 euro.

Efter skriftväxling med sökanden underkände kommissionen, genom det överklagade beslutet, BIC:s argument, vilka bland annat baserades på preskriptionsregeln i artikel 4.1 i förordning 2988/74 (2), och krävde sökanden på den slutgiltiga summan 931 726,02 euro.

Sökanden har till stöd för sin uppfattning gjort gällande följande

| — | åsidosättande av artikel 4.1 i ovannämnda förordning nr 2988/74, enligt vilken en preskriptionstid på fem år gäller för befogenhet att verkställa beslut om åläggande av böter. Enligt sökanden har preskriptionstiden varken avbryts eller upphävts tillfälligt, |
| --- | --- |

—

åsidosättande av artikel 4.1 i ovannämnda förordning nr 2988/74, enligt vilken en preskriptionstid på fem år gäller för befogenhet att verkställa beslut om åläggande av böter. Enligt sökanden har preskriptionstiden varken avbryts eller upphävts tillfälligt,

| — | uppenbar oriktig bedömning av funktionen av en bankgaranti vilken skall betalas så snart som innehavaren begär det. Sökanden har dels gjort gällande att erläggandet av en sådan garanti inte skall jämställas med betalning av böterna och att innehavet av en sådan inte i sig medför betalningsskyldighet, dels att verkställigheten av bankgarantin kräver en verkställighetsåtgärd, i den mening som avses i förordning nr 2988/74. Enligt uppgifter i själva bankgarantin består denna verkställighetsåtgärd i en uttrycklig begäran från kommissionen till Deutsche Bank, jämte en bestyrkt kopia i enlighet med domstolens dom, genom rekommenderat brev. |
| --- | --- |

—

uppenbar oriktig bedömning av funktionen av en bankgaranti vilken skall betalas så snart som innehavaren begär det. Sökanden har dels gjort gällande att erläggandet av en sådan garanti inte skall jämställas med betalning av böterna och att innehavet av en sådan inte i sig medför betalningsskyldighet, dels att verkställigheten av bankgarantin kräver en verkställighetsåtgärd, i den mening som avses i förordning nr 2988/74. Enligt uppgifter i själva bankgarantin består denna verkställighetsåtgärd i en uttrycklig begäran från kommissionen till Deutsche Bank, jämte en bestyrkt kopia i enlighet med domstolens dom, genom rekommenderat brev.

Sökanden har dessutom gjort gällande att principen om skydd för berättigade förväntningar och, i andra hand, den allmänna principen om en rimlig tidsfrist har åsidosatts.

---

(1)  Mål C-279/87, Tipp-Ex mot kommissionen (REG 1987, s. I-261).

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 2988/74 av den 26 november 1974 om preskriptionstider i fråga om förfaranden och verkställande av påföljder enligt Europeiska ekonomiska gemenskapens transport- och konkurrensregler (EGT L 319, 29.11.1974, s. 1; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 48).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/31

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 5 juli 2004 av Cytimo S.A.

(Mål T-271/04)

(2004/C 262/60)

Rättegångsspråk: franska

Cytimo S.A., Bryssel (Belgien), har den 5 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av Pierre Van Ommeslaghe och Isabelle Heenen, avocats.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | fastslå att svaranden har ett obligatoriskt skadeståndsansvar på grund av vållande och förplikta svaranden att till sökanden erlägga ett belopp på 27 330 577,77 euro, vilket är det belopp till vilket skadan uppskattas, jämte ränta till i Belgien lagstadgad räntesats (för närvarande 7 procent) från det datum då ansökan ingavs fram till dess att betalning har erlagts. Beloppet kan justeras uppåt eller nedåt under förfarandet, |
| --- | --- |

—

fastslå att svaranden har ett obligatoriskt skadeståndsansvar på grund av vållande och förplikta svaranden att till sökanden erlägga ett belopp på 27 330 577,77 euro, vilket är det belopp till vilket skadan uppskattas, jämte ränta till i Belgien lagstadgad räntesats (för närvarande 7 procent) från det datum då ansökan ingavs fram till dess att betalning har erlagts. Beloppet kan justeras uppåt eller nedåt under förfarandet,

| — | i andra hand, fastslå att gemenskapen, företrädd av kommissionen, är skadeståndsskyldig och förplikta kommissionen att erlägga ett belopp på 20 589 332,22 euro i ersättning för den skada som sökanden har lidit, jämte dröjsmålsränta till en räntesats på 6 procent på detta belopp från det datum då domen avkunnas till dess betalning har erlagts. Beloppet kan justeras uppåt eller nedåt under förfarandet, |
| --- | --- |

—

i andra hand, fastslå att gemenskapen, företrädd av kommissionen, är skadeståndsskyldig och förplikta kommissionen att erlägga ett belopp på 20 589 332,22 euro i ersättning för den skada som sökanden har lidit, jämte dröjsmålsränta till en räntesats på 6 procent på detta belopp från det datum då domen avkunnas till dess betalning har erlagts. Beloppet kan justeras uppåt eller nedåt under förfarandet,

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandebolaget gör gällande att det har ingått ett hyresavtal med kommissionen avseende en byggnad i Bryssel, som har en yta på 16 954 m2. Kommissionen har till och med visat att den har godkänt att hyresvärden beställde önskade arbeten för byggnadens interiör.

Före den 1 november 2003, det datum då hyresavtalet skulle träda i kraft, meddelade emellertid kommissionen att den inte hade för avsikt att vare sig hyra byggnaden eller ersätta sökanden för de arbeten som redan hade beställts.

Till stöd för sina yrkanden gör sökanden gällande att

| — | även om hyresavtalet i fråga formellt sett inte hade undertecknats av kommissionen är parterna bundna av det, eftersom det enligt belgisk rätt är tillräckligt, för att avtalet skall ha ingåtts, att parterna har nått en överenskommelse, utan några som helst formaliteter, |
| --- | --- |

—

även om hyresavtalet i fråga formellt sett inte hade undertecknats av kommissionen är parterna bundna av det, eftersom det enligt belgisk rätt är tillräckligt, för att avtalet skall ha ingåtts, att parterna har nått en överenskommelse, utan några som helst formaliteter,

| — | kommissionen är skadeståndsskyldig på den grunden att den har vägrat att uppfylla avtalet. |
| --- | --- |

—

kommissionen är skadeståndsskyldig på den grunden att den har vägrat att uppfylla avtalet.

Med hänvisning till artikel 1.184 i belgiska Code Civil hävdar sökanden att avtalet rättsstridigt har annullerats genom kommissionens förvållande och yrkar att kommissionen skall ersätta den skada som sökanden påstår sig ha lidit på grund av denna annullering.

I andra hand, för det fall förstainstansrätten inte skulle medge att avtalet i fråga har ingåtts, anser sökanden att kommissionen har vållat en utomobligatorisk skada när den avbröt förhandlingarna. Sökanden hävdar i detta hänseende att svaranden har handlat på ett sätt som strider mot god sed genom att svika Citymos berättigade förväntningar under avtalsförhandlingarna, och genom att få Citymo att tro att avtalet skulle ingås, för att senare dra sig tillbaka och underlåta att lojalt informera den andra parten om att den hade ändrat sig.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/32

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 8 juli 2004 av Georgios Rounis

(Mål T-274/04)

(2004/C 262/61)

Rättegångsspråk: franska

Georgios Rounis, Bryssel (Belgien), har den 8 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av Eric Boigelot, avocat.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som den 4 augusti 2003 fattats av generaldirektören för GD Konkurrens/A, i egenskap av instans för överprövning av betygsrapporter, och som går sökanden emot i det att sökandens betygsrapporter för åren 1997–1999 och 1999–2001, definitivt godkänns, i den form som de har upprättats, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som den 4 augusti 2003 fattats av generaldirektören för GD Konkurrens/A, i egenskap av instans för överprövning av betygsrapporter, och som går sökanden emot i det att sökandens betygsrapporter för åren 1997–1999 och 1999–2001, definitivt godkänns, i den form som de har upprättats,

| — | ogiltigförklara sagda betygsrapporter, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara sagda betygsrapporter,

| — | bevilja sökanden ersättning för idéell skada, som i överensstämmelse med rätt och billighet skall uppskattas till 8 000 euro, på grund av olika allvarliga fel som begåtts på olika nivåer vid upprättande av betygsrapporterna för åren 1997–1999 och 1999–2001och på grund av den betydande förseningen att definitivt upprätta sagda rapporter, |
| --- | --- |

—

bevilja sökanden ersättning för idéell skada, som i överensstämmelse med rätt och billighet skall uppskattas till 8 000 euro, på grund av olika allvarliga fel som begåtts på olika nivåer vid upprättande av betygsrapporterna för åren 1997–1999 och 1999–2001och på grund av den betydande förseningen att definitivt upprätta sagda rapporter,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna,

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden att artiklarna 25 andra stycket, 26 och 43 i tjänsteföreskrifterna, liksom de allmänna verkställighetsbestämmelserna för tillämpning av artikel 43, som kommissionen antagit den 26 april 2002, har åsidosatts. Han åberopar vidare maktmissbruk och åsidosättande av rätten till försvar, principen om god förvaltning, likabehandlingsprincipen och principen enligt vilken tillsättningsmyndigheten åläggs att bara fatta ett beslut på grundval av grunder som lagenligt kan prövas, nämligen grunder som är relevanta och inte är påverkade av en uppenbart felaktig bedömning av de faktiska eller de rättsliga omständigheterna.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/32

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 7 juli 2004 av Aries Meca

(Mål T-275/04)

(2004/C 262/62)

Rättegångsspråk: franska

Företaget Aries Meca, Poissy (Frankrike), har den 7 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Jean-Paul Poulain och Jean-Emmanuel Kunz.

Sökanden yrkar att domstolen skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 december 2003, i den mån systemet för fullständig skattebefrielse för företag som övertar verksamheter i svårigheter anses vara rättsstridigt enligt artikel 1 i beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 december 2003, i den mån systemet för fullständig skattebefrielse för företag som övertar verksamheter i svårigheter anses vara rättsstridigt enligt artikel 1 i beslutet,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 december 2003, i den mån kommissionen i artikel 5 i beslutet begär att hela det stöd som beviljats de företag som skapats för att överta verksamheter i svårigheter enligt stödsystemet i artikel 44f i den allmänna skattelagen skall återtas, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 december 2003, i den mån kommissionen i artikel 5 i beslutet begär att hela det stöd som beviljats de företag som skapats för att överta verksamheter i svårigheter enligt stödsystemet i artikel 44f i den allmänna skattelagen skall återtas, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaden. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaden.

Grunder och huvudargument

Det beslut som är föremål för talan är det samma som ifrågasatts i mål T-273/04, Brandt Industries mot kommissionen.

Sökanden i förevarande mål, ARIES MECA, är ett företag som genom att ha övertagit ARIES SAS har tillämpat de bestämmelser i den allmänna skattelagen som åsyftas i det ifrågasatta beslutet. Sökanden åberopar två grunder för sin talan om ogiltigförklaring, nämligen åsidosättande av artikel 253 i EG-fördaget och åsidosättande av artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (1).

---

(1)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/32

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Compagnie Maritime Belge N.V./S.A.

(Mål T-276/04)

(2004/C 262/63)

Rättegångsspråk: franska

Compagnie Maritime Belge N.V./S.A., Antwerpen (Belgien) har den 8 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Denis Waelbroeck.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 30 april 2004 i ärendena COMP/D2/32.450 och 32.448, genom vilket sökanden ålagts att betala böter för överträdelse av artikel 82 i EG-fördraget, eller i vart fall kraftigt nedsätta bötesbeloppet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 30 april 2004 i ärendena COMP/D2/32.450 och 32.448, genom vilket sökanden ålagts att betala böter för överträdelse av artikel 82 i EG-fördraget, eller i vart fall kraftigt nedsätta bötesbeloppet,

| — | förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom beslut 93/82/EEG av den 23 december 1992 ålade kommissionen, bland andra, sökanden böter inom ramen för ett förfarande enligt artiklarna 85 och 86 (nu artiklarna 81 och 82 EG) i EG-fördraget. Efter att sökanden väckt talan mot detta beslut upphävde EG-domstolen i sin dom av den 16 mars 2000 (1) detta beslut i den del sökanden ålagts böter. Efter det att domstolen meddelat denna dom fattade kommissionen det överklagade beslutet, genom vilket sökanden ålades böter om 3 400 000 euro för samma överträdelser.

Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring av detta sistnämnda beslut gör sökanden för det första gällande att kommissionen inte fattat sitt andra beslut inom skälig tid och därmed förlorat sin rätt att vidta åtgärder. Sökanden gör vidare gällande att kommissionen åsidosatt sökandens rätt till försvar, genom att återuppta förfarandet endast med avseende på frågan om böter. Enligt sökanden skall kommissionen, när den ålägger böter, göra en ny bedömning av överträdelserna vid tidpunkten för sitt nya beslut och kan inte, som i förevarande fall, hänföra sig till bedömningar som gjordes för tolv år sedan. Sökanden gör även gällande att böterna inte är berättigade, eftersom överträdelserna inte styrkts. Slutligen gör sökanden gällande att böterna är diskriminerande och oproportionella samt att de ålagts i strid mot kommissionens vanliga praxis och utgör maktmissbruk. Sökanden anser att nästan hela bötesbeloppet ålagts för påstådda missbruk av en dominerande ställning som företagits av en konferens i vilken sökanden innehar mindre än en tredjedel av rättigheterna.

---

(1)  Dom i de förenade målen C-395/96 P och C-396/96 P.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/33

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 8 juli 2004 av Éditions Odile Jacob SAS

(Mål T-279/04)

(2004/C 262/64)

Rättegångsspråk: franska

Bolaget Éditions Odile Jacob SAS, Paris (Frankrike), har den 8 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Olivier Fréget och Wilko van Weert.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 januari 2004 om att förklara en företagskoncentration förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP) (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 januari 2004 om att förklara en företagskoncentration förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP) (1),

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen har genom det omtvistade beslutet beslutat att inte motsätta sig företaget Lagardères övertagande av kontrollen av vissa tillgångar i företaget Vivendi Universal Publishing, som kontrolleras av Investima, som i sin tur kontrolleras av Natexis Banques Populaires och förklarar övertagandet, under förutsättning att de föreslagna åtagandena genomförs, förenligt med den gemensamma marknaden och EES-avtalet. Transaktionen anmäldes den 14 april 2003 till kommissionen i enlighet med artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 (2).

Sökanden gör gällande att den är direkt och personligen berörd av det omtvistade beslutet, eftersom den deltagit aktivt i det administrativa förfarandet som föregick beslutet. Sökanden yrkar att beslutet i fråga skall ogiltigförklaras och gör för det första gällandet att kommissionen har åsidosatt förordning nr 4064/89. Enligt sökanden kan inte banken Natexis åberopa det undantag som föreskriv i artikel 3.5 a i förordningen, eftersom den förvärvade Vivendi Universal Publishing först efter det att den åtagit sig att sälja detta företag till Lagardère. Dessutom har kommissionen felaktigt betraktat förvärvsprojektet i fråga som att det är en enda förvärvare som övertar kontrollen när det i själva verket är fråga om att Lagardère och Natexis förvärvar gemensamt och erhåller en gemensam kontroll, och att dessa företag borde ha anmält förvärvet gemensamt enligt artikel 4.2 i förordning nr 4064/89.

Sökanden gör även gällande att kommissionen har åsidosatt artiklarna 6.1 och 2.1 a i förordning nr 4064/89 genom att godta anmälan av transaktionen i fråga mer än fyra månader efter dess intervention och genom att förlänga Lagardères tidsfrister, vilket medförde att antagandet av beslutet senarelades nio månader. Kommissionen har även gjort en uppenbart oriktig bedömning av Lagardères verkliga styrka.

Sökanden gör för övrig gällande att kommissionen har åsidosatt artikel 2 i förordning nr 4064/89 och gjort en uppenbart oriktig bedömning eftersom det omtvistade beslutet stärker Lagardères dominerande position. Den anför även att kommissionens godkännande av ett åtagande om avyttring, för vilket varken principerna eller villkoren för genomförandet kan medföra att en effektiv konkurrens återupprättas, utgör ett åsidosättande av artikel 8.2 i förordning nr 4064/89. Sökanden gör slutligen gällande det omtvistade beslutet är bristfälligt motiverat med avseende på åtagandets effekt på marknadens struktur i dess nuvarande sammanhang.

---

(1)   EUT L 125, 28.4.2004, s. 54.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 257/90, s. 13; svensk specialutgåva, s. 16).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/34

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Paola Staboli

(Mål T-281/04)

(2004/C 262/65)

Rättegångsspråk: franska

Paola Staboli, Saint-Gilles (Belgien), har den 9 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Lucas Vogel.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 12 mars 2004 och av den 6 april 2004 att ogilla sökandens klagomål av den 29 augusti 2003, genom vilket hon ifrågasatte beslutet av den 9 maj 2003, enligt vilket hon inte fick tillgodoräkna sig deltagandet i två konferenser som hållits i Melbourne och Perth den 26 juni–5 juli 2003 såsom vidareutbildning och hon även nekades ledighet för denna utbildning, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 12 mars 2004 och av den 6 april 2004 att ogilla sökandens klagomål av den 29 augusti 2003, genom vilket hon ifrågasatte beslutet av den 9 maj 2003, enligt vilket hon inte fick tillgodoräkna sig deltagandet i två konferenser som hållits i Melbourne och Perth den 26 juni–5 juli 2003 såsom vidareutbildning och hon även nekades ledighet för denna utbildning,

| — | vid behov, även ogiltigförklara ovannämnda beslut av den 9 maj 2003, som fattats av generaldirektören för kommissionens översättningstjänst, |
| --- | --- |

—

vid behov, även ogiltigförklara ovannämnda beslut av den 9 maj 2003, som fattats av generaldirektören för kommissionens översättningstjänst,

| — | förplikta kommissionen att betala ett skadestånd på 5 000 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala ett skadestånd på 5 000 euro,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden bestrider tillsättningsmyndighetens beslut att avslå hennes begäran om ledighet för vidareutbildning som hon inlämnat för att kunna delta, såsom föredragshållare, vid konferenser som hölls i Melbourne och Perth i Australien mellan den 26 juni–5 juli 2003.

Sökanden har till stöd för sina yrkanden gjort gällande följande:

| — | Åsidosättande av artikel 24 tredje stycket i tjänsteföreskrifterna, av det beslut som fattats av kommissionsledamöterna den 7 maj 2002 och särskilt artiklarna 1, 2 och 3 däri samt av beslutet att godkänna sökandens utbildningsbevis för befordringsomgången för år 2003, i den del ifrågavarande begäran om ledighet för vidareutbildning avslogs på grund av att det endast var fråga om en aktivitet för hennes personliga utveckling när det i hennes utbildningsbevis för befordringsomgången för år 2003 uttryckligen hänvisades till detta såsom utbildning och ett av syftena med tjänstemäns vidareutbildning för övrigt är just att säkerställa deras personliga utveckling och deras deltagande för kommissionens goda funktion. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 24 tredje stycket i tjänsteföreskrifterna, av det beslut som fattats av kommissionsledamöterna den 7 maj 2002 och särskilt artiklarna 1, 2 och 3 däri samt av beslutet att godkänna sökandens utbildningsbevis för befordringsomgången för år 2003, i den del ifrågavarande begäran om ledighet för vidareutbildning avslogs på grund av att det endast var fråga om en aktivitet för hennes personliga utveckling när det i hennes utbildningsbevis för befordringsomgången för år 2003 uttryckligen hänvisades till detta såsom utbildning och ett av syftena med tjänstemäns vidareutbildning för övrigt är just att säkerställa deras personliga utveckling och deras deltagande för kommissionens goda funktion.

| — | Åsidosättande av principen om ickediskriminering och förekomst av en uppenbart oriktig bedömning, eftersom tillsättningsmyndigheten vägrat att medge att ämnet som behandlades vid konferenserna i fråga (medeltida litteratur och närmare bestämt Dantes verk) är relevant för sökandens vidareutbildning. Ämnet har nämligen ett direkt samband med hennes uppgifter vid översättningstjänsten och för övrigt så beviljas regelbundet andra tjänstemän ledighet för liknande utbildning. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av principen om ickediskriminering och förekomst av en uppenbart oriktig bedömning, eftersom tillsättningsmyndigheten vägrat att medge att ämnet som behandlades vid konferenserna i fråga (medeltida litteratur och närmare bestämt Dantes verk) är relevant för sökandens vidareutbildning. Ämnet har nämligen ett direkt samband med hennes uppgifter vid översättningstjänsten och för övrigt så beviljas regelbundet andra tjänstemän ledighet för liknande utbildning.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/34

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 9 juli 2004 av Georgia-Pacific S.A.R.L.

(Mål T-283/04)

(2004/C 262/66)

Rättegångsspråk: franska

Georgia-Pacific S.A.R.L, Luxemburg, har den 9 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten Rebecca Delorey.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara och ändra det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån om att varumärke nr 2 101 277 i enlighet med artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 saknade särskiljningsförmåga vad gäller ”hushållspappersrullar, hushållspapper, pappershanddukar” i hela gemenskapen, och därvid ompröva ärendet och fastställa att det varumärke som inte beviljats registrering har särskiljningsförmåga. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara och ändra det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån om att varumärke nr 2 101 277 i enlighet med artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 saknade särskiljningsförmåga vad gäller ”hushållspappersrullar, hushållspapper, pappershanddukar” i hela gemenskapen, och därvid ompröva ärendet och fastställa att det varumärke som inte beviljats registrering har särskiljningsförmåga.

Grunder och huvudargument

| Sökt gemenskapsvarumärke: | Det tredimensionella märket i form av en avbild av hushållspapper |
| --- | --- |
| Varor eller tjänster: | Varor i klass 16 (hushållspappersrullar, hushållspapper, pappershanddukar) – ansökan nr 2 101 277 |
| Beslut som har överklagats till överklagandenämnden: | Granskarens beslut att avslå registreringsansökan |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet |
| Grunder: | Det ifrågasatta beslutet strider mot artikel 7.1 i förordning (EG) nr 40/94.
  Det är uppenbart att kännetecknet kan återges grafiskt i den mening som avses i artikel 7.1 a och artikel 4 i förordningen.
  Kännetecknet är varken beskrivande, består av en sedvanlig beteckning eller en form som följer av varans art.
  Kännetecknet har en tillräcklig särskiljningsförmåga för att uppfylla kraven i artikel 7.1 b i förordningen. |

Sökt gemenskapsvarumärke:

Det tredimensionella märket i form av en avbild av hushållspapper

Varor eller tjänster:

Varor i klass 16 (hushållspappersrullar, hushållspapper, pappershanddukar) – ansökan nr 2 101 277

Beslut som har överklagats till överklagandenämnden:

Granskarens beslut att avslå registreringsansökan

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet

Grunder:

Det ifrågasatta beslutet strider mot artikel 7.1 i förordning (EG) nr 40/94.

Det är uppenbart att kännetecknet kan återges grafiskt i den mening som avses i artikel 7.1 a och artikel 4 i förordningen.

Kännetecknet är varken beskrivande, består av en sedvanlig beteckning eller en form som följer av varans art.

Kännetecknet har en tillräcklig särskiljningsförmåga för att uppfylla kraven i artikel 7.1 b i förordningen.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/35

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 juli 2004 av Michel Andrieu

(Mål T-285/04)

(2004/C 262/67)

Rättegångsspråk: franska

Michel Andrieu, Saint-Mandé (Frankrike), har den 13 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Stéphane Rodrigues och Yola Minatchy.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 30 mars 2004 avseende sökandens klagomål, och ogiltigförklara karriärutvecklingsrapporten beträffande sökanden för perioden 1 juli 2001–31 december 2002, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 30 mars 2004 avseende sökandens klagomål, och ogiltigförklara karriärutvecklingsrapporten beträffande sökanden för perioden 1 juli 2001–31 december 2002,

| — | slå fast att Europeiska gemenskapen bär ett utomobligatoriskt skadeståndsansvar för det omtvistade beslutet och för det sena upprättandet av sökandens karriärutvecklingsrapport, |
| --- | --- |

—

slå fast att Europeiska gemenskapen bär ett utomobligatoriskt skadeståndsansvar för det omtvistade beslutet och för det sena upprättandet av sökandens karriärutvecklingsrapport,

| — | bevilja sökanden 64 468 euro i skadestånd för den yrkesmässiga, ekonomiska och ideella skada som sökanden har lidit, inklusive en symbolisk euro för trakasserier, och |
| --- | --- |

—

bevilja sökanden 64 468 euro i skadestånd för den yrkesmässiga, ekonomiska och ideella skada som sökanden har lidit, inklusive en symbolisk euro för trakasserier, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den förevarande talan avser det beslut av den 31 mars 2004 som fattats av direktören för generaldirektoratet personal och administration vid kommissionen, om avslag på sökandens klagomål beträffande upprättandet av dennes karriärutvecklingsrapport för perioden 1 juli 2001–31 december 2002 (karriärutvecklingsrapport 2001–2002).

Sökanden hävdar att beslutet är rättsstridigt, liksom även beslutet om karriärutvecklingsrapporten 2001–2002 som utgör grunden för det förstnämnda beslutet.

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande

| — | att rätten till försvar har åsidosatts, med hänsyn till bland annat att vissa delar av utvärderingen inte har införts i sökandens personliga akt, endast delvis har skrivits in i datasystemet SYSPER2 och att det är omöjligt att identifiera den karriärutvecklingsrapport som skall beaktas som referens, |
| --- | --- |

—

att rätten till försvar har åsidosatts, med hänsyn till bland annat att vissa delar av utvärderingen inte har införts i sökandens personliga akt, endast delvis har skrivits in i datasystemet SYSPER2 och att det är omöjligt att identifiera den karriärutvecklingsrapport som skall beaktas som referens,

| — | att processrättsliga skyddsregler har åsidosatts, bland annat till följd av en intressekonflikt mellan den rapporterande tjänstemannen och utvärderaren, samt ett åsidosättande av vissa villkor för genomförandet av artiklarna 43 och 45 i tjänsteföreskrifterna, |
| --- | --- |

—

att processrättsliga skyddsregler har åsidosatts, bland annat till följd av en intressekonflikt mellan den rapporterande tjänstemannen och utvärderaren, samt ett åsidosättande av vissa villkor för genomförandet av artiklarna 43 och 45 i tjänsteföreskrifterna,

| — | att det föreligger en uppenbart oriktig bedömning, och |
| --- | --- |

—

att det föreligger en uppenbart oriktig bedömning, och

| — | att motiveringsskyldigheten har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

att motiveringsskyldigheten har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/35

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas domstol väckt den 15 juli 2004 av Dimitra Lantzoni

(Mål T-289/04)

(2004/C 262/68)

Rättegångsspråk: franska

Dimitra Lantzoni, Übersyren (Luxemburg), har den 15 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas domstol. Sökanden företräds av advokaten Clara Marhuenda, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara svarandens beslut som sökanden underrättades om den 7 oktober 2003, om avslag på sökandens klagomål beträffande de poäng som hon erhållit vid befordringsomgången år 1999/2000 och befordringsomgången år 2001, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara svarandens beslut som sökanden underrättades om den 7 oktober 2003, om avslag på sökandens klagomål beträffande de poäng som hon erhållit vid befordringsomgången år 1999/2000 och befordringsomgången år 2001,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den 5 februari 2002 underättades sökanden, som är tjänsteman vid domstolen, om beslutet att inte tilldela henne några befordringspoäng för åren 1999 och 2000. Den 16 januari 2003 underättades hon även om att hon vid befordringomgången år 2001 hade tilldelats 1 poäng. Sökanden anförde klagomål mot detta beslut, och därefter anfördes ytterligare ett klagomål angående den omständigheten att hon inte hade tilldelats några poäng för åren 1999 och 2000. Hennes klagomål avseende åren 1999 och 2000 avvisades på grund av att det var för sent inkommet, medan hennes klagomål avseende år 2001 avslogs.

Sökanden gör till stöd för sin talan gällande att tilldelningen av de omtvistade poängen strider mot domstolens beslut av den 18 oktober 2000 om införande av detta system, av det skälet att de inte tilldelades på grundval av hennes betygsrapporter. De poäng som hon tilldelats motsvaras nämligen inte av innehållet i nämnda rapporter. Sökanden gör, beträffande det förhållandet att hennes klagomål mot beslutet att inte tilldela henne några poäng för åren 1999 och 2000 avvisades på grund av att det inlämnades för sent, gällande att det faktum att det dröjde nära två år innan hon underrättades om betygsrapporten för räkenskapsåret 1999/2000 omöjliggjorde för henne att få kännedom om att poängtilldelningen avseende detta år var felaktig. Enligt sökanden äventyras inte rättssäkerheten beträffande befordringsomgången i fråga om hon tillåts att anföra klagomål mot beslutet att inte tilldela henne några poäng under dessa två år, eftersom de poäng som tilldelas inte automatiskt ger rätt till befordran.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/36 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/36

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 21 juli 2004 av Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim och Fernando Miguel Santos Ribeiro

(Mål T-290/04)

(2004/C 262/69)

Rättegångsspråk: portugisiska

Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim och Fernando Miguel Santos Ribeiro, bosatta i Parede och Brandoa (Portugal) har den 21 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökandena företräds av advokaterna Ana Clara Santos och Inês Alves Guerra.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 17 mars 2004 (ärende R 0682/2001-4), vilket delgavs sökandena den 18 maj 2004. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 17 mars 2004 (ärende R 0682/2001-4), vilket delgavs sökandena den 18 maj 2004.

Grunder och huvudargument

| Sökande av gemenskapsvarumärke: | João Pedro Lamúrias Escoval. |
| --- | --- |
| Sökt gemenskapsvarumärke: | Figurmärket ”MOONSPELL”, för varor och tjänster som ingår i klass 41 (Musikband) – Ansökan nr 483438. |
| Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Sökandena. |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Ordmärket ”MOONSPELL”, vilket används av sökandena för varor och tjänster som ingår i klass 41 (Musikband). |
| Beslut som har överklagats till överklagandenämnden: | Avslag på invändningen. |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet. |
| Grunder: | Åsidosättande av artiklarna 8.1, 8.2 c, 8.4, 75 och 76 i förordning (EG) nr 40/94 (1). Sökandena använde ett mycket välkänt varumärke när den ifrågavarande ansökan om registrering inlämnades. Den bevisning som sökandena har inlämnat har inte bedömts på ett vederbörligen aktsamt sätt. |

Sökande av gemenskapsvarumärke:

João Pedro Lamúrias Escoval.

Sökt gemenskapsvarumärke:

Figurmärket ”MOONSPELL”, för varor och tjänster som ingår i klass 41 (Musikband) – Ansökan nr 483438.

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Sökandena.

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Ordmärket ”MOONSPELL”, vilket används av sökandena för varor och tjänster som ingår i klass 41 (Musikband).

Beslut som har överklagats till överklagandenämnden:

Avslag på invändningen.

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet.

Grunder:

Åsidosättande av artiklarna 8.1, 8.2 c, 8.4, 75 och 76 i förordning (EG) nr 40/94 (1). Sökandena använde ett mycket välkänt varumärke när den ifrågavarande ansökan om registrering inlämnades. Den bevisning som sökandena har inlämnat har inte bedömts på ett vederbörligen aktsamt sätt.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/37

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Guy Trachelet

(Mål T-293/04)

(2004/C 262/70)

Rättegångsspråk: franska

Guy Trachelet, Rijmenam (Belgien), har den 9 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Nicolas Lhöest, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 2 september 2003 i den del






  — | kommissionen inte har låtit sökanden tillgodoräkna sig en tjänstetid på 48 månader när han rekryterades, |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut av den 2 september 2003 i den del

—

kommissionen inte har låtit sökanden tillgodoräkna sig en tjänstetid på 48 månader när han rekryterades,

| — | kommissionen inte har återupprättat sökanden karriär med avseende på lönegrad genom att inte tidigarelägga hans befordran till grad B3 och genom att, vid behov, befordra honom till lönegrad B2 (numera B*8), |
| --- | --- |

—

kommissionen inte har återupprättat sökanden karriär med avseende på lönegrad genom att inte tidigarelägga hans befordran till grad B3 och genom att, vid behov, befordra honom till lönegrad B2 (numera B*8),

| — | kommissionen inte har gjort en jämförelse av kvalifikationerna vid befordringsomgången, efter vilken sökanden kunde befordras till lönegrad B3, |
| --- | --- |

—

kommissionen inte har gjort en jämförelse av kvalifikationerna vid befordringsomgången, efter vilken sökanden kunde befordras till lönegrad B3,

| — | vid behov, ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens uttryckliga beslut av den 16 mars 2004 att avslå sökandens klagomål (R/714/03), |
| --- | --- |

—

vid behov, ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens uttryckliga beslut av den 16 mars 2004 att avslå sökandens klagomål (R/714/03),

| — | förplikta svaranden att betala ett skadestånd som tillfälligtvis fastställs till ett belopp på 125 000 euro, för det fall det är omöjligt för svaranden att återupprätta sökandens karriär med avseende på placering i lönegrad, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att betala ett skadestånd som tillfälligtvis fastställs till ett belopp på 125 000 euro, för det fall det är omöjligt för svaranden att återupprätta sökandens karriär med avseende på placering i lönegrad,

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökanden, som vid rekryteringen i oktober 1995 placerades i lönegrad B5, klass 3, bestrider tillsättningsmyndighetens beslut att vid dess omprövning fastslå sökandens placering i lönegrad B4, löneklass 2 och inte i lönegrad B4, löneklass 3, att inte återupprätta hans karriär och att inte genomföra en jämförelse av kvalifikationerna vid befordringsomgångarna, efter vilka sökanden kunde befordras till lönegrad B3.

Sökanden gör till stöd för sina yrkanden gällande följande:

| — | vad gäller tjänstetiden i löneklassen – åsidosättande av kommissionens beslut av den 6 juni 1973 och av den 1 september 1983, vilka avser kriterier som skall tillämpas vid placering i lönegrad och löneklass vid rekryteringen, åsidosättande av artikel 5.3 i tjänsteföreskrifterna, av principen om likabehandling och av skyldigheten att motivera rättsakter, |
| --- | --- |

—

vad gäller tjänstetiden i löneklassen – åsidosättande av kommissionens beslut av den 6 juni 1973 och av den 1 september 1983, vilka avser kriterier som skall tillämpas vid placering i lönegrad och löneklass vid rekryteringen, åsidosättande av artikel 5.3 i tjänsteföreskrifterna, av principen om likabehandling och av skyldigheten att motivera rättsakter,

| — | vad gäller underlåtenheten att återupprätta karriären – åsidosättande av artiklarna 5.3 och 45 i tjänsteföreskrifterna. |
| --- | --- |

—

vad gäller underlåtenheten att återupprätta karriären – åsidosättande av artiklarna 5.3 och 45 i tjänsteföreskrifterna.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/37

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 23 juli 2004 av Internationaler Hilfsfonds eV

(Mål T-294/04)

(2004/C 262/71)

Rättegångsspråk: tyska

Internationaler Hilfsfonds eV, Rosbach (Tyskland), har den 23 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten H. Kaltenecker.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | förplikta svaranden att betala sökanden 54 037,00 euro som ersättning för materiella skador som sökanden lidit till följd av tjänstefel som kommissionens tjänstemän gjort sig skyldiga till och att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att betala sökanden 54 037,00 euro som ersättning för materiella skador som sökanden lidit till följd av tjänstefel som kommissionens tjänstemän gjort sig skyldiga till och att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden är en tysk ickestatlig organisation som bedriver verksamhet inom den humanitära sektorn.

Sökanden gör gällande att rätten i domen i mål T-321/01 (1) avseende avslag på sökandens två ansökningar om samfinansiering fastslog att kommissionen handlat felaktigt och ogiltigförklarade kommissionens beslut. Sökanden gör gällande att den haft väsentliga kostnader i samband med förfarandet vid Europeiska ombudsmannen, vilka enligt rätten inte är ersättningsgilla inom ramen för förfarandet vid mål T-321/01. Sökanden är således hänvisad till att väcka talan om skadestånd mot kommissionen enligt artikel 288 andra stycket EG.

---

(1)  Dom av den 18 september 2003 i mål T-321/01, Internationaler Hilfsfonds mot kommissionen (REG 2003, s. II-0000).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/38

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Salvador Contreras Gila, José Ramiro López och Antonio Ramiro López

(Mål T-296/04)

(2004/C 262/72)

Rättegångspråk: spanska

Salvador Contreras Gila, José Ramiro López och Antonio Ramiro López, bosatta i Jaén (Spanien), har den 22 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av José Francisco Vázquez Medina, abogado del Ilustre Colegio de Jaén

Sökandena yrkar att förstaintansrätten skall:

| — | ogiltigförklara artikel 1.7 i rådets förordning (EG) nr 864/04 – i kraft av själva lagen (ipso jure), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.7 i rådets förordning (EG) nr 864/04 – i kraft av själva lagen (ipso jure), och

| — | fatta beslut om rättegångskostnaderna senare. |
| --- | --- |

—

fatta beslut om rättegångskostnaderna senare.

Grunder och huvudargument

Sökandena gör till stöd för sina yrkanden gällande åsidosättande av principen om berättigade förväntningar och således även rättssäkerhetsprincipen, samt myndighetens egen praxis, genom att det i den ovannämnda artikeln, som enbart avser olivoljeproducenter, föreskrivs att beräkningen av direktstödet skall grundas på regleringsåren 1999/2000, 200/2001, 2001/2002 och 2002/2003. Detta innebär att jordbrukare som i enlighet med förordning nr 2366/98 har planterat olivträd under åren 1997 och 1998 inte har rätt till fullt stöd, då deras produktion under ovannämnda regleringsår har varit obetydlig. Ett nyplanterat olivträd ger nämligen inte full produktion förrän efter åtta år.

Sökandena gör vidare gällande åsidosättande av diskrimineringsprincipen, med hänsyn till att andra medlemsstater, såsom Portugal, har tillerkänts bidrag för att finansiera produktionsstöd till unga olivodlare.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/38

---

Talan mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd väckt den 21 juli 2004 av EFKON AG

(Mål T-298/04)

(2004/C 262/73)

Rättegångsspråk: tyska

EFKON AG, Graz-Andritz (Österrike) har den 21 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europaparlamentet och Europeiska unionens råd. Sökanden företräds av advokaten Georg Zanger.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG av den 29 april 2004 (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG av den 29 april 2004 (1),

| — | i andra hand ogiltigförklara artikel 2.1 a, b och c, 2.3 och 2.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG av den 29 april 2004, |
| --- | --- |

—

i andra hand ogiltigförklara artikel 2.1 a, b och c, 2.3 och 2.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG av den 29 april 2004,

| — | i tredje hand godkänna den teknik (aktiv infraröd) som sökanden använder för driften av elektroniska vägtullsystem, |
| --- | --- |

—

i tredje hand godkänna den teknik (aktiv infraröd) som sökanden använder för driften av elektroniska vägtullsystem,

| — | förplikta svarandena att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svarandena att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar ogiltigförklaring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG. Sökanden gör gällande att det ifrågasatta direktivet, i strid med regeln om att rättsakter skall vara teknikneutrala, innehåller föreskrifter om att viss teknik skall användas. Därigenom organiseras marknaden så, att de tekniker som anges i direktivet gynnas och principen om fri konkurrens i gemenskapen åsidosätts. Sökanden utestängs från marknaden på grund av den teknik som denna använder (tvåvägs- höghastighets- aktiv infraröd kommunikationsteknik).

Sökanden gör vidare gällande att målsättningen om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem i medlemsstater inte uppnås genom direktivet och att samarbete mellan medlemsstaterna samtidigt hindras, vilket utgör ett åsidosättande av subsidiaritetsprincipen. Sökanden gjordes heller inte delaktig i lagstiftningsförfarandet, vilket utgör ett åsidosättande av rätten att yttra sig. Sökanden har genom denna rättsakt diskriminerats i förhållande till mikrovågsindustrin. Den marknadsorganisation som den europeiska lagstiftaren har skapat är även till förfång för sökandens utövande av de grundläggande friheter som följer av EG-fördraget.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/52/EG av den 29 april 2004 om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem i gemenskapen (EUT L 166, s. 124).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/39

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 15 juli 2004 av easyJet Airline Company Limited

(Mål T-300/04)

(2004/C 262/74)

Rättegångsspråk: engelska

easyJet Airline Company Limited, Luton (Förenade konungariket), har den 15 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna J. Cook och L. Mills.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 april 2004 avseende ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget (Ärende COMP/38.284/D2, Société Air France/Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A) (Air France/KLM), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 april 2004 avseende ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget (Ärende COMP/38.284/D2, Société Air France/Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A) (Air France/KLM), och

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom det ifrågasatta beslutet förklarade kommissionen att bestämmelserna i artikel 81.1 i EG-fördraget inte var tillämpliga på det samarbetsavtal som slutits mellan flygbolagen Air France och Alitalia för perioden 12 november 2001–11 november 2007, enligt vilket de åtaganden som anges i bilagan till beslutet skulle iakttas.

Sökanden, som också är ett flygbolag, yrkar att beslutet skall ogiltigförklaras. Sökanden gör gällande att samarbetsavtalet utgör en fusion av avtalsparternas verksamheter på flyglinjerna mellan Frankrike och Italien. Samarbetsavtalet borde därför ha varit föremål för prövning enligt rådets förordning nr 4064/89 (1). Det görs även gällande att kommissionen inte definierade de relevanta marknaderna på ett korrekt sätt, då kommissionen underlät att kvalificera avtalsparterna som köpare av flygplatstjänster samt felaktigt gjorde den bedömningen att de två flygplatserna i Paris är utbytbara mot varandra och att lågprisbolag inte är något livskraftigt alternativ för tidskänsliga passagerare mellan Frankrike och Italien.

Sökanden anser dessutom att kommissionen inte tillämpade artikel 81.1 EG på ett korrekt sätt. Kommissionen gjorde nämligen en felaktig bedömning av den potentiella konkurrensen mellan avtalsparterna. Vidare gjorde kommissionen en felaktig bedömning av frågan huruvida avtalet uppfyller de fyra villkor som anges i artikel 81.3 EG. Dessutom gjorde kommissionen sig skyldig till uppenbart felaktig rättstillämpning samt uppenbart felaktig bedömning i sak. Vad avser de åtaganden som anges i bilagan till beslutet gör sökanden gällande att kommissionen inte gjorde någon korrekt bedömning av deras effektivitet och av frågan huruvida de är tillräckligt långtgående för att återupprätta konkurrensen. Det görs slutligen gällande att det ifrågasatta beslutet inte motiverats på ett fullgott sätt, eftersom kommissionen varken beaktade avtalsparternas dominerande ställning på någon marknad eller tillämpligheten av artikel 82 EG på avtalet.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr. 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 257, 1990, s. 13; svensk specialutgåva, s. 16).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/39

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av Clearstream Banking Aktiengesellschaft och Clearstream International société anonyme Luxembourg

(Mål T-301/04)

(2004/C 262/75)

Rättegångsspråk: tyska

Clearstream Banking Aktiengesellschaft, Frankfurt am Main, och Clearstream International société anonyme Luxembourg, Luxemburg, har den 28 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Horst Satzky och Bernhard M. Maassen.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 2 juni 2004 i mål COMP/38.096, i vilket det 1) fastställs att det förelegat missbruk av dominerande ställning och 2) fastställs att bolaget är skyldigt att upphöra med detta missbruk, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 2 juni 2004 i mål COMP/38.096, i vilket det 1) fastställs att det förelegat missbruk av dominerande ställning och 2) fastställs att bolaget är skyldigt att upphöra med detta missbruk, och

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom det ifrågasatta beslutet anklagar kommissionen klagandena för att ha överträtt artikel 82 EG. Enligt kommissionens uppfattning har klagandena missbrukat en dominerande marknadsställning, genom att de – enligt vad kommissionen påstår – i nästan över två år vägrat att ge Euroclear Bank S.A. (EB) så kallade primära avräknings- och avstämningstjänster för tyska aktier som är ställda till viss man och genom att i över fem år prisdiskiminerat EB med avseende på avräknings- och avstämningstjänster.

Klagandena bestrider detta och yrkar att beslutet skall ogiltigförklaras. Klagandenas huvudsakliga invändning avser kommissionens påstående att klaganden Clearstream Banking AG (CB) har en dominerande ställning på den relevanta marknaden.

Klagandena gör gällande att förhandlingarna mellan CB och EB om genomförande av värdepapperstransaktioner med tyska aktier ställda till viss man inte höll på nästan två år, utan högst nio månader. Klagandena gör gällande att det berodde på EB och inte på CB att förhandlingarna höll på så länge. CB hade inte vid någon tidpunkt intresse av och inte heller någon avsikt att vägra EB tjänster som det utför för andra kunder.

Klagandena gör vidare gällande att det vid förhandlingarna inte kan bortses från den omständigheten att genomförandet av värdepapperstransaktioner med tyska aktier ställda till viss man inte hade någon som helst betydelse för tjänsteutbytet mellan CB och EB. Klagandena har vid sin prissättning utgått från principen att jämförbara kunder skall behandlas lika. De gör gällande att EB inte är jämförbar med den kundgrupp som kommissionen använt som underlag för anklagelsen om diskriminering.

Klagandena gör även gällande att kommissionen aldrig hävdat att Clearstream International S.A. Luxembourg (CL) var ett företag med en dominerande marknadsställning. Redan av detta skäl kunde det inte ha missbrukat en dominerande marknadsställning. Vidare innehåller beslutet en felaktig definition av den relevanta marknaden. Klagandena anser att den åtskillnad som kommissionen gör mellan primära och sekundära tjänster inte är objektivt motiverad och att den till och med är motstridig. De gör gällande att det endast finns en enda objektivt motiverad relevant marknad för alla avräknings- och avstämningstjänster. CB har inte en dominerande ställning på denna objektivt definierade marknad för alla avräknings- och avstämningstjänster. Artikel 82 EG är således varken tillämplig på CB eller CI. Under alla omständigheter skall beslutet ogiltigförklaras på grund av en felaktig definition av marknaden och på grund av att företaget således inte har en dominerande marknadsställning.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/40 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/40

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 26 juli 2004 av Maison de l'Europé Avignon Méditerranée

(Mål T-302/04)

(2004/C 262/76)

Rättegångsspråk: franska

Sammanslutningen Maison de l'Europé Avignon Méditerranée, Avignon (Frankrike), har den 26 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten François Martineau.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | förplikta svaranden att betala den sammanlagda summan av 394 066,76 euro, på grund av att denne inte genomfört sina finansiella åtaganden gentemot Maison de l'Europé Avignon Méditerranée, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att betala den sammanlagda summan av 394 066,76 euro, på grund av att denne inte genomfört sina finansiella åtaganden gentemot Maison de l'Europé Avignon Méditerranée, och

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga ersättningsgilla kostnader, vilka fastställts till 10 000 euro. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga ersättningsgilla kostnader, vilka fastställts till 10 000 euro.

Grunder och huvudargument

Enligt sökanden hade kommissionen redan informellt, sedan år 1996, tillåtit att det inrättades ett euroinfoställe inom Maison de l'Europé Avignon Méditerranée. År 2000 ingick sökanden en överenskommelse med kommissionen om inrättandet av ett euroinfoställe, vilken enligt sökanden formaliserade situationen. År 2004 sade kommissionen upp överenskommelsen.

Sökanden avser genom förevarande talan göra gällande kommissionens avtalsenliga ansvar, i syfte att erhålla betalning för de tjänster som sökanden sedan år 1996 har utfört inom ramen för sitt uppdrag att verka som kommissionens ställe för europainformation.

Kommissionen har enligt sökanden underlåtit att uppfylla sina avtalsenliga förpliktelser och står i skuld för diverse dröjsmålsräntor, tjänster som utförts vid festivalen i Avignon och kostnaden för att driva en centralpunkt för europeisk dokumentation sedan 1996.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/40 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/40

---

Talan väckt den 29 juli 2004 av European Dynamics SA mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-303/04)

(2004/C 262/77)

Rättegångsspråk: engelska

European Dynamics SA, Aten, Grekland, har den 29 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten S. Pappas.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens meddelande om upphandling 3003/S249–221337 ESP-DIMA, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens meddelande om upphandling 3003/S249–221337 ESP-DIMA,

| — | ogiltigförklara kommissionens anbudsinfordran PO/2003/192 (ESP-DIMA), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens anbudsinfordran PO/2003/192 (ESP-DIMA),

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 4 juni 2004 genom vilket European Dynamics konsortiums anbud rankades på andra plats efter den vinnande anbudsgivaren, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 4 juni 2004 genom vilket European Dynamics konsortiums anbud rankades på andra plats efter den vinnande anbudsgivaren,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 juli 2004 genom vilket sökandens klagomål mot tilldelningen avslogs, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 juli 2004 genom vilket sökandens klagomål mot tilldelningen avslogs, och

| — | förplikta kommissionen att betala European Dynamics rättsliga och andra kostnader som uppstår i samand med denna ansökan. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala European Dynamics rättsliga och andra kostnader som uppstår i samand med denna ansökan.

Grunder och huvudargument

Sökanden ingår i ett konsortium som tilldelades kontrakt att tillhandahålla tjänster för ESP Lot 5, web applications. ESP Lot 4, Data/information management applications tilldelades ett annat konsortium.

Enligt sökanden grundades den tilldelning av kontrakt som ifrågasätts genom denna ansökan, ESP-DIMA, på det felaktiga antagandet att tillhandahållandet av tjänster för data- och informationshantering utgör en ny marknad och att användningen av ESP Lot 4 överträffat alla förväntningar. Sökanden hävdar att kommissionen felaktigt fördelat arbete till ESP Lot 4, vilket arbete, enligt sökanden, omfattades av ESP Lot 5. Sökanden hävdar att kommissionen, som en följd därav, var tvungen att öka budgeten för ESP Lot 4 och anordna en ny anbudsinfordran, ESP-DIMA, medan budgeten för ESP Lot 5 förblev inom bestämmelserna.

Sökanden anför vidare att kommissionen åsidosatt ett väsentligt förfarandekrav eftersom åtminstone en ledamot i utvärderingskommittén för den ifrågasatta tilldelningen låg i intressekonflikt med sökanden.

Sökanden hävdar slutligen att dess placering på andra plats för ESP–DIMA inte är tillräckligt motiverad. Sökanden hävdar vidare att kommissionen vägrade lämna ut uppgifter angående utvärderingsrapporten.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/41

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Eden

(Mål T-305/04)

(2004/C 262/78)

Rättegångsspråk: franska

Bolaget Eden, Paris (Frankrike), har den 26 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten Muriel Antoine-Lalance.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 24 maj 2004 (ärende R 591/2003-4), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 24 maj 2004 (ärende R 591/2003-4),

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| Sökt gemenskapsvarumärke: | Luktmärket ”LUKTEN AV MOGNA JORDGUBBAR”, åtföljt av en grafisk återgivning av en jordgubbe – Ansökan nr 001122118. |
| --- | --- |
| Varor eller tjänster: | Varor som ingår i klasserna 3, 16, 18 och 25. |
| Beslut som har överklagats till överklagandenämnden: | Granskarens avslag på registreringsansökan. |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet. |
| Grunder: | Överträdelse av artikel 7.1 a i förordning (EG) nr 40/94. |

Sökt gemenskapsvarumärke:

Luktmärket ”LUKTEN AV MOGNA JORDGUBBAR”, åtföljt av en grafisk återgivning av en jordgubbe – Ansökan nr 001122118.

Varor eller tjänster:

Varor som ingår i klasserna 3, 16, 18 och 25.

Beslut som har överklagats till överklagandenämnden:

Granskarens avslag på registreringsansökan.

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet.

Grunder:

Överträdelse av artikel 7.1 a i förordning (EG) nr 40/94.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/41

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 juli 2004 av Monika Luxem

(Mål T-306/04)

(2004/C 262/79)

Rättegångsspråk: franska

Monika Luxem, Bryssel (Belgien), har den 15 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut att inte utse henne till tjänsteman i Europeiska gemenskaperna, att inte utnämna henne till den tjänst vid GD DEV/A.2 som ledigförklarades med referensnummer KOM/2002/6022/F och att inte utnämna henne till någon annan tjänst som motsvarar hennes kvalifikationer och yrkesmässiga profil. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut att inte utse henne till tjänsteman i Europeiska gemenskaperna, att inte utnämna henne till den tjänst vid GD DEV/A.2 som ledigförklarades med referensnummer KOM/2002/6022/F och att inte utnämna henne till någon annan tjänst som motsvarar hennes kvalifikationer och yrkesmässiga profil.

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har deltagit i allmänt uttagningsprov KOM/A/6/01 för rekrytering av handläggare inom områdena yttre förbindelser och biståndsförvaltning. I sin ansökan uppgav hon att hon hade avlagt en tysk examen efter tre års studier. Efter att ha godkänts i uttagningsprovet sökte hon en ledig tjänst vid kommissionen. Genom ett brev av den 30 juli 2003 meddelade kommissionen att hennes examen inte var tillräcklig för att hon skulle kunna komma ifråga för tjänsten. Enligt kommissionen uppfyller endast en tysk examen avlagd efter fyra års studier villkoren för tillträde till uttagningsprovet, då det föreskrevs att de examina som krävdes måste ge tillträde till forskarutbildning.

Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring av detta beslut åberopar sökanden att rättssäkerhetsprincipen har åsidosatts, att det är rättstridigt att återkalla ett beslut som har givit upphov till rättigheter för en enskild, att meddelandet om uttagningsprovet har åsidosatts samt att en uppenbart oriktig bedömning har gjorts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/42

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Carlo Pagliacci

(Mål T-307/04)

(2004/C 262/80)

Rättegångsspråk: franska

Carlo Pagliacci, Bryssel (Belgien) har den 19 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som uttagningskommittén vid uttagningsprov KOM/A/1/02 fattade om att ge sökanden otillräckliga betyg vid proven som inte räckte för att uppta denne på förteckningen över godkända sökande, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som uttagningskommittén vid uttagningsprov KOM/A/1/02 fattade om att ge sökanden otillräckliga betyg vid proven som inte räckte för att uppta denne på förteckningen över godkända sökande, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden gör till stöd för sin talan gällande att meddelandet om uttagningsprov har åsidosatts eftersom flera sökande som upptagits på förteckningen över godkända sökande inte innehade det föreskrivna examensbevis som direkt gällde jordbruksområdet. Sökanden har också gjort gällande att en av ledamöterna i uttagningskommittén dagligen arbetade med vissa av sökandena. Enligt sökanden ledde denna omständighet till att de berörda sökandena hamnade i en särställning i förhållande till övriga sökande och att detta följaktligen ledde till ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskrimineringsprincipen. Tillsättningsmyndigheten var enligt sökanden inte informerad om denna situation varför sökanden även åberopar ett åsidosättande av artikel 14 i tjänsteföreskrifterna.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/42

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 19 juli 2004 av Francesco Ianniello

(Mål T-308/04)

(2004/C 262/81)

Rättegångsspråk: franska

Francesco Ianniello i Bryssel har den 19 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara den bedömningsansvariges beslut av den 8 september 2003 om karriärutvecklingsrapporten beträffande sökanden för år 2001–2002, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara den bedömningsansvariges beslut av den 8 september 2003 om karriärutvecklingsrapporten beträffande sökanden för år 2001–2002, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att artikel 8 i de allmänna genomförandebestämmelserna strider mot artikel 43 i tjänsteföreskrifterna. Sökanden hävdar att denna bestämmelse är olaglig i den del det föreskrivs att den partssammansatta utvärderingskommittén skall bestå av medlemmar som befinner sig i samma lönegrad som sökanden, eller i en lägre lönegrad, vars oberoende ställning inte kan garanteras och som saknar den nödvändiga kompetensen. Sökanden tillägger att trots att han företräder en facklig organisation har direktören för personalfrågor eller dennes suppleant inte förhållit sig passiva utan har deltagit i undersökningen av sökandens talan.

Sökanden gör också gällande att den partssammansatta utvärderingskommitténs medlemmar har åsidosatt sin tystnadsplikt. Dessutom hävdar sökanden att det har skett ett åsidosättande av principen om den partssammansatta kommitténs opartiskhet och objektivitet, av rätten till försvar och den kontradiktoriska principen, av principen om god förvaltningssed samt att det föreligger en uppenbart oriktig bedömning och en diskrepans mellan kommentarer och anteckningar.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/43

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 28 juli 2004 av TV 2 Danmark A/S

(Mål T-309/04)

(2004/C 262/82)

Rättegångsspråk: danska

TV 2 Danmark A/S, Odense (Danmark) har den 28 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av advokat Olaf Koktvedgaard.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2004)1814 slutlig i ärende K 2/2003 av den 19 maj 2004 avseende Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, och i andra hand att beslutet ogiltigförklaras delvis, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2004)1814 slutlig i ärende K 2/2003 av den 19 maj 2004 avseende Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, och i andra hand att beslutet ogiltigförklaras delvis, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom det ifrågasatta beslutet har kommissionen funnit att det stöd som TV 2/DANMARK åtnjutit mellan åren 1995 och 2002 i form av licensavgifter och vissa andra åtgärder varit förenligt med den gemensamma marknaden, med undantag av ett belopp om 628,2 miljoner DKK som enligt kommissionen utgör otillåtet statligt stöd och som Konungariket Danmark förpliktats att återkräva från sökanden.

Till stöd för sina påstående har sökanden gjort gällande att det ifrågasatta beslutet fattats med åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, artiklarna 87.1 EG och 86.2 EG samt protokollet om systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst. Sökanden har särskilt hävdat följande:

| — | Kontradiktionsprincipen har åsidosatts. I överkompensationen har belopp medtagits som inte avser undersökningsperioden. Underlaget och skälen för bedömningen av hur TV 2:s eget kapital är sammansatt är otillräckliga. |
| --- | --- |

—

Kontradiktionsprincipen har åsidosatts. I överkompensationen har belopp medtagits som inte avser undersökningsperioden. Underlaget och skälen för bedömningen av hur TV 2:s eget kapital är sammansatt är otillräckliga.

| — | Kommissionen har inte genomfört undersökningen på grundval av förhållandena vid den tidpunkt då åtgärderna vidtogs till förmån för TV 2. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har inte genomfört undersökningen på grundval av förhållandena vid den tidpunkt då åtgärderna vidtogs till förmån för TV 2.

| — | De licensmedel som överförts till TV 2 och de reklamintäkter som mellan åren 1995 och 1997 tillfallit TV 2 via TV 2-fonden utgör inte statliga stöd, eftersom de inte är statliga medel. |
| --- | --- |

—

De licensmedel som överförts till TV 2 och de reklamintäkter som mellan åren 1995 och 1997 tillfallit TV 2 via TV 2-fonden utgör inte statliga stöd, eftersom de inte är statliga medel.

| — | Det är inte fråga om statligt stöd, även om de överförda medlen översteg TV 2:s nettoomkostnader för att genomföra sina public serviceskyldigheter, eftersom medlen inte använts för korssubventionering av kommersiell verksamhet. |
| --- | --- |

—

Det är inte fråga om statligt stöd, även om de överförda medlen översteg TV 2:s nettoomkostnader för att genomföra sina public serviceskyldigheter, eftersom medlen inte använts för korssubventionering av kommersiell verksamhet.

| — | TV 2 har inte haft några ekonomiska fördelar som TV 2 inte skulle ha haft under sedvanliga marknadsekonomiska förhållanden, eftersom det överskott som uppkommit inte överstiger en rimlig vinst till följd av public service skyldigheterna, och eftersom TV 2:s egna kapital var marknadsekonomiskt befogat |
| --- | --- |

—

TV 2 har inte haft några ekonomiska fördelar som TV 2 inte skulle ha haft under sedvanliga marknadsekonomiska förhållanden, eftersom det överskott som uppkommit inte överstiger en rimlig vinst till följd av public service skyldigheterna, och eftersom TV 2:s egna kapital var marknadsekonomiskt befogat

| — | TV 2:s egna kapital går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppfylla TV 2:s public service skyldigheter. |
| --- | --- |

—

TV 2:s egna kapital går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppfylla TV 2:s public service skyldigheter.

| — | Medel kan inte återkrävas från det efter undersökningsperioden bildade aktiebolaget, eftersom detta företag inte berikats. |
| --- | --- |

—

Medel kan inte återkrävas från det efter undersökningsperioden bildade aktiebolaget, eftersom detta företag inte berikats.

| — | Kravet på att ränta skall erläggas på det belopp som återkrävs skall ogiltigförklaras, eftersom det belopp som återkrävs redan innefattar ränta. |
| --- | --- |

—

Kravet på att ränta skall erläggas på det belopp som återkrävs skall ogiltigförklaras, eftersom det belopp som återkrävs redan innefattar ränta.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/43

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 26 juli 2004 av Ferrero oHG mbH

(Mål T-310/04)

(2004/C 262/83)

Rättegångsspråk: engelska

Ferrero oHG mbH, Frankfurt am Main, Tyskland, har den 26 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten D. Schaeffer.

Även Cornu SA Fontain var part i förfarandet vid överklagandenämnden.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 17 mars 2004 (ärende R 01540/2002-4) och bifalla invändning nr B 245 714, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 17 mars 2004 (ärende R 01540/2002-4) och bifalla invändning nr B 245 714,

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| Sökande av gemenskapsvarumärke: | Cornu SA Fontain |
| --- | --- |
| Sökt gemenskapsvarumärke: | Ordmärket ”FERRO” för varor som ingår i klass 30 (salta kex) |
| Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Sökanden |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Det nationella ordmärket ”FERRERO” för varor som ingår i klasserna 5, 29, 30, 32 och 33 (choklad m.m.) |
| Invändningsenhetens beslut: | Avslag på invändningen |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet |
| Grunder: | Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (1) |

Sökande av gemenskapsvarumärke:

Cornu SA Fontain

Sökt gemenskapsvarumärke:

Ordmärket ”FERRO” för varor som ingår i klass 30 (salta kex)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Sökanden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Det nationella ordmärket ”FERRERO” för varor som ingår i klasserna 5, 29, 30, 32 och 33 (choklad m.m.)

Invändningsenhetens beslut:

Avslag på invändningen

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet

Grunder:

Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (1)

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/44

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av José Luis Buendia Sierra

(Mål T-311/04)

(2004/C 262/84)

Rättegångsspråk: franska

José Luis Buendia Sierra, Bryssel, har den 19 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Marc van der Woude och Valérie Landes.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara beslutet som fattats av generaldirektören vid rättstjänsten om att endast tilldela sökanden en enda prioritetspoäng från generaldirektoratet för befordringsomgången 2003 – ett beslut som fastställdes och gjordes slutgiltigt genom tillsättningsmyndighetens avslagsbeslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet som fattats av generaldirektören vid rättstjänsten om att endast tilldela sökanden en enda prioritetspoäng från generaldirektoratet för befordringsomgången 2003 – ett beslut som fastställdes och gjordes slutgiltigt genom tillsättningsmyndighetens avslagsbeslut,

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att inte tilldela honom någon särskild prioritetspoäng från Comité de promotion pour activités supplémentaires dans l'intérêt de l'institution för befordringsomgången 2003, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att inte tilldela honom någon särskild prioritetspoäng från Comité de promotion pour activités supplémentaires dans l'intérêt de l'institution för befordringsomgången 2003,

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att tilldela honom totalt 20 poäng för befordringsomgången 2003, förteckningen över befordringsbara tjänstemän i lönegrad A5 för befordringsomgången 2003, förteckningen över tjänstemän som för befordrats till lönegrad A4 för befordringsomgången 2003, samt beslutet att inte skriva in hans namn i dessa förteckningar, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att tilldela honom totalt 20 poäng för befordringsomgången 2003, förteckningen över befordringsbara tjänstemän i lönegrad A5 för befordringsomgången 2003, förteckningen över tjänstemän som för befordrats till lönegrad A4 för befordringsomgången 2003, samt beslutet att inte skriva in hans namn i dessa förteckningar,

| — | ogiltigförklara, i den mening det är påkallat, beslutet om avslag på klagomålet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, i den mening det är påkallat, beslutet om avslag på klagomålet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt sökanden beror beslutet att endast tilldela honom en enda prioritetspoäng från generaldirektoratet på de kriterier som införts av rättstjänsten. Dessa kriterier medför att poängerna tilldelas de tjänstemän som har den längsta tjänstetiden inom lönegraden i fråga, oberoende av deras meriter. Till stöd för talan om ogiltigförklaring av beslutet gör sökanden gällande att det föreligger ett åsidosättande av artikel 45 i tjänsteföreskrifterna, artikel 2.1 i de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 43 i tjänsteföreskrifterna och artikel 6.3 och 6.4 i de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 45 i tjänsteföreskrifterna. Sökanden hävdar också att beslutet innebär ett åsidosättande av principen om likabehandling och befordran, innehåller en uppenbart oriktig bedömning och är ett uttryck för maktmissbruk. Slutligen hävdar sökanden att det föreligger ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter beträffande förfarandet för tilldelning av poäng och behandlingen av klagomålet.

Sökanden hävdar dessutom att beslutet att inte tilldela honom någon prioritetspoäng från Comité de promotion pour activités supplémentaires dans l'intérêt de l'institution strider mot artikel 45 i tjänsteföreskrifterna, artikel 9 i de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 45 i tjänsteföreskrifterna och principen om likabehandling. Enligt sökanden innebär beslutet också en uppenbart oriktig bedömning och maktmissbruk.

Slutligen motsätter sig sökanden beslutet att tilldela honom totalt 20 poäng, förteckningen över befordringsbara tjänstemän i lönegrad A5 för befordringsomgången 2003, förteckningen över tjänstemän som för befordrats till lönegrad A4 för befordringsomgången 2003, och beslutet att inte skriva in hans namn i dessa förteckningar. Sökanden gör gällande att de övriga rättsakter som talan avser är olagliga, liksom reglerna beträffande utvärderingsomgången för personalen år 2001–2002, de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 43 i tjänsteföreskrifterna och de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 45 i tjänsteföreskrifterna. Enligt sökanden strider dessa bestämmelser mot artiklarna 25.2, och 45, samt principerna om befordran och likabehandling. Sökanden gör slutligen gällande att beslutet är ogiltigt på grund av inkompetens och ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/45

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 22 juli 2004 av Vittorio Di Bucci

(Mål T-312/04)

(2004/C 262/85)

Rättegångsspråk: franska

Vittorio Di Bucci, Bryssel, har den 22 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Marc van der Woude och Valérie Landes.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara beslutet som fattats av generaldirektören vid rättstjänsten om att endast tilldela sökanden en enda prioritetspoäng från generaldirektoratet för befordringsomgången 2003 – ett beslut som fastställdes och gjordes slutgiltigt genom tillsättningsmyndighetens avslagsbeslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet som fattats av generaldirektören vid rättstjänsten om att endast tilldela sökanden en enda prioritetspoäng från generaldirektoratet för befordringsomgången 2003 – ett beslut som fastställdes och gjordes slutgiltigt genom tillsättningsmyndighetens avslagsbeslut,

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att inte tilldela honom någon särskild prioritetspoäng från Comité de promotion pour activités supplémentaires dans l'intérêt de l'institution för befordringsomgången 2003, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att inte tilldela honom någon särskild prioritetspoäng från Comité de promotion pour activités supplémentaires dans l'intérêt de l'institution för befordringsomgången 2003,

| — | ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att tilldela honom totalt 20 poäng för befordringsomgången 2003, förteckningen över befordringsbara tjänstemän i lönegrad A5 för befordringsomgången 2003, förteckningen över tjänstemän som för befordrats till lönegrad A4 för befordringsomgången 2003, samt beslutet att inte skriva in hans namn i dessa förteckningar, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara tillsättningsmyndighetens beslut att tilldela honom totalt 20 poäng för befordringsomgången 2003, förteckningen över befordringsbara tjänstemän i lönegrad A5 för befordringsomgången 2003, förteckningen över tjänstemän som för befordrats till lönegrad A4 för befordringsomgången 2003, samt beslutet att inte skriva in hans namn i dessa förteckningar,

| — | ogiltigförklara, i den mening det är påkallat, beslutet om avslag på klagomålet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, i den mening det är påkallat, beslutet om avslag på klagomålet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

De grunder och huvudargument som åberopas till stöd för denna talan liknar de som åberopades i mål T-311/04, José Luis Buendia Sierra mot kommissionen.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/45

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 30 juli 2004 av Hewlett-Packard GmbH

(Mål T-313/04)

(2004/C 262/86)

Rättegångsspråk: tyska

Hewlett-Packard GmbH, Böblingen (Tyskland), har den 30 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Fabienne Boulanger, Marius Mrozek och Michael Tervooren.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut REM 06/02 av den 7 april 2004 om att ersättning i ett visst fall inte är berättigad. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut REM 06/02 av den 7 april 2004 om att ersättning i ett visst fall inte är berättigad.

Grunder och huvudargument

Den 21 december 1995 expedierade sökanden från sitt tullager varor (skrivare och skrivpatroner) med ursprung i Singapor och släppte därvid ut dem på den fria marknaden i gemenskapen. Genom denna expediering uppkom en tullskuld för varorna. Enligt sökanden expedierades varorna den 21 december 1995 för att säkerställa att de skulle omfattas av de till och med den 31 december 1995 gällande preferenstullsatserna. I annat fall skulle vid den dåvarande expedieringstidpunkten från och med den 1 januari 1996 högre tullsatser tillämpas för varorna. Genom förordning nr 3009/95 (1) inrättades med verkan från och med den 1 januari 1996 tullfrihet för varor med samma tulltaxenummer som sökandens varor.

I november 1996 begärde sökanden vid de tyska tullmyndigheterna ersättning för krävda belopp. Denna begäran avslogs. Med medgivande från sökanden beslutade de tyska myndigheterna att låta ärendet prövas av kommissionen.

Sökanden åberopar artikel 239 i tullkodexen och gör gällande att kommissionen genom för sent offentliggörande och underlåtenhet att i rätt tid tillkännage förordning nr 3009/95, som antedaterats och som hänvisar till rådets förordning nr 3093/95 (2) av den 22 december 1995 som offentliggjordes först den 21 februari 1996, åsidosatt förbudet mot förutsebarheten av gemenskapsinstitutionernas agerande och mot rättssäkerhetsprincipen.

Vidare åberopar sökanden att artikel 12 i rådets förordning nr 2658/87 har åsidosatts (3), i vilken föreskrivs att en fullständig version av den kombinerade nomenklaturen skall offentliggöras senast den 31 oktober. Denna bestämmelse innebär just att marknadsaktörer skall informeras på ett vederhäftigt sätt om förestående finansiella konsekvenser. Genom bestämmelsen inrättas ett underlag för planeringssäkerhet för gemenskapsmedborgarna så att de kan vidta sina åtgärder i enlighet därmed.

Dessutom gör sökanden gällande att kommissionen åsidosatt sin omsorgsskyldighet gentemot sökanden genom att den inte i rätt tid hänvisat sökanden till förestående ändringar av den kombinerade nomenklaturen. Vidare utgick kommissionen från sakomständigheter som inte förelåg objektivt då den fattade det omtvistade beslutet. Därigenom åsidosatte kommissionen sitt utrymme för skönsmässig bedömning i detta avseende till nackdel för sökanden. Slutligen gör sökanden gällande att den varken agerat på ett uppenbart vårdslöst sätt eller i bedrägligt syfte.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 3009/95 av den 22 december 1995 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 319, s. 1).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 3093/95 av den 22 december 1995 om fastställande av de tullsatser som gemenskapen efter förhandlingar enligt GATT artikel XXIV.6 skall tillämpa som en följd av Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/46 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/46

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Förbundsrepubliken Tyskland

(Mål T-314/04)

(2004/C 262/87)

Rättegångsspråk: tyska

Förbundsrepubliken Tyskland har den 27 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av Claus Dieter Quassowski och Christoph von Donat.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut, delgivet genom skrivelse från generaldirektoratet för regionalpolitik av den 17 maj 2004, till den del detta innebär att gemenskapens stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till mål 2-programmet för åren 1997–1999 för Nordrhein-Westfalen (ERUF nr. 97.02.13.005/ARINCO nr. 97.DE.16.005) minskas med 319 046 236,76 EUR och att återstoden av stödet på 5 488 569,24 EUR inte skall utbetalas till de tyska myndigheterna, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut, delgivet genom skrivelse från generaldirektoratet för regionalpolitik av den 17 maj 2004, till den del detta innebär att gemenskapens stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till mål 2-programmet för åren 1997–1999 för Nordrhein-Westfalen (ERUF nr. 97.02.13.005/ARINCO nr. 97.DE.16.005) minskas med 319 046 236,76 EUR och att återstoden av stödet på 5 488 569,24 EUR inte skall utbetalas till de tyska myndigheterna,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har med stöd av artikel 230 EG gjort gällande att kommissionen har åsidosatt sekundärrättsliga bestämmelser och allmänna rättsprinciper. Vidare anser sökanden att kommissionen har gjort en oriktig bedömning och att det ifrågasatta beslutet är bristfälligt motiverat.

Med det ifrågasatta beslutet fastställde kommissionen att gemenskapens stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till mål 2-programmet för åren 1997–1999 för Nordrhein-Westfalen skulle minskas med 319 046 236,76 EUR och att återstoden av stödet på 5 488 569,24 EUR inte skulle utbetalas till de tyska myndigheterna. Bakgrunden till minskningen är att medel från programmet har använts i mindre utsträckning för vissa åtgärder och i högre utsträckning för andra åtgärder jämfört med vad som anges i den indikativa finansieringsplanen. Kompensationen gjordes inte inom var och en av programmets prioriteringar, utan inom ramen för programmet som helhet.

Kommissionen anser att det endast är möjligt att göra en omfördelning (överföring) mellan åtgärder, men inte en omfördelning mellan programmets prioriteringar eller att kommissionen hade behövt fatta ett nytt beslut för att en omfördelning av det sistnämnda slaget skulle kunna genomföras. Detta gäller enligt kommissionen även om utgifterna i det beviljade programmet faktiskt har varit högre och dessa utgifter inte har samband med en ansökan om en ökning av stödet från ERUF.

Tysklands regering anser att det finns sakliga skäl för omfördelningarna. Denna regering har gjort gällande att gemenskapens mål bättre kunde uppnås genom de aktuella omfördelningarna, vilka var obetydliga. Det saknas skäl att minska stödet. I synnerhet kan inte minskningen av det beviljade ERUF-stödet motiveras av att de behöriga myndigheter och organ i delstaten Nordrhein-Westfalen tillämpade den indikativa finansieringsplanen för gemenskapens program för strukturåtgärder inom de områden som omfattas av mål 2 för perioden 1 januari 1997–31 december 1999. Det strider således mot gemenskapsrätten att minska återstoden av stödet.

Tysklands regering har även gjort gällande att kommissionen inskränker medlemsstatens eller de behöriga lokala myndigheternas och organens handlingsutrymme, genom att inte tillåta någon flexibilitet när det gäller prioriteringarna, vilket gör det omöjligt att erhålla ett formellt beslut från denna institution vid utgången av en stödperiod.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/46 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/46

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Wam spa

(Mål T-316/04)

(2004/C 262/88)

Rättegångsspråk: italienska

Wam spa har den 2 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Ernesto Giuliani.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara Europeiska gemenskapernas kommissionens beslut K(2004)1812 slutligt av den 19 maj 2004 rörande det statliga stöd som Italien lämnat till Wam spa mellan åren 1995 och 2000 i de delar som beslutet rör Wam spa, och förklara stödet vara förenligt med den gemensamma marknaden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska gemenskapernas kommissionens beslut K(2004)1812 slutligt av den 19 maj 2004 rörande det statliga stöd som Italien lämnat till Wam spa mellan åren 1995 och 2000 i de delar som beslutet rör Wam spa, och förklara stödet vara förenligt med den gemensamma marknaden,

| — | förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen har, till följd av en anmälan från Morton Machine Company Limited, beslutat att inleda det formella undersökningsförfarande som föreskrivs i artikel 88.2 EG vad gäller två fall av finansieringsförmåner som Italien beviljat Wam spa mellan åren 1995 och 2000. Kommissionen har i det omtvistade beslutet klassificerat dessa förmåner som statligt stöd och förklarat dem vara oförenliga med den gemensamma marknaden på grund av att artikel 87 EG åsidosatts.

Sökandena har till stöd för sin talan åberopat följande:

| — | att kommissionen åsidosatt de allmänna principerna om objektivitet, självständighet, oberoende, rättvisa och korrekthet vid utövandet av dess funktioner, genom att den behandlat Morton Machine Limiteds anmälan på ett sätt som inte var objektivt och genom att den mot denna bakgrund och utan motivering har avfärdat Wam spas förslag att det skulle återbetala skillnaden mellan den marknadsränta som bolaget tillämpade vid tidpunkten för beviljandet av de olika lånebeloppen och den ränta som tillämpades för de två finansieringsförmåner som är i fråga i målet, |
| --- | --- |

—

att kommissionen åsidosatt de allmänna principerna om objektivitet, självständighet, oberoende, rättvisa och korrekthet vid utövandet av dess funktioner, genom att den behandlat Morton Machine Limiteds anmälan på ett sätt som inte var objektivt och genom att den mot denna bakgrund och utan motivering har avfärdat Wam spas förslag att det skulle återbetala skillnaden mellan den marknadsränta som bolaget tillämpade vid tidpunkten för beviljandet av de olika lånebeloppen och den ränta som tillämpades för de två finansieringsförmåner som är i fråga i målet,

| — | att kommissionen åsidosatt eller felaktigt tillämpat artikel 87 EG genom att finna att det stöd som beviljats Wam Spa är oförenligt med den gemensamma marknaden på grund av att konkurrensen inom gemenskapen snedvrids, trots att något konkurrensförhållande mellan Wam spa och Morton Machine Limited inte finns eftersom Wam spa inte tillverkar och marknadsför industriella blandmaskiner och då Wam Engineering Limited inte är ett dotterbolag till Wam spa utan ett självständigt företag som har sitt säte i England och lyder under engelsk rätt, |
| --- | --- |

—

att kommissionen åsidosatt eller felaktigt tillämpat artikel 87 EG genom att finna att det stöd som beviljats Wam Spa är oförenligt med den gemensamma marknaden på grund av att konkurrensen inom gemenskapen snedvrids, trots att något konkurrensförhållande mellan Wam spa och Morton Machine Limited inte finns eftersom Wam spa inte tillverkar och marknadsför industriella blandmaskiner och då Wam Engineering Limited inte är ett dotterbolag till Wam spa utan ett självständigt företag som har sitt säte i England och lyder under engelsk rätt,

| — | att kommissionen åsidosatt artikel 88.2 EG genom att finna att statligt stöd som beviljats Wam spa med tillämpning av en italiensk lag – närmare bestämt lag nr 394 av den 29 juli 1981 – som kommissionen förklarat vara förenlig med gemenskapsrätten är rättsstridigt, eller åsidosatt den gemenskapsrättsliga rättssäkerhetsprincipen på grund av att den inte har antagit några regler rörande stöd till verksamhet som syftar till att ta sig in på marknaden i länder utanför EU, |
| --- | --- |

—

att kommissionen åsidosatt artikel 88.2 EG genom att finna att statligt stöd som beviljats Wam spa med tillämpning av en italiensk lag – närmare bestämt lag nr 394 av den 29 juli 1981 – som kommissionen förklarat vara förenlig med gemenskapsrätten är rättsstridigt, eller åsidosatt den gemenskapsrättsliga rättssäkerhetsprincipen på grund av att den inte har antagit några regler rörande stöd till verksamhet som syftar till att ta sig in på marknaden i länder utanför EU,

| — | att kommissionen åsidosatt eller felaktigt tillämpat artiklarna 87 och 88 EG genom att finna att den rättsliga grunden för det lämnade stödet inte anmälts, och genom att finna att stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden redan av den anledningen att det inte anmälts och inte på grundval av en balanserad rättslig avvägning, |
| --- | --- |

—

att kommissionen åsidosatt eller felaktigt tillämpat artiklarna 87 och 88 EG genom att finna att den rättsliga grunden för det lämnade stödet inte anmälts, och genom att finna att stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden redan av den anledningen att det inte anmälts och inte på grundval av en balanserad rättslig avvägning,

| — | att kommissionen åsidosatt artikel 87 EG och artikel 2 b i förordning (EG) nr 69/2001 genom att klassificera stöd som inte avser någon viss mängd exporterade produkter utan endast ett försök att ta sig in på marknaden i länder utanför EU som exportstöd, och på så vis har uteslutit en tillämpning av de-minimisregeln. |
| --- | --- |

—

att kommissionen åsidosatt artikel 87 EG och artikel 2 b i förordning (EG) nr 69/2001 genom att klassificera stöd som inte avser någon viss mängd exporterade produkter utan endast ett försök att ta sig in på marknaden i länder utanför EU som exportstöd, och på så vis har uteslutit en tillämpning av de-minimisregeln.

Sökanden har även åberopat att skyldigheten att motivera rättsakter har åsidosatts på flera sätt, samt att principerna om rättssäkerhet, rättvisa och korrekt förvaltning har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/47 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/47

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 3 augusti 2004 av Konungariket Danmark

(Mål T-317/04)

(2004/C 262/89)

Rättegångsspråk: danska

Konungariket Danmark har den 3 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av Jørgen Molde i egenskap av ombud, biträdd av advokaterna Peter Biering och Kim Lundgaard Hansen.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark,

| — | i andra hand ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, |
| --- | --- |

—

i andra hand ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark,

| — | i tredje hand ogiltigförklara artiklarna 2, 3 och 4 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, och |
| --- | --- |

—

i tredje hand ogiltigförklara artiklarna 2, 3 och 4 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom det ifrågasatta beslutet har kommissionen funnit att det stöd som TV 2/DANMARK åtnjutit mellan åren 1995 och 2002 i form av licensavgifter och vissa andra åtgärder varit förenligt med den gemensamma marknaden, med undantag av ett belopp om 628,2 miljoner DKK som enligt kommissionen utgör otillåtet statligt stöd och som Konungariket Danmark förpliktats att återkräva från TV 2/DANMARK.

Till stöd för sina påstående har den danska regeringen hävdat följande med avseende på kommissionens beslut av den 19 maj 2004:

| — | Beslutet har vissa formella brister. |
| --- | --- |

—

Beslutet har vissa formella brister.

| — | Beslutet strider mot artikel 295 i fördraget, mot bestämmelserna om statligt stöd i artiklarna 87.1 och 86.2 i fördraget samt mot protokollet om systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Beslutet strider mot artikel 295 i fördraget, mot bestämmelserna om statligt stöd i artiklarna 87.1 och 86.2 i fördraget samt mot protokollet om systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna.

| — | Beslutet strider mot rådets förordning nr 659/1999 (1) och kommissionens direktiv 80/723 (2). |
| --- | --- |

—

Beslutet strider mot rådets förordning nr 659/1999 (1) och kommissionens direktiv 80/723 (2).

Till stöd för sitt förstahandsyrkande har den danska regeringen hävdat följande:

| — | Den kontradiktoriska principen har åsidosatts, vilket har haft direkt inverkan på regeringens möjligheter till försvar och därmed på resultatet av kommissionens beslut. |
| --- | --- |

—

Den kontradiktoriska principen har åsidosatts, vilket har haft direkt inverkan på regeringens möjligheter till försvar och därmed på resultatet av kommissionens beslut.

| — | Vare sig de licensmedel som överförts till TV 2 eller de reklamintäkter som tillfallit TV 2 via TV 2-fonden till dess att denna lades ner år 1997 utgör statliga stöd, eftersom de inte utgjort stöd som beviljats av statliga medel i den mening som avses i artikel 87 EG. |
| --- | --- |

—

Vare sig de licensmedel som överförts till TV 2 eller de reklamintäkter som tillfallit TV 2 via TV 2-fonden till dess att denna lades ner år 1997 utgör statliga stöd, eftersom de inte utgjort stöd som beviljats av statliga medel i den mening som avses i artikel 87 EG.

| — | Det kapital som har uppstått hos TV 2 mellan åren 1995 och 2002 är en rimlig vinst till följd av public service skyldigheterna och därmed inte en ”överkompensation” som kan anses utgöra ett statligt stöd som inte är förenligt med fördraget. |
| --- | --- |

—

Det kapital som har uppstått hos TV 2 mellan åren 1995 och 2002 är en rimlig vinst till följd av public service skyldigheterna och därmed inte en ”överkompensation” som kan anses utgöra ett statligt stöd som inte är förenligt med fördraget.

| — | Kommissionens beräkning av ”överkompensationen” är felaktig. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beräkning av ”överkompensationen” är felaktig.

| — | Det är inte fråga om statligt stöd, även om de medel som överförts tull TV 2 översteg nettoomkostnader för att genomföra public serviceskyldigheterna, eftersom medlen inte använts för korssubventionering av kommersiell verksamhet och därmed inte medfört någon snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

Det är inte fråga om statligt stöd, även om de medel som överförts tull TV 2 översteg nettoomkostnader för att genomföra public serviceskyldigheterna, eftersom medlen inte använts för korssubventionering av kommersiell verksamhet och därmed inte medfört någon snedvridning av konkurrensen.

| — | Statliga medel som eventuellt överförts till TV 2 måste anses ha överförts i enlighet med en marknadsekonomisk investeringsprincip och utgör därför inte statligt stöd. |
| --- | --- |

—

Statliga medel som eventuellt överförts till TV 2 måste anses ha överförts i enlighet med en marknadsekonomisk investeringsprincip och utgör därför inte statligt stöd.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, s. 1).

(2)  Kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (EGT L 195, s. 35; svensk specialutgåva Område 8 Volym 1 s. 54).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/48 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/48

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 juli 2004 av Port Support Customs Rotterdam B.V.

(Mål T-319/04)

(2004/C 262/90)

Rättegångsspråk: nederländska

Port Support Customs Rotterdam B.V., Rotterdam (Nederländerna), har den 27 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av A.T.M. Jansen.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 18 maj 2004, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 18 maj 2004, och

| — | förplikta kommissionen att lämna ut informationen till sökanden och sända över en kopia av de efterfrågade handlingarna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att lämna ut informationen till sökanden och sända över en kopia av de efterfrågade handlingarna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har ansökt om tillgång till OLAF:s uppdragsrapport rörande fotbeklädnader och textilprodukter från Kambodja. Sökanden har endast delvis fått tillgång till rapporten och har därför ansökt om tillgång även till de icke offentliggjorda delarna av rapporten. Sökanden har nekats tillgång i dessa delar.

Till stöd för sin talan anför sökanden att artikel 8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (1) har åsidosatts. Sökanden anför att kommissionen inte har besvarat sökandens begäran om omprövning.

---

(1)  EGT L 145, s. 43.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/48 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/48

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 29 juli 2004 av Air Bourbon

(Mål T-321/04)

(2004/C 262/91)

Rättegångsspråk: franska

Air Bourbon, Sainte-Marie, La Réunion (Frankrike) har den 29 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Sauveur Vaisse.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara beslutet av den 16 december 2003, med beteckningen C(2003)4708 slutlig, genom vilket kommissionen tillåtit franska staten att bevilja stöd till bolaget Air Austral, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 16 december 2003, med beteckningen C(2003)4708 slutlig, genom vilket kommissionen tillåtit franska staten att bevilja stöd till bolaget Air Austral,

| — | förplikta kommissionen och franska staten att vidta nödvändiga åtgärder för att bolaget Air Austral skall återbetala det stöd som otillbörligen uppburits, och |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen och franska staten att vidta nödvändiga åtgärder för att bolaget Air Austral skall återbetala det stöd som otillbörligen uppburits, och

| — | med stöd av artikel 87.2 i rättegångsreglerna förplikta kommissionen att till bolaget Air Bourbon betala 10 000 euro i form av rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

med stöd av artikel 87.2 i rättegångsreglerna förplikta kommissionen att till bolaget Air Bourbon betala 10 000 euro i form av rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar ogiltigförklaring av beslut C(2003)4708 av den 16 december 2003, genom vilket kommissionen med stöd av artikel 87.3 i fördraget ansåg att det stöd som beviljats bolaget Air Austral var förenligt med den gemensamma marknaden. Det rör sig konkret om ett driftsstöd som uppgår till 1 950 536 euro i form av ett skatteavdrag som beviljas skattskyldiga som investerar i ny utrustning till två flygplan av typen B 777–2000 i syfte att starta linjen Paris/Réunion och som, förenade i ett handelsbolag, hyr ut denna utrustning till Air Austral under en tid av fem år och därefter överlåter utrustningen för ett okänt belopp.

Det ifrågasatta beslutet bygger på uppfattningen att stödet i fråga är ett driftsstöd som, enligt de riktlinjer som rör regionalstöd, kan tillåtas för att delvis kompensera extra kostnader för transporter i de yttersta randområdena, som Réunion tillhör.

Enligt sökanden skall stödet i fråga anses oförenligt med den gemensamma marknaden av följande skäl:

| — | Stödet utgör ett investeringsstöd för förvärv av transportmateriel, vilket är förbjudet enligt de ovan nämnda riktlinjerna. |
| --- | --- |

—

Stödet utgör ett investeringsstöd för förvärv av transportmateriel, vilket är förbjudet enligt de ovan nämnda riktlinjerna.

| — | Stödet är uteslutande reserverat för bolaget Air Austral och skapar en obalans mellan en snedvridning av konkurrensen och fördelarna i form av utveckling av regionen. |
| --- | --- |

—

Stödet är uteslutande reserverat för bolaget Air Austral och skapar en obalans mellan en snedvridning av konkurrensen och fördelarna i form av utveckling av regionen.

| — | Stödet strider mot principen att offentliga stöd inte kan kumuleras, eftersom bolaget Air Austral har erhållit stöd ur offentliga medel från regionen och departementet Réunion som inte motsvarar en investering som en privat investerare som agerar under normala marknadsvillkor skulle ha gjort. Detta stöd har enligt sökanden dessutom skapat ett utbud som överstiger efterfrågan på flyglinjen Paris/Saint Denis. |
| --- | --- |

—

Stödet strider mot principen att offentliga stöd inte kan kumuleras, eftersom bolaget Air Austral har erhållit stöd ur offentliga medel från regionen och departementet Réunion som inte motsvarar en investering som en privat investerare som agerar under normala marknadsvillkor skulle ha gjort. Detta stöd har enligt sökanden dessutom skapat ett utbud som överstiger efterfrågan på flyglinjen Paris/Saint Denis.

| — | Detta stöd stör den balans som skall finnas mellan å ena sidan de fördelar som ett stöd innebär för regionens utveckling och å andra sidan snedvridningen av konkurrensvillkoren mellan Air Austral och sökanden. |
| --- | --- |

—

Detta stöd stör den balans som skall finnas mellan å ena sidan de fördelar som ett stöd innebär för regionens utveckling och å andra sidan snedvridningen av konkurrensvillkoren mellan Air Austral och sökanden.

Air Bourbon gör även gällande att bolagets rätt till försvar enligt artikel 88.3 i fördraget har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/49 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/49

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 5 augusti 2004 av Colgate-Palmolive Company

(Mål T-322/04)

(2004/C 262/92)

Rättegångsspråk: spanska

Colgate-Palmolive Company, New York (Förenta Staterna), har den 5 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av Enrique Armijo Chávarri och Antonio Castán Pérez-Gomez, letrados en ejercicio.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara det beslut som andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 18 maj 2004 (ärende R 0076/2004-2), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 18 maj 2004 (ärende R 0076/2004-2), och

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| Sökt gemenskapsvarumärke: | Ordmärket ”SIMPLE WHITE” – Ansökan nr 2688315. |
| --- | --- |
| Varor eller tjänster: | Tandpulver, -kräm och -pastor samt munvatten. |
| Beslut som har överklagats till överklagandenämnden: | Avslag på ansökan om registrering. |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet. |
| Grunder: | Felaktig tolkning av artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94. |

Sökt gemenskapsvarumärke:

Ordmärket ”SIMPLE WHITE” – Ansökan nr 2688315.

Varor eller tjänster:

Tandpulver, -kräm och -pastor samt munvatten.

Beslut som har överklagats till överklagandenämnden:

Avslag på ansökan om registrering.

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet.

Grunder:

Felaktig tolkning av artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/50 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/50

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 4 augusti 2004 av Brandt Italia spa

(Mål T-323/04)

(2004/C 262/93)

Rättegångsspråk: italienska

Brandt Italia spa har den 4 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Martijn van Empel, Claudio Visco och Salvatore Lamarca.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | i första hand fastställa ogiltigheten – med andra ord ogiltigförklara – kommissionens beslut av den 30 mars 2004 nr C(2004)930 slutlig, |
| --- | --- |

—

i första hand fastställa ogiltigheten – med andra ord ogiltigförklara – kommissionens beslut av den 30 mars 2004 nr C(2004)930 slutlig,

| — | i andra hand fastställa att beslutet är ogiltigt i den del som det avser artikel 3 i samma beslut, det vill säga avseende anmaningen till Republiken Italien att återkräva det stöd som olagligen har utbetalats, och |
| --- | --- |

—

i andra hand fastställa att beslutet är ogiltigt i den del som det avser artikel 3 i samma beslut, det vill säga avseende anmaningen till Republiken Italien att återkräva det stöd som olagligen har utbetalats, och

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I det i förevarande mål omtvistade beslutet har fastställts att det statliga stödet beträffande brådskande åtgärder för att främja sysselsättningen som Italien har betalat ut i enlighet med lagdekret nr 23 av den 14 februari 2003 som har omvandlats till lag av den 17 april 2003 är oförenligt med den gemensamma marknaden. Genom nämnda beslut anmanas den italienska regeringen att återkräva stöd från sökanden som denne erhållit i samband med förvärvet av den del av företaget Ocean spa som avser nedkylningsverksamhet, i Verolanuova, Brescia.

Till stöd för sina yrkanden ifrågasätter Brandt framför allt det beslut i vilket anges att dekret 23/2003 ger köparna en enskild förmån, vilket medför en snedvridning av konkurrensen. De förmåner som påstås följa av dekretet är, enligt gällande bestämmelser på området för Cassa Integrazione Guadagni e Mobilità (arbetslöshetskassa) (allmänna bestämmelser), tillgängliga för samtliga företag som väljer arbetstagare från arbetslöshetskassans förteckningar. Även om dekret 23/2003 förbättrar arbetstagarnas ställning, innebär det således inte att köparna, i förevarande fall Brandt, åtnjuter några ekonomiska fördelar. Vidare anser sökanden att kommissionen har gjort en bristfällig bedömning av de ekonomiska konsekvenserna av de nationella bestämmelserna och att den därvid inte har beaktat de ytterligare kostnader som de företag drabbas av som förvärvar en del av ett företag. Dessa företag är tvungna att fullgöra förpliktelser (sociala och finansiella) som inte hade ålegat dem om de ifrågavarande bestämmelserna inte hade införts. Sökanden framhåller slutligen de ifrågavarande bestämmelsernas allmänna karaktär, vilket innebär att de får samma konsekvenser som de allmänna bestämmelser som redan föreligger genom lag 223/91. Enligt sökanden har kommissionen, när den bedömde att dekret 23/2003 skulle anses utgöra allmänna bestämmelser om statligt stöd, anmanat den italienska regeringen att återkräva det finansiella och enskilda stöd som Brandt erhållit på grundval av dekretet. Kommissionen har, genom att i ett beslut avseende bestämmelser om statligt stöd göra en anmaning om att ett enskilt stöd skall återkrävas, åsidosatt artikel 88 EG och bestämmelserna i förordning (EG) nr 659/1999. Vidare har kommissionen underlåtit att göra en bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet beträffande det stöd som den har fastställt skall återkrävas. Kommissionen borde ha inlett ett särskilt förfarande för bedömningen av förenligheten av nationella bestämmelserna med avseende på enskilt stöd, alternativt förfara såsom föreskrivs i förordning (EG) nr 659/1999 för att vidta interimistiska åtgärder för att återkräva stödet.

Sökanden gör även gällande att artiklarna 88 EG och 89EG samt förordningarna nr 994/98 och 2204/2002 har åsidosatts. Härvid kritiserar sökanden kommissionen för att den med retroaktiv verkan (ex tunc) har fastställt att en åtgärd är olaglig som skulle kunna anses omfattas av undantag i förordning nr 2204/2002 och i så fall även skulle kunna klassificeras såsom stöd som förekommer i den mening som avses i artikel 88 EG. Dessutom har kommissionen felaktigt ansett sig ha rätt att fastställa att dekret 23/2003 inte omfattas av förordning nr 2204/2002 och har därmed överskridit sina befogenheter i den mening som avses i artikel 89 EG och förordningarna nr 994/98 och 2204/2002.

Sökanden anför även att artikel 3 i beslutet, genom vilken Italien anmanas att återkräva det statliga stödet från dem som erhållit det, innebär att principen om skydd för berättigade förväntningar åsidosätts.

Sökanden gör slutligen gällande att åsidosättandet av motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG utgör maktmissbruk.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/50 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/50

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 2 augusti 2004 av Viasat Broadcasting UK Ltd

(Mål T-329/04)

(2004/C 262/94)

Rättegångsspråk: danska

Viasat Broadcasting UK Ltd, West Drayton (Förenade kungariket) har den 2 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Simon Evers Hjelmborg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara artikel 1 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 avseende satligt stöd nr C2/2003 (ex NN 22/2002) om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark i den mån stödet förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 86.2 EG, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1 i kommissionens beslut av den 19 maj 2004 avseende satligt stöd nr C2/2003 (ex NN 22/2002) om Danmarks åtgärder till förmån för TV 2/Danmark i den mån stödet förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 86.2 EG, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I det ifrågasatta beslutet har kommissionen funnit att det stöd som TV 2/DANMARK åtnjutit mellan åren 1995 och 2002 i form av licensmedel och vissa andra åtgärder är förenligt med den gemensamma marknaden med undantag av ett belopp om 628,2 miljoner DKK som enligt kommissionen utgör ett lagstridigt statligt stöd och som Konungariket Danmark förpliktas att återkräva från TV 2/DANMARK A/S. Sökanden har yrkat att den del av beslutet skall ogiltigförklaras där kommissionen förklarat en del av stödet vara förenligt med den gemensamma marknaden.

Sökanden har gjort gällande att kommissionen gjort en felaktig bedömning i samband med att den undersökte om de public service skyldigheter som åligger TV 2/DANMARK A/S har definierats tillräckligt, eftersom den medgett att hela TV 2/DANMARK A/S programutbud uppfyller villkoren för public service. Detta förhållande försvårar kontrollen av om danska staten iakttar och kommer att iaktta gemenskapens konkurrensbestämmelser, nämligen artikel i 87.1 i EG-fördraget jämförd med artikel i 86.2 i EG-fördraget.

Sökanden har vidare hävdat att kommissionen tillämpat en felaktig metod för att bedöma om konstaterat stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG är förenligt med den gemensamma marknaden med stöd av artikel 86.2 EG, eftersom indirekta (horisontella) statliga stöd (korssubventionering) inte beaktas vid tillämpning av denna metod.

| — | I det att TV 2/DANMARK A/S agerar på ett konkurrensbegränsande sätt på tv reklammarknaden kan inte vara nödvändigt för att TV 2/DANMARK A/S skall kunna uppfylla sina public service skyldigheter i enlighet med artikel 86.2 EG, vilket innebär att artikel 87.1 EG skall tillämpas utan undantag på TV 2/DANMARK A/S agerande på kommersiella marknader. |
| --- | --- |

—

I det att TV 2/DANMARK A/S agerar på ett konkurrensbegränsande sätt på tv reklammarknaden kan inte vara nödvändigt för att TV 2/DANMARK A/S skall kunna uppfylla sina public service skyldigheter i enlighet med artikel 86.2 EG, vilket innebär att artikel 87.1 EG skall tillämpas utan undantag på TV 2/DANMARK A/S agerande på kommersiella marknader.

| — | I det att kommissionen endast gjorde en bedömning av om en eventuell överkompensation från staten (det direkta vertikala och förbjudna statliga stödet) användes till stöd för kommersiell verksamhet och inte om den statliga ersättningen (det direkta vertikala och tillåtna statliga stödet) användes till att uppnå ekonomiska fördelar i samband med kommersiell verksamhet, vilket hade snedvridande inverkan på konkurrensen. |
| --- | --- |

—

I det att kommissionen endast gjorde en bedömning av om en eventuell överkompensation från staten (det direkta vertikala och förbjudna statliga stödet) användes till stöd för kommersiell verksamhet och inte om den statliga ersättningen (det direkta vertikala och tillåtna statliga stödet) användes till att uppnå ekonomiska fördelar i samband med kommersiell verksamhet, vilket hade snedvridande inverkan på konkurrensen.

| — | I det att den av kommissionen tillämpade ”stan alone” kontrollen inte kan tillämpas i förevarande fall, eftersom den grundas på en jämförelse mellan kostnaderna hos de företag som är konkurrenter till TV 2/DANMARK A/S (i stället för kostnaderna för TV 2/DANMARK A/S) och de intäkter TV 2/DANMARK A/S haft för sin kommersiella verksamhet. Härvid beaktas inte eventuella skillnader avseende effektivitetsnivå, med följd att det av denna kontroll inte klart framgår huruvida den kommersiella verksamhet TV 2/DANMARK A/S bedriver gynnats ekonomiskt på grund av korssubventionering på ett sätt som haft snedvridande inverkan på konkurrensen. |
| --- | --- |

—

I det att den av kommissionen tillämpade ”stan alone” kontrollen inte kan tillämpas i förevarande fall, eftersom den grundas på en jämförelse mellan kostnaderna hos de företag som är konkurrenter till TV 2/DANMARK A/S (i stället för kostnaderna för TV 2/DANMARK A/S) och de intäkter TV 2/DANMARK A/S haft för sin kommersiella verksamhet. Härvid beaktas inte eventuella skillnader avseende effektivitetsnivå, med följd att det av denna kontroll inte klart framgår huruvida den kommersiella verksamhet TV 2/DANMARK A/S bedriver gynnats ekonomiskt på grund av korssubventionering på ett sätt som haft snedvridande inverkan på konkurrensen.

| — | I det att den priskontroll kommissionen tillämpar inte ät tillämplig i förevarande fall. |
| --- | --- |

—

I det att den priskontroll kommissionen tillämpar inte ät tillämplig i förevarande fall.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/51 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/51

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 13 augusti 2004 av TV Danmark A/S och Kanal 5 Denmark Ltd

(Mål T-336/04)

(2004/C 262/95)

Rättegångsspråk: engelska

TV Danmark A/S, Köpenhamn (Danmark) och Kanal 5 Denmark Ltd, Hounslow (Förenade kungariket) har den 13 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av advokaterna D. Vandermeersch, K. Karl och H. Peytz, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara artikel 1 i kommissionens beslut K 2/03 av den 19 maj 2004 avseende satligt stöd till TV 2/Danmark genom licensavgifter och andra åtgärder i den mån stödet kommissionen förklarat att det stöd som beviljats TV 2/Danmark mellan åren 1995 och 2002 i form av licensmedel och vissa andra åtgärder som angavs i beslutet var förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 86.2 EG, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1 i kommissionens beslut K 2/03 av den 19 maj 2004 avseende satligt stöd till TV 2/Danmark genom licensavgifter och andra åtgärder i den mån stödet kommissionen förklarat att det stöd som beviljats TV 2/Danmark mellan åren 1995 och 2002 i form av licensmedel och vissa andra åtgärder som angavs i beslutet var förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 86.2 EG, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I det ifrågasatta beslutet har kommissionen funnit att det danska offentliga radio- och tv-bolaget TV 2/DANMARK åtnjutit statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 EG mellan åren 1995 och 2002. Kommissionen fann att stödet var förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 86.2 EG, med undantag av en överkompensation som uppgick till 628,2 miljoner DKK som TV 2/DANMARK A/S skall återbetala.

Sökanden har yrkat att artikel 1 i beslutet skall ogiltigförklaras till den del en del av stödet förklarats vara förenligt med den gemensamma marknaden. Sökandena har gjort gällande att kommissionen, genom att fatta denna del av beslutet åsidosatt artiklarna 86.2 EG, 87 EG och 88 EG samt det protokoll om systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna som bifogats EG-fördraget.

Sökandena har hävdat att kommissionen åsidosatt artiklarna 87 EG och 88 EG, eftersom den, efter att ha dragit slutsatsen att stödet utgjorde nytt stöd, fastslog att stödet (med undantag för det belopp som ansågs utgöra överkompensation) var förenligt med den gemensamma marknaden, trots att den skulle ha fastställt att hela stödet var rättsstridigt på grund av bristande delgivning.

Sökandena har vidare hävdat att kommissionen åsidosatt artiklarna 86.2 EG, 87 EG, 88 EG och protokollet genom att fastställa att alla TV 2:s kostnader haft samband med public serviceskyldigheter därför kunde finansieras av staten, trots att en exakt definition av TV 2:s public serviceskyldigheter saknades. Kommissionen åsidosatte de ovannämnda artiklarna även genom att godkänna det statliga stödet på grundval av en bedömning av huruvida TV 2 försökte ”maximera vinsten” och lägga bevisbördan på sökandena. Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning genom att bortsåg från bevisning för att TV 2 tillämpat lägre priser än effektiva fristående aktörer.

Sökandena har dessutom gjort gällande att kommissionen åsidosatt artikel 86.2 EG och protokollet genom att godkänna stödet trots att den hyste tvivel om huruvida TV 2:s prispolitik var korrekt och om prisnivån i Danmark. Vidare åsidosatte kommissionen artikel 86.2 genom att underlåta att undersöka huruvida TV 2:s nätkostnader stod i proportion till företagets public service skyldigheter och genom att godta att offentlig dansk kontroll över TV 2:s sätt att utföra uppdraget att verka i allmänhetens tjänst saknades eller var otillräcklig.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/52 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/52

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 augusti 2004 av Centro Europa 7 srl

(Mål T-338/04)

(2004/C 262/96)

Rättegångsspråk: italienska

Centro Europa 7 srl har den 11 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av advokaterna Vittorio Ripa di Meana och Roberto Mastroianni.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara beslutet om avskrivning av det klagomål som framförts av sökanden den 18 oktober 2001, vilket meddelades sökanden genom en skrivelse av den 4 juni 2004 från direktör Menshing vid GD Konkurrens, sänt per fax den 9 juni 2004, nr D (2004)/471 |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet om avskrivning av det klagomål som framförts av sökanden den 18 oktober 2001, vilket meddelades sökanden genom en skrivelse av den 4 juni 2004 från direktör Menshing vid GD Konkurrens, sänt per fax den 9 juni 2004, nr D (2004)/471

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden deltog i juli 1999 i det anbudsförfarande som hade utlysts i Italien för att dela ut koncessioner för privata, markbundna, analoga TV-sändningar med nationell räckvidd, och fick då koncessioner för okodade sändningar under en sexårsperiod med möjlighet till förlängning för ytterligare sex års tid. Sökanden har dock inte kunnat sända okodat, eftersom företaget inte tilldelats de sändningsfrekvenser som det varit berättigat till enligt koncessionen. Faktum är att genomförandet av Nationella frekvensplanen, som hade gjort det möjligt att tillgodose dess berättigade krav, inte kunnat fullbordas, eftersom frekvenserna enligt gällande italiensk lagstiftning är upptagna av operatörer som inte tilldelats någon koncession men som kunnat fortsätta med sin verksamhet med stöd av övergångsreglerna i lag nr 249 från år 1997. Detta innebär att Mediaset-gruppens tredje nätverks (Retequattro) fortsatta verksamhet har gjort det omöjligt att frigöra de frekvenser som behövs för att sökanden skall kunna inleda sina sändningar, vilket borde vara möjligt då bolaget fått koncession för sändningar.

Talan vänder sig mot beslutet att skriva av klagomålet om den snedvridning av konkurrensen som den beskrivna situationen gett upphov till samt interventionsansökan till kommissionen, med tillämpning av artikel 86.3 EG, beträffande vilka åtgärder som vidtagits till förmån för RTI, som givits en särställning i en italienska rättsordningen.

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att artiklarna 82 EG och 86 EG liksom motiveringsskyldigheten har åsidosatts genom att kommissionen skall

| — | ha gjort en bristfällig utredning genom att inte ha svarat på det viktigaste påståendet beträffande diskrimineringen vid tillträdet till marknaden för TV-sändningar, |
| --- | --- |

—

ha gjort en bristfällig utredning genom att inte ha svarat på det viktigaste påståendet beträffande diskrimineringen vid tillträdet till marknaden för TV-sändningar,

| — | när det omtvistade beslutet fattades, ha underlåtit att ta hänsyn till att de åtgärder som de italienska myndigheterna vidtagit eller låtit bli att vidta då Europa 7 stängdes ute från marknaden för TV-sändningar har stärkt RTI:s dominerande ställning, |
| --- | --- |

—

när det omtvistade beslutet fattades, ha underlåtit att ta hänsyn till att de åtgärder som de italienska myndigheterna vidtagit eller låtit bli att vidta då Europa 7 stängdes ute från marknaden för TV-sändningar har stärkt RTI:s dominerande ställning,

| — | ha underlåtit att ta hänsyn till följderna för Europa 7 av att lag nr 112 från år 2004 trädde i kraft. Här görs även gällande att den allmänna principen om god förvaltning, som slagits fast i artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

ha underlåtit att ta hänsyn till följderna för Europa 7 av att lag nr 112 från år 2004 trädde i kraft. Här görs även gällande att den allmänna principen om god förvaltning, som slagits fast i artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/53 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/53

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 10 augusti 2004 av Wanadoo S.A.

(Mål T-339/04)

(2004/C 262/97)

Rättegångsspråk: franska

Företaget Wanadoo S.A., Issy-les-Moulineaux (Frankrike), har den 10 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Hugues Calvet och Marie-Cécile Rameau.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 18 maj 2004, genom vilket sökanden, samt alla de företag som direkt eller indirekt kontrolleras av sökanden, uppmanas att underkasta sig inspektioner med stöd av artikel 20.4 i rådets förordning nr 1/2003 (1), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 18 maj 2004, genom vilket sökanden, samt alla de företag som direkt eller indirekt kontrolleras av sökanden, uppmanas att underkasta sig inspektioner med stöd av artikel 20.4 i rådets förordning nr 1/2003 (1), och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att kommissionen genom att ha antagit det ifrågasatta beslutet har åsidosatt skyldigheten att i enlighet med artikel 10 EG-fördraget samarbeta med domstolar och nationella myndigheter, samt har åsidosatt förordning nr 1/2003. Enligt sökanden har kommissionen olagligt undanhållit för den nationella domare som godkänt inspektionen dels att det pågick ett förfarande vid Conseil français de la concurrence (det franska konkurrensrådet) angående de åsidosättanden av artikel 82 EG som sökanden påstås ha gjort, dels ett beslut av nämnda råd av den 11 maj 2004. Sökanden anser dessutom att ärendet fortfarande skall avgöras av Conseil français de la concurrence och att kommissionen därför inte borde ha ingripit i ärendet.

Sökanden gör även gällande att skyldigheten att undersöka alla relevanta omständigheter i fallet med omsorg och opartiskhet, motiveringsskyldigheten samt proportionalitetsprincipen har åsidosatts genom det ifrågasatta beslutet. I sista hand åberopar sökanden en uppenbart oriktig bedömning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2003 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget, EGT L 1, s. 1–25.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/53 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/53

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 augusti 2004 av France Télécom S.A.

(Mål T-340/04)

(2004/C 262/98)

Rättegångsspråk: franska

France Télécom S.A., Paris (Frankrike) har den 11 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Christophe Clarenc och Javier Ruiz Calzado.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2004)1929 av den 18 maj 2004 med förordnande att France Télécom S.A. och samtliga företag som detta företag direkt eller indirekt kontrollerar skall underkasta sig en inspektion i enlighet med artikel 20.4 i förordning nr 1/2003 (ärende nr KOM/K-38.916), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2004)1929 av den 18 maj 2004 med förordnande att France Télécom S.A. och samtliga företag som detta företag direkt eller indirekt kontrollerar skall underkasta sig en inspektion i enlighet med artikel 20.4 i förordning nr 1/2003 (ärende nr KOM/K-38.916), och

| — | förplikta kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader som France Télécom S.A. haft i samban med förevarande talan. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader som France Télécom S.A. haft i samban med förevarande talan.

Grunder och huvudargument

Den inspektion som avses i det ifrågavarande beslutet avser att ”oskäliga försäljningspriser förmodas ha ålagts privatkunder i samband med bredbandsanslutning för Internet i strid med artikel 82 i EG-fördraget i syfte att isolera och tränga undan konkurrenterna” (artikel 1 i det ifrågasatta beslutet). Inspektionen avsåg sökanden, dettas filial Wanadoo och samtliga företag som dessa företag direkt eller indirekt kontrollerar (artikel 3). Kommissionen anser att kontrollen av de förmodade förfarandena nödvändiggjorde en inspektion i enlighet med inspektion i enlighet med artikel 20.4 i förordning nr 1/2003 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (1). Det är beslutet med förordnande om denna inspektion som ifrågasatts i förevarande mål.

Till stöd för sina yrkanden har sökanden först och främst gjort gällande att motiveringsskyldigheten åsidosatts. Sökanden har härvid preciserat att det ifrågasatta beslutet riktats till sökanden personligen och att inspektionen avser denne. Genom sitt resonemang i beslutet ”Wanadoo” av den 16 juli 2003 medgav kommissionen att Wanadoo och sökanden fastställde priserna självständigt på den franska marknaden för bredbandsanslutning av privatkunder till Internet. Sökanden har betonat att kommissionen i detta beslut tillskrev Wanadoo och inte France Télécom de påstått oskäliga försäljningspriserna i förevarande och den påstådda strategin att tränga undan konkurrenterna. Kommissionen har dessutom underlåtit att motivera varför den ansåg det nödvändigt att förordna om en inspektion av Wanadoos priserbjudanden, trots att dessa priser var underkastade kommissionens kontroll i enlighet med kommissionens beslut av den 16 juli 2003 och trots att Conseil français de la concurrence (den franska konkurrensmyndigheten) nyligen särskilt kontrollerat och godkänt priserna.

Sökanden har för det andra anmärkt att de fordringar åsidosatts som åligger kommissionen i förhållande till nationella myndigheter i enlighet med principen om lojalt samarbete, vilken införts genom artikel 10 i EG-fördraget och genomförts genom förordning (EG) nr 1/2003. Kommissionen underlät nämligen först och främst att upplysa nationell domstol om samtliga omständigheter i sammanhanget. Den underlät därefter att rådgöra med Conseil français de la concurrence, trots att frågan anhängiggjorts vid denna i januari 2004 i enlighet med föreskrifterna i artikel 11 i förordning (EG) nr 1/2003.

För det tredje har sökanden slutligen gjort gällande att proportionalitetsprincipen åsidosatts, med avseende på det uppenbara syftet med kontrollen, det sammanhang denna genomfördes i och med avseende på att det saknades omständigheter som pekade på att det fanns en risk för att bevisning skulle undanhållas eller förstöras.

---

(1)  EUT L 1, 4.1.2003, s. 1.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/54 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/54

---

Talan väckt den 9 augusti 2004 av Herta Adam mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-342/04)

(2004/C 262/99)

Rättegångsspråk: franska

Herta Adam, Bryssel, har den 9 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut att inte bevilja sökanden sådant utlandstillägg som föreskrivs i artikel 4.1 a i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut att inte bevilja sökanden sådant utlandstillägg som föreskrivs i artikel 4.1 a i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden att artikel 4 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna har åsidosatts eftersom kommissionen inte betraktat den period hon arbetade vid en tysk delstats representationskontor i Bryssel som en situation som följer av arbete som utförts för en annan stat. Sökanden åberopar vidare att principen om likabehandling har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/54 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/54

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 6 augusti 2004 av Vassilios Tsarnavas

(Mål T-343/04)

(2004/C 262/100)

Rättegångsspråk: franska

Vassilios Tsarnavas, Volos (Grekland) har den 6 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Nicolas Lhoëst, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | Ogiltigförklara det beslut av betygssättaren i andra instans som antogs den 4 augusti, i vilket sökandens slutliga betyg fastställs utan ändring för perioden 1 juli 1997–30 juni 1999, |
| --- | --- |

—

Ogiltigförklara det beslut av betygssättaren i andra instans som antogs den 4 augusti, i vilket sökandens slutliga betyg fastställs utan ändring för perioden 1 juli 1997–30 juni 1999,

| — | ogiltigförlara kommissionens tysta beslut att avslå det klagomål som sökanden ingav enligt artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna den 30 december 2003, |
| --- | --- |

—

ogiltigförlara kommissionens tysta beslut att avslå det klagomål som sökanden ingav enligt artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna den 30 december 2003,

| — | förplikta kommissionen att ge sökanden ersättning med 10 000 euro för den ideella skada som han lidit, |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ge sökanden ersättning med 10 000 euro för den ideella skada som han lidit,

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden bestrider beslutet av betygssättaren i andra instans, i vilket hans betygsrapport för perioden 1997–1999 fastställs utan ändring. Han yrkar dessutom skadestånd för den skada som han lidit.

Vad gäller yrkandet om ogiltigförklaring, har sökanden anfört följande grunder:

| — | felaktigheter i förfarandet |
| --- | --- |

—

felaktigheter i förfarandet

| — | uppenbart bedömningsfel |
| --- | --- |

—

uppenbart bedömningsfel

| — | bristande motivering |
| --- | --- |

—

bristande motivering

| — | maktmissbruk och trakasserier |
| --- | --- |

—

maktmissbruk och trakasserier

Vad gäller yrkandet om ersättning gör sökanden gällande att betygsrapporten upprättats nästan fyra år för sent, vilket inte kan godtas. Sökanden har vidare utsatts för trakasserier. För all skada som sökanden lidit yrkar han ersättning med ett belopp som han i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) uppskattar till 10 000 euro.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/55 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/55

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 13 augusti 2004 av Stardust Marine S.A.

(Mål T-344/04)

(2004/C 262/101)

Rättegångsspråk: franska

Stardust Marine S.A., Paris (Frankrike) har den 13 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Bernard Vatier.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | fastställa att kommissionens beslut 2000/513/EG av den 8 september 1999 varigenom franska staten åläggs att från företaget STARDUST återkräva påstått statligt stöd till ett belopp på 600 miljoner franc är rättsstridigt och att denna rättsstridighet medför att kommissionen är skadeståndsskyldig enligt artikel 288 i EG-fördraget, |
| --- | --- |

—

fastställa att kommissionens beslut 2000/513/EG av den 8 september 1999 varigenom franska staten åläggs att från företaget STARDUST återkräva påstått statligt stöd till ett belopp på 600 miljoner franc är rättsstridigt och att denna rättsstridighet medför att kommissionen är skadeståndsskyldig enligt artikel 288 i EG-fördraget,

| — | följaktligen förplikta kommissionen att till företaget STARDUST betala skadestånd med ett belopp på 112 635 569,73 euro jämte lagstadgad ränta från dagen för förevarande ansökan, |
| --- | --- |

—

följaktligen förplikta kommissionen att till företaget STARDUST betala skadestånd med ett belopp på 112 635 569,73 euro jämte lagstadgad ränta från dagen för förevarande ansökan,

| — | interimistiskt förordna om verkställighet av det kommande avgörandet, |
| --- | --- |

—

interimistiskt förordna om verkställighet av det kommande avgörandet,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden gör till stöd för sin talan gällande att rättsstridigheten av beslut 2000/513/EG inte kan ifrågasättas, eftersom domstolen redan har ogiltigförklarat detsamma i dom av den 16 maj 2002 (Mål C-482/99). Denna rättsstridighet räcker för att kommissionen skall ådra sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar enligt artikel 288 EG. Sökanden gör även gällande att kommissionen, även om det aktuella beslutet var en normativ rättsakt som rörde åtgärder inom ramen för den ekonomiska politiken, åsidosatte en överordnad rättsregel till skydd för enskilda genom att fatta ett beslut som går sökanden emot och som saknar såväl rättslig som saklig grund. Enligt sökandens uppfattning är kommissionen därför skadeståndsskyldig gentemot denna.

Vad gäller den påstådda skadan gör sökanden gällande att företaget STARDUST har varit föremål för rekonstruktion enligt avgörande av Tribunal de Commerce de Paris. Enligt sökanden är företagets beslut att ställa in betalningarna, vilket ledde till detta avgörande, en direkt följd av den skuld som uppstod på grund av kommissionens beslut. Skadan uppgår till ett belopp motsvarande företaget STARDUSTs bristande tillgångar.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/55 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/55

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 20 augusti 2004 av Republiken Italien

(Mål T-345/04)

(2004/C 262/102)

Rättegångsspråk: italienska

Republiken Italien har den 20 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av Antonio Cingolo, avvocato dello Stato.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara beslut nr D(2004) 4074 av den 17 juni 2004, som delgavs samma dag och som avsåg DOCUP OB 2 – regionen Lombardiet år 2000–2006 (nr CCI 2000 IT 16 2 DO 014) – Attestering av löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning, genom vilket kommissionen, Generaldirektoratet Regionalpolitik – regionala interventioner i Frankrike, Grekland och Italien, har meddelat följande beslut: ”Kommissionen begär således att ovannämnda löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning skall kompletteras med följande uppgifter för varje åtgärd genom vilken det föreskrivs en stödordning:






  — | det totala beloppet för de erlagda förskotten, |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara beslut nr D(2004) 4074 av den 17 juni 2004, som delgavs samma dag och som avsåg DOCUP OB 2 – regionen Lombardiet år 2000–2006 (nr CCI 2000 IT 16 2 DO 014) – Attestering av löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning, genom vilket kommissionen, Generaldirektoratet Regionalpolitik – regionala interventioner i Frankrike, Grekland och Italien, har meddelat följande beslut: ”Kommissionen begär således att ovannämnda löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning skall kompletteras med följande uppgifter för varje åtgärd genom vilken det föreskrivs en stödordning:

—

det totala beloppet för de erlagda förskotten,

| — | beloppet för de erlagda förskotten som är stödberättigande i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna på grundval av tidigare preciseringar. |
| --- | --- |

—

beloppet för de erlagda förskotten som är stödberättigande i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna på grundval av tidigare preciseringar.

Kommissionen kan i brist på dessa uppgifter inte verkställa de utbetalningar som begärts för åtgärder avseende stödordningar enligt DOCUP Lombardiet år 2000–2006 Föremål 2” samt alla konnexa och föregående rättsakter,

| — | ogiltigförklara beslut nr JE/OA D(2004) 5446 av den 14 juli 2004, som delgavs den 15 juli 2004 och som avsåg DOCUP Ob 2 – Regionen Friuli – Venezia Giulia år 2000–2006 (nr CCI 2000 IT 16 2 DO 013) – Attestering av löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning, genom vilket kommissionen, Generaldirektoratet Regionalpolitik – regionala interventioner i Frankrike, Grekland och Italien, har meddelat följande beslut: ”Kommissionen begär således att ovannämnda löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning skall kompletteras med följande uppgifter för varje åtgärd genom vilken det föreskrivs en stödordning:






  — | det totala beloppet för de erlagda förskotten, |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara beslut nr JE/OA D(2004) 5446 av den 14 juli 2004, som delgavs den 15 juli 2004 och som avsåg DOCUP Ob 2 – Regionen Friuli – Venezia Giulia år 2000–2006 (nr CCI 2000 IT 16 2 DO 013) – Attestering av löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning, genom vilket kommissionen, Generaldirektoratet Regionalpolitik – regionala interventioner i Frankrike, Grekland och Italien, har meddelat följande beslut: ”Kommissionen begär således att ovannämnda löpande utgiftsdeklarationer och begäran om utbetalning skall kompletteras med följande uppgifter för varje åtgärd genom vilken det föreskrivs en stödordning:

—

det totala beloppet för de erlagda förskotten,

| — | beloppet för de erlagda förskotten som är stödberättigande i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna på grundval av tidigare preciseringar. |
| --- | --- |

—

beloppet för de erlagda förskotten som är stödberättigande i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna på grundval av tidigare preciseringar.

Kommissionen kan i brist på dessa uppgifter inte verkställa de utbetalningar som begärts för åtgärder avseende stödordningar enligt DOCUP – Regionen Friuli – Venezia Giulia år 2000–2006 Föremål 2”, samt alla konnexa och föregående rättsakter,

| — | förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan avser kommissionens beslut av den 17 juni 2004 nr D(2004) 4074 (DOCUP Lombardiet) och av den 14 juli 2004 nr JE/OA D(2004) 5446 (DOCUP Friuli Venezia Giulia), vilka båda har till syfte att föreskriva krav som inte föreskrivs i gällande förordning och som skall vara uppfyllda för att inleda ett förfarande för erläggande av förskott inom ramen för stödordningar, i syfte att felaktigt begränsa användandet av strukturfonderna i fråga.

Republiken Italien har till stöd för sin talan gjort gällande följande:

| — | åsidosättande av de grundläggande formföreskrifterna på grund av bristande rättslig grund, total avsaknad av motivering och åsidosättande av förfarandet för antagandet av rättsakten. Den gör i detta hänseende gällande att de omtvistade rättsakterna inte innehåller någon hänvisning till den bestämmelse som utgör rättslig grund för deras antagande. |
| --- | --- |

—

åsidosättande av de grundläggande formföreskrifterna på grund av bristande rättslig grund, total avsaknad av motivering och åsidosättande av förfarandet för antagandet av rättsakten. Den gör i detta hänseende gällande att de omtvistade rättsakterna inte innehåller någon hänvisning till den bestämmelse som utgör rättslig grund för deras antagande.

Förutom åsidosättandet av motiveringsskyldigheten gör sökanden även gällande att de omtvistade besluten inte har antagits efter det korrekta förfarande som föreskrivs i kommissionens interna bestämmelser. Den gör även gällande följande:

| — | Åsidosättande av artikel 32 i grundförordningen (rådets förordning nr 1260/99) och av kommissionens förordning nr 448/04, enligt vilka erläggande av förskott endast är beroende av ett bevis för att den stat som är slutlig mottagare har erlagt motsvarande belopp till de slutliga stödmottagarna. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 32 i grundförordningen (rådets förordning nr 1260/99) och av kommissionens förordning nr 448/04, enligt vilka erläggande av förskott endast är beroende av ett bevis för att den stat som är slutlig mottagare har erlagt motsvarande belopp till de slutliga stödmottagarna.

| — | Åsidosättande av bestämmelserna avseende stödberättigande, vilka föreskrivs i grundförordningen. Sökanden anser att förordningen i fråga utgör hinder för kommissionens uppfattning, enligt vilken ovannämnda bestämmelser skall tolkas så att en utgift endast är stödberättigande om det visas att bidraget faktiskt använts för genomförande av projekt som är förenliga med det syfte som eftersträvas med stödet. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av bestämmelserna avseende stödberättigande, vilka föreskrivs i grundförordningen. Sökanden anser att förordningen i fråga utgör hinder för kommissionens uppfattning, enligt vilken ovannämnda bestämmelser skall tolkas så att en utgift endast är stödberättigande om det visas att bidraget faktiskt använts för genomförande av projekt som är förenliga med det syfte som eftersträvas med stödet.

| — | Åsidosättande av bestämmelserna avseende finansiell kontroll (artikel 38 i grundförordningen och genomförandebestämmelser), i vilka de skyldigheter som kommissionen uppgett inte föreskrivs. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av bestämmelserna avseende finansiell kontroll (artikel 38 i grundförordningen och genomförandebestämmelser), i vilka de skyldigheter som kommissionen uppgett inte föreskrivs.

| — | Åsidosättande av proportionalitetsprincipen, eftersom kommissionen begär ytterligare bevis utöver vad som föreskrivs och vad som är nödvändigt. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av proportionalitetsprincipen, eftersom kommissionen begär ytterligare bevis utöver vad som föreskrivs och vad som är nödvändigt.

| — | Åsidosättande av förordning nr 448/04, eftersom både principen om likabehandling och rättssäkerhetsprincipen har åsidosatts och det förekommer motstridigheter i de omtvistade besluten. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av förordning nr 448/04, eftersom både principen om likabehandling och rättssäkerhetsprincipen har åsidosatts och det förekommer motstridigheter i de omtvistade besluten.

| — | Åsidosättande av artikel 9 i kommissionens förordning (EG) nr 438/2001, genom att de bestämmelser som föreskrivs däri inte har iakttagits. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 9 i kommissionens förordning (EG) nr 438/2001, genom att de bestämmelser som föreskrivs däri inte har iakttagits.

| — | Åsidosättande av principen om förenkling av förfaranden. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av principen om förenkling av förfaranden.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/56 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/56

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 17 augusti 2004 av Sadas S.A.

(Mål T-346/04)

(2004/C 262/103)

Ansökan är avfattad på franska

Sadas S.A., Tourcoing (Frankrike), har den 17 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten André Bertrand.

Även bolaget L.T.J. Diffusion var part i förfarandet vid överklagandenämnden.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | i alla delar ompröva det beslut som första överklagandenämnden fattade i ärende nr R 393/2003-1, |
| --- | --- |

—

i alla delar ompröva det beslut som första överklagandenämnden fattade i ärende nr R 393/2003-1,

| — | ogiltigförklara det beslut i vilket granskaren fastställde att det förelåg risk för förväxling hos allmänheten mellan varumärket ”ARTHUR” och det sökta varumärket ”ARTHUR ET FELICE”, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut i vilket granskaren fastställde att det förelåg risk för förväxling hos allmänheten mellan varumärket ”ARTHUR” och det sökta varumärket ”ARTHUR ET FELICE”, och

| — | förplikta bolaget L.T.J. Diffusion att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta bolaget L.T.J. Diffusion att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| Sökande av gemenskapsvarumärke: | Sökanden. |
| --- | --- |
| Sökt gemenskapsvarumärke: | Tredimensionella varumärket ”ARTHUR ET FELICE” – Ansökan nr 0373787. |
| Varor eller tjänster: | Varor som ingår i klasserna 16, 24 och 25. |
| Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | L.T.J. Diffusion. |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Nationella varumärket ”ARTHUR” som ingår i klass 25 (kläder). |
| Invändningsenhetens beslut: | Avslag på invändningen. |
| Överklagandenämndens beslut: | Invändningsenhetens beslut upphävdes. |
| Grunder: | Felaktig tillämpning av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94. |

Sökande av gemenskapsvarumärke:

Sökanden.

Sökt gemenskapsvarumärke:

Tredimensionella varumärket ”ARTHUR ET FELICE” – Ansökan nr 0373787.

Varor eller tjänster:

Varor som ingår i klasserna 16, 24 och 25.

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

L.T.J. Diffusion.

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Nationella varumärket ”ARTHUR” som ingår i klass 25 (kläder).

Invändningsenhetens beslut:

Avslag på invändningen.

Överklagandenämndens beslut:

Invändningsenhetens beslut upphävdes.

Grunder:

Felaktig tillämpning av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/57 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/57

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 augusti 2004 av Pascal Millot

(Mål T-347/04)

(2004/C 262/104)

Rättegångsspråk: franska

Pascal Millot, Bryssel, har den 17 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis och Etienne Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 11 september 2003, varigenom sökanden slutgiltigt placerades i den första löneklassen i lönegrad A6, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 11 september 2003, varigenom sökanden slutgiltigt placerades i den första löneklassen i lönegrad A6, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att det omtvistade beslutet strider mot artikel 32.2 i tjänsteföreskrifterna samt mot likabehandlingsprincipen och icke-diskrimineringsprincipen, eftersom beslutet fattades utan att kommissionen undersökte möjligheten att tillgodoräkna sökanden extra tjänstgöringstid inom lönegraden med hänsyn till hans utbildning och tidigare yrkeserfarenhet.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/57 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/57

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 20 augusti 2004 av Société Internationale de Diffusion et d'Édition

(Mål T-348/04)

(2004/C 262/105)

Rättegångsspråk: franska

Société Internationale de Diffusion et d'Édition (SIDE), Vitry-sur-Seine (Frankrike) har den 20 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Nicole Coutrelis och Valérie Giacobbo, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i kommissionens beslut av den 20 april 2004 angående Frankrikes utbetalning av stöd till förmån för Coopérative d'Exportation du Livre Français (CELF), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i kommissionens beslut av den 20 april 2004 angående Frankrikes utbetalning av stöd till förmån för Coopérative d'Exportation du Livre Français (CELF),

| — | i andra hand, ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i beslutet i den del stödet förklaras förenligt för tiden före år 1994, eller alternativt år 1997 eller 1999, |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i beslutet i den del stödet förklaras förenligt för tiden före år 1994, eller alternativt år 1997 eller 1999,

| — | i tredje hand, ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i beslutet i den del stödet förklaras förenligt för tiden före den 1 november 1993, och |
| --- | --- |

—

i tredje hand, ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i beslutet i den del stödet förklaras förenligt för tiden före den 1 november 1993, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden är ett kommissionärsbolag vars verksamhet består av export av franska böcker. Sökanden framförde år 1992 ett klagomål till kommissionen angående det stöd som utbetalats sedan år 1977 av den franska regeringen till Coopérative d'Exportation du Livre Français (CELF). Kommissionen fattade beslut med anledning av detta klagomål. Dessa beslut har ogiltigförklarats genom dom av den 18 september 1995 i mål T-49/93 respektive dom av den 28 februari 2002 i mål T-155/98. Till följd av den sistnämnda domen har kommissionen fattat ett tredje beslut mot vilket talan väckts i förevarande mål.

Sökanden anser för det första att marknaden för exportförmedling har många särdrag som det ifrågasatta beslutet inte tar hänsyn till. Sökanden anför även att beskrivningen av stödet i beslutet är felaktigt i den meningen att det, enligt sökanden, rör sig om ett individuellt stöd och inte om en stödordning, att stödet utdelas på ett diskriminerande sätt och att kriteriet för utbetalning, nämligen hantering av små beställningar, är konstlat.

Till stöd för sin talan åberopar sökanden att det inte finns någon laglig grund för beslutet i den del stödet, med tillämpning av artikel 87.3 d EG, förklarats förenligt i egenskap av ett kulturstöd för tiden före den 1 november 1993. Enligt sökanden har denna bestämmelse införts genom Fördraget om Europeiska unionen och kan således inte komma i fråga som laglig grund för att förklara ett stöd förenligt med den gemensamma marknaden innan detta fördrag trätt i kraft, det vill säga den 1 november 1993.

Sökanden åberopar dessutom att artikel 88.3 EG har åsidosatts genom att kommissionen har grundat sitt beslut på uppgifter som gäller för tid efter det att stödet trätt i kraft. Enligt sökanden innebär beslutet att det är möjligt för en medlemsstat att lämna värderingskriterier som fluktuerar under en period av mer än tio år, och därmed gynna ställningen för en stat som inte har iakttagit underrättelseskyldigheten i strid mot artikel 88.3 EG.

Slutligen gör sökanden gällande att artikel 87.3 d EG har åsidosatts. Enligt sökanden har kommissionen förklarat stödet förenligt på grundval av bedömningskriterier som hänför sig till bedömningen av en stödordning som är öppen för alla medan det aktuella stödet utgör ett individuellt stöd som utbetalas till en enda aktör. Sökanden påstår dessutom att granskningen av CELF:s bokföring visar att stödet inte har något som helst samband med hanteringen av små beställningar.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/58 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/58

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 25 augusti 2004 av Gaetano Petralia

(Mål T-354/04)

(2004/C 262/106)

Rättegångsspråk: italienska

Gaetano Petralia har den 25 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Carlo Forte.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara anställningsmyndighetens beslut av den 7 oktober 2003 att inplacera sökanden i lönegrad B5, löneklass 3, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara anställningsmyndighetens beslut av den 7 oktober 2003 att inplacera sökanden i lönegrad B5, löneklass 3, och

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden i förevarande mål har anställts på grundval av meddelandet om uttagningsprov av tillfälligt anställda på området för informationsteknik och assistens avseende förvaltningen av forskning och teknisk utveckling, kategori B, KOM/R/B/02/1999, och invänder mot anställningsmyndighetens beslut om att definitivt inplacera sökanden i lönegrad B5, löneklass 3.

Härvid skall närmare anges att sökanden har deltagit i uttagningsprovet med uppfattningen att en eventuell anställning i egenskap av tillfälligt anställd skulle ske med hänsyn till dennes yrkeserfarenhet och således med inplacering i lönegrad B3 alternativt B4, löneklass 3, mot bakgrund av innehållet i andra punkten under rubrik VIII i meddelandet.

Sökanden har framför allt gjort gällande att en felaktig bedömning gjorts beträffande dennes yrkesmässiga meriter.

Sökanden har även anfört att principen om berättigade förväntningar samt motiveringsskyldigheten har åsidosatts.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/58 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/58

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 27 augusti 2004 av CO-FRUTTA Soc. coop. a.r.l.

(Mål T-355/04)

(2004/C 262/107)

Rättegångsspråk: italienska

CO-FRUTTA Soc. coop. a.r.l. har den 27 augusti 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Wilma Viscardini och Gabriele Donà, båda i egenskap av ombud.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | med stöd av artikel 230 i EG-fördraget, ogiltigförklara beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission, genom skrivelse av den 28 april 2004 från generaldirektören vid generaldirektoratet för jordbruk (AGRI/11451/28.4.2004) – om avslag på Co-Fruttas ursprungliga ansökan om att få tillgång till de handlingar som, för åren 1998, 1999 och 2000, innehåller uppgifter om de aktörer som registrerats i gemenskapen för import av bananer (den gemensamma organisationen av marknaden för bananer) – och det tysta avslaget på den bekräftande ansökan som Co-Frutta ingav genom skrivelse av den 3 maj 2004, och |
| --- | --- |

—

med stöd av artikel 230 i EG-fördraget, ogiltigförklara beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission, genom skrivelse av den 28 april 2004 från generaldirektören vid generaldirektoratet för jordbruk (AGRI/11451/28.4.2004) – om avslag på Co-Fruttas ursprungliga ansökan om att få tillgång till de handlingar som, för åren 1998, 1999 och 2000, innehåller uppgifter om de aktörer som registrerats i gemenskapen för import av bananer (den gemensamma organisationen av marknaden för bananer) – och det tysta avslaget på den bekräftande ansökan som Co-Frutta ingav genom skrivelse av den 3 maj 2004, och

| — | förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att avslaget på dess ansökan om att få tillgång till handlingarna i fråga är rättsstridigt, eftersom det är resultatet av att kommissionen har tillämpat de förfaranderegler och materiella regler som gäller på området på ett felaktigt sätt. I synnerhet gör sökanden gällande följande:

| — | Kommissionen har åsidosatt de processuella tidsfrister som föreskrivs i förordning nr 1049/2001 (1) och beslut 2001/937 (2) och den vägrade att lämna ut handlingarna på grund av invändningar från vissa medlemsstater som gjordes för sent. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har åsidosatt de processuella tidsfrister som föreskrivs i förordning nr 1049/2001 (1) och beslut 2001/937 (2) och den vägrade att lämna ut handlingarna på grund av invändningar från vissa medlemsstater som gjordes för sent.

| — | Det är uppenbart att beslutet är motstridigt, eftersom förseningen berodde på att det var nödvändigt att konsultera medlemstaterna. Kommissionen har dock hävdat att den, oberoende av medlemsstaternas invändningar, under alla omständigheter skulle ha avslagit ansökan om att få tillgång till handlingarna. Därigenom har kommissionen även åsidosatt de relevanta bestämmelser som ålade den att fatta ett självständigt beslut, eftersom den redan var övertygad om vilket slutligt beslut som skulle antas. |
| --- | --- |

—

Det är uppenbart att beslutet är motstridigt, eftersom förseningen berodde på att det var nödvändigt att konsultera medlemstaterna. Kommissionen har dock hävdat att den, oberoende av medlemsstaternas invändningar, under alla omständigheter skulle ha avslagit ansökan om att få tillgång till handlingarna. Därigenom har kommissionen även åsidosatt de relevanta bestämmelser som ålade den att fatta ett självständigt beslut, eftersom den redan var övertygad om vilket slutligt beslut som skulle antas.

| — | Kommissionen åberopade att ett av de undantag som föreskrivs i förordning nr 1049/2001 förelåg för att vägra lämna ut handlingarna, utan att anföra någon som helst motivering i det avseendet. Beträffande det undantag som åberopades (skyddet för affärshemligheter, vilket föreskrivs i artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001) påpekar sökanden att de villkor som krävs för att undantaget skall kunna tillämpas under alla omständigheter inte är uppfyllda, eftersom det inom sektorn för den gemensamma organisationen av marknaden för bananer inte kan föreligga affärshemligheter som skall skyddas på det sätt som kommissionen har angett. |
| --- | --- |

—

Kommissionen åberopade att ett av de undantag som föreskrivs i förordning nr 1049/2001 förelåg för att vägra lämna ut handlingarna, utan att anföra någon som helst motivering i det avseendet. Beträffande det undantag som åberopades (skyddet för affärshemligheter, vilket föreskrivs i artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001) påpekar sökanden att de villkor som krävs för att undantaget skall kunna tillämpas under alla omständigheter inte är uppfyllda, eftersom det inom sektorn för den gemensamma organisationen av marknaden för bananer inte kan föreligga affärshemligheter som skall skyddas på det sätt som kommissionen har angett.

| — | Kommissionen underlät att ta ställning till en rad handlingar som angavs i sökandens ansökan, och åsidosatte därigenom principen om god förvaltningssed. |
| --- | --- |

—

Kommissionen underlät att ta ställning till en rad handlingar som angavs i sökandens ansökan, och åsidosatte därigenom principen om god förvaltningssed.

| — | Kommissionen har inte beslutat att delvis lämna ut handlingarna, såvitt beträffar de handlingar som härrör från de medlemsstater som inte har motsatt sig att handlingarna lämnas ut. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har inte beslutat att delvis lämna ut handlingarna, såvitt beträffar de handlingar som härrör från de medlemsstater som inte har motsatt sig att handlingarna lämnas ut.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43).

(2)  Kommissionens beslut 2001/937/EG, EKSG, Euratom av den 5 december 2001 om ändring av dess arbetsordning (EGT L 345, 29.12.2001, s. 94).

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/59 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/59

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 september 2004 av FG Marine S.A.

(Mål T-360/04)

(2004/C 262/108)

Rättegångsspråk: franska

FG Marine S.A., Roissy (Frankrike), har den 2 september 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten Marie-Aline Michel, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökandebolaget yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | förplikta kommissionen, som enligt sökandebolaget har ådragit sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar genom att anta beslut 2000/513/EG av den 8 september 1999 om återkrav av det stöd som Frankrike beviljat företaget Stardust Marine, att betala skadestånd till sökandebolaget, och fastställa att det skadestånd som det har rätt till inte kan understiga 200 000 FRF (30 489 803, 44 euro). |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen, som enligt sökandebolaget har ådragit sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar genom att anta beslut 2000/513/EG av den 8 september 1999 om återkrav av det stöd som Frankrike beviljat företaget Stardust Marine, att betala skadestånd till sökandebolaget, och fastställa att det skadestånd som det har rätt till inte kan understiga 200 000 FRF (30 489 803, 44 euro).

Grunder och huvudargument

Sökandebolaget är huvudandelsägare i bolaget Stardust Marine. Med förevarande talan gör sökandebolaget gällande att kommissionen har ådragit sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar till följd av den skada som sökandebolaget orsakats av kommissionens beslut av den 8 september 1999, i vilket kommissionen fastställde att de kapitaltillskott, förskott till löpande konto och kapitalökningar som Consortium de réalisations (CDRE) genomförde i Stardust Marine inom ramen för Crédit Lyonnais saneringsplaner var oförenliga med den gemensamma marknaden och därför skulle återkrävas.

Återkravsskyldigheten som fastställs i det ovannämnda beslutet medförde att Stardust Marine ingav en konkursansökan, vilket innebar att sökandebolaget berövades resultaten av den omstrukturering som det hade genomfört.

Sökandebolaget anför till stöd för sina yrkanden för det första att principen om en privat investerare har åsidosatts genom det ovannämnda beslutet, vilket ogiltigförklarades genom domstolens dom av den 16 maj 2002 i mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen. (1) Sökandebolaget gör dessutom gällande att kommissionen inte beaktade de förhållanden som rådde vid den aktuella tidpunkten och att den inte betraktade Crédit Lyonnais och dess dotterbolag som aktieägare i Stardust Marine, utan som detta bolags bank. Slutligen anser sökandebolaget att kommissionen i beslutet helt underlät att beakta möjligheterna att sanera Stardust Marine.

---

(1)  REG 2002, s. I-4397.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/60 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/60

---

Avskrivning av mål T-283/99 (1)

(2004/C 262/109)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 4 maj 2004 har ordföranden på andra avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-283/99, Vlutters Handelsonderneming B.V., med stöd av Konungariket Nederländerna mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EGT C 47, 19.2.2000.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/60 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/60

---

Avskrivning av mål T-108/02 (1)

(2004/C 262/110)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 2 augusti 2004 har ordföranden på fjärde avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-108/2, Jégo-Quéré & S. A. mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EUT C 135, 7.6.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/60 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/60

---

Avskrivning av mål T-174/03 (1)

(2004/C 262/111)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 6 juli 2004 har ordföranden på första avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-174/03, Franco Cozzani mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)   EUT C 184, 2.8.2003.

---

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/60 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/60

---

Avskrivning av mål T-52/04 (1)

(2004/C 262/112)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 6 juli 2004 har ordföranden på tredje avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-52/04, Luis Escobar Guerrero mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EUT C 94, 17.4.2004.

---

III Upplysningar

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/61 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/61

---

(2004/C 262/113)

Domstolens senaste offentliggörande i
  Europeiska unionens officiella tidning

EUT C 251, 9.10.2004

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 239, 25.9.2004

EUT C 228, 11.9.2004

EUT C 217, 28.8.2004

EUT C 201, 7.8.2004

EUT C 190, 24.7.2004

EUT C 179, 10.7.2004

Dessa texter är tillgängliga på:

| | EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX:http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX:http://europa.eu.int/celex

---

Rättelser

| 23.10.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 262/62 |
| --- | --- | --- | --- |

23.10.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 262/62

---

Rättelse till talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 juli 2004 av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Mål T-286/04)

(
  Europeiska unionens officiella tidning C 251 av den 9 oktober 2004
  )

(2004/C 262/114)

Texten på sidan 25 skall vara som följer:

”Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 9 juli 2004 av Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland

(Mål T-286/04)

(2004/C 251/46)

Rättegångsspråk: engelska

Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland har den 9 juli 2004 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av R. Thompson, QC, och S. Grodzinski, barrister, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall:

| — | ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut 2004/451/EG av den 29 april 2004 om granskning och godkännande av räkenskaperna för de av medlemsstaternas utgifter, vilka finansierats av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) avseende räkenskapsåret 2003, delgivet med nr K(2004) 1699 (1), såvitt avser räkenskaperna för Rural Payments Agency, Department of Agriculture and Rural Development, Forestry Commission och Countryside Council for Wales, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut 2004/451/EG av den 29 april 2004 om granskning och godkännande av räkenskaperna för de av medlemsstaternas utgifter, vilka finansierats av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) avseende räkenskapsåret 2003, delgivet med nr K(2004) 1699 (1), såvitt avser räkenskaperna för Rural Payments Agency, Department of Agriculture and Rural Development, Forestry Commission och Countryside Council for Wales,

| — | förklara att beslutet att avskilja räkenskaperna för Scottish Executive Environment och Rural Affairs Department är rättsstridigt i den mån det grundar sig på att den stickprovsmetod som fastslås i riktlinje 8 utfärdad av kommissionens generaldirektorat VI (Jordbruk) i juli 1998 inte har följts, |
| --- | --- |

—

förklara att beslutet att avskilja räkenskaperna för Scottish Executive Environment och Rural Affairs Department är rättsstridigt i den mån det grundar sig på att den stickprovsmetod som fastslås i riktlinje 8 utfärdad av kommissionens generaldirektorat VI (Jordbruk) i juli 1998 inte har följts,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionens beslut 2004/451 fattades inom ramen för rådets förordning (EG) 1258/1999 (2) om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken. Genom den omtvistade artikel 2 beslutade kommissionen att avskilja bland annat de betalningsställen som sökanden nämnt och att göra dessa räkenskaper föremål för ett framtida beslut om godkännande.

Sökanden gör gällande att beslutet att avskilja berörda betalningsställens räkenskaper endast eller huvudsakligen grundades på att den stickprovsmetod som National Audit Office i Förenade kungariket använt för att utarbeta sin revisionsrapport och sina intyg för räkenskaperna för 2003 skilde sig från den specifika stickprovsmetod som föreslås i riktlinje 8.

Till stöd för sin talan anför sökanden för det första att kommissionen saknar rättslig behörighet att begära att nationella certifieringsorgan skall anpassa sig till den metod som slagits fast i en riktlinje, när kommissionen medger att villkoren i förordning 1258/1999 och förordning 1663/95 (3) är uppfyllda. Sökanden anför vidare att kommissionen har begått ett juridiskt misstag genom att tolka sin egen riktlinje som rättsligt bindande. Även om det tvärtemot sökandens uppfattning skulle beslutas att en rättsligt bindande regel i princip kan slås fast genom riktlinjen, hävdar sökanden att denna i varje fall är tvetydig och att kommissionens tolkning strider mot rättssäkerhetsprincipen. Sökanden påstår även att kommissionens försök att tvinga igenom sin egen tolkning av riktlinje 8 strider mot principen om skydd för berättigade förväntningar, med hänsyn till ärendets bakgrund. Enligt sökanden strider dessutom kommissionens försök att kontrollera hur National Audit Office i Förenade kungariket utövar sin expertis mot subsidiaritetsprincipen såsom den slagits fast i artikel 5 i EG-fördraget och kommit till uttryck i artikel 3.1 i förordning 1663/95. Slutligen anför sökanden att i den mån kommissionen skulle hävda att det omtvistade beslutet grundades på andra överväganden, är beslutet följden av en uppenbart oriktig bedömning.”

---

(1)  EUT L 155, 30.4.2004, s. 129–133.

1

(2)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 103–112.

2

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), EGT L 158, 8.7.1995, s. 6.

3

---