# Den Europæiske Unions C 139/2011

| | ISSN 1725-2393
  doi:10.3000/17252393.C_2011.139.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 139 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 54. årgang7. maj 2011 |

ISSN 1725-2393

doi:10.3000/17252393.C_2011.139.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 139

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

54. årgang7. maj 2011

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2011/C 139/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 130 af 30.4.2011 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2011/C 139/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 130 af 30.4.2011

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2011/C 139/02 | Sag C-109/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. marts 2011 — Deutsche Lufthansa AG mod Gertraud Kumpan (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesarbeitsgericht (Tyskland)) (Tidsbegrænset ansættelseskontrakt — direktiv 1999/70/EF — ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv — den nationale rets rolle) | 2 |
| 2011/C 139/03 | Sag C-221/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — AJD Tuna Ltd mod Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Republikken Malta)) (Forordning (EF) nr. 530/2008 — gyldighed — fælles fiskeripolitik — bevarelse af ressourcerne — genopretning af tunbestanden i det østlige Atlanterhav og Middelhavet) | 2 |
| 2011/C 139/04 | Sag C-274/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler mod Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht München — Tyskland) (Offentlige kontrakter — direktiv 2004/18/EF — koncession givet i almen interesse — redningstjenesteydelser — sondring mellem offentlig tjenesteydelseskontrakt og koncessionskontrakt om tjenesteydelser) | 3 |
| 2011/C 139/05 | Sag C-275/09: Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. marts 2011 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest m.fl. mod Vlaamse Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State van België — Belgien) (Direktiv 85/337/EØF — vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet — lufthavne med en startbane på mindst 2100 m — begrebet nyanlæg — fornyelse af driftstilladelse) | 4 |
| 2011/C 139/06 | Sag C-326/09: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen (Traktatbrud — direktiv 2004/113/EF — socialpolitik — ligebehandling af mænd og kvinder — adgang til og levering af varer og tjenesteydelser — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 4 |
| 2011/C 139/07 | Forenede sager C-372/09 og C-373/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. marts 2011 — i sagerne anlagt af Josep Peñarroja Fa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig)) (Artikel 43 EF — etableringsfrihed — artikel 49 EF — fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — sagkyndige inden for oversættelse — udøvelse af offentlig myndighed — nationale bestemmelser, hvorefter titlen af sagkyndig forbeholdes personer opført på en liste udarbejdet af de nationale domstolsmyndigheder — begrundelse — proportionalitet — direktiv 2005/36/EF — begrebet lovreguleret erhverv) | 5 |
| 2011/C 139/08 | Sag C-379/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Maurits Casteels mod British Airways plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien) (Arbejdskraftens frie bevægelighed — artikel 45 TEUF og 48 TEUF — social sikring af vandrende arbejdstagere — beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder — manglende handling fra Rådets side — arbejdstager ansat i flere på hinanden følgende perioder hos den samme arbejdsgiver i flere medlemsstater) | 5 |
| 2011/C 139/09 | Sag C-477/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Charles Defossez mod Christian Wiart, som kurator for SOTIMON SARL, Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises og Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA), (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig)) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 80/987/EØF og 2002/74/EF — arbejdsgiverens insolvens — beskyttelse af arbejdstagere — betaling af arbejdstageres tilgodehavender — fastlæggelse af den kompetente garantiinstitution — gunstigere dækning i henhold til national lovgivning — mulighed for at kræve den gunstigste dækning) | 6 |
| 2011/C 139/10 | Sag C-484/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — Manuel Carvalho Ferreira Santos mod Companhia Europeia de Seguros, S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação do Porto — Portugal) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 72/166/EØF — artikel 3, stk. 1 — direktiv 84/5/EØF — artikel 2, stk. 1 — direktiv 90/232/EØF — artikel 1 — ret til erstatning fra lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — betingelser for begrænsning — medvirken til skaden — ingen skyld udvist af førere — ansvar for risikoen) | 7 |
| 2011/C 139/11 | Sag C-516/09: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 10. marts 2011 — Tanja Borger mod Tiroler Gebietskrankenkasse (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof, Østrig) (Social sikring af arbejdstagere — forordning (EØF) nr. 1408/71 — personelt anvendelsesområde — fortolkning af begrebet arbejdstager — ydelse til forsørgelsesberettigede børn — forlængelse af orlov uden løn) | 7 |
| 2011/C 139/12 | Sag C-540/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. marts 2011 — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse — sjette momsdirektiv — artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5) — fritagelser — emissionsgaranti (underwriting guarantee) udstedt mod betaling af en provision af kreditinstitutter til de udstedende selskaber i forbindelse med udstedelse af aktier på kapitalmarkedet — transaktioner vedrørende værdipapirer) | 8 |
| 2011/C 139/13 | Sag C-23/10: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik (Traktatbrud — angivelse af friske bananer til fri omsætning — angiven vægt, der ikke svarer til den reelle vægt — toldmyndighedernes pligt til at kontrollere den angivne vægt — EF-toldkodeksen — forordning (EØF) nr. 2913/92 — artikel 68 ff. — forordning (EØF) nr. 2454/93 — artikel 290a — bilag 38b — ordningen for egne indtægter — indtægtstab — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 — forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 — artikel 2, 6, 9, 10 og 11) | 8 |
| 2011/C 139/14 | Sag C-29/10: Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. marts 2011 — Heiko Koelzsch mod État du Grand-Duché de Luxembourg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel — Luxembourg) (Romkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser — arbejdskontrakt — parternes lovvalg — ufravigelige bestemmelser i den lov, der ville finde anvendelse i mangel af parternes lovvalg — fastlæggelse af denne lov — begrebet det land, hvor arbejdstageren sædvanligvis udfører sit arbejde — arbejdstager, der udfører sit arbejde i mere end én kontraherende stat) | 9 |
| 2011/C 139/15 | Sag C-51/10 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. marts 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) KHIM (Appel — EF-varemærker — tegn, der udelukkende består af tal — ansøgning om registrering af tegnet 1000 som varemærke for brochurer, tidsskrifter og aviser — tegnets angiveligt beskrivende karakter — anvendelseskriterier for artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 — pligt for Harmoniseringskontoret til at tage hensyn til sin tidligere beslutningspraksis) | 10 |
| 2011/C 139/16 | Sag C-85/10: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Telefónica Móviles España, SA mod Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Teletjenester — direktiv 97/13/EF — generelle tilladelser og individuelle tilladelser — gebyrer og afgifter for virksomheder med individuelle tilladelser — artikel 11, stk. 2 — fortolkning — national lovgivning, der ikke foreskriver særlig øremærkning af et gebyr — forhøjelse af gebyret for digitale systemer samtidig med, at beløbet fastholdes for analoge systemer af første generation — forenelighed) | 10 |
| 2011/C 139/17 | Sag C-95/10: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. marts 2011 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) (Offentlige tjenesteydelseskontrakter — direktiv 2004/18/EF — artikel 47, stk. 2 — direkte virkning — anvendelighed på tjenesteydelser omfattet af bilag II B til direktivet) | 11 |
| 2011/C 139/18 | Forenede sager C-128/10 og C-129/10: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. marts 2011 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10) mod Ypourgos Emporikis Naftilías (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Præjudiciel forelæggelse — fri udveksling af tjenesteydelser — cabotagesejlads — forordning (EØF) nr. 3577/92 — artikel 1 og 4 — forudgående administrativ godkendelse for tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads — kontrol af skibes sikkerhed — opretholdelse af orden i havnene — forpligtelser til offentlig tjeneste — fravær af på forhånd kendte præcise kriterier) | 11 |
| 2011/C 139/19 | Sag C-525/10 P: Appel iværksat den 10. november 2010 af Mariyus Noko Ngele til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 10. december 2009 i sag T-390/09, Mariyus Noko Ngele mod Europa-Kommissionen | 12 |
| 2011/C 139/20 | Sag C-540/10: Sag anlagt den 22. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien | 12 |
| 2011/C 139/21 | Sag C-51/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 4. februar 2011 — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV mod Sonnthurn Vertriebs GmbH | 12 |
| 2011/C 139/22 | Sag C-55/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A | 12 |
| 2011/C 139/23 | Sag C-57/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A. mod Ayuntamiento de Tudela | 13 |
| 2011/C 139/24 | Sag C-58/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — France Telecom España, S.A. | 13 |
| 2011/C 139/25 | Sag C-81/11 P: Appel iværksat den 22. februar 2011 af Longevity Health Products, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 16. december 2010 i sag T-363/09, Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Gruppo Lepetit SpA | 14 |
| 2011/C 139/26 | Sag C-94/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 28. februar 2011 — straffesag mod Suvival Godwin | 14 |
| 2011/C 139/27 | Sag C-107/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 3. marts 2011 — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta mod Massimiliano Rizzo | 14 |
| | Retten |
| 2011/C 139/28 | Sag T-419/03: Rettens dom af 22. marts 2011 — Altstoff Recycling Austria mod Kommissionen (Konkurrence — aftaler — ordning for indsamling og nyttiggørelse af brugt emballage i Østrig — indsamlings- og sorteringsaftaler, der indeholder eksklusivitetsaftaler — individuel fritagelsesbeslutning — pålagte påbud — proportionalitetsprincippet) | 15 |
| 2011/C 139/29 | Sag T-369/07: Rettens dom af 22. marts 2011 — Letland mod Kommissionen (Miljø — direktiv 2003/87/EF — ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner — national plan for tildeling af emissionskvoter for Letland for perioden 2008-2012 — tremånedersfrist — artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87) | 15 |
| 2011/C 139/30 | Sag T-486/07: Rettens dom af 22. marts 2011 — Ford Motor mod KHIM — Alkar Automotive (CA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket CA — de ældre EF-ord- og figurmærker KA — relative registreringshindringer — ingen risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 16 |
| 2011/C 139/31 | Sag T-233/09: Rettens dom af 22. marts 2011 — Access Info Europe mod Rådet (Ret til aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — dokumenter vedrørende en igangværende lovgivningsproces — delvist afslag på aktindsigt — annullationssøgsmål — søgsmålsfrist — formaliteten — udbredelse foretaget af tredjemand — retlig interesse ikke ophørt — identifikation af de forslagsstillende medlemsstater — undtagelse om beskyttelse af beslutningsprocessen) | 16 |
| 2011/C 139/32 | Sag T-372/09: Rettens dom af 21. marts 2011 — Visti Beheer mod KHIM — Meister (GOLD MEISTER) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket GOLD MEISTER — de ældre nationale og EF-ordmærker MEISTER — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 17 |
| 2011/C 139/33 | Sag T-429/09: Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Campailla mod Kommissionen (Erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — artikel 46 i Domstolens statut — afvisning) | 17 |
| 2011/C 139/34 | Sag T-463/09: Rettens kendelse af 8. marts 2011 — Herm. Sprenger mod KHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (formen på en stigbøjle) (EF-varemærker — ugyldighedsbegæring — tilbagekaldelse af begæring om ugyldighed — ufornødent at træffe afgørelse) | 17 |
| 2011/C 139/35 | Sag T-44/10 P: Rettens kendelse af 17. marts 2011 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af udgifter til lægebehandling — begrundelsespligt — bebyrdende retsakt — appel åbenbart ugrundet) | 18 |
| 2011/C 139/36 | Sag T-3/11: Sag anlagt den 4. januar 2011 — Portugal mod Kommissionen | 18 |
| 2011/C 139/37 | Sag T-51/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen | 19 |
| 2011/C 139/38 | Sag T-52/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen | 20 |
| 2011/C 139/39 | Sag T-53/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Aecops mod Kommissionen | 20 |
| 2011/C 139/40 | Sag T-107/11 P: Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-87/08, Schuerings mod ETF | 21 |
| 2011/C 139/41 | Sag T-108/11 P: Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-88/08, Vandeuren mod ETF | 22 |
| 2011/C 139/42 | Sag T-110/11: Sag anlagt den 18. februar 2011 — ASA mod KHIM — Merck (FEMIFERAL) | 22 |
| 2011/C 139/43 | Sag T-114/11: Sag anlagt den 25. februar 2011 — Giordano mod Kommissionen | 23 |
| 2011/C 139/44 | Sag T-136/11: Sag anlagt den 10. marts 2011 — pelicantravel.com mod KHIM — Pelikan (Pelikan) | 23 |
| 2011/C 139/45 | Sag T-152/11: Sag anlagt den 11. marts 2011 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mod KHIM — Comercial Jacinto Parera (MAD) | 24 |
| 2011/C 139/46 | Sag T-153/11: Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA) | 24 |
| 2011/C 139/47 | Sag T-154/11: Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato) | 25 |
| 2011/C 139/48 | Sag T-158/11: Sag anlagt den 10. marts 2011 — Magnesitas de Rubián m.fl. mod Parlamentet og Rådet | 25 |
| 2011/C 139/49 | Sag T-160/11: Sag anlagt den 18. marts 2011 — Petroci mod Rådet | 26 |
| 2011/C 139/50 | Sag T-161/11: Sag anlagt den 15. marts 2011 — High Tech mod KHIM — Vitra Collections (formen på en stol) | 26 |
| 2011/C 139/51 | Sag T-162/11: Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do) | 27 |
| 2011/C 139/52 | Sag T-163/11: Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do) | 27 |
| 2011/C 139/53 | Sag T-174/11: Sag anlagt den 18. marts 2011 — Modelo Continente Hipermercados mod Kommissionen | 28 |
| 2011/C 139/54 | Sag T-259/08: Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Global Digital Disc mod Kommissionen | 29 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2011/C 139/55 | Sag F-5/11: Sag anlagt den 21. januar 2011 — Mariën mod Kommissionen | 30 |
| 2011/C 139/56 | Sag F-11/11: Sag anlagt den 9. februar 2011 — Bouillez m.fl.mod Rådet | 30 |
| 2011/C 139/57 | Sag F-15/11: Sag anlagt den 18. februar 2011 — Mariën mod EEAS | 30 |
| 2011/C 139/58 | Sag F-22/11: Sag anlagt den 28. februar 2011 — Conticchio mod Kommissionen | 31 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2011/C 139/02

Sag C-109/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. marts 2011 — Deutsche Lufthansa AG mod Gertraud Kumpan (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesarbeitsgericht (Tyskland)) (Tidsbegrænset ansættelseskontrakt — direktiv 1999/70/EF — ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv — den nationale rets rolle)

2

2011/C 139/03

Sag C-221/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — AJD Tuna Ltd mod Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Republikken Malta)) (Forordning (EF) nr. 530/2008 — gyldighed — fælles fiskeripolitik — bevarelse af ressourcerne — genopretning af tunbestanden i det østlige Atlanterhav og Middelhavet)

2

2011/C 139/04

Sag C-274/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler mod Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht München — Tyskland) (Offentlige kontrakter — direktiv 2004/18/EF — koncession givet i almen interesse — redningstjenesteydelser — sondring mellem offentlig tjenesteydelseskontrakt og koncessionskontrakt om tjenesteydelser)

3

2011/C 139/05

Sag C-275/09: Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. marts 2011 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest m.fl. mod Vlaamse Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State van België — Belgien) (Direktiv 85/337/EØF — vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet — lufthavne med en startbane på mindst 2100 m — begrebet nyanlæg — fornyelse af driftstilladelse)

4

2011/C 139/06

Sag C-326/09: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen (Traktatbrud — direktiv 2004/113/EF — socialpolitik — ligebehandling af mænd og kvinder — adgang til og levering af varer og tjenesteydelser — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

4

2011/C 139/07

Forenede sager C-372/09 og C-373/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. marts 2011 — i sagerne anlagt af Josep Peñarroja Fa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig)) (Artikel 43 EF — etableringsfrihed — artikel 49 EF — fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — sagkyndige inden for oversættelse — udøvelse af offentlig myndighed — nationale bestemmelser, hvorefter titlen af sagkyndig forbeholdes personer opført på en liste udarbejdet af de nationale domstolsmyndigheder — begrundelse — proportionalitet — direktiv 2005/36/EF — begrebet lovreguleret erhverv)

5

2011/C 139/08

Sag C-379/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Maurits Casteels mod British Airways plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien) (Arbejdskraftens frie bevægelighed — artikel 45 TEUF og 48 TEUF — social sikring af vandrende arbejdstagere — beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder — manglende handling fra Rådets side — arbejdstager ansat i flere på hinanden følgende perioder hos den samme arbejdsgiver i flere medlemsstater)

5

2011/C 139/09

Sag C-477/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Charles Defossez mod Christian Wiart, som kurator for SOTIMON SARL, Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises og Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA), (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig)) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 80/987/EØF og 2002/74/EF — arbejdsgiverens insolvens — beskyttelse af arbejdstagere — betaling af arbejdstageres tilgodehavender — fastlæggelse af den kompetente garantiinstitution — gunstigere dækning i henhold til national lovgivning — mulighed for at kræve den gunstigste dækning)

6

2011/C 139/10

Sag C-484/09: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — Manuel Carvalho Ferreira Santos mod Companhia Europeia de Seguros, S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação do Porto — Portugal) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 72/166/EØF — artikel 3, stk. 1 — direktiv 84/5/EØF — artikel 2, stk. 1 — direktiv 90/232/EØF — artikel 1 — ret til erstatning fra lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — betingelser for begrænsning — medvirken til skaden — ingen skyld udvist af førere — ansvar for risikoen)

7

2011/C 139/11

Sag C-516/09: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 10. marts 2011 — Tanja Borger mod Tiroler Gebietskrankenkasse (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof, Østrig) (Social sikring af arbejdstagere — forordning (EØF) nr. 1408/71 — personelt anvendelsesområde — fortolkning af begrebet arbejdstager — ydelse til forsørgelsesberettigede børn — forlængelse af orlov uden løn)

7

2011/C 139/12

Sag C-540/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. marts 2011 — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse — sjette momsdirektiv — artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5) — fritagelser — emissionsgaranti (underwriting guarantee) udstedt mod betaling af en provision af kreditinstitutter til de udstedende selskaber i forbindelse med udstedelse af aktier på kapitalmarkedet — transaktioner vedrørende værdipapirer)

8

2011/C 139/13

Sag C-23/10: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik (Traktatbrud — angivelse af friske bananer til fri omsætning — angiven vægt, der ikke svarer til den reelle vægt — toldmyndighedernes pligt til at kontrollere den angivne vægt — EF-toldkodeksen — forordning (EØF) nr. 2913/92 — artikel 68 ff. — forordning (EØF) nr. 2454/93 — artikel 290a — bilag 38b — ordningen for egne indtægter — indtægtstab — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 — forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 — artikel 2, 6, 9, 10 og 11)

8

2011/C 139/14

Sag C-29/10: Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. marts 2011 — Heiko Koelzsch mod État du Grand-Duché de Luxembourg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel — Luxembourg) (Romkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser — arbejdskontrakt — parternes lovvalg — ufravigelige bestemmelser i den lov, der ville finde anvendelse i mangel af parternes lovvalg — fastlæggelse af denne lov — begrebet det land, hvor arbejdstageren sædvanligvis udfører sit arbejde — arbejdstager, der udfører sit arbejde i mere end én kontraherende stat)

9

2011/C 139/15

Sag C-51/10 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. marts 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) KHIM (Appel — EF-varemærker — tegn, der udelukkende består af tal — ansøgning om registrering af tegnet 1000 som varemærke for brochurer, tidsskrifter og aviser — tegnets angiveligt beskrivende karakter — anvendelseskriterier for artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 — pligt for Harmoniseringskontoret til at tage hensyn til sin tidligere beslutningspraksis)

10

2011/C 139/16

Sag C-85/10: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Telefónica Móviles España, SA mod Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Teletjenester — direktiv 97/13/EF — generelle tilladelser og individuelle tilladelser — gebyrer og afgifter for virksomheder med individuelle tilladelser — artikel 11, stk. 2 — fortolkning — national lovgivning, der ikke foreskriver særlig øremærkning af et gebyr — forhøjelse af gebyret for digitale systemer samtidig med, at beløbet fastholdes for analoge systemer af første generation — forenelighed)

10

2011/C 139/17

Sag C-95/10: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. marts 2011 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) (Offentlige tjenesteydelseskontrakter — direktiv 2004/18/EF — artikel 47, stk. 2 — direkte virkning — anvendelighed på tjenesteydelser omfattet af bilag II B til direktivet)

11

2011/C 139/18

Forenede sager C-128/10 og C-129/10: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. marts 2011 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10) mod Ypourgos Emporikis Naftilías (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Præjudiciel forelæggelse — fri udveksling af tjenesteydelser — cabotagesejlads — forordning (EØF) nr. 3577/92 — artikel 1 og 4 — forudgående administrativ godkendelse for tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads — kontrol af skibes sikkerhed — opretholdelse af orden i havnene — forpligtelser til offentlig tjeneste — fravær af på forhånd kendte præcise kriterier)

11

2011/C 139/19

Sag C-525/10 P: Appel iværksat den 10. november 2010 af Mariyus Noko Ngele til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 10. december 2009 i sag T-390/09, Mariyus Noko Ngele mod Europa-Kommissionen

12

2011/C 139/20

Sag C-540/10: Sag anlagt den 22. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

12

2011/C 139/21

Sag C-51/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 4. februar 2011 — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV mod Sonnthurn Vertriebs GmbH

12

2011/C 139/22

Sag C-55/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A

12

2011/C 139/23

Sag C-57/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A. mod Ayuntamiento de Tudela

13

2011/C 139/24

Sag C-58/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — France Telecom España, S.A.

13

2011/C 139/25

Sag C-81/11 P: Appel iværksat den 22. februar 2011 af Longevity Health Products, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 16. december 2010 i sag T-363/09, Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Gruppo Lepetit SpA

14

2011/C 139/26

Sag C-94/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 28. februar 2011 — straffesag mod Suvival Godwin

14

2011/C 139/27

Sag C-107/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 3. marts 2011 — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta mod Massimiliano Rizzo

14

Retten

2011/C 139/28

Sag T-419/03: Rettens dom af 22. marts 2011 — Altstoff Recycling Austria mod Kommissionen (Konkurrence — aftaler — ordning for indsamling og nyttiggørelse af brugt emballage i Østrig — indsamlings- og sorteringsaftaler, der indeholder eksklusivitetsaftaler — individuel fritagelsesbeslutning — pålagte påbud — proportionalitetsprincippet)

15

2011/C 139/29

Sag T-369/07: Rettens dom af 22. marts 2011 — Letland mod Kommissionen (Miljø — direktiv 2003/87/EF — ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner — national plan for tildeling af emissionskvoter for Letland for perioden 2008-2012 — tremånedersfrist — artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87)

15

2011/C 139/30

Sag T-486/07: Rettens dom af 22. marts 2011 — Ford Motor mod KHIM — Alkar Automotive (CA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket CA — de ældre EF-ord- og figurmærker KA — relative registreringshindringer — ingen risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

16

2011/C 139/31

Sag T-233/09: Rettens dom af 22. marts 2011 — Access Info Europe mod Rådet (Ret til aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — dokumenter vedrørende en igangværende lovgivningsproces — delvist afslag på aktindsigt — annullationssøgsmål — søgsmålsfrist — formaliteten — udbredelse foretaget af tredjemand — retlig interesse ikke ophørt — identifikation af de forslagsstillende medlemsstater — undtagelse om beskyttelse af beslutningsprocessen)

16

2011/C 139/32

Sag T-372/09: Rettens dom af 21. marts 2011 — Visti Beheer mod KHIM — Meister (GOLD MEISTER) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket GOLD MEISTER — de ældre nationale og EF-ordmærker MEISTER — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

17

2011/C 139/33

Sag T-429/09: Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Campailla mod Kommissionen (Erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — artikel 46 i Domstolens statut — afvisning)

17

2011/C 139/34

Sag T-463/09: Rettens kendelse af 8. marts 2011 — Herm. Sprenger mod KHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (formen på en stigbøjle) (EF-varemærker — ugyldighedsbegæring — tilbagekaldelse af begæring om ugyldighed — ufornødent at træffe afgørelse)

17

2011/C 139/35

Sag T-44/10 P: Rettens kendelse af 17. marts 2011 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af udgifter til lægebehandling — begrundelsespligt — bebyrdende retsakt — appel åbenbart ugrundet)

18

2011/C 139/36

Sag T-3/11: Sag anlagt den 4. januar 2011 — Portugal mod Kommissionen

18

2011/C 139/37

Sag T-51/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen

19

2011/C 139/38

Sag T-52/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen

20

2011/C 139/39

Sag T-53/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Aecops mod Kommissionen

20

2011/C 139/40

Sag T-107/11 P: Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-87/08, Schuerings mod ETF

21

2011/C 139/41

Sag T-108/11 P: Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-88/08, Vandeuren mod ETF

22

2011/C 139/42

Sag T-110/11: Sag anlagt den 18. februar 2011 — ASA mod KHIM — Merck (FEMIFERAL)

22

2011/C 139/43

Sag T-114/11: Sag anlagt den 25. februar 2011 — Giordano mod Kommissionen

23

2011/C 139/44

Sag T-136/11: Sag anlagt den 10. marts 2011 — pelicantravel.com mod KHIM — Pelikan (Pelikan)

23

2011/C 139/45

Sag T-152/11: Sag anlagt den 11. marts 2011 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mod KHIM — Comercial Jacinto Parera (MAD)

24

2011/C 139/46

Sag T-153/11: Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)

24

2011/C 139/47

Sag T-154/11: Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)

25

2011/C 139/48

Sag T-158/11: Sag anlagt den 10. marts 2011 — Magnesitas de Rubián m.fl. mod Parlamentet og Rådet

25

2011/C 139/49

Sag T-160/11: Sag anlagt den 18. marts 2011 — Petroci mod Rådet

26

2011/C 139/50

Sag T-161/11: Sag anlagt den 15. marts 2011 — High Tech mod KHIM — Vitra Collections (formen på en stol)

26

2011/C 139/51

Sag T-162/11: Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do)

27

2011/C 139/52

Sag T-163/11: Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do)

27

2011/C 139/53

Sag T-174/11: Sag anlagt den 18. marts 2011 — Modelo Continente Hipermercados mod Kommissionen

28

2011/C 139/54

Sag T-259/08: Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Global Digital Disc mod Kommissionen

29

Retten for EU-Personalesager

2011/C 139/55

Sag F-5/11: Sag anlagt den 21. januar 2011 — Mariën mod Kommissionen

30

2011/C 139/56

Sag F-11/11: Sag anlagt den 9. februar 2011 — Bouillez m.fl.mod Rådet

30

2011/C 139/57

Sag F-15/11: Sag anlagt den 18. februar 2011 — Mariën mod EEAS

30

2011/C 139/58

Sag F-22/11: Sag anlagt den 28. februar 2011 — Conticchio mod Kommissionen

31

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/1

---

2011/C 139/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 130 af 30.4.2011

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 120 af 16.4.2011

EUT C 113 af 9.4.2011

EUT C 103 af 2.4.2011

EUT C 95 af 26.3.2011

EUT C 89 af 19.3.2011

EUT C 80 af 12.3.2011

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/2

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. marts 2011 — Deutsche Lufthansa AG mod Gertraud Kumpan (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesarbeitsgericht (Tyskland))

(Sag C-109/09) (1)

(Tidsbegrænset ansættelseskontrakt - direktiv 1999/70/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - den nationale rets rolle)

2011/C 139/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesarbeitsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Deutsche Lufthansa AG

Sagsøgt: Gertraud Kumpan

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesarbeitsgericht (Tyskland) — fortolkning dels af artikel 1, artikel 2, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16), dels af § 5, stk. 1, i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) — forbud mod forskelsbehandling på grund af alder — national retsforskrift der tillader et tidsbegrænset ansættelsesforhold blot på den betingelse, at arbejdstageren er fyldt 58 år — denne retsforskrifts forenelighed med ovennævnte bestemmelser — retlige følger af en eventuel uforenelighed

Konklusion

§ 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der er indgået den 18. marts 1999, og som er vedhæftet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at begrebet »nær objektiv forbindelse til en tidligere tidsubegrænset ansættelseskontrakt, der er indgået med samme arbejdsgiver«, i § 14, stk. 3, i Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge (lov om deltidsbeskæftigelse og tidsbegrænsede ansættelseskontrakter) af 21. december 2000 skal anvendes på situationer, hvor en tidsbegrænset kontrakt ikke følger umiddelbart efter en tidsubegrænset kontrakt, der er indgået med samme arbejdsgiver, og hvor et tidsrum på flere år adskiller kontrakterne, når det indledende ansættelsesforhold i hele denne periode er fortsat ved flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter med henblik på samme beskæftigelse og med samme arbejdsgiver. Det tilkommer den forelæggende ret i videst muligt omfang at fortolke og anvende de relevante forskrifter i national ret i overensstemmelse med nævnte § 5, stk. 1.

---

(1)  EUT C 141 af 20.6.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/2

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — AJD Tuna Ltd mod Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Republikken Malta))

(Sag C-221/09) (1)

(Forordning (EF) nr. 530/2008 - gyldighed - fælles fiskeripolitik - bevarelse af ressourcerne - genopretning af tunbestanden i det østlige Atlanterhav og Middelhavet)

2011/C 139/03

Processprog: maltesisk

Den forelæggende ret

Prim’Awla tal-Qorti Ċivili

Parter i hovedsagen

Sagsøger: AJD Tuna Ltd

Sagsøgt: Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Prim’Awla tal-Qorti Ċivili — gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 530/2008 af 12. juni 2008 om indførelse af hasteforanstaltninger gældende for notfartøjer, der fisker efter tun i Atlanterhavet øst for 45o V og i Middelhavet (EUT L 155, s. 9)

Konklusion

| 1) | Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 530/2008 af 12. juni 2008 om indførelse af hasteforanstaltninger gældende for notfartøjer, der fisker efter tun i Atlanterhavet øst for 45° V og i Middelhavet, eller af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik i forhold til kontradiktionsprincippet og princippet om effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

1)

Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 530/2008 af 12. juni 2008 om indførelse af hasteforanstaltninger gældende for notfartøjer, der fisker efter tun i Atlanterhavet øst for 45° V og i Middelhavet, eller af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik i forhold til kontradiktionsprincippet og princippet om effektiv domstolsbeskyttelse.

| 2) | Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordning nr. 530/2008 i forhold til begrundelseskravet efter artikel 296, stk. 2, TEUF, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

2)

Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordning nr. 530/2008 i forhold til begrundelseskravet efter artikel 296, stk. 2, TEUF, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og proportionalitetsprincippet.

| 3) | Forordning nr. 530/2008 er ugyldig, for så vidt som de forbud, den indfører med hjemmel i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 2371/2002, får virkning fra den 23. juni 2008 for så vidt angår de notfartøjer, der fører spansk flag eller er registreret i denne medlemsstat, og de EF-operatører, der har indgået kontrakter med disse, mens forbuddene får virkning fra den 16. juni 2008 for de notfartøjer, der fører maltesisk, græsk, fransk, italiensk og cypriotisk flag eller er registreret i disse medlemsstater, og de EF-operatører, der har indgået kontrakter med dem, uden at denne forskelsbehandling er objektivt begrundet. |
| --- | --- |

3)

Forordning nr. 530/2008 er ugyldig, for så vidt som de forbud, den indfører med hjemmel i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 2371/2002, får virkning fra den 23. juni 2008 for så vidt angår de notfartøjer, der fører spansk flag eller er registreret i denne medlemsstat, og de EF-operatører, der har indgået kontrakter med disse, mens forbuddene får virkning fra den 16. juni 2008 for de notfartøjer, der fører maltesisk, græsk, fransk, italiensk og cypriotisk flag eller er registreret i disse medlemsstater, og de EF-operatører, der har indgået kontrakter med dem, uden at denne forskelsbehandling er objektivt begrundet.

---

(1)  EUT C 205 af 29.8.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/3

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler mod Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht München — Tyskland)

(Sag C-274/09) (1)

(Offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - koncession givet i almen interesse - redningstjenesteydelser - sondring mellem »offentlig tjenesteydelseskontrakt« og »koncessionskontrakt om tjenesteydelser«)

2011/C 139/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht München

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

Sagsøgt: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

Procesdeltagere: Malteser Hilfsdienst eV og Bayerisches Rotes Kreuz

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht München — fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra a) og d), og stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — begreberne »offentlig tjenesteydelseskontrakt« og »koncessionskontrakt om tjenesteydelser« — kontrakt om redningstjenesteydelser mellem den ordregivende myndighed og redningstjenester, hvorefter vederlaget for de ydelser, der skal præsteres, fastsættes ved forhandling mellem nævnte redningstjenester og tredjemænd, såsom socialsikringsinstitutioner

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, litra d), og stk. 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at når den valgte erhvervsdrivendes vederlag fuldt ud betales af andre personer end den ordregivende myndighed, som har tildelt kontrakten vedrørende redningstjenesteydelserne, og denne erhvervsdrivende bærer en om end begrænset driftsrisiko, navnlig fordi størrelsen af det omhandlede vederlag afhænger af resultatet af de årlige forhandlinger med tredjemænd, og den pågældende ikke er sikret fuldstændig dækning af omkostningerne ved driften af sine aktiviteter ifølge principperne fastsat i national ret, skal nævnte kontrakt kvalificeres som en »koncessionskontrakt om tjenesteydelser« som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i dette direktiv.

---

(1)  EUT C 267 af 7.11.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/4

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. marts 2011 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest m.fl. mod Vlaamse Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State van België — Belgien)

(Sag C-275/09) (1)

(Direktiv 85/337/EØF - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - lufthavne med en startbane på mindst 2 100 m - begrebet »nyanlæg« - fornyelse af driftstilladelse)

2011/C 139/05

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State van België

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, P. De Donder, F. De Becker, K. Colenbie, Ph. Hutsebaut, B. Kockaert, VZW Boreas, F. Petit, V.S. de Burbure de Wezembeek og L. Van Dessel

Sagsøgt: Vlaamse Gewest

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State van België — fortolkning af bilag I, nr. 7, litra a), i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40) — arbejder vedrørende strukturen i en lufthavn med en start- og landingsbane på mindst 2 100 m — begrebet »nyanlæg«

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, andet led, og nr. 7) i bilag I til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, skal fortolkes således, at:

| — | forlængelsen af en eksisterende godkendelse til drift af en lufthavn hverken kan kvalificeres som et »projekt« eller som et »nyanlæg« som omhandlet i disse bestemmelser, eftersom der ikke er tale om arbejder eller indgreb, som ændrer områdets fysiske karakteristika |
| --- | --- |

—

forlængelsen af en eksisterende godkendelse til drift af en lufthavn hverken kan kvalificeres som et »projekt« eller som et »nyanlæg« som omhandlet i disse bestemmelser, eftersom der ikke er tale om arbejder eller indgreb, som ændrer områdets fysiske karakteristika

| — | det ikke desto mindre tilkommer den forelæggende ret — på baggrund af den gældende nationale lovgivning og i givet fald under hensyn til den kumulative virkning af flere arbejder og indgreb, som er blevet foretaget efter ikrafttrædelsen af dette direktiv — at efterprøve, hvorvidt denne godkendelse indgår i en godkendelsesprocedure i flere led med henblik på gennemførelse af et projekt som omhandlet i nr. 13), første led, i bilag II, sammenholdt med nr. 7) i bilag I til direktivet. Såfremt der ikke er foretaget nogen vurdering af indvirkningerne på miljøet af sådanne arbejder og indgreb i et tidligere led af godkendelsesproceduren, påhviler det den forlæggende ret at sikre direktivets effektive virkning ved at påse, at en sådan vurdering i det mindste foretages i forbindelse med udstedelsen af driftstilladelsen. |
| --- | --- |

—

det ikke desto mindre tilkommer den forelæggende ret — på baggrund af den gældende nationale lovgivning og i givet fald under hensyn til den kumulative virkning af flere arbejder og indgreb, som er blevet foretaget efter ikrafttrædelsen af dette direktiv — at efterprøve, hvorvidt denne godkendelse indgår i en godkendelsesprocedure i flere led med henblik på gennemførelse af et projekt som omhandlet i nr. 13), første led, i bilag II, sammenholdt med nr. 7) i bilag I til direktivet. Såfremt der ikke er foretaget nogen vurdering af indvirkningerne på miljøet af sådanne arbejder og indgreb i et tidligere led af godkendelsesproceduren, påhviler det den forlæggende ret at sikre direktivets effektive virkning ved at påse, at en sådan vurdering i det mindste foretages i forbindelse med udstedelsen af driftstilladelsen.

---

(1)  EUT C 267 af 7.11.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/4

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen

(Sag C-326/09) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2004/113/EF - socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder - adgang til og levering af varer og tjenesteydelser - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

2011/C 139/06

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. van Beek og M. Kaduczak, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Polen (ved M. Dowgielewicz, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (EUT L 373, s. 37)

Konklusion

| 1) | Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. |
| --- | --- |

1)

Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.

| 2) | Republikken Polen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Polen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/5

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. marts 2011 — i sagerne anlagt af Josep Peñarroja Fa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig))

(Forenede sager C-372/09 og C-373/09) (1)

(Artikel 43 EF - etableringsfrihed - artikel 49 EF - fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - sagkyndige inden for oversættelse - udøvelse af offentlig myndighed - nationale bestemmelser, hvorefter titlen af sagkyndig forbeholdes personer opført på en liste udarbejdet af de nationale domstolsmyndigheder - begrundelse - proportionalitet - direktiv 2005/36/EF - begrebet »lovreguleret erhverv«)

2011/C 139/07

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Part i sagerne anlagt af

Josep Peñarroja Fa

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 43 EF, 45 EF, 49 EF og 50 EF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer — bestemmelser, hvorved optagelse på den nationale liste over sagkyndige og udnævnelse som sagkyndig af Cour de cassation forbeholdes personer, der i mindst tre år har været optaget på en af en appeldomstol i denne medlemsstat opstillet liste over sagkyndige — disse bestemmelsers forenelighed med fællesskabsrettens bestemmelser om etableringsfrihed og den frie udveksling af tjenesteydelser

Konklusion

| 1) | En opgave, der i det enkelte tilfælde er betroet en erhvervsdrivende, i dennes egenskab af sagkyndig oversætter, af en national ret i en tvist, der verserer for denne ret, udgør en tjenesteydelse i artikel 50 EF’s forstand, jf. nu artikel 57 TEUF. |
| --- | --- |

1)

En opgave, der i det enkelte tilfælde er betroet en erhvervsdrivende, i dennes egenskab af sagkyndig oversætter, af en national ret i en tvist, der verserer for denne ret, udgør en tjenesteydelse i artikel 50 EF’s forstand, jf. nu artikel 57 TEUF.

| 2) | Sagkyndig virksomhed inden for oversættelse som den i hovedsagen omhandlede udgør ikke virksomhed forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i artikel 45, stk. 1, EF’s forstand, jf. nu artikel 51, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

2)

Sagkyndig virksomhed inden for oversættelse som den i hovedsagen omhandlede udgør ikke virksomhed forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i artikel 45, stk. 1, EF’s forstand, jf. nu artikel 51, stk. 1, TEUF.

| 3) | Artikel 49 EF, jf. nu artikel 56 TEUF, er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter optagelse på en liste over sagkyndige oversættere er undergivet kvalifikationsbetingelser, uden at de pågældende kan få kendskab til begrundelsen for afgørelser truffet om dem, og uden at afgørelsen kan gøres til genstand for en effektiv retslig prøvelse vedrørende dens lovlighed, navnlig i forhold til overholdelsen af det krav, der følger af EU-retten, hvorefter de kvalifikationer, de har opnået i og fået anerkendt af andre medlemsstater, skal tages behørigt i betragtning. |
| --- | --- |

3)

Artikel 49 EF, jf. nu artikel 56 TEUF, er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter optagelse på en liste over sagkyndige oversættere er undergivet kvalifikationsbetingelser, uden at de pågældende kan få kendskab til begrundelsen for afgørelser truffet om dem, og uden at afgørelsen kan gøres til genstand for en effektiv retslig prøvelse vedrørende dens lovlighed, navnlig i forhold til overholdelsen af det krav, der følger af EU-retten, hvorefter de kvalifikationer, de har opnået i og fået anerkendt af andre medlemsstater, skal tages behørigt i betragtning.

| 4) | Artikel 49 EF, jf. nu artikel 56 TEUF, er til hinder for et krav som det i artikel 2 i lov nr. 71-498 af 29. juni 1971 om sagkyndige, som ændret ved lov nr. 2004-130 af 11. februar 2004, fastsatte, hvoraf fremgår, at en optagelse som oversætter på den nationale liste over sagkyndige kun er mulig, såfremt ansøgeren godtgør at have været opført på en liste opstillet af en appeldomstol i tre på hinanden følgende år, eftersom det har vist sig, at et sådant krav under behandlingen af en ansøgning fra en person, der er etableret i en anden medlemsstat og ikke kan godtgøre en sådan optagelse, hindrer en behørig hensyntagen til de kvalifikationer, som nævnte person har opnået i og fået anerkendt af denne anden medlemsstat, med henblik på at fastlægge, om og i hvilket omfang de svarer til de kompetencer, der normalt forventes hos en person, som i tre på hinanden følgende år har været opført på en liste over sagkyndige opstillet af en appeldomstol. |
| --- | --- |

4)

Artikel 49 EF, jf. nu artikel 56 TEUF, er til hinder for et krav som det i artikel 2 i lov nr. 71-498 af 29. juni 1971 om sagkyndige, som ændret ved lov nr. 2004-130 af 11. februar 2004, fastsatte, hvoraf fremgår, at en optagelse som oversætter på den nationale liste over sagkyndige kun er mulig, såfremt ansøgeren godtgør at have været opført på en liste opstillet af en appeldomstol i tre på hinanden følgende år, eftersom det har vist sig, at et sådant krav under behandlingen af en ansøgning fra en person, der er etableret i en anden medlemsstat og ikke kan godtgøre en sådan optagelse, hindrer en behørig hensyntagen til de kvalifikationer, som nævnte person har opnået i og fået anerkendt af denne anden medlemsstat, med henblik på at fastlægge, om og i hvilket omfang de svarer til de kompetencer, der normalt forventes hos en person, som i tre på hinanden følgende år har været opført på en liste over sagkyndige opstillet af en appeldomstol.

| 5) | Opgaver for sagkyndige oversættere, der udføres af sagkyndige, som er opført på en liste såsom den nationale liste over sagkyndige, der er opstillet af cour de cassation, er ikke omfattet af begrebet »lovreguleret erhverv« i den forstand, hvori det anvendes i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. |
| --- | --- |

5)

Opgaver for sagkyndige oversættere, der udføres af sagkyndige, som er opført på en liste såsom den nationale liste over sagkyndige, der er opstillet af cour de cassation, er ikke omfattet af begrebet »lovreguleret erhverv« i den forstand, hvori det anvendes i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

---

(1)  EUT C 282 af 21.11.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Maurits Casteels mod British Airways plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien)

(Sag C-379/09) (1)

(Arbejdskraftens frie bevægelighed - artikel 45 TEUF og 48 TEUF - social sikring af vandrende arbejdstagere - beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder - manglende handling fra Rådets side - arbejdstager ansat i flere på hinanden følgende perioder hos den samme arbejdsgiver i flere medlemsstater)

2011/C 139/08

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbeidshof te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Maurits Casteels

Sagsøgt: British Airways plc

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Arbeidshof te Brussel — fortolkning af artikel 39 Ef og 42 EF samt af Rådets direktiv 98/41/EF af 18. juni 1998 om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater (EFT L 209, s. 46) — Rådets manglende handling — arbejdstager, der i flere på hinanden følgende perioder er ansat på forskellige af den samme arbejdsgivers driftssteder i forskellige medlemsstater (uden for rammerne af en udstationering), og hver gang er omfattet af den ordning for supplerende pensioner, der gælder på driftsstedet

Konklusion

| 1) | Artikel 48 TEUF er ikke umiddelbar anvendelig og kan derfor ikke påberåbes af en privat over for en arbejdsgiver fra den private sektor i en retstvist ved de nationale retter. |
| --- | --- |

1)

Artikel 48 TEUF er ikke umiddelbar anvendelig og kan derfor ikke påberåbes af en privat over for en arbejdsgiver fra den private sektor i en retstvist ved de nationale retter.

| 2) | Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at den i forbindelse med den obligatoriske anvendelse af en kollektiv overenskomst er til hinder for:






  — | at der ved fastlæggelsen af perioden for erhvervelse af definitive krav på supplerende pensionsydelser i en medlemsstat ikke tages hensyn til tjenesteår, der er tilbagelagt af en arbejdstager for den samme arbejdsgiver på dennes driftssteder i forskellige medlemsstater og i henhold til samme overordnede ansættelsesaftale, og |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at den i forbindelse med den obligatoriske anvendelse af en kollektiv overenskomst er til hinder for:

—

at der ved fastlæggelsen af perioden for erhvervelse af definitive krav på supplerende pensionsydelser i en medlemsstat ikke tages hensyn til tjenesteår, der er tilbagelagt af en arbejdstager for den samme arbejdsgiver på dennes driftssteder i forskellige medlemsstater og i henhold til samme overordnede ansættelsesaftale, og

| — | at en arbejdstager, der er blevet overflyttet fra sin arbejdsgivers driftssted i en medlemsstat til den samme arbejdsgivers driftssted i en anden medlemsstat, anses for at være udtrådt af denne arbejdsgivers tjeneste efter eget ønske. |
| --- | --- |

—

at en arbejdstager, der er blevet overflyttet fra sin arbejdsgivers driftssted i en medlemsstat til den samme arbejdsgivers driftssted i en anden medlemsstat, anses for at være udtrådt af denne arbejdsgivers tjeneste efter eget ønske.

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Charles Defossez mod Christian Wiart, som kurator for SOTIMON SARL, Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises og Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA), (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Frankrig))

(Sag C-477/09) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 80/987/EØF og 2002/74/EF - arbejdsgiverens insolvens - beskyttelse af arbejdstagere - betaling af arbejdstageres tilgodehavender - fastlæggelse af den kompetente garantiinstitution - gunstigere dækning i henhold til national lovgivning - mulighed for at kræve den gunstigste dækning)

2011/C 139/09

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Charles Defossez

Sagsøgt: Christian Wiart, som kurator for Sotimon SARL, Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises og Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 8a i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens som ændret ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/74/EF (EFT L 270, s. 10), sammenholdt med samme direktivs artikel 9 — fastlæggelse af, hvilken garantiinstitution der er kompetent til at betale arbejdstagernes tilgodehavender — arbejdstagernes mulighed for at kræve den gunstigste dækning ved den institution, ved hvilken arbejdsgiveren har tegnet forsikring, og hvortil han har indbetalt bidrag

Konklusion

Artikel 3 i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens i den affattelse, der forelå inden ændringen ved direktiv 2002/74/EF, skal fortolkes således, at med hensyn til betalingen af løntilgodehavender for en arbejdstager, som sædvanligvis har været beskæftiget i en anden medlemsstat end den, hvor arbejdsgiveren, der er erklæret insolvent inden den 8. oktober 2005, har sit hjemsted, når arbejdsgiveren ikke har etableret sig i denne anden medlemsstat og har opfyldt sin forpligtelse til at bidrage til finansieringen af garantiinstitutionen i den medlemsstat, hvor han har hjemsted, er det denne institution, der har ansvaret for at opfylde forpligtelserne i artikel 3.

Direktiv 80/987 er ikke til hinder for, at en national lovgivning foreskriver, at arbejdstageren i overensstemmelse med national ret kan fremsætte krav om dækning af løntilgodehavender hos den nationale institution — som supplement eller erstatning — i stedet for hos den institution, der blev udpeget som kompetent i henhold til direktivet, dog kun såfremt denne dækning yder en bedre beskyttelse af arbejdstageren.

---

(1)  EUT C 37 af 13.2.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/7

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. marts 2011 — Manuel Carvalho Ferreira Santos mod Companhia Europeia de Seguros, S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação do Porto — Portugal)

(Sag C-484/09) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 72/166/EØF - artikel 3, stk. 1 - direktiv 84/5/EØF - artikel 2, stk. 1 - direktiv 90/232/EØF - artikel 1 - ret til erstatning fra lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer - betingelser for begrænsning - medvirken til skaden - ingen skyld udvist af førere - ansvar for risikoen)

2011/C 139/10

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação do Porto

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Manuel Carvalho Ferreira Santos

Sagsøgt: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal da Relação do Porto — fortolkning af artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EFT 1972 II, s. 345), artikel 2, stk. 1, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984 L 8, s. 17) og artikel 1 i Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer — bestemmelse af den ansvarsforsikringsordning, der gælder for skader forvoldt ved færdsel med motorkøretøjer (EFT L 129, s. 33) — betingelser for at begrænse kravet på erstatning fra en lovpligtig ansvarsforsikring for en af de førere, der er ansvarlig for en ulykke, på grund af dennes egen medvirken til skaden — ingen culpa udvist af de to førere — ansvar for risikoen

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse, artikel 2, stk. 1, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og artikel 1 i Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der, hvor et sammenstød mellem to køretøjer forårsager skader, som ingen af førerne kan anses for at være skyld i, fordeler ansvaret i forhold til, hvor meget hvert køretøj har medvirket til de nævnte skader, og i tvivlstilfælde på dette punkt fastsætter, at hvert køretøj har medvirket i lige omfang.

---

(1)  EUT C 37 af 13.2.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/7

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 10. marts 2011 — Tanja Borger mod Tiroler Gebietskrankenkasse (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof, Østrig)

(Sag C-516/09) (1)

(Social sikring af arbejdstagere - forordning (EØF) nr. 1408/71 - personelt anvendelsesområde - fortolkning af begrebet »arbejdstager« - ydelse til forsørgelsesberettigede børn - forlængelse af orlov uden løn)

2011/C 139/11

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Tanja Borger

Sagsøgt: Tiroler Gebietskrankenkasse

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT L 149, s. 2) — børnepasningsydelser — personligt anvendelsesområde — fortolkning af begrebet »arbejdstager« — en i Schweiz bosat person, der med sin arbejdsgiver, som er etableret i en medlemsstat, har aftalt en suspension af arbejdsforholdet efter barsel, der overstiger den suspensionsperiode på to år, som er fastsat i denne medlemsstats lovgivning

Konklusion

Status som »arbejdstager« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998, skal tillægges en person, der befinder sig en situation som sagsøgeren i hovedsagens, i den periode, hvor den orlov uden løn, som den pågældende afholdt efter sit barns fødsel, er forlænget med seks måneder, forudsat at personen i denne periode er forsikret, eventuelt blot mod en enkelt risiko, i henhold til en tvungen eller frivillig forsikring som led i en almindelig eller særlig social sikringsordning som omhandlet i samme forordnings artikel 1, litra a). Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om denne betingelse er opfyldt i den tvist, som den er blevet forelagt.

---

(1)  EUT C 63 af 13.3.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/8

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. marts 2011 — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten — Sverige)

(Sag C-540/09) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5) - fritagelser - emissionsgaranti (»underwriting guarantee«) udstedt mod betaling af en provision af kreditinstitutter til de udstedende selskaber i forbindelse med udstedelse af aktier på kapitalmarkedet - transaktioner vedrørende værdipapirer)

2011/C 139/12

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Regeringsrätten

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp

Sagsøgt: Skatteverket

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Högsta förvaltningsdomstolen (tidligere Regeringsrätten) — fortolkning af artikel 13, punkt B, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelser — emissionsgaranti udstedt af en bank til et selskab, der udsteder nye aktier, mod betaling af provision — transaktion som indebærer, at banken påtager sig at købe en del af det udstedende selskabs aktier, som eventuelt ikke tegnes inden for tegningsperioden, for at sikre det udstedende selskab den med emissionen ønskede finansiering (underwriting)

Konklusion

Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at den i denne bestemmelse fastsatte fritagelse for omsætningsafgifter omfatter de tjenesteydelser, som et kreditinstitut mod vederlag yder i form af en emissionsgaranti til et selskab, som ønsker at udstede aktier, når garantien indebærer, at kreditinstituttet påtager sig at købe de aktier, som eventuelt ikke tegnes inden for tegningsperioden for aktieemissionen.

---

(1)  EUT C 51 af 27.2.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/8

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-23/10) (1)

(Traktatbrud - angivelse af friske bananer til fri omsætning - angiven vægt, der ikke svarer til den reelle vægt - toldmyndighedernes pligt til at kontrollere den angivne vægt - EF-toldkodeksen - forordning (EØF) nr. 2913/92 - artikel 68 ff. - forordning (EØF) nr. 2454/93 - artikel 290a - bilag 38b - ordningen for egne indtægter - indtægtstab - forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 - forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 - artikel 2, 6, 9, 10 og 11)

2011/C 139/13

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Caeiros, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 68 ff. i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1), af artikel 290a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253, s. 1), og af denne forordnings bilag 38b, samt af artikel 2, 6, 9, 10 og 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 (EFT L 155, s. 1) om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1) — angivelse af friske bananer til fri omsætning — angiven vægt, der ikke svarer til den reelle vægt — egne indtægter — indtægtstab

Konklusion

| 1) | Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, 68 og 71 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, sammenholdt med artikel 290a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 89/97 af 20. januar 1997, og i henhold til artikel 2, 6, 9, 10 og 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, som ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 af 8. juli 1996, og de samme artikler i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, idet de portugisiske toldmyndigheder i årene 1998 til 2002 konsekvent accepterede toldangivelser af friske bananer til fri omsætning, selv om de havde eller burde have haft kendskab til, at bananernes angivne vægt ikke svarede til den reelle vægt, og idet de portugisiske toldmyndigheder afviste at stille de skyldige egne indtægter svarende til det pågældende indtægtstab samt morarenter til rådighed. |
| --- | --- |

1)

Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, 68 og 71 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, sammenholdt med artikel 290a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 89/97 af 20. januar 1997, og i henhold til artikel 2, 6, 9, 10 og 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, som ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 af 8. juli 1996, og de samme artikler i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, idet de portugisiske toldmyndigheder i årene 1998 til 2002 konsekvent accepterede toldangivelser af friske bananer til fri omsætning, selv om de havde eller burde have haft kendskab til, at bananernes angivne vægt ikke svarede til den reelle vægt, og idet de portugisiske toldmyndigheder afviste at stille de skyldige egne indtægter svarende til det pågældende indtægtstab samt morarenter til rådighed.

| 2) | I øvrigt frifindes Den Portugisiske Republik. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Den Portugisiske Republik.

| 3) | Europa-Kommissionen og Den Portugisiske Republik bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen og Den Portugisiske Republik bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 100 af 17.4.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/9

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. marts 2011 — Heiko Koelzsch mod État du Grand-Duché de Luxembourg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel — Luxembourg)

(Sag C-29/10) (1)

(Romkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser - arbejdskontrakt - parternes lovvalg - ufravigelige bestemmelser i den lov, der ville finde anvendelse i mangel af parternes lovvalg - fastlæggelse af denne lov - begrebet det land, hvor arbejdstageren »sædvanligvis udfører sit arbejde« - arbejdstager, der udfører sit arbejde i mere end én kontraherende stat)

2011/C 139/14

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Heiko Koelzsch

Sagsøgt: État du Grand-Duché de Luxembourg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d’appel — fortolkning af artikel 6, stk. 2, litra a), i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, åbnet for undertegning i Rom den 19. juni 1980 (EFT 266, s. 1) — fastlæggelse af den lov, som finder anvendelse på et søgsmål vedrørende usaglig afskedigelse, når parterne ikke har foretaget noget valg herom i en individuel arbejdsaftale — begrebet »det land hvor arbejdstageren sædvanligvis udfører sit arbejde« — en arbejdstager, som udfører sit arbejde i flere lande, men som systematisk vender tilbage til et af dem

Konklusion

Artikel 6, stk. 2, litra a), i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, der blev åbnet for undertegnelse i Rom den 19. juni 1980, skal fortolkes således, at såfremt arbejdstageren udfører sin virksomhed i mere end én kontraherende stat, er det land, hvor arbejdstageren ved opfyldelsen af aftalen sædvanligvis udfører sit arbejde som omhandlet i denne bestemmelse, det land, hvor eller hvorfra arbejdstageren i betragtning af samtlige de faktorer, der karakteriserer den nævnte virksomhed, i det væsentlige opfylder sine forpligtelser over for arbejdsgiveren.

---

(1)  EUT C 80 AF 27.3.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/10

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. marts 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) KHIM

(Sag C-51/10 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - tegn, der udelukkende består af tal - ansøgning om registrering af tegnet »1000« som varemærke for brochurer, tidsskrifter og aviser - tegnets angiveligt beskrivende karakter - anvendelseskriterier for artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 - pligt for Harmoniseringskontoret til at tage hensyn til sin tidligere beslutningspraksis)

2011/C 139/15

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse R 447/2006-4 truffet af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afvisning af klagen over undersøgerens afgørelse, som afslog registrering af ordmærket »1000« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 28 og 41 — tilsidesættelse af i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 113 af 1.5.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/10

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Telefónica Móviles España, SA mod Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-85/10) (1)

(Teletjenester - direktiv 97/13/EF - generelle tilladelser og individuelle tilladelser - gebyrer og afgifter for virksomheder med individuelle tilladelser - artikel 11, stk. 2 - fortolkning - national lovgivning, der ikke foreskriver særlig øremærkning af et gebyr - forhøjelse af gebyret for digitale systemer samtidig med, at beløbet fastholdes for analoge systemer af første generation - forenelighed)

2011/C 139/16

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Telefónica Móviles España, SA

Sagsøgt: Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester (EFT L 117, s.) — afgifter og gebyrer, der pålægges virksomheder, der er indehavere af individuelle tilladelser — pålægning af finansielle byrder ud over det, der er tilladt efter direktivet, og som har et formål, der ikke er fastsat deri — forfordeling af ny teknologi i forhold til forældet teknologi

Konklusion

Kravene i artikel 11, stk. 2, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester, hvorefter en afgift, der pålægges udbydere af teletjenester for anvendelsen af knappe ressourcer, skal forfølge det formål at sikre den optimale udnyttelse af sådanne knappe ressourcer og tage hensyn til behovet for at støtte udviklingen af nyskabende tjenester og konkurrencen, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der opkræves en afgift af udbydere af teletjenester, der er indehavere af individuelle tilladelser til brug af radiofrekvenser, uden at der foreskrives en bestemt anvendelse af de indtægter, der modtages i forbindelse med denne afgift, og hvorefter gebyret forhøjes betydeligt for en bestemt teknologi, uden at det ændres for en anden.

---

(1)  EUT C 134 af 22.5.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/11

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. marts 2011 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-95/10) (1)

(Offentlige tjenesteydelseskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 47, stk. 2 - direkte virkning - anvendelighed på tjenesteydelser omfattet af bilag II B til direktivet)

2011/C 139/17

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøge: Strong Segurança SA

Sagsøgt: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supremo Tribunal Administrativo — fortolkning af artikel 21, 23 og artikel 35, stk. 4, samt artikel 47, stk. 2, og bilag II B i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — tilbudsgiveres økonomiske og finansielle kapacitet — en erhvervsdrivendes mulighed for at påberåbe sig andre enheders kapacitet — direkte virkning af et direktiv, der er gennemført for sent

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skaber ikke en forpligtelse for medlemsstaterne til ligeledes at anvende direktivets artikel 47, stk. 2, på de i bilag II B anførte tjenesteydelser. Direktivet er dog ikke til hinder for, at medlemsstaterne og eventuelt de ordregivende myndigheder i den nationale lovgivning og udbudsbetingelserne foreskriver en sådan anvendelse

---

(1)  EUT C 113 af 1.5.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/11

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. marts 2011 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10) mod Ypourgos Emporikis Naftilías (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Forenede sager C-128/10 og C-129/10) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - fri udveksling af tjenesteydelser - cabotagesejlads - forordning (EØF) nr. 3577/92 - artikel 1 og 4 - forudgående administrativ godkendelse for tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads - kontrol af skibes sikkerhed - opretholdelse af orden i havnene - forpligtelser til offentlig tjeneste - fravær af på forhånd kendte præcise kriterier)

2011/C 139/18

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10)

Sagsøgt: Ypourgos Emporikis Naftilías

Procesdeltager: Koinopraxia Epibatikon Ochimatagogon Ploion Kavalas — Thasou (sag C-128/10)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 1, 2 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364, s. 7) — national lovgivning der foreskriver en forudgående administrativ tilladelse til tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads — ordning der gør det muligt at kontrollere muligheden for at udføre sejladser på betingelser, der sikrer sikkerhed for skibet og overholdelse af god orden i havnene — ingen på forhånd kendte præcise kriterier

Konklusion

Artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der indfører en ordning med forudgående godkendelse for tjenesteydelser inden for cabotagesejlads, hvorefter der kan vedtages forvaltningsafgørelser om pålæg af visse ankomst- og afgangstidspunkter af hensyn, der er forbundet dels med sikkerheden for skibene og den almindelige orden i havnene, dels med forpligtelser til offentlig tjeneste, under forudsætning af, at en sådan ordning er baseret på objektive kriterier, der ikke er udtryk for forskelsbehandling, og som er kendt på forhånd, især i tilfælde af, at flere redere er interesserede i at anløbe samme havn på samme tidspunkt. Hvad angår forvaltningsafgørelser, der pålægger forpligtelser til offentlig tjeneste, kræves endvidere, at det godtgøres, at der er et reelt behov for offentlig tjeneste som følge af utilstrækkelige faste søtransportforbindelser i en situation med fri konkurrence. Det tilkommer den nationale ret at bedømme, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagerne.

---

(1)  EUT C 134 af 22.5.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/12

---

Appel iværksat den 10. november 2010 af Mariyus Noko Ngele til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 10. december 2009 i sag T-390/09, Mariyus Noko Ngele mod Europa-Kommissionen

(Sag C-525/10 P)

2011/C 139/19

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Mariyus Noko Ngele (ved avocat F. Sabakunzi)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Ved kendelse af 10. marts 2011 har Domstolen (Ottende Afdeling) afvist appellen.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/12

---

Sag anlagt den 22. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

(Sag C-540/10)

2011/C 139/20

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Transportes y Excavaciones J. Asensi, S.L. (ved abogado C. Nicolau Castellanos)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Ved kendelse af 10. marts 2011 har Domstolen (Ottende Afdeling) truffet afgørelse om, at den åbenbart mangler kompetence til at træffe afgørelse i den foreliggende sag.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 4. februar 2011 — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV mod Sonnthurn Vertriebs GmbH

(Sag C-51/11)

2011/C 139/21

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV

Sagsøgt: Sonnthurn Vertriebs GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Omfatter begrebet sundhed i definitionen af udtrykket »sundhedsanprisning« i artikel 2, stk. 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 116/2010 af 9. februar 2010 (2), tillige almindeligt velbefindende? |
| --- | --- |

1)

Omfatter begrebet sundhed i definitionen af udtrykket »sundhedsanprisning« i artikel 2, stk. 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 116/2010 af 9. februar 2010 (2), tillige almindeligt velbefindende?

| 2) | Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:
  Sigter et udsagn i en kommerciel meddelelse i form af mærkning, præsentation eller reklame for fødevarer, der leveres i den foreliggende form til den endelige forbruger, i det mindste delvist på velvære eller alene på almindeligt velbefindende, såfremt det henviser til en af de i artikel 13, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 nævnte funktioner på den i forordningens artikel 2, stk. 2, nr. 5), beskrevne måde? |
| --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:

Sigter et udsagn i en kommerciel meddelelse i form af mærkning, præsentation eller reklame for fødevarer, der leveres i den foreliggende form til den endelige forbruger, i det mindste delvist på velvære eller alene på almindeligt velbefindende, såfremt det henviser til en af de i artikel 13, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 nævnte funktioner på den i forordningens artikel 2, stk. 2, nr. 5), beskrevne måde?

| 3) | Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, og et udsagn som beskrevet i spørgsmål 2 i det mindste delvist sigter på velvære:
  Er det under hensyn til ytrings- og informationsfriheden i henhold til artikel 6, stk. 3, TEU, sammenholdt med EMRK artikel 10, i overensstemmelse med det fællesskabsretlige proportionalitetsprincip, at henføre et udsagn, hvorefter en bestemt drikkevare med et alkoholindhold på over 1,2 % vol. ikke belaster eller skader kroppen og dens funktioner, under forbuddet i henhold til artikel 4, stk. 3, første punktum, i forordning (EF) nr. 1924/2006? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, og et udsagn som beskrevet i spørgsmål 2 i det mindste delvist sigter på velvære:

Er det under hensyn til ytrings- og informationsfriheden i henhold til artikel 6, stk. 3, TEU, sammenholdt med EMRK artikel 10, i overensstemmelse med det fællesskabsretlige proportionalitetsprincip, at henføre et udsagn, hvorefter en bestemt drikkevare med et alkoholindhold på over 1,2 % vol. ikke belaster eller skader kroppen og dens funktioner, under forbuddet i henhold til artikel 4, stk. 3, første punktum, i forordning (EF) nr. 1924/2006?

---

(1)  EUT L 404, s. 9.

(2)  EUT L 37, s. 16.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A

(Sag C-55/11)

2011/C 139/22

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vodafone España, S.A

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester?

| 2) | Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter? |
| --- | --- |

2)

Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter?

| 3) | Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning?

---

(1)  EFT L 108, s. 21.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — Vodafone España, S.A. mod Ayuntamiento de Tudela

(Sag C-57/11)

2011/C 139/23

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vodafone España, S.A.

Sagsøgt: Ayuntamiento de Tudela

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester?

| 2) | Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter? |
| --- | --- |

2)

Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter?

| 3) | Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning?

---

(1)  EFT L 108, s. 21.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 7. februar 2011 — France Telecom España, S.A.

(Sag C-58/11)

2011/C 139/24

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: France Telecom España, S.A.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som tillader opkrævning af en afgift for tilladelse til at installere faciliteter på det kommunale offentlige areal fra udbydende virksomheder, som, uden at være indehavere af nettet, anvender det til at udbyde mobiltelefonitjenester?

| 2) | Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter? |
| --- | --- |

2)

Såfremt opkrævningen anses for forenelig med artikel 13 i direktiv 2002/20/EF, opfylder de betingelser, hvorpå afgiften i henhold til det anfægtede lokale regulativ opkræves, da de krav om objektivitet, forholdsmæssighed og ikke-diskrimination, som er fastsat i den nævnte bestemmelse, samt nødvendigheden af at sikre optimal anvendelse af de pågældende faciliteter?

| 3) | Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 13 i direktiv 2002/20/EF tilkendes direkte virkning?

---

(1)  EFT L 108, s. 21.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/14

---

Appel iværksat den 22. februar 2011 af Longevity Health Products, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 16. december 2010 i sag T-363/09, Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Gruppo Lepetit SpA

(Sag C-81/11 P)

2011/C 139/25

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Longevity Health Products, Inc. (ved Rechtsanwalt J. Korab)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Gruppo Lepetit SpA

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Den af Longevity Health Products, Inc. iværksastte appel fremmes til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Den af Longevity Health Products, Inc. iværksastte appel fremmes til realitetsbehandling.

| — | Dom afsagt af Retten den 16. december 2010 i sag T-363/09 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten den 16. december 2010 i sag T-363/09 ophæves.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagen omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagen omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten tilsidesatte dennes ret til en retfærdig rettergang ved ikke at give appellanten tid til at besvare Harmoniseringskontorets anbringender.

Appellanten har derudover gjort gældende, at Retten ikke tog hensyn de argumenter, varemærkeindehaveren fremførte vedrørende risikoen for forveksling.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 28. februar 2011 — straffesag mod Suvival Godwin

(Sag C-94/11)

2011/C 139/26

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Bergamo

Part i straffesagen

Survival Godwin

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 15 og 16 i direktiv 2008/115/EF (1), henset til principperne om loyalt samarbejde og direktivers effektive virkning, til hinder for, at en tredjelandsstatsborgers adfærd anses for en straffelovsovertrædelse — alene på grundlag af den omstændighed, at han undlader at samarbejde i udvisningssagen, og, mere konkret, alene på grundlag af manglende efterkommelse af en administrativ udvisningsafgørelse — der straffes med fængsel i indtil 4 år i tilfælde, hvor tredjelandsstatsborgeren ikke har efterkommet Questores første afgørelse, og med fængsel i indtil 5 år, hvor efterfølgende afgørelser ikke efterkommes?

---

(1)  EUT L 348, s. 98.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 3. marts 2011 — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta mod Massimiliano Rizzo

(Sag C-107/11)

2011/C 139/27

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta

Sagsøgt: Massimiliano Rizzo

Præjudicielle spørgsmål

Er den nationale lovgivning, som blev vedtaget efter Bersani-dekretet, lovdekret nr. 223 af 4.juli 2006, ophøjet til lov nr. 248 af 4.august 2006, der indebærer en national ordning, som bl.a. er karakteriseret ved:

| a) | en generel tendens til beskyttelse af indehaverne af koncessioner, der er udstedt på et tidligere tidspunkt på baggrund af en udbudsrunde, som på ulovlig vis har udelukket en del af de erhvervsdrivende; |
| --- | --- |

a)

en generel tendens til beskyttelse af indehaverne af koncessioner, der er udstedt på et tidligere tidspunkt på baggrund af en udbudsrunde, som på ulovlig vis har udelukket en del af de erhvervsdrivende;

| b) | bestemmelser, som garanterer faktisk fastholdelse af de markedspositioner, som er blevet opnået (eksempelvis et forbud mod at nye koncessionshavere åbner centre inden for en vis afstand i forhold til de eksisterende centre); |
| --- | --- |

b)

bestemmelser, som garanterer faktisk fastholdelse af de markedspositioner, som er blevet opnået (eksempelvis et forbud mod at nye koncessionshavere åbner centre inden for en vis afstand i forhold til de eksisterende centre);

| c) | mulighed for bortfald af koncessionen i tilfælde, hvor koncessionshaveren direkte eller indirekte administrerer grænseoverskridende spilleaktiviteter, der kan sammenlignes med den af koncessionen omfattede type aktiviteter, forenelig med artikel 43 EF og 49 EF? |
| --- | --- |

c)

mulighed for bortfald af koncessionen i tilfælde, hvor koncessionshaveren direkte eller indirekte administrerer grænseoverskridende spilleaktiviteter, der kan sammenlignes med den af koncessionen omfattede type aktiviteter, forenelig med artikel 43 EF og 49 EF?

---

Retten

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/15

---

Rettens dom af 22. marts 2011 — Altstoff Recycling Austria mod Kommissionen

(Sag T-419/03) (1)

(Konkurrence - aftaler - ordning for indsamling og nyttiggørelse af brugt emballage i Østrig - indsamlings- og sorteringsaftaler, der indeholder eksklusivitetsaftaler - individuel fritagelsesbeslutning - pålagte påbud - proportionalitetsprincippet)

2011/C 139/28

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Altstoff Recycling Austria AG, tidligere Altstoff Recycling Austria AG og ARGEV Verpackungsverwertungs-Gesellschaft mbH (Wien, Østrig) (ved advokat H. Wollmann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved W. Mölls, derefter ved W. Mölls og H. Gading, og endelig ved R. Sauer, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: EVA Erfassen und Verwerten von Altstoffen GmbH (Wien) (ved advokaterne A. Reidlinger og I. Hartung) og Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte (Wien) (ved advokat K. Wessely)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 3703 af 16. oktober 2003 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sagerne COMP D3/35.470 — ARA og COMP/D3/35.743 — ARGEV, ARO) angående kontrakter indgået af virksomheden Altstoff Recycling Austria AG (ARA) (EUT 2004 L 75, s. 59)

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Altstoff Recycling Austria AG bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens, EVA Erfasssen und Verwerten von Altstoffen GmbH’s og BundesKammer für Arbeiter und Angestelltes omkostninger, herunder omkostningerne i sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Altstoff Recycling Austria AG bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens, EVA Erfasssen und Verwerten von Altstoffen GmbH’s og BundesKammer für Arbeiter und Angestelltes omkostninger, herunder omkostningerne i sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 59 af 6.3.2004.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/15

---

Rettens dom af 22. marts 2011 — Letland mod Kommissionen

(Sag T-369/07) (1)

(Miljø - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - national plan for tildeling af emissionskvoter for Letland for perioden 2008-2012 - tremånedersfrist - artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87)

2011/C 139/29

Processprog: lettisk

Parter

Sagsøger: Republikken Letland (først ved E. Balode-Buraka og K. Bārdiņa, derefter ved L. Ostrovska og endelig ved L. Ostrovska og K. Drēviņa, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved U. Wölker, E. Kalnins og I. Rubene, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas, som befuldmægtiget) og af Den Slovakiske Republik (først ved J. Čorba, derefter ved B. Ricziová, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved Z. Bryanston-Cross, derefter ved S. Behzadi-Spencer, I. Rao og F. Penlington, som befuldmægtigede, bistået af barrister J. Maurici)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2007) 3409 af 13. juli 2007 om ændring af den nationale plan for tildeling af kvoter for drivhusgasemissioner, som Letland har forelagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

| 1) | Kommissionens beslutning K(2007) 3409 af 13. juli 2007 om ændring af den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Letland har forelagt for perioden 2008-2012 i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslutning K(2007) 3409 af 13. juli 2007 om ændring af den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Letland har forelagt for perioden 2008-2012 i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, annulleres.

| 2) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Republikken Letlands omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Republikken Letlands omkostninger.

| 3) | Republikken Litauen, Den Slovakiske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Republikken Litauen, Den Slovakiske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 269 af 10.11.2007.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/16

---

Rettens dom af 22. marts 2011 — Ford Motor mod KHIM — Alkar Automotive (CA)

(Sag T-486/07) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket CA - de ældre EF-ord- og figurmærker KA - relative registreringshindringer - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2011/C 139/30

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, De Forenede Stater) (ved advokat R. Ingerl)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Alkar Automotive, SA (Derio, Spanien) (ved avocat S. Alonso Maruri)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. oktober 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 85/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Ford Motor Company og Alkar Automotive, SA.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Ford Motor Company betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Ford Motor Company betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 51 af 23.2.2008.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/16

---

Rettens dom af 22. marts 2011 — Access Info Europe mod Rådet

(Sag T-233/09) (1)

(Ret til aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende en igangværende lovgivningsproces - delvist afslag på aktindsigt - annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - formaliteten - udbredelse foretaget af tredjemand - retlig interesse ikke ophørt - identifikation af de forslagsstillende medlemsstater - undtagelse om beskyttelse af beslutningsprocessen)

2011/C 139/31

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Access Info Europe (Madrid, Spanien) (ved advokaterne O. W. Brouwer og J. Blockx)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved C. Fekete og M. Bauer, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Hellenske Republik (ved E.-M. Mamouna og K. Boskovits, som befuldmægtigede), og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved E. Jenkinson og S. Ossowski, som befuldmægtigede, bistået af barrister L. J. Stratford)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets beslutning af 26. februar 2009 om afslag på aktindsigt i visse oplysninger i et notat af 26. november 2008 vedrørende et forslag til forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Unions beslutning af 26. februar 2009 om afslag på aktindsigt i visse oplysninger i et notat af 26. november 2008 vedrørende et forslag til forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter annulleres. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Unions beslutning af 26. februar 2009 om afslag på aktindsigt i visse oplysninger i et notat af 26. november 2008 vedrørende et forslag til forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter annulleres.

| 2) | Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Access Info Europe. |
| --- | --- |

2)

Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Access Info Europe.

| 3) | Den Hellenske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Hellenske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 205 af 29.8.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/17

---

Rettens dom af 21. marts 2011 — Visti Beheer mod KHIM — Meister (GOLD MEISTER)

(Sag T-372/09) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket GOLD MEISTER - de ældre nationale og EF-ordmærker MEISTER - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

2011/C 139/32

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Visti Beheer BV (Helmond, Nederlandene) (ved advokat A. Herbetz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Schäffner, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Meister & Co. AG (Wollerau, Schweiz) (ved advokat V. Knies)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. juni 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1465/2008-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Meister & Co. AG og Visti Beheer BV.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Visti Beheer BV bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Visti Beheer BV bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.

| 3) | Meister & Co. AG bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Meister & Co. AG bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 282 af 21.11.2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/17

---

Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Campailla mod Kommissionen

(Sag T-429/09) (1)

(Erstatningssøgsmål - forældelsesfrist - artikel 46 i Domstolens statut - afvisning)

2011/C 139/33

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Frankrig) (først ved P. Goergen, derefter ved advokaterne G. Reuter og C. Verbruggen)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bordes og T. Scharf, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Erstatningssøgsmål med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af Kommissionens afvisning af at træffe foranstaltninger i anledning af sagsøgerens uoverensstemmelser med myndighederne i Cameroun.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Massimo Campailla bærer sine egne omkostning og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Massimo Campailla bærer sine egne omkostning og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 161 af 19.6.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/17

---

Rettens kendelse af 8. marts 2011 — Herm. Sprenger mod KHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (formen på en stigbøjle)

(Sag T-463/09) (1)

(EF-varemærker - ugyldighedsbegæring - tilbagekaldelse af begæring om ugyldighed - ufornødent at træffe afgørelse)

2011/C 139/34

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Tyskland) (ved advokat V. Schiller)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved C. Jenewein og B. Schmidt, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH (München, Tyskland) (ved avokat N. Fischer)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 4. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1614/2008-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH og Herm. Sprenger GmbH & Co. KG.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Herm. Sprenger GmbH & Co. KG og Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik Gmb bærer deres egne omkostninger, og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Herm. Sprenger GmbH & Co. KG og Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik Gmb bærer deres egne omkostninger, og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.

---

(1)  EUT C 11 af 16.1.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/18

---

Rettens kendelse af 17. marts 2011 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-44/10 P) (1)

(Appel - personalesag - tjenestemænd - social sikring - godtgørelse af udgifter til lægebehandling - begrundelsespligt - bebyrdende retsakt - appel åbenbart ugrundet)

2011/C 139/35

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 25. november 2009 i sag F-11/09, Marcuccio mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne kendelse

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler de sagsomkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt i appelsagen. |
| --- | --- |

2)

Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler de sagsomkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt i appelsagen.

---

(1)  EUT C 80 af 27.3.2010.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/18

---

Sag anlagt den 4. januar 2011 — Portugal mod Kommissionen

(Sag T-3/11)

2011/C 139/36

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, M. Figueiredo og J. Saraiva de Almeida, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse K(2010) 7555 af 4. november 2010 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres for så vidt angår den del, som på grund af »Svagheder i LPIS-GIS, udførelse af kontroller på stedet og beregning af sanktioner« pålægger finansielle korrektioner på diverse foranstaltninger, idet et beløb på 40 690 655,11 EUR vedrørende udgifter, som sagsøgeren har anmeldt for regnskabsårene 2005, 2006 og 2007, udelukkes fra EU-finansiering. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse K(2010) 7555 af 4. november 2010 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres for så vidt angår den del, som på grund af »Svagheder i LPIS-GIS, udførelse af kontroller på stedet og beregning af sanktioner« pålægger finansielle korrektioner på diverse foranstaltninger, idet et beløb på 40 690 655,11 EUR vedrørende udgifter, som sagsøgeren har anmeldt for regnskabsårene 2005, 2006 og 2007, udelukkes fra EU-finansiering.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål ti anbringender gældende.

| 1) | Første anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt vedrørende de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG på grundlag af en risikoanalyse indenfor anvendelsesområdet for artikel 27 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. |
| --- | --- |

1)

Første anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt vedrørende de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG på grundlag af en risikoanalyse indenfor anvendelsesområdet for artikel 27 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004.

| 2) | Andet anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt vedrørende hyppigheden af de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG inden for anvendelsesområdet for artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt vedrørende hyppigheden af de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG inden for anvendelsesområdet for artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004.

| 3) | Tredje anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt, vedrørende de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG efter reglen 75 %/90 %, som der henvises til i artikel 24, stk. 1, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. |
| --- | --- |

3)

Tredje anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har forelagt, vedrørende de gennemførte kontroller på området for SIP-SIG efter reglen 75 %/90 %, som der henvises til i artikel 24, stk. 1, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004.

| 4) | Fjerde anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den udelukkende på grundlag af et enkelt særtilfælde vedrørende inkluderingen af en motorvej på et støtteberettiget areal vurderede, at der var alvorlig og begrundet tvivl med hensyn til, om kontrollerne var ineffektive og/eller mangelfulde. |
| --- | --- |

4)

Fjerde anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den udelukkende på grundlag af et enkelt særtilfælde vedrørende inkluderingen af en motorvej på et støtteberettiget areal vurderede, at der var alvorlig og begrundet tvivl med hensyn til, om kontrollerne var ineffektive og/eller mangelfulde.

| 5) | Femte anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl i forbindelse med anvendelsen af »Retningslinjer for beregning af de finansielle følger ved udarbejdelsen af beslutningen om regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen«, som fremgår af dokument nr. VI/5330/1997-PT, med deraf følgende tilsidesættelse af lighedsprincippet for medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5)

Femte anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl i forbindelse med anvendelsen af »Retningslinjer for beregning af de finansielle følger ved udarbejdelsen af beslutningen om regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen«, som fremgår af dokument nr. VI/5330/1997-PT, med deraf følgende tilsidesættelse af lighedsprincippet for medlemsstaterne.

| 6) | Sjette anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den anvendte finansielle korrektioner ud over udgifterne vedrørende enkeltbetalingsordningen for regnskabsåret 2006, således at alle foranstaltninger i første og anden søjle blev omfattet. |
| --- | --- |

6)

Sjette anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den anvendte finansielle korrektioner ud over udgifterne vedrørende enkeltbetalingsordningen for regnskabsåret 2006, således at alle foranstaltninger i første og anden søjle blev omfattet.

| 7) | Syvende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke ved »Beregning af sanktioner« har taget højde for de oplysninger, der er forelagt af de portugisiske myndigheder, hvoraf fremgår, at artikel 49, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 er overholdt, og at der ikke foreligger risiko for Fonden, således at den anfægtede afgørelse i denne henseende ligeledes udgør en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

7)

Syvende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke ved »Beregning af sanktioner« har taget højde for de oplysninger, der er forelagt af de portugisiske myndigheder, hvoraf fremgår, at artikel 49, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 er overholdt, og at der ikke foreligger risiko for Fonden, således at den anfægtede afgørelse i denne henseende ligeledes udgør en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| 8) | Ottende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den i lyset af de oplysninger, som er fremlagt af de portugisiske myndigheder, som påviser, at artikel 53 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 er overholdt fuldt ud, fandt, at der forelå forsætlig misligholdelse. |
| --- | --- |

8)

Ottende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den i lyset af de oplysninger, som er fremlagt af de portugisiske myndigheder, som påviser, at artikel 53 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 er overholdt fuldt ud, fandt, at der forelå forsætlig misligholdelse.

| 9) | Niende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som er fremlagt af de portugisiske myndigheder, og som påviser, at artikel 21 i forordning nr. 2237/2003 for året 2004 og artikel 13, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 for året 2005 er overholdt i forbindelse med kontrollerne af trætætheden for nøddetræer. |
| --- | --- |

9)

Niende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl, idet den ikke har taget højde for de oplysninger, som er fremlagt af de portugisiske myndigheder, og som påviser, at artikel 21 i forordning nr. 2237/2003 for året 2004 og artikel 13, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 for året 2005 er overholdt i forbindelse med kontrollerne af trætætheden for nøddetræer.

| 10) | Tiende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl med hensyn til de korrektioner, der er foretaget på beløb, som er betalt inden for området af foranstaltningen »Tillægsstøtte« — dyrepræmier og midler fra enkeltbetalingsordningen til særlige rettigheder. |
| --- | --- |

10)

Tiende anbringende, om at Kommissionen har begået en åbenbar fejl med hensyn til de korrektioner, der er foretaget på beløb, som er betalt inden for området af foranstaltningen »Tillægsstøtte« — dyrepræmier og midler fra enkeltbetalingsordningen til særlige rettigheder.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/19

---

Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen

(Sag T-51/11)

2011/C 139/37

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne J. da Cruz Vilaça og L. Pinto Monteiro)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 vedrørende sag 88 0369 P1 om nedsættelse til 37 056 405 PTE af den støtte, der var blevet godkendt ved Kommissionens afgørelse K(88) 831 af 29. april 1988, og om krav om tilbagebetaling af et beløb på 294 298,41 EUR, annulleres i henhold til 263 TEUF. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 vedrørende sag 88 0369 P1 om nedsættelse til 37 056 405 PTE af den støtte, der var blevet godkendt ved Kommissionens afgørelse K(88) 831 af 29. april 1988, og om krav om tilbagebetaling af et beløb på 294 298,41 EUR, annulleres i henhold til 263 TEUF.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort to søgsmålsgrunde gældende.

| 1) | Den første søgsmålsgrund, der er baseret på en overskridelse af en rimelig frist for vedtagelse af afgørelsen, omhandler følgende:






  — | Forældelse: Sagsøgeren anfører, at da den anfægtede afgørelse blev vedtaget, var forældelsesfristen på fire år i artikel 3 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser allerede udløbet. Selv hvis der forelå en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen, er den frist, der er dobbelt så lang som forældelsesfristen, ligeledes udløbet, uden at der er blevet vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit. Eftersom der foreligger forældelse af den omhandlede ret, bør den anfægtede afgørelse anses for at være ulovlig og ugennemførlig. |
| --- | --- | --- |

1)

Den første søgsmålsgrund, der er baseret på en overskridelse af en rimelig frist for vedtagelse af afgørelsen, omhandler følgende:

—

Forældelse: Sagsøgeren anfører, at da den anfægtede afgørelse blev vedtaget, var forældelsesfristen på fire år i artikel 3 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser allerede udløbet. Selv hvis der forelå en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen, er den frist, der er dobbelt så lang som forældelsesfristen, ligeledes udløbet, uden at der er blevet vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit. Eftersom der foreligger forældelse af den omhandlede ret, bør den anfægtede afgørelse anses for at være ulovlig og ugennemførlig.

| — | Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: Sagsøgeren gør gældende, at det forhold, at Kommissionen har ladet mere end tyve år gå fra det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og datoen for vedtagelsen af den endelige afgørelse, medfører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retssystem fastsætter, at enhver person har ret til, at Unionens institutioner behandler sagerne inden for en rimelig frist. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: Sagsøgeren gør gældende, at det forhold, at Kommissionen har ladet mere end tyve år gå fra det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og datoen for vedtagelsen af den endelige afgørelse, medfører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retssystem fastsætter, at enhver person har ret til, at Unionens institutioner behandler sagerne inden for en rimelig frist.

| — | Tilsidesættelse af retten til forsvar: Sagsøgeren gør gældende, at retten til forsvar er blevet tilsidesat, henset til at forløbet på mere end tyve år mellem det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og vedtagelsen af den endelige afgørelse har berøvet sagsøgeren mulighed for at afgive bemærkninger rettidigt, dvs. da denne endnu var i besiddelse af dokumenter, der kunne godtgøre de udgifter, der af Kommissionen ikke anses for støtteberettigede. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retten til forsvar: Sagsøgeren gør gældende, at retten til forsvar er blevet tilsidesat, henset til at forløbet på mere end tyve år mellem det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og vedtagelsen af den endelige afgørelse har berøvet sagsøgeren mulighed for at afgive bemærkninger rettidigt, dvs. da denne endnu var i besiddelse af dokumenter, der kunne godtgøre de udgifter, der af Kommissionen ikke anses for støtteberettigede.

| 2) | Den anden søgsmålsgrund er baseret på tilsidesættelse af begrundelsespligten: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder kravene til begrundelse i henhold til artikel 296 TEUF. Årsagen til nedsættelsen af den finansielle støtte tildelt af Den Europæiske Socialfond fremgår end ikke summarisk af den anfægtede afgørelse. Heller ikke skrivelsen fra Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, hvori sagsøgeren meddeles afgørelsen, oplyser i forståelig form begrundelsen for nedsættelsen af støtten, eller hvilke udgifter der er støtteberettigede, og hvilke der ikke er. Det er sagsøgerens opfattelse, at den manglende begrundelse bør medføre, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Den anden søgsmålsgrund er baseret på tilsidesættelse af begrundelsespligten: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder kravene til begrundelse i henhold til artikel 296 TEUF. Årsagen til nedsættelsen af den finansielle støtte tildelt af Den Europæiske Socialfond fremgår end ikke summarisk af den anfægtede afgørelse. Heller ikke skrivelsen fra Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, hvori sagsøgeren meddeles afgørelsen, oplyser i forståelig form begrundelsen for nedsættelsen af støtten, eller hvilke udgifter der er støtteberettigede, og hvilke der ikke er. Det er sagsøgerens opfattelse, at den manglende begrundelse bør medføre, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/20

---

Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen

(Sag T-52/11)

2011/C 139/38

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne J. da Cruz Vilaça og L. Pinto Monteiro)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 vedrørende sag 89 0979 P3 om nedsættelse til 426 070 PTE af den støtte, der var blevet godkendt ved Kommissionens afgørelse K(89) 0570 af 22. marts 1989, og om krav om tilbagebetaling af et beløb på 14 430,02 EUR, annulleres i henhold til 263 TEUF. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 vedrørende sag 89 0979 P3 om nedsættelse til 426 070 PTE af den støtte, der var blevet godkendt ved Kommissionens afgørelse K(89) 0570 af 22. marts 1989, og om krav om tilbagebetaling af et beløb på 14 430,02 EUR, annulleres i henhold til 263 TEUF.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort to søgsmålsgrunde gældende.

| 1) | Den første søgsmålsgrund, der er baseret på en overskridelse af en rimelig frist for vedtagelse af afgørelsen, omhandler følgende:






  — | Forældelse: Sagsøgeren anfører, at da den anfægtede afgørelse blev vedtaget, var forældelsesfristen på fire år i artikel 3 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser allerede udløbet. Selv hvis der forelå en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen, er den frist, der er dobbelt så lang som forældelsesfristen, ligeledes udløbet, uden at der er blevet vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit. Eftersom der foreligger forældelse af den omhandlede ret, bør den anfægtede afgørelse anses for at være ulovlig og ugennemførlig. |
| --- | --- | --- |

1)

Den første søgsmålsgrund, der er baseret på en overskridelse af en rimelig frist for vedtagelse af afgørelsen, omhandler følgende:

—

Forældelse: Sagsøgeren anfører, at da den anfægtede afgørelse blev vedtaget, var forældelsesfristen på fire år i artikel 3 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser allerede udløbet. Selv hvis der forelå en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen, er den frist, der er dobbelt så lang som forældelsesfristen, ligeledes udløbet, uden at der er blevet vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit. Eftersom der foreligger forældelse af den omhandlede ret, bør den anfægtede afgørelse anses for at være ulovlig og ugennemførlig.

| — | Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: Sagsøgeren gør gældende, at det forhold, at Kommissionen har ladet mere ende tyve år gå fra det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og datoen for vedtagelsen af den endelige afgørelse, medfører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retssystem fastsætter, at enhver person har ret til, at Unionens institutioner behandler sagerne inden for en rimelig frist. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: Sagsøgeren gør gældende, at det forhold, at Kommissionen har ladet mere ende tyve år gå fra det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og datoen for vedtagelsen af den endelige afgørelse, medfører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retssystem fastsætter, at enhver person har ret til, at Unionens institutioner behandler sagerne inden for en rimelig frist.

| — | Tilsidesættelse af retten til forsvar: Sagsøgeren gør gældende, at retten til forsvar er blevet tilsidesat, henset til at forløbet på mere end tyve år mellem det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og vedtagelsen af den endelige afgørelse har berøvet sagsøgeren mulighed for at afgive bemærkninger rettidigt, dvs. da denne endnu var i besiddelse af dokumenter, der kunne godtgøre de udgifter, der af Kommissionen ikke anses for støtteberettigede. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retten til forsvar: Sagsøgeren gør gældende, at retten til forsvar er blevet tilsidesat, henset til at forløbet på mere end tyve år mellem det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og vedtagelsen af den endelige afgørelse har berøvet sagsøgeren mulighed for at afgive bemærkninger rettidigt, dvs. da denne endnu var i besiddelse af dokumenter, der kunne godtgøre de udgifter, der af Kommissionen ikke anses for støtteberettigede.

| 2) | Den anden søgsmålsgrund er baseret på en tilsidesættelse af begrundelsespligten: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder kravene til begrundelse i henhold til artikel 296 TEUF. Årsagen til nedsættelsen af den finansielle støtte tildelt af Den Europæiske Socialfond fremgår end ikke summarisk af den anfægtede afgørelse. Heller ikke skrivelsen fra Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, hvori sagsøgeren meddeles afgørelsen, oplyser i forståelig form begrundelsen for nedsættelsen af støtten, eller hvilke udgifter der er støtteberettigede, og hvilke der ikke er. Det er sagsøgerens opfattelse, at den manglende begrundelse bør medføre, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Den anden søgsmålsgrund er baseret på en tilsidesættelse af begrundelsespligten: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder kravene til begrundelse i henhold til artikel 296 TEUF. Årsagen til nedsættelsen af den finansielle støtte tildelt af Den Europæiske Socialfond fremgår end ikke summarisk af den anfægtede afgørelse. Heller ikke skrivelsen fra Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, hvori sagsøgeren meddeles afgørelsen, oplyser i forståelig form begrundelsen for nedsættelsen af støtten, eller hvilke udgifter der er støtteberettigede, og hvilke der ikke er. Det er sagsøgerens opfattelse, at den manglende begrundelse bør medføre, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/20

---

Sag anlagt den 24. januar 2011 — Aecops mod Kommissionen

(Sag T-53/11)

2011/C 139/39

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne J. da Cruz Vilaça og L. Pinto Monteiro))

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning truffet den 27. oktober 2010 vedrørende sag 89 0771 P1 i henhold til hvilken det afgiftsbeløb, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning af 22. marts 1989 K(89) 0570, blev nedsat til PTE 48 504 201, annulleres i henhold til artikel 263 TEUF med de deraf følgende retsvirkninger, og der nedlægges herved påstand om betaling af 628 880,97 EUR |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning truffet den 27. oktober 2010 vedrørende sag 89 0771 P1 i henhold til hvilken det afgiftsbeløb, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning af 22. marts 1989 K(89) 0570, blev nedsat til PTE 48 504 201, annulleres i henhold til artikel 263 TEUF med de deraf følgende retsvirkninger, og der nedlægges herved påstand om betaling af 628 880,97 EUR

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremsat to anbringender.

| 1) | Det første anbringende vedrører overskridelse af en rimelig frist til at vedtage beslutningen, idet der foreligger:






  — | forældelse af sagen: sagsøgeren har gjort gældende, at den anfægtede beslutning blev vedtaget efter den frist på 4 år, der er fastsat for forældelse af sagen i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 2988 af 18. december 1995 (EF, Euratom) om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Selv om det godtgøres, at der foreligger en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen for sagen, er denne overskredet med det dobbelte, uden at der blev truffet en beslutning i overensstemmelse med bestemmelsen i. 4. afsnit i den nævnte forordnings artikel 3, stk. 1. Den anfægtede beslutning skal således anses for retsstridig og kan ikke gennemføres, idet den relevante lovgivning ikke kan anvendes grundet forældelse. |
| --- | --- | --- |

1)

Det første anbringende vedrører overskridelse af en rimelig frist til at vedtage beslutningen, idet der foreligger:

—

forældelse af sagen: sagsøgeren har gjort gældende, at den anfægtede beslutning blev vedtaget efter den frist på 4 år, der er fastsat for forældelse af sagen i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 2988 af 18. december 1995 (EF, Euratom) om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Selv om det godtgøres, at der foreligger en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen for sagen, er denne overskredet med det dobbelte, uden at der blev truffet en beslutning i overensstemmelse med bestemmelsen i. 4. afsnit i den nævnte forordnings artikel 3, stk. 1. Den anfægtede beslutning skal således anses for retsstridig og kan ikke gennemføres, idet den relevante lovgivning ikke kan anvendes grundet forældelse.

| — | Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: sagsøgeren er af den opfattelse, at den omstændighed, at Kommissionen lod hengå mere end 20 år mellem den konstaterede retsstridighed og vedtagelsen af den endelige beslutning, medførte, at der foreligger manglende iagttagelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retsorden bestemmer, at enhver person har ret til, at spørgsmål, der vedrører ham, bliver behandlet af Unionens institutioner inden for rimelig tid. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: sagsøgeren er af den opfattelse, at den omstændighed, at Kommissionen lod hengå mere end 20 år mellem den konstaterede retsstridighed og vedtagelsen af den endelige beslutning, medførte, at der foreligger manglende iagttagelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retsorden bestemmer, at enhver person har ret til, at spørgsmål, der vedrører ham, bliver behandlet af Unionens institutioner inden for rimelig tid.

| — | Tilsidesættelse af retten til forsvar: sagsøgeren er af den opfattelse, at hans ret til forsvar er blevet tilsidesat, idet sagsøgeren, henset til at der er hengået mere end tyve år mellem den påståede retsstridighed og vedtagelsen af den endelige beslutning, er blevet frataget muligheden for rettidigt at fremsætte sine egne bemærkninger, dvs. i den periode, hvor sagsøgeren stadig havde de dokumenter til rådighed, der havde kunnet berettige afholdelsen af de udgifter, som Kommissionen fandt ikke kunne godkendes. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retten til forsvar: sagsøgeren er af den opfattelse, at hans ret til forsvar er blevet tilsidesat, idet sagsøgeren, henset til at der er hengået mere end tyve år mellem den påståede retsstridighed og vedtagelsen af den endelige beslutning, er blevet frataget muligheden for rettidigt at fremsætte sine egne bemærkninger, dvs. i den periode, hvor sagsøgeren stadig havde de dokumenter til rådighed, der havde kunnet berettige afholdelsen af de udgifter, som Kommissionen fandt ikke kunne godkendes.

| 2) | Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af begrundelsespligten: sagsøgeren er af den opfattelse, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder de krav om begrundelse, som er fastsat i artikel 296 TEUF. Den anfægtede afgørelse angiver ikke, ikke engang summarisk, de grunde, der har ført til en nedsættelse af det finansielle tilskud fra ESF, og heller ikke skrivelsen fra IGFSE, som underrettede sagsøgeren om den anfægtede afgørelse, angiver på en forståelig måde grunden til nedsættelsen af nævnte tilskud og hvilke udgifter, der kunne godkendes eller ikke godkendes. Ifølge sagsøgeren må denne begrundelsesmangel føre til, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af begrundelsespligten: sagsøgeren er af den opfattelse, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder de krav om begrundelse, som er fastsat i artikel 296 TEUF. Den anfægtede afgørelse angiver ikke, ikke engang summarisk, de grunde, der har ført til en nedsættelse af det finansielle tilskud fra ESF, og heller ikke skrivelsen fra IGFSE, som underrettede sagsøgeren om den anfægtede afgørelse, angiver på en forståelig måde grunden til nedsættelsen af nævnte tilskud og hvilke udgifter, der kunne godkendes eller ikke godkendes. Ifølge sagsøgeren må denne begrundelsesmangel føre til, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/21

---

Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-87/08, Schuerings mod ETF

(Sag T-107/11 P)

2011/C 139/40

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) (ved advokat L. Levi)

Den anden part i appelsagen: Gisela Schuerings (Nice, Frankrig)

Appellantens påstande

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | EU-Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-87/08 ophæves. |
| --- | --- |

—

EU-Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-87/08 ophæves.

| — | Følgelig frifindes sagsøgte i første instans og |
| --- | --- |

—

Følgelig frifindes sagsøgte i første instans og

| — | Gisela Schuerings tilpligtes at betale sagens omkostninger ved begge instanser. |
| --- | --- |

—

Gisela Schuerings tilpligtes at betale sagens omkostninger ved begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremført fire anbringender.

| 1) | Det første anbringende er, at Personaleretten har tilsidesat begreberne tjenestens interesse og stillingens interesse samt artikel 2 og artikel 47 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union og begrundelsespligten, når Personaleretten i den anfægtede doms præmis 62 fandt, at »før et agentur afskediger en ansat med en kontrakt på ubestemt tid med den begrundelse, at de opgaver, som den ansatte varetog, er blevet afskaffet eller overført til en anden enhed, er det pågældende agentur forpligtet til at undersøge, om den ansatte kan overføres til en anden eksisterende stilling eller til en stilling, som i en nær fremtid oprettes efterfølgende bl.a. som følge af tildeling af nye kompetencer til det pågældende agentur«. |
| --- | --- |

1)

Det første anbringende er, at Personaleretten har tilsidesat begreberne tjenestens interesse og stillingens interesse samt artikel 2 og artikel 47 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union og begrundelsespligten, når Personaleretten i den anfægtede doms præmis 62 fandt, at »før et agentur afskediger en ansat med en kontrakt på ubestemt tid med den begrundelse, at de opgaver, som den ansatte varetog, er blevet afskaffet eller overført til en anden enhed, er det pågældende agentur forpligtet til at undersøge, om den ansatte kan overføres til en anden eksisterende stilling eller til en stilling, som i en nær fremtid oprettes efterfølgende bl.a. som følge af tildeling af nye kompetencer til det pågældende agentur«.

| 2) | Det andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af principperne om proportionalitet og om retssikkerhed, når Personaleretten i den appellerede doms præmis 63 fandt, at administrationen ved undersøgelsen af mulighederne for forflyttelse skal »afveje tjenestens interesse, som fordrer ansættelse af den mest egnede person i den eksisterende stilling eller i den stilling, som skal oprettes i en nær fremtid, med interessen hos den ansatte, som påtænkes afskediget. Med henblik herpå skal administrationen tage hensyn til [...] forskellige kriterier, herunder stillingens krav henset til den ansattes kvalifikationer og potentiale, [...] samt den ansattes alder, anciennitet i tjenesten og det antal år, som den ansatte mangler at bidrage, før han er pensionsberettiget«. |
| --- | --- |

2)

Det andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af principperne om proportionalitet og om retssikkerhed, når Personaleretten i den appellerede doms præmis 63 fandt, at administrationen ved undersøgelsen af mulighederne for forflyttelse skal »afveje tjenestens interesse, som fordrer ansættelse af den mest egnede person i den eksisterende stilling eller i den stilling, som skal oprettes i en nær fremtid, med interessen hos den ansatte, som påtænkes afskediget. Med henblik herpå skal administrationen tage hensyn til [...] forskellige kriterier, herunder stillingens krav henset til den ansattes kvalifikationer og potentiale, [...] samt den ansattes alder, anciennitet i tjenesten og det antal år, som den ansatte mangler at bidrage, før han er pensionsberettiget«.

| 3) | Det tredje anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af reglerne om non ultra vires og non ultra petita samt af de processuelle regler i forbindelse med kontradiktionsprincippet, for så vidt som Personaleretten:






  — | baserede sig på en argumentation, der ikke havde udspundet sig mellem parterne |
| --- | --- | --- |

3)

Det tredje anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af reglerne om non ultra vires og non ultra petita samt af de processuelle regler i forbindelse med kontradiktionsprincippet, for så vidt som Personaleretten:

—

baserede sig på en argumentation, der ikke havde udspundet sig mellem parterne

| — | tiltrådte et anbringende, som var forskelligt fra de af Gisela Schuerings påberåbte anbringender |
| --- | --- |

—

tiltrådte et anbringende, som var forskelligt fra de af Gisela Schuerings påberåbte anbringender

| — | pålagde ETF at genansætte Gisela Schuerings, selvom sidstnævnte ikke havde nedlagt påstand om genansættelse. |
| --- | --- |

—

pålagde ETF at genansætte Gisela Schuerings, selvom sidstnævnte ikke havde nedlagt påstand om genansættelse.

| 4) | Det fjerde anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 266 TEUF og af begrundelsespligten, for så vidt som Personaleretten har tilsidesat den beføjelse, som er tillagt ETF i forbindelse med gennemførelsen af en annullationsdom, samt fast retspraksis på området, ved at påbyde genansættelse af den pågældende i stedet for en økonomisk godtgørelse i tilfælde af annullation af afgørelsen om afskedigelse. |
| --- | --- |

4)

Det fjerde anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af artikel 266 TEUF og af begrundelsespligten, for så vidt som Personaleretten har tilsidesat den beføjelse, som er tillagt ETF i forbindelse med gennemførelsen af en annullationsdom, samt fast retspraksis på området, ved at påbyde genansættelse af den pågældende i stedet for en økonomisk godtgørelse i tilfælde af annullation af afgørelsen om afskedigelse.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/22 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/22

---

Appel iværksat den 18. februar 2011 af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) til prøvelse af Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-88/08, Vandeuren mod ETF

(Sag T-108/11 P)

2011/C 139/41

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) (ved advokat L. Levi)

Den anden part i appelsagen: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Italien)

Appellantens påstande

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | EU-Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-88/08 ophæves. |
| --- | --- |

—

EU-Personalerettens dom af 9. december 2010 i sag F-88/08 ophæves.

| — | Følgelig frifindes sagsøgte i første instans og |
| --- | --- |

—

Følgelig frifindes sagsøgte i første instans og

| — | Monique Vandeuren tilpligtes at betale sagens omkostninger ved begge instanser. |
| --- | --- |

—

Monique Vandeuren tilpligtes at betale sagens omkostninger ved begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

De af appellanten påberåbte anbringender og væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-107/11 P, ETF mod Schuerings.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/22 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/22

---

Sag anlagt den 18. februar 2011 — ASA mod KHIM — Merck (FEMIFERAL)

(Sag T-110/11)

2011/C 139/42

Stævningen er affattet på polsk

Parter

Sagsøger: ASA Sp. z o.o. (Głubczyce, Polen) (ved advokat M. Chimiak)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Merck Sp. z o.o. (Warszawa, Polen)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 19. november 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0182/2010-1) annulleres i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 19. november 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0182/2010-1) annulleres i sin helhed.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: ASA Sp. z o.o.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »FEMIFERAL« (ansøgning nr. 5320701) for varer i klasse 5

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Merck Sp. z o.o.

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Det nationale ordmærke »Feminatal« og det nationale figurmærke med ordbestanddelen »feminatal« for varer i klasse 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Ophævelse af indsigelsesafdelingens afgørelse og afslag på varemærkeansøgningen i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), som følge af, at det urigtigt blev fastslået, at varemærkerne »Feminatal« og »FEMIFERAL« ligner hinanden i en sådan grad, at der for den polske offentlighed foreligger en risiko for forveksling for så vidt angår varernes oprindelse, fejlagtig bedømmelse af særpræget ved de første stavelser »femi«, manglende hensyntagen til særegenheden ved den polske offentlighed og principperne i det polske sprog, samt en fejlagtig vurdering af varernes lighed på alle tre planer, dvs. det visuelle, det fonetiske og det begrebsmæssige plan.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/23

---

Sag anlagt den 25. februar 2011 — Giordano mod Kommissionen

(Sag T-114/11)

2011/C 139/43

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Jean-François Giordano (Sète, Frankrig) (ved advokaterne D. Rigeade og J. Jeanjean)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at vedtagelsen af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers forordning nr. 530/2008 af 12. juni 2008 har påført Jean-François Giordano skade. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at vedtagelsen af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers forordning nr. 530/2008 af 12. juni 2008 har påført Jean-François Giordano skade.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale Jean-François Giordano 542 594 EUR i erstatning, med tillæg af renter efter den lovbestemte sats og kapitalisering af disse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale Jean-François Giordano 542 594 EUR i erstatning, med tillæg af renter efter den lovbestemte sats og kapitalisering af disse.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren fem anbringender gældende.

| 1) | Det første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) og et åbenbart fejlagtigt skøn, for så vidt som Kommissionen kun må træffe hasteforanstaltninger, såfremt der er tale om en alvorlig trussel mod bevarelsen af de akvatiske ressourcer. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke har godtgjort, at der har fundet overfiskning af tun sted for fangståret 2008. |
| --- | --- |

1)

Det første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) og et åbenbart fejlagtigt skøn, for så vidt som Kommissionen kun må træffe hasteforanstaltninger, såfremt der er tale om en alvorlig trussel mod bevarelsen af de akvatiske ressourcer. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke har godtgjort, at der har fundet overfiskning af tun sted for fangståret 2008.

| 2) | Det andet anbringende vedrører tilsidesættelse af retten til frit at arbejde og udøve et erhverv i henhold til artikel 15, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som forordning nr. 530/2008 har medført en restriktion for sagsøgerens erhverv. |
| --- | --- |

2)

Det andet anbringende vedrører tilsidesættelse af retten til frit at arbejde og udøve et erhverv i henhold til artikel 15, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som forordning nr. 530/2008 har medført en restriktion for sagsøgerens erhverv.

| 3) | Det tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, for så vidt som forordning nr. 530/2008 har forbudt tunfiskeri fra den 16. juni 2008, mens det i Frankrig var tilladt indtil den 30. juni 2008. |
| --- | --- |

3)

Det tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, for så vidt som forordning nr. 530/2008 har forbudt tunfiskeri fra den 16. juni 2008, mens det i Frankrig var tilladt indtil den 30. juni 2008.

| 4) | Det fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet sagsøgeren med rette forventede at kunne fortsætte sit fiskerierhverv indtil den 30. juni 2008, for så vidt som tunfiskeri oprindeligt var tilladt i Frankrig indtil den 30. juni 2008. |
| --- | --- |

4)

Det fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet sagsøgeren med rette forventede at kunne fortsætte sit fiskerierhverv indtil den 30. juni 2008, for så vidt som tunfiskeri oprindeligt var tilladt i Frankrig indtil den 30. juni 2008.

| 5) | Det femte anbringende vedrører tilsidesættelse af ejendomsretten, for så vidt som forordning nr. 530/2008 for sagsøgeren indebar et obligatorisk stop for tunfiskeri, selv om han havde en fiskeritilladelse udstedt af landbrugs- og fiskeriministeren for perioden fra 1. april 2008 til 30. juni 2008, hvilken tilladelse udgør en uadskillelig bestanddel af sagsøgerens økonomiske interesser. Sagsøgeren gør gældende:






  — | at have lidt et alvorligt økonomisk tab i forbindelse med udøvelsen af sit erhverv, idet fanget tun udgør »ejendom« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1 i første tillægsprotokol til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder |
| --- | --- | --- |

5)

Det femte anbringende vedrører tilsidesættelse af ejendomsretten, for så vidt som forordning nr. 530/2008 for sagsøgeren indebar et obligatorisk stop for tunfiskeri, selv om han havde en fiskeritilladelse udstedt af landbrugs- og fiskeriministeren for perioden fra 1. april 2008 til 30. juni 2008, hvilken tilladelse udgør en uadskillelig bestanddel af sagsøgerens økonomiske interesser. Sagsøgeren gør gældende:

—

at have lidt et alvorligt økonomisk tab i forbindelse med udøvelsen af sit erhverv, idet fanget tun udgør »ejendom« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1 i første tillægsprotokol til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder

| — | at der er tale om et potentielt krav, for så vidt som sagsøgeren havde en berettiget forventning herom. |
| --- | --- |

—

at der er tale om et potentielt krav, for så vidt som sagsøgeren havde en berettiget forventning herom.

---

(1)  EFT L 358, s. 59.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/23

---

Sag anlagt den 10. marts 2011 — pelicantravel.com mod KHIM — Pelikan (Pelikan)

(Sag T-136/11)

2011/C 139/44

Stævningen er affattet på slovakisk

Parter

Sagsøger: pelicantravel.com s.r.o. (Bratislava, Den Slovakiske Republik) (ved advokat M. Chlipala)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 9. december 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1428/2009-2 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 9. december 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1428/2009-2 annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærket »Pelikan« for tjenesteydelser i klasse 35 og 39 (EF-varemærke nr. 3 325 941)

Indehaver af EF-varemærket: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: pelicantravel.com s.r.o.

Begrundelsen for ugyldighedsbegæringen: Ved indgivelsen af ansøgningen var ansøgeren i ond tro [artikel 52, stk.1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1)].

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at det omhandlede varemærke erklæres ugyldigt.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009, idet Harmoniseringskontoret ifølge sagsøgeren ikke foretog en korrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder i sagen eller af de fremlagte beviser og begik en retlig fejl og dermed drog den urigtige konklusion, at de omhandlede varemærkeansøgning ikke blev indgivet i ond tro.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1)

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/24

---

Sag anlagt den 11. marts 2011 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mod KHIM — Comercial Jacinto Parera (MAD)

(Sag T-152/11)

2011/C 139/45

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne B. Hein og M.-H. Hoffmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Comercial Jacinto Parera, SA (Barcelona, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 16. december 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 449/2009-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 16. december 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 449/2009-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der var forbundet med sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der var forbundet med sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: Figurmærket »MAD« for varer i klasse 25

Indehaver af EF-varemærket: Comercial Jacinto Parera, SA

Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH

Annullationsafdelingens afgørelse: Delvist afslag på begæringen om fortabelse

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15 og artikel 51 i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) og Regel 22 i forordning (EF) nr. 2868/95 (2), da appelkammeret på grund af de indleverede bilag vedrørende brug ikke kunne komme til den konklusion, at der bliver gjort reel brug af figurmærket »MAD« for »beklædningsgenstande«.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT 1995, L 303, s. 1).

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/24

---

Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)

(Sag T-153/11)

2011/C 139/46

Stævningen er affattet på italiensk

Parter

Sagsøger: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Italien) (ved advokat A. Rizzoli)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italien)

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at den foreliggende stævning og bilagene hertil kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den foreliggende stævning og bilagene hertil kan antages til realitetsbehandling.

| — | Afgørelsen truffet af appelkammeret (punkt 1, 2 og 3 i konklusionen) annulleres, for så vidt som den giver medhold i påstanden og indsigelsen, afslår registreringsansøgningen i sin helhed og pålægger sagsøgeren at betale den anden parts omkostninger i indsigelsessagen og klagesagen. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen truffet af appelkammeret (punkt 1, 2 og 3 i konklusionen) annulleres, for så vidt som den giver medhold i påstanden og indsigelsen, afslår registreringsansøgningen i sin helhed og pålægger sagsøgeren at betale den anden parts omkostninger i indsigelsessagen og klagesagen.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Zenato Azienda Vitivinicola Srl

Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »ZENATO RIPASSA« (ansøgning nr. 5 848 015) for varer i klasse 33 (alkoholiske drikkevarer)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det italienske ordmærke »RIPASSO« (nr. 682 213) for varer i klasse 33 (»vin, spiritus og likør«)

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsen taget til følge og registreringsansøgningen afslået i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/09

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/25

---

Sag anlagt den 14. marts 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola mod KHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa Zenato)

(Sag T-154/11)

2011/C 139/47

Stævningen er affattet på italiensk

Parter

Sagsøger: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Italien) (ved advokat A. Rizzoli)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Camera di Commercio Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italien)

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at den foreliggende stævning og bilagene hertil kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den foreliggende stævning og bilagene hertil kan antages til realitetsbehandling.

| — | Afgørelsen truffet af appelkammeret (punkt 1, 2 og 3 i konklusionen) annulleres, for så vidt som den giver medhold i påstanden og indsigelsen, afslår registreringsansøgningen i sin helhed og pålægger sagsøgeren at betale den anden parts omkostninger i indsigelsessagen og klagesagen. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen truffet af appelkammeret (punkt 1, 2 og 3 i konklusionen) annulleres, for så vidt som den giver medhold i påstanden og indsigelsen, afslår registreringsansøgningen i sin helhed og pålægger sagsøgeren at betale den anden parts omkostninger i indsigelsessagen og klagesagen.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Zenato Azienda Vitivinicola Srl

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket der indeholder ordbestanddelen »RIPASSA ZENATO« (registreringsansøgning nr. 5 877 865) for varer i klasse 33

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Camera di Commercio Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det italienske ordmærke »RIPASSO« (nr. 682 213) for varer i klasse 33

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsen taget til følge og registreringsansøgningen afslået i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/25

---

Sag anlagt den 10. marts 2011 — Magnesitas de Rubián m.fl. mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-158/11)

2011/C 139/48

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Spanien), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Spanien), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Athen, Grækenland) (ved advokaterne H. Brokelmann og P. Martínez-Lage Sobredo)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgernes påstande

Formålet med den foreliggende sag er at opnå annullation af den individuelle afgørelse, der er indeholdt i artikel 13, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (EUT L 334, s. 17) for så vidt denne skaber en forpligtelse for medlemsstaterne til at overholde konklusionerne om den bedste tilgængelige teknik, der er indeholdt i punkt 3.5 i »referencedokument om bedste tilgængelige teknikker inden for cement-, kalk- og magnesiumoxidindustrierne« (EUT C 166, s. 5) i betingelserne for de tilladelser, som de kompetente myndigheder udsteder til anlæg til fremstilling af magnesiumoxid, der i henhold til det nævnte direktiv skal have en tilladelse.

Sagsøgerne har for Retten nedlagt følgende påstande:

| — | Principalt annulleres den anfægtede afgørelse |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres den anfægtede afgørelse

| — | Subsidiært og for det tilfælde, at Retten ikke annullerer den omhandlede afgørelse i relation til referencedokumentets punkt 3.5 i sin helhed, annulleres afgørelsen under alle omstændigheder i relation til punkt 3.5.5.4 i samme referencedokument, herunder især de i tabel 3.11 fastsatte emissionslofter |
| --- | --- |

—

Subsidiært og for det tilfælde, at Retten ikke annullerer den omhandlede afgørelse i relation til referencedokumentets punkt 3.5 i sin helhed, annulleres afgørelsen under alle omstændigheder i relation til punkt 3.5.5.4 i samme referencedokument, herunder især de i tabel 3.11 fastsatte emissionslofter

| — | I alle tilfælde tilpligtes Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

I alle tilfælde tilpligtes Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet fremsat fire anbringender.

| 1) | Det første anbringende vedrører Europa-Kommissionens manglende kompetence. Det gøres i den sammenhæng gældende, at Den Europæiske Union savnede kompetence til at inkludere fremstilling af magnesiumoxid i referencedokumentet. |
| --- | --- |

1)

Det første anbringende vedrører Europa-Kommissionens manglende kompetence. Det gøres i den sammenhæng gældende, at Den Europæiske Union savnede kompetence til at inkludere fremstilling af magnesiumoxid i referencedokumentet.

| 2) | Det andet anbringende vedrører væsentlige formelle mangler, mere konkret:






  — | Manglende meddelelse til sagsøgerne om åbningen af proceduren for udarbejdelse af referencedokumentet og deres sene deltagelse heri. |
| --- | --- | --- |

2)

Det andet anbringende vedrører væsentlige formelle mangler, mere konkret:

—

Manglende meddelelse til sagsøgerne om åbningen af proceduren for udarbejdelse af referencedokumentet og deres sene deltagelse heri.

| — | Fraværet i referencedokumentet af de »split views«, som sagsøgerne havde fremlagt. |
| --- | --- |

—

Fraværet i referencedokumentet af de »split views«, som sagsøgerne havde fremlagt.

| — | Manglende overholdelse af den fastsatte frist for analysen af det endelige udkast til referencedokument. |
| --- | --- |

—

Manglende overholdelse af den fastsatte frist for analysen af det endelige udkast til referencedokument.

| 3) | Det tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 1 i direktiv 2008/1/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening.
  Det gøres i den henseende gældende, at referencedokumentet tilsidesætter formålet i nævnte direktivs artikel 1 om generelt at beskytte miljøet, idet formålet ligeledes tilsidesættes af konklusionerne i dette dokuments punkt 3.5, som gøres bindende af den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

3)

Det tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 1 i direktiv 2008/1/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening.

Det gøres i den henseende gældende, at referencedokumentet tilsidesætter formålet i nævnte direktivs artikel 1 om generelt at beskytte miljøet, idet formålet ligeledes tilsidesættes af konklusionerne i dette dokuments punkt 3.5, som gøres bindende af den anfægtede afgørelse.

| 4) | Det fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af det almindelige ligebehandlingsprincip, idet den anfægtede afgørelse behandler virksomheder ens, der befinder sig i forskellige situationer. |
| --- | --- |

4)

Det fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af det almindelige ligebehandlingsprincip, idet den anfægtede afgørelse behandler virksomheder ens, der befinder sig i forskellige situationer.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/26

---

Sag anlagt den 18. marts 2011 — Petroci mod Rådet

(Sag T-160/11)

2011/C 139/49

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Petroci Holding (Abidjan, Côte d’Ivoire) (ved advokat M. Ceccaldi)

Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | afgørelse 2011/18/FUSP og Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om indførelse af visse restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder annulleres og navnlig for så vidt angår selskabet PETROCI. |
| --- | --- |

—

afgørelse 2011/18/FUSP og Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om indførelse af visse restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder annulleres og navnlig for så vidt angår selskabet PETROCI.

| — | Rådet for den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter, som sagsøgeren har gjort gældende, er i det væsentlige identiske med eller ligner dem, der påberåbes i sag T-142/11, SIR mod Rådet.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/26

---

Sag anlagt den 15. marts 2011 — High Tech mod KHIM — Vitra Collections (formen på en stol)

(Sag T-161/11)

2011/C 139/50

Stævningen er affattet på italiensk

Parter

Sagsøger: High Tech Srl (Milano, Italien) (ved advokaterne G. Floridia og R. Floridia)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Vitra Collections AG

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres og EF-varemærke nr. 2.298.420 erklæres ugyldigt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres og EF-varemærke nr. 2.298.420 erklæres ugyldigt.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Det tredimensionelle figurmærke »Alu chair« (EF-varemærke nr. 2 298 420) for varer i klasse 20

Indehaver af EF-varemærket: Vitra Collections, AG

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: High Tech Srl

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. iii), i forordning nr. 207/2009. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at varemærket er ugyldigt, idet registreringen har til formål at udelukke ansøgeren fra markedet for design, der er offentligt tilgængeligt, og der foreligger derfor en registrering i ond tro.

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. iii), og artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/27

---

Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do)

(Sag T-162/11)

2011/C 139/51

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Cofra Holding AG (Zug, Schweiz) (ved advokaterne K.-U. Jonas og J. Bogatz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: O2 Holdings Ltd (Slough, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 242/2009-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 242/2009-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: O2 Holding Ltd.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »can do« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 25, 35, 36, 38 og 43

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Cofra Holding AG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket »CANDA« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15 og artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) samt af regel 22 i forordning (EF) nr. 2868/95 (2), da appelkammeret ved bedømmelsen af beviset for retsbevarende brug har anlagt en for snæver målestok og ikke har taget hensyn til de særlige distributionsforhold i sagsøgerens virksomhed. Derudover er der sket en tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret med urette ikke har taget hensyn til forskellige bilag, der er blevet fremlagt som bevis for retsbevarende brug af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke. Endelig foreligger der en tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret ikke har gjort sagsøgeren bekendt med, at det anså de fremlagte beviser for brug for ikke at være tilstrækkelige, og ikke har givet sagsøgeren mulighed for i forbindelse med en mundtlig forhandling at fremlægge yderligere beviser.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1)

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/27

---

Sag anlagt den 17. marts 2011 — Cofra mod KHIM — O2 (can do)

(Sag T-163/11)

2011/C 139/52

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Cofra Holding AG (Zug, Schweiz) (ved advokaterne K.-U. Jonas og J. Bogatz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: O2 Holdings Ltd (Slough, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 246/2009-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 246/2009-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: O2 Holdings Ltd.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »can do« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 25, 35, 36, 38 og 43

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Cofra Holding AG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Et nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »CANDA«, for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15 og artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) samt af regel 22 i forordning (EF) nr. 2868/95 (2), da appelkammeret ved bedømmelsen af beviset for retsbevarende brug har anlagt en for snæver målestok og ikke har taget hensyn til de særlige distributionsforhold i sagsøgerens virksomhed. Derudover er der sket en tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret med urette ikke har taget hensyn til forskellige bilag, der er blevet fremlagt som bevis for retsbevarende brug af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke. Endelig foreligger der en tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret ikke har gjort sagsøgeren bekendt med, at det anså de fremlagte beviser for brug for ikke at være tilstrækkelige, og ikke har givet sagsøgeren mulighed for i forbindelse med en mundtlig forhandling at fremlægge yderligere beviser.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/28

---

Sag anlagt den 18. marts 2011 — Modelo Continente Hipermercados mod Kommissionen

(Sag T-174/11)

2011/C 139/53

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Modelo Continente Hipermercados, SA filial i Spanien (Alcorcón, Spanien) (ved advokaterne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan og R. Calvo Salinero)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Påstanden om annullation antages til realitetsbehandling, og den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, annulleres for så vidt som den erklærer, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte. |
| --- | --- |

—

Påstanden om annullation antages til realitetsbehandling, og den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, annulleres for så vidt som den erklærer, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, for så vidt som den erklærer, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte, når den finder anvendelse på erhvervelse af kapitalandele, som forudsætter kontrolovertagelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, for så vidt som den erklærer, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte, når den finder anvendelse på erhvervelse af kapitalandele, som forudsætter kontrolovertagelse.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede beslutning på grund af en væsentlig procedurefejl. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede beslutning på grund af en væsentlig procedurefejl.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er vendt imod Kommissionens beslutning af 28. oktober 2009 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder (statsstøtte nr. C-45/07, ex NN 51/07, ex CP 9/07) (EUT L 7 af 11.1.2011, s. 48).

Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1) | Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet foranstaltningen anses for statsstøtte.






  — | Kommissionen har ikke fastslået, at den foreliggende skatteforanstaltning begunstiger »bestemte virksomheder eller produktionen af bestemte goder«. Kommissionen begrænser sig til at antage, at skatteforanstaltningen er selektiv ud fra den omstændighed, at den udelukkende finder anvendelse på erhvervelsen af kapitalandele i udenlandske virksomheder og ikke i indenlandske virksomheder. Sagsøgeren er af den opfattelse, at nævnte argumentation er urigtig og cirkulær. Den omstændighed, at anvendelsen af den undersøgte foranstaltning, ligesom enhver anden skatteregel, er støttet på opfyldelsen af visse objektive krav, betyder ikke, at foranstaltningen retligt eller faktisk er selektiv. Kommissionens tankegang indebærer, at enhver skatteregel prima facie skal anses for selektiv. |
| --- | --- | --- |

1)

Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet foranstaltningen anses for statsstøtte.

—

Kommissionen har ikke fastslået, at den foreliggende skatteforanstaltning begunstiger »bestemte virksomheder eller produktionen af bestemte goder«. Kommissionen begrænser sig til at antage, at skatteforanstaltningen er selektiv ud fra den omstændighed, at den udelukkende finder anvendelse på erhvervelsen af kapitalandele i udenlandske virksomheder og ikke i indenlandske virksomheder. Sagsøgeren er af den opfattelse, at nævnte argumentation er urigtig og cirkulær. Den omstændighed, at anvendelsen af den undersøgte foranstaltning, ligesom enhver anden skatteregel, er støttet på opfyldelsen af visse objektive krav, betyder ikke, at foranstaltningen retligt eller faktisk er selektiv. Kommissionens tankegang indebærer, at enhver skatteregel prima facie skal anses for selektiv.

| — | For det andet udgør den prima facie forskellige behandling i henhold til artikel 12, stk. 5, i TRLIS langt fra en selektiv fordel, men tjener til, at alle erhvervelser af kapitalandele ligestilles i skattemæssig henseende, uanset om de er indenlandske eller udenlandske: grundet den umulige gennemførelse af grænseoverskridende fusioner, kan afskrivningen af goodwill kun finde sted nationalt, hvorfor der eksisterer regler i skattesystemet, der giver mulighed herfor. I denne retning udvider artikel 12, stk. 5, i TRLIS blot denne mulighed til erhvervelse af aktiver i udenlandske virksomheder, hvilken handling udgør den tilnærmelsesvise pendant til nationale fusioner og dermed er en bestanddel af den spanske økonomi og den spanske ordnings logik. |
| --- | --- |

—

For det andet udgør den prima facie forskellige behandling i henhold til artikel 12, stk. 5, i TRLIS langt fra en selektiv fordel, men tjener til, at alle erhvervelser af kapitalandele ligestilles i skattemæssig henseende, uanset om de er indenlandske eller udenlandske: grundet den umulige gennemførelse af grænseoverskridende fusioner, kan afskrivningen af goodwill kun finde sted nationalt, hvorfor der eksisterer regler i skattesystemet, der giver mulighed herfor. I denne retning udvider artikel 12, stk. 5, i TRLIS blot denne mulighed til erhvervelse af aktiver i udenlandske virksomheder, hvilken handling udgør den tilnærmelsesvise pendant til nationale fusioner og dermed er en bestanddel af den spanske økonomi og den spanske ordnings logik.

| — | Subsidiært er Kommissionens beslutning uforholdsmæssig, eftersom i det mindste dens anvendelse på overtagelse af kontrol med udenlandske virksomheder bør sammenlignes med situationen med nationale fusioner og dermed er begrundet i den spanske ordnings opbygning og logik. |
| --- | --- |

—

Subsidiært er Kommissionens beslutning uforholdsmæssig, eftersom i det mindste dens anvendelse på overtagelse af kontrol med udenlandske virksomheder bør sammenlignes med situationen med nationale fusioner og dermed er begrundet i den spanske ordnings opbygning og logik.

| 2) | Andet anbringende vedrører eksistensen af en væsentlig procedurefejl ved ikke at have overholdt den procedure, der finder anvendelse på eksisterende støtte.






  — | Den anfægtede beslutning tilsidesætter argumenterne vedrørende den funktionelle ækvivalens af foranstaltningen, idet den ikke anerkender, at grænseoverskridende fusioner indenfor EU i praksis forekommer umulige. Efter Kommissionens opfattelse fjernede den efterfølgende vedtagelse af EU-direktiver på området, som alle stammer fra efter ikrafttrædelsen af den foreliggende foranstaltning, enhver forhindring eller barriere, som kunne have forekommet. Sagsøgeren er i den forbindelse af den opfattelse, at hvis man kunne tilslutte sig Kommissionens synspunkt, og EU-direktiverne effektivt havde fjernet forhindringerne for de grænseoverskridende fusioner, hvilket ikke er tilfældet, står vi under alle omstændigheder over for et tilfælde af eksisterende støtte. Kontrolproceduren for den eksisterende støtte er væsentligt anderledes i forhold til opfølgningen i denne sag, i og med at der i den foreliggende sag er sket en væsentlig procedurefejl. |
| --- | --- | --- |

2)

Andet anbringende vedrører eksistensen af en væsentlig procedurefejl ved ikke at have overholdt den procedure, der finder anvendelse på eksisterende støtte.

—

Den anfægtede beslutning tilsidesætter argumenterne vedrørende den funktionelle ækvivalens af foranstaltningen, idet den ikke anerkender, at grænseoverskridende fusioner indenfor EU i praksis forekommer umulige. Efter Kommissionens opfattelse fjernede den efterfølgende vedtagelse af EU-direktiver på området, som alle stammer fra efter ikrafttrædelsen af den foreliggende foranstaltning, enhver forhindring eller barriere, som kunne have forekommet. Sagsøgeren er i den forbindelse af den opfattelse, at hvis man kunne tilslutte sig Kommissionens synspunkt, og EU-direktiverne effektivt havde fjernet forhindringerne for de grænseoverskridende fusioner, hvilket ikke er tilfældet, står vi under alle omstændigheder over for et tilfælde af eksisterende støtte. Kontrolproceduren for den eksisterende støtte er væsentligt anderledes i forhold til opfølgningen i denne sag, i og med at der i den foreliggende sag er sket en væsentlig procedurefejl.

| 3) | Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet der er foretaget en urigtig retsanvendelse på tidspunktet for identificeringen af den af foranstaltningen begunstigede.






  — | Selv om det fastslås, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte, skulle Kommissionen have foretaget en udtømmende økonomisk analyse for at afgøre, hvem der var begunstigede af eventuel støtte. Sagsøgeren gør gældende, at de støttebegunstigede under alle omstændigheder (i form af en for høj købspris for kapitalandelene) var sælgerne af kapitalandelene og ikke, sådan som Kommissionen har anført, de spanske virksomheder, som har anvendt denne foranstaltning. |
| --- | --- | --- |

3)

Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet der er foretaget en urigtig retsanvendelse på tidspunktet for identificeringen af den af foranstaltningen begunstigede.

—

Selv om det fastslås, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS indeholder elementer af statsstøtte, skulle Kommissionen have foretaget en udtømmende økonomisk analyse for at afgøre, hvem der var begunstigede af eventuel støtte. Sagsøgeren gør gældende, at de støttebegunstigede under alle omstændigheder (i form af en for høj købspris for kapitalandelene) var sælgerne af kapitalandelene og ikke, sådan som Kommissionen har anført, de spanske virksomheder, som har anvendt denne foranstaltning.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/29

---

Rettens kendelse af 14. marts 2011 — Global Digital Disc mod Kommissionen

(Sag T-259/08) (1)

2011/C 139/54

Processprog: tysk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 272 af 25.10.2008.

---

Retten for EU-Personalesager

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/30

---

Sag anlagt den 21. januar 2011 — Mariën mod Kommissionen

(Sag F-5/11)

2011/C 139/55

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Peter Mariën (Elsene, Belgien) (ved advokaterne B. Theeuwes og F. Pons)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af den af lederen af EU’s delegation i Afghanistan trufne afgørelse, hvorefter medlemmer af denne delegation fik ordre til at forlade deres hotel og flytte ind i et EU-boligkompleks.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af den afgørelse, der var indeholdt i e-mailmeddelelse af 11. januar 2011 fra EU's særlige repræsentant og leder af EU’s delegation i Afghanistan, hvorefter sagsøgeren fik ordre til den 14. januar 2011 at flytte til et beboelseskompleks i Kabul. |
| --- | --- |

—

Annullation af den afgørelse, der var indeholdt i e-mailmeddelelse af 11. januar 2011 fra EU's særlige repræsentant og leder af EU’s delegation i Afghanistan, hvorefter sagsøgeren fik ordre til den 14. januar 2011 at flytte til et beboelseskompleks i Kabul.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at afholde alle omkostninger vedrørende de midlertidige bopælsforanstaltninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at afholde alle omkostninger vedrørende de midlertidige bopælsforanstaltninger.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 10 000 EUR for den forvoldte psykiske stress og ulempe. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 10 000 EUR for den forvoldte psykiske stress og ulempe.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/30

---

Sag anlagt den 9. februar 2011 — Bouillez m.fl.mod Rådet

(Sag F-11/11)

2011/C 139/56

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Vincent Bouillez (Overijse, Belgien) m.fl. (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)

Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annulation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgerne til en højere lønklasse i forfremmelsesåret 2010.

Sagsøgernes påstande

| — | Rådets afslag af 3. november 2010 på sagsøgernes klage annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets afslag af 3. november 2010 på sagsøgernes klage annulleres.

| — | Om fornødent annulleres afgørelserne om ikke at forfremme sagsøgerne til en højere lønklasse i forfremmelsesåret 2010. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres afgørelserne om ikke at forfremme sagsøgerne til en højere lønklasse i forfremmelsesåret 2010.

| — | Rådet for den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/30

---

Sag anlagt den 18. februar 2011 — Mariën mod EEAS

(Sag F-15/11)

2011/C 139/57

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Peter Mariën (Elsene, Belgien) (ved advokaterne B. Theeuwes og F. Pons)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (European External Action Service, EEAS)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af den af lederen af EU's delegation i Afghanistan trufne afgørelse, hvorefter medlemmer af denne delegation fik ordre til at forlade deres hotel og flytte ind i et EU-boligkompleks.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af den afgørelse, der var indeholdt i e-mailmeddelelse af 11. januar 2011 fra EU's særlige repræsentant og leder af EU’s delegation i Afghanistan, hvorefter sagsøgeren fik ordre til den 14. januar 2011 at flytte til et beboelseskompleks i Kabul, Afghanistan. |
| --- | --- |

—

Annullation af den afgørelse, der var indeholdt i e-mailmeddelelse af 11. januar 2011 fra EU's særlige repræsentant og leder af EU’s delegation i Afghanistan, hvorefter sagsøgeren fik ordre til den 14. januar 2011 at flytte til et beboelseskompleks i Kabul, Afghanistan.

| — | EEAS tilpligtes at afholde alle omkostninger vedrørende de midlertidige bopælsforanstaltninger. |
| --- | --- |

—

EEAS tilpligtes at afholde alle omkostninger vedrørende de midlertidige bopælsforanstaltninger.

| — | EEAS tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 10 000 EUR for den forvoldte psykiske stress og ulempe. |
| --- | --- |

—

EEAS tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 10 000 EUR for den forvoldte psykiske stress og ulempe.

| — | European External Action Service tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

European External Action Service tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 7.5.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 139/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 139/31

---

Sag anlagt den 28. februar 2011 — Conticchio mod Kommissionen

(Sag F-22/11)

2011/C 139/58

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Rosella Conticchio (Rom, Italien) (ved advokaterne R. Giuffridda og A. Tortora)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af afgørelsen om fastsættelse af sagsøgerens pensionsrettigheder, for så vidt som hun er blevet tilkendt ret til alderspension på grundlag af lønklasse AST/7/1 i stedet for lønklasse AST7/2.

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse nr. R/489/10 af 18. november 2010, meddelt den 24. november 2010, hvorved ansættelsesmyndigheden afviste klagen, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse nr. R/489/10 af 18. november 2010, meddelt den 24. november 2010, hvorved ansættelsesmyndigheden afviste klagen, annulleres.

| — | Det fastslås, at sagsøgeren skal overgå fra AST/1 til AST/2 med tilbagevirkende kraft. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgeren skal overgå fra AST/1 til AST/2 med tilbagevirkende kraft.

| — | Der foretages en fornyet fastsættelse af størrelsen af sagsøgerens pension, idet den hæves med cirka 170 euro månedlig. |
| --- | --- |

—

Der foretages en fornyet fastsættelse af størrelsen af sagsøgerens pension, idet den hæves med cirka 170 euro månedlig.

| — | Den pensionsudbetalende myndighed tilpligtes at betale sagsøgeren det skyldige beløb, der beregnes med virkning fra 1. juni 2010, indtil effektiv betaling sker, med tillæg af renter, inflationsdækning og gældende øvrige tillæg. |
| --- | --- |

—

Den pensionsudbetalende myndighed tilpligtes at betale sagsøgeren det skyldige beløb, der beregnes med virkning fra 1. juni 2010, indtil effektiv betaling sker, med tillæg af renter, inflationsdækning og gældende øvrige tillæg.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale sagsøgeren de beløb, som sagsøgeren ifølge dommen uberettiget har indbetalt for tilbagekøb af pensionsrettigheder. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale sagsøgeren de beløb, som sagsøgeren ifølge dommen uberettiget har indbetalt for tilbagekøb af pensionsrettigheder.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---