# Úřední věstník C 190/24.

| | ISSN 1725-5163 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 190 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Svazek 4724. července 2004 |

ISSN 1725-5163

Úřední věstník

Evropské unie

C 190

České vydání

Informace a oznámení

Svazek 4724. července 2004

---

| Oznámeníč. | Obsah | Strana |
| --- | --- | --- |
| | I   Informace |
| | Soudní dvůr |
| | SOUDNÍ DVŮR |
| 2004/C 190/1 | Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-454/01: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Směrnice Rady 96/59/ES — Nakládání s odpadem — Odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů) | 1 |
| 2004/C 190/2 | Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-87/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Porušení povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů — Záměr Lotto zero) | 1 |
| 2004/C 190/3 | Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-168/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof): Rudolf Kronhofer proti Marianne Maier, Christianu Möllerovi, Wirichu Hofiusovi, Zeki Karanovi (Bruselská úmluva — Čl. 5 bod 3 — Příslušnost ve věcech týkajících se protiprávního jednání či jednání, které je postaveno na roveň protiprávnímu jednání (deliktní a kvazideliktní odpovědnosti) — Místo, kde došlo ke škodné události — Majetková újma utrpěná v souvislosti s umísťováním kapitálu v jiném státě, který je smluvní stranou) | 2 |
| 2004/C 190/4 | Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. června 2004 ve věci C-220/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberste Gerichtshof): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich (Zásada stejné odměny za práci pro muže a ženy — Pojem odměny — Přihlédnutí k dobám odslouženým v rámci vojenské služby při výpočtu odstupného — Možnost srovnat pracovníky, kteří vykonávají vojenskou službu a ženy, které po uplynutí své mateřské dovolené čerpají rodičovskou dovolenou, k jejíž délce trvání není při výpočtu odstupného přihlédnuto) | 2 |
| 2004/C 190/5 | Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-333/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení směrnice 98/50/ES — Převod podniku — Zachování práv zaměstnanců) | 3 |
| 2004/C 190/6 | Věc C-150/04: Žaloba podaná dne 23. března 2004 Komisí Evropských společenství proti Dánskému království | 3 |
| 2004/C 190/7 | Věc C-200/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH | 5 |
| 2004/C 190/8 | Věc C-203/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH | 5 |
| 2004/C 190/9 | Věc C-210/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile ze dne 18. února 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc. | 6 |
| 2004/C 190/0 | Věc C-213/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberster Gerichtshof ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi | 6 |
| 2004/C 190/1 | Věc C-214/04: Žaloba podaná dne 19. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice | 6 |
| 2004/C 190/2 | Věc C-215/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Østre Landsret ze dne 14. května 2004 ve věci Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen | 7 |
| 2004/C 190/3 | Věc C-216/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa | 8 |
| 2004/C 190/4 | Věc C-222/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione – Sezione Quinta Civile ze dne 23. března 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato a Cassa di Risparmio di San Miniato SpA | 8 |
| 2004/C 190/5 | Věc C-225/04: Žaloba podaná dne 1. června 2004 Komisí Evropských Společenství proti Finské republice | 9 |
| 2004/C 190/6 | Věc C-226/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Società La Cascina Coop.a.r.l. a Zilch s.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze a Pedus Service P. Dussmann a dalším | 9 |
| 2004/C 190/7 | Věc C-227/04 P: Opravný prostředek podaný dne 2. června 2004 Marie-Luise Lindorfer proti rozsudku vydanému dne 18. března 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-204/01, M.-L. Lindorfer v. Rada Evropské unie | 10 |
| 2004/C 190/8 | Věc C-228/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. La Cascina a Zilch s.r.l. | 11 |
| 2004/C 190/9 | Věc C-236/04: Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství | 11 |
| 2004/C 190/0 | Věc C-238/04: Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice | 12 |
| 2004/C 190/1 | Věc C-240/04: Žaloba podaná dne 8. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království | 13 |
| 2004/C 190/2 | Věc C-243/04 P: Opravný prostředek podaný dne 9. června 2004 M. proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství | 13 |
| 2004/C 190/3 | Věc C-249/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour du travail de Liège, divize Neufchâteau, ze dne 9. června 2004 ve věci José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, zkráceně INASTI. | 14 |
| | SOUD PRVNÍHO STUPNĚ |
| 2004/C 190/4 | Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. května 2004 ve věci T-154/01, Distilleria F. Palma SpA proti Komisi Evropských společenství (Nařízení (EHS) č. 822/87 — Společná organizace trhu s vínem — Nařízení (EHS) č. 1780/89 — Nařízení (EHS) č. 2710/93 — Nařízení (ES) č. 416/96 — Použití alkoholu získaného destilačními postupy — Nařízení (EHS) č. 3390/90 — Veřejné nabídkové řízení na použití vinného alkoholu jako motorové palivo v rámci Společenství — Odmítnutí Komise změnit určité podmínky veřejného nabídkové řízení — Vyšší moc — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Přípustnost) | 15 |
| 2004/C 190/5 | Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. května 2004 ve věci T-191/01, André Hecq proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Sociální zabezpečení — Čl. 72 odst. 1 služebního řádu — Náhrada léčebných výdajů — Vážná nemoc — Zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony) | 15 |
| 2004/C 190/6 | Věc T-31/04: Žaloba podaná dne 28. ledna 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM) | 16 |
| 2004/C 190/7 | Věc T-135/04: Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 GfK Aktiengesellschaft proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) | 16 |
| 2004/C 190/8 | Věc T-136/04: Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 oblastí Vorderriss, Rassem Freiherem von Cramer-Klettem a Rechtelerverbandes Pfronten proti Komisi Evropských společenství | 17 |
| 2004/C 190/9 | Věc T-143/04: Žaloba podaná dne 13. dubna 2004 Antoniettou Camurato Carfagno proti Komisi Evropských společenství | 18 |
| 2004/C 190/0 | Věc T-164/04: Žaloba podaná dne 10. května 2004 Patricií Wauthier a Vivianou Deveen proti Komisi Evropských společenství | 18 |
| 2004/C 190/1 | Věc T-171/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Surgetem proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství | 19 |
| 2004/C 190/2 | Věc T-181/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Nathalií Heinen proti Komisi Evropských společenství | 19 |

Oznámeníč.

Obsah

Strana

I   Informace

Soudní dvůr

SOUDNÍ DVŮR

2004/C 190/1

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-454/01: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Směrnice Rady 96/59/ES — Nakládání s odpadem — Odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů)

1

2004/C 190/2

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-87/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Porušení povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů — Záměr Lotto zero)

1

2004/C 190/3

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-168/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof): Rudolf Kronhofer proti Marianne Maier, Christianu Möllerovi, Wirichu Hofiusovi, Zeki Karanovi (Bruselská úmluva — Čl. 5 bod 3 — Příslušnost ve věcech týkajících se protiprávního jednání či jednání, které je postaveno na roveň protiprávnímu jednání (deliktní a kvazideliktní odpovědnosti) — Místo, kde došlo ke škodné události — Majetková újma utrpěná v souvislosti s umísťováním kapitálu v jiném státě, který je smluvní stranou)

2

2004/C 190/4

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. června 2004 ve věci C-220/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberste Gerichtshof): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich (Zásada stejné odměny za práci pro muže a ženy — Pojem odměny — Přihlédnutí k dobám odslouženým v rámci vojenské služby při výpočtu odstupného — Možnost srovnat pracovníky, kteří vykonávají vojenskou službu a ženy, které po uplynutí své mateřské dovolené čerpají rodičovskou dovolenou, k jejíž délce trvání není při výpočtu odstupného přihlédnuto)

2

2004/C 190/5

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-333/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení směrnice 98/50/ES — Převod podniku — Zachování práv zaměstnanců)

3

2004/C 190/6

Věc C-150/04: Žaloba podaná dne 23. března 2004 Komisí Evropských společenství proti Dánskému království

3

2004/C 190/7

Věc C-200/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

5

2004/C 190/8

Věc C-203/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

5

2004/C 190/9

Věc C-210/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile ze dne 18. února 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc.

6

2004/C 190/0

Věc C-213/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberster Gerichtshof ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi

6

2004/C 190/1

Věc C-214/04: Žaloba podaná dne 19. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

6

2004/C 190/2

Věc C-215/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Østre Landsret ze dne 14. května 2004 ve věci Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen

7

2004/C 190/3

Věc C-216/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa

8

2004/C 190/4

Věc C-222/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione – Sezione Quinta Civile ze dne 23. března 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato a Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

8

2004/C 190/5

Věc C-225/04: Žaloba podaná dne 1. června 2004 Komisí Evropských Společenství proti Finské republice

9

2004/C 190/6

Věc C-226/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Società La Cascina Coop.a.r.l. a Zilch s.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze a Pedus Service P. Dussmann a dalším

9

2004/C 190/7

Věc C-227/04 P: Opravný prostředek podaný dne 2. června 2004 Marie-Luise Lindorfer proti rozsudku vydanému dne 18. března 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-204/01, M.-L. Lindorfer v. Rada Evropské unie

10

2004/C 190/8

Věc C-228/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. La Cascina a Zilch s.r.l.

11

2004/C 190/9

Věc C-236/04: Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

11

2004/C 190/0

Věc C-238/04: Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

12

2004/C 190/1

Věc C-240/04: Žaloba podaná dne 8. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království

13

2004/C 190/2

Věc C-243/04 P: Opravný prostředek podaný dne 9. června 2004 M. proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství

13

2004/C 190/3

Věc C-249/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour du travail de Liège, divize Neufchâteau, ze dne 9. června 2004 ve věci José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, zkráceně INASTI.

14

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

2004/C 190/4

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. května 2004 ve věci T-154/01, Distilleria F. Palma SpA proti Komisi Evropských společenství (Nařízení (EHS) č. 822/87 — Společná organizace trhu s vínem — Nařízení (EHS) č. 1780/89 — Nařízení (EHS) č. 2710/93 — Nařízení (ES) č. 416/96 — Použití alkoholu získaného destilačními postupy — Nařízení (EHS) č. 3390/90 — Veřejné nabídkové řízení na použití vinného alkoholu jako motorové palivo v rámci Společenství — Odmítnutí Komise změnit určité podmínky veřejného nabídkové řízení — Vyšší moc — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Přípustnost)

15

2004/C 190/5

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. května 2004 ve věci T-191/01, André Hecq proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Sociální zabezpečení — Čl. 72 odst. 1 služebního řádu — Náhrada léčebných výdajů — Vážná nemoc — Zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony)

15

2004/C 190/6

Věc T-31/04: Žaloba podaná dne 28. ledna 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)

16

2004/C 190/7

Věc T-135/04: Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 GfK Aktiengesellschaft proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

16

2004/C 190/8

Věc T-136/04: Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 oblastí Vorderriss, Rassem Freiherem von Cramer-Klettem a Rechtelerverbandes Pfronten proti Komisi Evropských společenství

17

2004/C 190/9

Věc T-143/04: Žaloba podaná dne 13. dubna 2004 Antoniettou Camurato Carfagno proti Komisi Evropských společenství

18

2004/C 190/0

Věc T-164/04: Žaloba podaná dne 10. května 2004 Patricií Wauthier a Vivianou Deveen proti Komisi Evropských společenství

18

2004/C 190/1

Věc T-171/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Surgetem proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství

19

2004/C 190/2

Věc T-181/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Nathalií Heinen proti Komisi Evropských společenství

19

| | III   Oznámení |
| --- | --- |
| 2004/C 190/3 | Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie Úř. věstník C 179 ze dne 10.7.2004 | 20 |

III   Oznámení

2004/C 190/3

Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie Úř. věstník C 179 ze dne 10.7.2004

20

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

I Informace

Soudní dvůr

SOUDNÍ DVŮR

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/1

---

SOUDNÍ DVŮR

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(druhého senátu)

ze dne 10. června 2004

ve věci C-454/01: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

(„Směrnice Rady 96/59/ES - Nakládání s odpadem - Odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů“)

(2004/C 190/01)

Jednací jazyk: němčina

Ve věci C-454/01, Komise Evropských společenství (zmocněnec: G. zur Hausen) proti Spolkové republice Německo (zmocněnci: W.-D. Plessing a R. Stüwe), jejímž předmětem je určení, že Spolková republika Německo tím, že nevypracovala nebo nesdělila Komisi ve stanovené lhůtě plán uvedený v čl. 11 odst. 1 první odrážce směrnice Rady 96/59/ES ze dne 16. září 1996 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů (PCB a PCT) (Úř. věst. L 243, s. 31), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o ES, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann a R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, soudci, generální advokát: C. Stix-Hackl, tajemník: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1. | Spolková republika Německo tím, že nevypracovala ve stanovené lhůtě plán uvedený v čl. 11 odst. 1 první odrážce směrnice Rady 96/59/ES ze dne 16. září 1996 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů (PCB a PCT), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice. |
| --- | --- |

1.

Spolková republika Německo tím, že nevypracovala ve stanovené lhůtě plán uvedený v čl. 11 odst. 1 první odrážce směrnice Rady 96/59/ES ze dne 16. září 1996 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů (PCB a PCT), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

| 2. | Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 17, 19.1.2002.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/1

---

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(prvního senátu)

ze dne 10. června 2004

ve věci C-87/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

(Porušení povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů - Záměr „Lotto zero“)

(2004/C 190/02)

Jednací jazyk: italština

Ve věci C-87/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci M. van Beek a R. Amorosi) proti Italské republice (zmocněnec: M. Massella Ducci Teri), jejímž předmětem je určení, že Italská republika tím, že region Abruzze neověřil, zda stavební záměr mimoměstského okruhu v Teramo (záměr známý pod jménem „Lotto zero-Variante, tra Teramo (Itálie) e Giulianova, alla strada statale SS 80“) patřící mezi záměry, uvedené v příloze II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40), vyžadoval posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 2 této směrnice, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas (zpravodaj) a A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník:R. Grass, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1. | Italská republika tím, že region Abruzze neověřil, zda záměr výstavby mimoměstského okruhu v Teramo (záměr známý pod jménem „Lotto zero-Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80“) patřící mezi ty, uvedené v příloze II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985, o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, vyžadoval posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 2 této směrnice. |
| --- | --- |

1.

Italská republika tím, že region Abruzze neověřil, zda záměr výstavby mimoměstského okruhu v Teramo (záměr známý pod jménem „Lotto zero-Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80“) patřící mezi ty, uvedené v příloze II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985, o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, vyžadoval posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 2 této směrnice.

| 2. | Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/2

---

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(druhého senátu)

ze dne 10. června 2004

ve věci C-168/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof): Rudolf Kronhofer proti Marianne Maier, Christianu Möllerovi, Wirichu Hofiusovi, Zeki Karanovi (1)

(„Bruselská úmluva - Čl. 5 bod 3 - Příslušnost ve věcech týkajících se protiprávního jednání či jednání, které je postaveno na roveň protiprávnímu jednání (deliktní a kvazideliktní odpovědnosti) - Místo, kde došlo ke škodné události - Majetková újma utrpěná v souvislosti s umísťováním kapitálu v jiném státě, který je smluvní stranou“)

(2004/C 190/03)

Jednací jazyk: němčina

Ve věci C-168/02, jejímž předmětem je žádost zaslaná Soudnímu dvoru na základě protokolu ze dne 3. června 1971 o výkladu úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech Soudním dvorem Oberster Gerichtshof (Rakousko), směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Rudolfem Kronhoferem a Marianne Maier, Christianem Möllerem, Wirichem Hofiusem, Zeki Karanem, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu čl. 5 bodu 3 uvedené úmluvy ze dne 27. září 1968 (Úř. věst. 1972 L 299, s. 32) ve znění úmluvy ze dne 9. října 1978 o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska (Úř. věst. L 304, s. 1 a – pozměněný text – s. 77), úmluvy ze dne 25. října 1982 o přistoupení Řecké republiky (Úř. věst. L 388, s. 1), úmluvy ze dne 26. května 1989 o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky (Úř. věst. L 285, s. 1) a úmluvy ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království (Úř. věst. 1997 C 15, s. 1), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), R. Schintgen a N. Colneric, soudci, generální advokát: P. Léger, tajemník: H. von Holstein, zástupce tajemníka,vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

Článek 5 bod 3 úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve znění úmluvy ze dne 9. října 1978 o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, úmluvy ze dne 25. října 1982 o přistoupení Řecké republiky, úmluvy ze dne 26. května 1989 o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky a úmluvy ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „místo, kde došlo ke škodné události“ nezahrnuje místo bydliště žalobce, kde se nachází „centrum jeho majetkových zájmů“ jenom z toho důvodu, že zde utrpěl peněžní újmu vyplývající ze ztráty částí jeho majetku, ke které došlo a kterou utrpěl v jiném státě, který je smluvní stranou.

---

(1)  Úř. věst. C 169, 13.7.2002.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/2

---

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(velkého senátu)

ze dne 8. června 2004

ve věci C-220/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Oberste Gerichtshof): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten proti Wirtschaftskammer Österreich (1)

(„Zásada stejné odměny za práci pro muže a ženy - Pojem odměny - Přihlédnutí k dobám odslouženým v rámci vojenské služby při výpočtu odstupného - Možnost srovnat pracovníky, kteří vykonávají vojenskou službu a ženy, které po uplynutí své mateřské dovolené čerpají rodičovskou dovolenou, k jejíž délce trvání není při výpočtu odstupného přihlédnuto“)

(2004/C 190/04)

Jednací jazyk: němčina

Ve věci C-220/02, jejímž předmětem je žádost zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES Oberster Gerichtshof (Rakousko) směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten a Wirtschaftskammer Österreich, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu článku 141 ES a článku 1 směrnice Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy (Úř. věst. L 45, s. 19), Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J.-P. Puissochet (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, předsedové senátů, R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, soudci, generální advokát: J. Kokott, tajemník: H- von Holstein, zástupce tajemníka, vydal dne 8. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1. | Výhoda, která pro osoby, které vykonávají vojenskou službu nebo jako náhradu povinnou civilní službu, které mohou být dobrovolně prodlouženy, spočívá v přihlédnutí při výpočtu odstupného, které by následně mohly žádat, k délce trvání těchto služeb, musí být považována za složku jejich odměny ve smyslu článku 141 ES. |
| --- | --- |

1.

Výhoda, která pro osoby, které vykonávají vojenskou službu nebo jako náhradu povinnou civilní službu, které mohou být dobrovolně prodlouženy, spočívá v přihlédnutí při výpočtu odstupného, které by následně mohly žádat, k délce trvání těchto služeb, musí být považována za složku jejich odměny ve smyslu článku 141 ES.

| 2. | Článek 141 ES a směrnice Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy nebrání tomu, aby bylo při výpočtu odstupného přihlédnuto z titulu počtu odsloužených let v zaměstnání k délce trvání vojenských služeb nebo jejich rovnocenné náhrady v podobě civilních služeb, vykonávaných převážně muži, ale nikoliv k délce trvání rodičovských dovolených, které čerpají nejčastěji ženy. |
| --- | --- |

2.

Článek 141 ES a směrnice Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy nebrání tomu, aby bylo při výpočtu odstupného přihlédnuto z titulu počtu odsloužených let v zaměstnání k délce trvání vojenských služeb nebo jejich rovnocenné náhrady v podobě civilních služeb, vykonávaných převážně muži, ale nikoliv k délce trvání rodičovských dovolených, které čerpají nejčastěji ženy.

---

(1)  Úř. věst. C 202, 24.8.2002.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/3

---

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

(třetího senátu)

ze dne 10. června 2004

ve věci C-333/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení směrnice 98/50/ES - Převod podniku - Zachování práv zaměstnanců“)

(2004/C 190/05)

Jednací jazyk: francouzština

Ve věci C-333/03, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: M.-J. Jonczy) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), jejímž předmětem je určení, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku, závodu nebo částí závodu (Úř. věst. L 201, s. 88) nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, úřadující předseda třetího senátu, R. Schintgen a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, tajemník: R. Grass, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1) | Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku, závodu nebo částí závodu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zmíněné směrnice. |
| --- | --- |

1)

Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku, závodu nebo částí závodu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zmíněné směrnice.

| 2) | Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 213, 6.9. 2003.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/3

---

Žaloba podaná dne 23. března 2004 Komisí Evropských společenství proti Dánskému království

(Věc C-150/04)

(2004/C 190/06)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 23. března 2004 žaloba směřující proti Dánskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou R. Lyalem a S. Tams, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Dánské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti systém životního pojištění a starobních důchodů, podle něhož jsou daňové odpočty a osvobození od daně (část 18 a 19 zákona o důchodové dani) poskytnuty pouze příspěvkům na základě smluv uzavřených s penzijními institucemi usazenými v Dánsku, přičemž taková daňová úleva není poskytnuta příspěvkům na základě smluv uzavřených s penzijními institucemi usazenými v jiném členském státě (část 53A a 53B), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 39, 43, 49 a 56 ES. |
| --- | --- |

1.

určil, že Dánské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti systém životního pojištění a starobních důchodů, podle něhož jsou daňové odpočty a osvobození od daně (část 18 a 19 zákona o důchodové dani) poskytnuty pouze příspěvkům na základě smluv uzavřených s penzijními institucemi usazenými v Dánsku, přičemž taková daňová úleva není poskytnuta příspěvkům na základě smluv uzavřených s penzijními institucemi usazenými v jiném členském státě (část 53A a 53B), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 39, 43, 49 a 56 ES.

| 2. | uložil Dánskému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložil Dánskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

Dánská legislativa týkající se mimo jiné odpočtů z příspěvků na životní pojištění a důchodové pojištění, je v rozporu s ustanoveními Smlouvy o ES upravujícími volné poskytování služeb, volný pohyb pracovníků, svobodu usazování a volný pohyb kapitálu, a nemůže být odůvodněna převažujícím veřejným zájmem, jak jej pojímá judikatura Soudního dvora.

Volné poskytování služeb (článek 49 Smlouvy o ES)

Neumožnění odpočtů a osvobození pro příspěvky určené zahraničním penzijním institucím vede k situaci, jež odrazuje pojištěnce s bydlištěm v Dánsku od účasti v systémech důchodového pojištění u penzijních institucí usazených v jiných členských státech než v Dánsku. Zahraniční penzijní instituce jsou de facto vyloučeny z možnosti nabízet své služby na dánském trhu. Požadavek, aby penzijní instituce byla usazena v Dánsku, tak vytváří omezení volnému poskytování služeb z jiných členských států nežli Dánska.

Volný pohyb pracovníků a svoboda usazování (články 39 a 43 Smlouvy o ES)

Dánská pravidla neumožňující odpočty z příspěvků do zahraničních systémů důchodového pojištění ovlivňují zejména migrující pracovníky a osoby samostatně výdělečně činné z jiných členských států. Pracovníci a osoby samostatně výdělečně činné, kteří se přistěhují do Dánska a jsou již účastníky důchodového pojištění v jiných členských státech, se musí zařadit do nového systému důchodového pojištění u penzijní instituce usazené na území Dánska, aby získali stejné daňové výhody jako pracovníci, kteří jsou účastníky systému důchodového pojištění v Dánsku.

Volný pohyb kapitálu (článek 56 Smlouvy o ES)

Požadavek, že instituce důchodového pojištění musí být usazena v Dánsku, aby pojištěnci získali daňové úlevy, jim brání v účasti v systémech důchodového pojištění u penzijních institucí usazených v jiných členských státech. Dánská právní úprava tak vede k situaci, kdy jsou uplatněna omezení volného pohybu kapitálu ve formě příspěvků do systémů důchodového pojištění a výplat z nich.

Důvody převažujícího veřejného zájmu

| – | Účinný daňový dohled |
| --- | --- |

–

Účinný daňový dohled

Potřeba zajistit účinný daňový dohled, o kterou se opírá dánská vláda, nemůže odůvodnit dánská ustanovení o odpočtech, která omezují výše uvedené svobody. Ustanovení jsou v rozporu se zásadou přiměřenosti, neboť účinný daňový dohled a prevence daňových úniků může být zajištěna opatřeními, která jsou méně omezující nežli pravidla dánská, například požadavkem, že daňový poplatník poskytne nezbytné informace jako předpoklad pro získání daňového odpočtu, nebo požadavkem spolupráce s daňovými úřady v jiných členských státech v souladu se směrnicí Rady ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní (1).

| – | Soudržnost daňového systému |
| --- | --- |

–

Soudržnost daňového systému

Judikatura Soudního dvora uznává, že soudržnost daňového systému vyžaduje, aby členský stát, pokud umožňuje odpočty z příspěvků do systémů důchodového pojištění realizovaných v jiném členském státu, byl způsobilý zdanit částky vyplácené ze systému důchodového pojištění.

Musí však existovat soudržnost ve vztahu k jednotlivému daňovému poplatníkovi a blízká souvislost mezi odpočty z příspěvků do systému a zdaněním výplat ze systému.

Komise je toho názoru, že symetrie v daňovém zacházení s příspěvky do systému a výplatami z domácích a zahraničních systémů je nedostatečná tam, kde u domácích systémů příspěvky do systému dávají vzniknout daňovým odpočtům nebo osvobozením a výplaty ze systémů jsou zdaňovány, kdežto příspěvky do zahraničních systémů nedávají vzniknout odpočtu a výplaty ze systémů nejsou zdaňovány.

Daňová výhoda poskytovaná systémům důchodového pojištění založeným u domácích institucí důchodového pojištění sestává primárně z odložení daně dlužné z výše příspěvku do systému. Daňový odklad činí domácí systémy důchodového pojištění obzvláště přitažlivými, i když jsou platby ze systémů později zdaněny. Přítomnost zdaňovací „symetrie“ pro zahraniční systémy důchodového zabezpečení nenahrazuje ztrátu daňové výhody.

Dánsko musí uznat, že systémy důchodového pojištění založené u institucí důchodového pojištění usazených v jiných členských státech, musí být pokryty stejnými daňovými výhodami jako domácí systémy důchodového pojištění. Pouze v případech, kdy Dánsko nemá nárok zdaňovat výplaty ze systémů důchodového pojištění, může být relevantní zvážit aspekt soudržnosti daňového systému. Dánsko může zdaňovat všechny výplaty ze systémů pojištěncům s bydlištěm v Dánsku bez ohledu na to, zda penzijní pojištění vzniklo v Dánsku či jinde. Dánsko ztrácí toto právo pouze v případech, kdy se pojištěnec přestěhuje do jiného státu.

Komise také shledává, že nezbytná soudržnost dánského daňového systému nebyla vytvořena tím, že Dánsko uzavřelo úmluvy o zamezení dvojího zdanění s řadou států, což znamená, že soudržnosti daňového systému není dosaženo u jednotlivých daňových poplatníků, pokud se týká těsné souvislosti mezi odpočty z příspěvků do systémů a zdaněním výplat ze systému.

Úmluvy o zamezení dvojího zdanění, které sledují model OECD, zajišťují, že výplaty ze systémů důchodového pojištění nejsou zdaněny ani ve státu, kde má pojištěnec bydliště ani ve státu sídla penzijní instituce. Z takových úmluv vyplývá, že výplaty ze systémů důchodového pojištění mohou být zdaněny pouze ve státu bydliště příjemce pojistného plnění. Tyto úmluvy znamenají, že se Dánsko vzdalo práva zdaňovat výplaty z penzijních institucí usazených v Dánsku. To je pravda bez ohledu na to, zda příspěvky do systému důchodového pojištění dávají v Dánsku vzniknout daňovým odpočtům či nikoliv. Na druhé straně Dánsko může zdaňovat všechny důchodové platby pojištěncům s bydlištěm v Dánsku, i když příspěvky do systému byly uskutečněny v jedné ze smluvních stran takové úmluvy.

Jiné úmluvy o zamezení dvojího zdanění obsahují ustanovení, která umožňují pojištěncům odpočty z příspěvků do zahraničních systémů důchodového pojištění. Osoby, které se přistěhují do Dánska z jedné z těchto zemí tak mohou udržovat svá penzijní pojištění ve své domovské zemi a provádět odpočty z příspěvků do těchto systémů ze svého zdanitelného příjmu v Dánsku. Ustanovení o odpočtech v takových úmluvách ukazují, že dánská pravidla neumožňující daňové odpočty z příspěvků do zahraničních systémů důchodového pojištění nejsou soudržná.

---

(1)  Úř. věst. 1977 L 336, s. 15

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/5

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

(Věc C-200/04)

(2004/C 190/07)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. března 2004 ve věci Finanzamt Heidelberg proti iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 5. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

Platí zvláštní režim pro cestovní kanceláře v čl. 26 směrnice 77/388/EHS (1) také pro plnění organizátora tzv. „High-School“ programů a „College“ programů s pobytem v zahraničí od 3 do 10 měsíců, které organizátor účastníkům nabízí svým vlastním jménem, a k jejichž uskutečnění jsou využívány služby poskytované jinými osobami povinnými k dani?

---

(1)  Úř. věst. L 145, s. 1

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/5

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

(Věc C-203/04)

(2004/C 190/08)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 7. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

Musí být čl. 10 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 1538/91 ze dne 5. června 1991 (obchodní normy pro drůbeží maso) (1) vykládán v tom smyslu, že při označování dle čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice 79/112/EHS je údaj „kontrolovaný chov“ označením o způsobu chovu ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1538/91.

---

(1)  Úř. věst. L 143, s. 11.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/6

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile ze dne 18. února 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc.

(Věc C-210/04)

(2004/C 190/09)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile (Itálie) ze dne 18. února 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate proti FCE Bank plc., které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 12. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| 1) | Je třeba vykládat čl. 2 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 šesté směrnice v tom smyslu, že dceřiná společnost společnosti, jejíž sídlo se nachází v jiném státě (který je členem Evropské unie, či nikoliv) a která se vyznačuje prvky výrobní jednotky, může být považována za samostatný subjekt, a že tedy může existovat právní vztah mezi těmito dvěma společnostmi, a že v důsledku toho poskytování služeb mateřskou společností podléhá DPH? Lze pro zodpovězení této otázky použít kritérium „arm's length“ stanovené v čl. 7 odst. 2 a 3 vzorové smlouvy OECD o zamezení dvojího zdanění a smlouvy ze dne 21. října 1988 uzavřené mezi Itálií, Spojeným královstvím a Severním Irskem? Může mezi nimi existovat právní vztah za předpokladu „cost-sharing agreement“ týkající se poskytování služeb vedlejší provozovně? Pokud ano, jaké jsou podmínky pro existenci takového právního vztahu? Musí být pojetí právního vztahu posouzeno s ohledem na vnitrostátní právo nebo na právo Společenství? |
| --- | --- |

1)

Je třeba vykládat čl. 2 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 šesté směrnice v tom smyslu, že dceřiná společnost společnosti, jejíž sídlo se nachází v jiném státě (který je členem Evropské unie, či nikoliv) a která se vyznačuje prvky výrobní jednotky, může být považována za samostatný subjekt, a že tedy může existovat právní vztah mezi těmito dvěma společnostmi, a že v důsledku toho poskytování služeb mateřskou společností podléhá DPH? Lze pro zodpovězení této otázky použít kritérium „arm's length“ stanovené v čl. 7 odst. 2 a 3 vzorové smlouvy OECD o zamezení dvojího zdanění a smlouvy ze dne 21. října 1988 uzavřené mezi Itálií, Spojeným královstvím a Severním Irskem? Může mezi nimi existovat právní vztah za předpokladu „cost-sharing agreement“ týkající se poskytování služeb vedlejší provozovně? Pokud ano, jaké jsou podmínky pro existenci takového právního vztahu? Musí být pojetí právního vztahu posouzeno s ohledem na vnitrostátní právo nebo na právo Společenství?

| 2) | Lze považovat – a případně v jaké míře – připsání nákladů na tyto služby k tíži dceřiné společnosti za protiplnění za poskytování služeb ve smyslu článku 2 šesté směrnice nezávisle na výši připsaných nákladů a dosažení obchodního zisku? |
| --- | --- |

2)

Lze považovat – a případně v jaké míře – připsání nákladů na tyto služby k tíži dceřiné společnosti za protiplnění za poskytování služeb ve smyslu článku 2 šesté směrnice nezávisle na výši připsaných nákladů a dosažení obchodního zisku?

| 3) | Má-li se za to, že poskytování služeb mezi mateřskou společností a jejími dceřinými společnostmi je v zásadě osvobozeno od DPH z důvodu nedostatku samostatnosti příjemce, a v důsledku toho neexistence právního vztahu mezi těmito dvěma společnostmi a v případě, že mateřská společnost sídlí v jiném členském státě Evropské unie, je vnitrostátní správní praxe, která za tohoto předpokladu zdaňuje uvedená poskytování služeb, v rozporu se zásadou svobody usazování stanovenou v článku 43 ES? |
| --- | --- |

3)

Má-li se za to, že poskytování služeb mezi mateřskou společností a jejími dceřinými společnostmi je v zásadě osvobozeno od DPH z důvodu nedostatku samostatnosti příjemce, a v důsledku toho neexistence právního vztahu mezi těmito dvěma společnostmi a v případě, že mateřská společnost sídlí v jiném členském státě Evropské unie, je vnitrostátní správní praxe, která za tohoto předpokladu zdaňuje uvedená poskytování služeb, v rozporu se zásadou svobody usazování stanovenou v článku 43 ES?

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/6

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Oberster Gerichtshof ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi

(Věc C-213/04)

(2004/C 190/10)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Oberster Gerichtshof (Rakousko) ze dne 29. dubna 2004 ve věci Ewald Burtscher proti Josefu Staudererovi, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 19. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Oberster Gerichtshof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

Je třeba vykládat článek 56 ES v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě (Vorarlberger Grundverkehrgesetz, zákon země Vorarlberska o převodech pozemků), na základě které v případě nabytí pozemku na základě právního úkonu nevyžadujícího povolení pozemkového úřadu, způsobuje skutečnost, že ve stanovené lhůtě nebylo předloženo prohlášení nabyvatele o tom, že pozemek je zastavěn, že nabytí nebylo provedeno za účelem využívání pozemku jako rekreačního objektu a že nabyvatel má rakouské státní občanství nebo s ním musí být zacházeno stejným způsobem, zpětnou neplatnost převodu?

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/6

---

Žaloba podaná dne 19. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

(Věc C-214/04)

(2004/C 190/11)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 19. května 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Ulrichem Wölkerem a Antoniem Aresuem, jako zmocněnci.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Italská republika tím, že nadále zachovává právní úpravu, která povoluje používání hydrochlorfluoruhlovodíků (HCFC) v protipožárních zařízeních překračující limity a podmínky stanovené v čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 (1) ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného ustanovení; |
| --- | --- |

—

určil, že Italská republika tím, že nadále zachovává právní úpravu, která povoluje používání hydrochlorfluoruhlovodíků (HCFC) v protipožárních zařízeních překračující limity a podmínky stanovené v čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 (1) ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného ustanovení;

| — | uložil Italské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

Komise tvrdí, že výjimky stanovené v nařízení ministra životního prostředí a ochrany území ze dne 3. října 2001 se uplatňují na různé případy, které nespadají do výjimek stanovených v nařízení č. 2037/2000, a že tedy oblast působnosti těchto výjimek je podstatně širší, než připouští toto nařízení. Jelikož italské právní předpisy povolují používání hydrochlorfluoruhlovodíků (HCFC) v protipožárních zařízeních v případech, které nepřipouští nařízení 2037/2000, nejsou tyto předpisy v souladu s právem Společenství.

---

(1)  Úř. věst. L 244, 29.9.2000, s. 1.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/7

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Østre Landsret ze dne 14. května 2004 ve věci Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen

(Věc C-215/04)

(2004/C 190/12)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Østre Landsret (Dánsko) ze dne 14. května 2004 ve věci Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 21. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Østre Landsret žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| 1) | Musí být výraz „tam, kde to není možné“ v čl. 2 písm. g) bod ii) nařízení Rady č. 259/93 (1) ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole chápán tak, že osoba, která odpad sbírá, oprávněná k tomuto účelu členským státem nemůže automaticky být oznamovatelem vývozu odpadů k využití?
  V případě kladné odpovědi, která kritéria určují, zda osoba, která odpad sbírá, oprávněná k tomuto účelu členským státem může být oznamovatelem vývozu odpadů k využití.
  Může být kritériem to, že původce odpadů není znám nebo že existuje tolik původců, jejichž individuální podíl každého z nich je tak malý, že by bylo nepřiměřené žádat po každém z nich oznámení vývozu odpadů? |
| --- | --- |

1)

Musí být výraz „tam, kde to není možné“ v čl. 2 písm. g) bod ii) nařízení Rady č. 259/93 (1) ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole chápán tak, že osoba, která odpad sbírá, oprávněná k tomuto účelu členským státem nemůže automaticky být oznamovatelem vývozu odpadů k využití?

V případě kladné odpovědi, která kritéria určují, zda osoba, která odpad sbírá, oprávněná k tomuto účelu členským státem může být oznamovatelem vývozu odpadů k využití.

Může být kritériem to, že původce odpadů není znám nebo že existuje tolik původců, jejichž individuální podíl každého z nich je tak malý, že by bylo nepřiměřené žádat po každém z nich oznámení vývozu odpadů?

| 2) | Poskytuje čl. 7 odst. 2 ve spojení s čl. 7 odst. 4 písm. a) prvním a druhým pododstavcem nařízení č. 259/93 možnost příslušným orgánům odesílajícího státu vznést námitky proti určité žádosti o povolení vyvézt odpady k využití, pokud oznamovatel neposkytne informace o tom, že zpracování zmíněného odpadu přijímacím státem bude mít z hlediska ochrany životního prostředí stejnou úroveň, která je požadována podle vnitrostátních právních předpisů odesílajícího státu? |
| --- | --- |

2)

Poskytuje čl. 7 odst. 2 ve spojení s čl. 7 odst. 4 písm. a) prvním a druhým pododstavcem nařízení č. 259/93 možnost příslušným orgánům odesílajícího státu vznést námitky proti určité žádosti o povolení vyvézt odpady k využití, pokud oznamovatel neposkytne informace o tom, že zpracování zmíněného odpadu přijímacím státem bude mít z hlediska ochrany životního prostředí stejnou úroveň, která je požadována podle vnitrostátních právních předpisů odesílajícího státu?

| 3) | Má být čl. 6 odst. 5 první odrážka nařízení č. 259/93 vykládán v tom smyslu, že požadavek informovat o složení odpadů je splněn, pokud oznamovatel uvede, že dotčený odpad je pouze jednoho určitého druhu, například „elektronický šrot“? |
| --- | --- |

3)

Má být čl. 6 odst. 5 první odrážka nařízení č. 259/93 vykládán v tom smyslu, že požadavek informovat o složení odpadů je splněn, pokud oznamovatel uvede, že dotčený odpad je pouze jednoho určitého druhu, například „elektronický šrot“?

| 4) | Má být čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení č. 259/93 vykládán v tom smyslu, že lhůta uvedená v čl. 7 odst. 2 začíná plynout od odeslání potvrzení o přijetí oznámení příslušnými orgány odesílajícího státu, bez ohledu na to, že příslušné orgány neobdržely veškeré informace uvedené v čl. 6 odst. 5?
  V případě záporné odpovědi, jaké informace musí oznámení obsahovat, aby mohla začít plynout lhůta 30 dnů uvedená v čl. 7 odst. 2?
  Má skutečnost, že uplynula lhůta 30 dnů takové právní účinky, že příslušné orgány nemohou již vznášet námitky či požadovat další informace? |
| --- | --- |

4)

Má být čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení č. 259/93 vykládán v tom smyslu, že lhůta uvedená v čl. 7 odst. 2 začíná plynout od odeslání potvrzení o přijetí oznámení příslušnými orgány odesílajícího státu, bez ohledu na to, že příslušné orgány neobdržely veškeré informace uvedené v čl. 6 odst. 5?

V případě záporné odpovědi, jaké informace musí oznámení obsahovat, aby mohla začít plynout lhůta 30 dnů uvedená v čl. 7 odst. 2?

Má skutečnost, že uplynula lhůta 30 dnů takové právní účinky, že příslušné orgány nemohou již vznášet námitky či požadovat další informace?

---

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (Úř. věst. L 30, s. 1).

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/8

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa

(Věc C-216/04)

(2004/C 190/13)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci, pátého oddělení (Itálie) ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 24. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Consiglio di Stato zasedající v soudní věci žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

Je přímé přidělení, tj. odchylně od systémů výběru smluvní strany uvedených ve směrnici 92/50/EHS (1), správy placených veřejných parkovišť akciové společnosti s výhradně veřejnou kapitálovou účastí na základě čl. 44 odst. 6 písm. b) zákona č. 1 regionu Trentino-Alto Adige ze dne 4. ledna 1993 ve znění článku 10 regionálního zákona č. 10 ze dne 23. ledna 1998 slučitelné s právem Společenství a zejména s volným pohybem služeb, zákazem diskriminace a povinností rovného zacházení, transparence a volné soutěže uvedenými v článcích 12, 45, 46, 49 a 86 Smlouvy o ES?

---

(1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/8

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione – Sezione Quinta Civile ze dne 23. března 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato a Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

(Věc C-222/04)

(2004/C 190/14)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Corte Suprema di Cassazione – Sezione Quinta Civile (Itálie) ze dne 23. března 2004 ve věci Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato a Cassa di Risparmio di San Miniato SpA, které došlo Kanceláři Soudního dvora Evropských společenství dne 28. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Corte Suprema di Cassazione – Sezione Quinta Civile žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| a) | Musí skupina právních subjektů (tzv. bankovních nadací) zřízených na základě zákona č. 218/1990 a vládního nařízení s mocí zákona č. 356/1990, ve znění pozdějších předpisů, podléhat pravidlům hospodářské soutěže Společenství – i když plní veřejně prospěšnou úlohu – v důsledku vlastnictví většinových podílů ve společnostech vykonávajících bankovní činnost a v důsledku správy těchto podílů ve vztahu k velkému počtu subjektů na trhu, na které převádějí výnosy z ovládaných podniků? Představuje s ohledem na pravidla zavedená vládním nařízením s mocí zákona č. 153/1999 podobně možnost udělená těmto subjektům používat výnosy z nakládání s těmito podíly k získání a řízení značných podílů v jiných podnicích, včetně bank, pro různé účely, včetně hospodářského rozvoje systému, výkon hospodářské činnosti pro účely uplatňování práva hospodářské soutěže Společenství? |
| --- | --- |

a)

Musí skupina právních subjektů (tzv. bankovních nadací) zřízených na základě zákona č. 218/1990 a vládního nařízení s mocí zákona č. 356/1990, ve znění pozdějších předpisů, podléhat pravidlům hospodářské soutěže Společenství – i když plní veřejně prospěšnou úlohu – v důsledku vlastnictví většinových podílů ve společnostech vykonávajících bankovní činnost a v důsledku správy těchto podílů ve vztahu k velkému počtu subjektů na trhu, na které převádějí výnosy z ovládaných podniků? Představuje s ohledem na pravidla zavedená vládním nařízením s mocí zákona č. 153/1999 podobně možnost udělená těmto subjektům používat výnosy z nakládání s těmito podíly k získání a řízení značných podílů v jiných podnicích, včetně bank, pro různé účely, včetně hospodářského rozvoje systému, výkon hospodářské činnosti pro účely uplatňování práva hospodářské soutěže Společenství?

| b) | Podléhají v důsledku toho tyto subjekty, upravené pravidly stanovenými v zákoně č. 218/1990 a vládním nařízení s mocí zákona č. 356/1990, ve znění pozdějších předpisů, jakož i ustanoveními zavedenými reformou provedenou zákonem č. 461/1998 a vládním nařízením s mocí zákona č. 153/1999, právní úpravě Společenství týkající se státních podpor (články 87 až 88 ES), pokud jde o zvýhodněný daňový režim, který je jim určen? |
| --- | --- |

b)

Podléhají v důsledku toho tyto subjekty, upravené pravidly stanovenými v zákoně č. 218/1990 a vládním nařízení s mocí zákona č. 356/1990, ve znění pozdějších předpisů, jakož i ustanoveními zavedenými reformou provedenou zákonem č. 461/1998 a vládním nařízením s mocí zákona č. 153/1999, právní úpravě Společenství týkající se státních podpor (články 87 až 88 ES), pokud jde o zvýhodněný daňový režim, který je jim určen?

| c) | Je-li odpověď na předchozí otázku kladná, představuje režim přímé daňové úlevy ze získaných dividend, který je sporný v projednávané věci, státní podporu ve smyslu článku 87 ES? |
| --- | --- |

c)

Je-li odpověď na předchozí otázku kladná, představuje režim přímé daňové úlevy ze získaných dividend, který je sporný v projednávané věci, státní podporu ve smyslu článku 87 ES?

| d) | Stále je-li odpověď na otázku v bodě 2 kladná, je rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 22. srpna 2002 (1), podle kterého pravidla o státní podpoře nejsou použitelná na nadace bankovního původu, platné z hlediska jeho oprávněnosti a nedostatku nebo nedostatečnosti odůvodnění uvedeného v projednávaném usnesení? |
| --- | --- |

d)

Stále je-li odpověď na otázku v bodě 2 kladná, je rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 22. srpna 2002 (1), podle kterého pravidla o státní podpoře nejsou použitelná na nadace bankovního původu, platné z hlediska jeho oprávněnosti a nedostatku nebo nedostatečnosti odůvodnění uvedeného v projednávaném usnesení?

| e) | Bez ohledu na otázku, zda je použitelná právní úprava týkající se státních podpor, představuje poskytnutí zvýhodněného daňového režimu týkajícího se rozdělování výnosů výhradně vnitrostátních svěřeneckých bank ovládaných nadacemi a jimi získávaných nebo těch podniků, ve kterých byly podíly získány použitím výnosů z nakládání s podíly ve svěřeneckých bankovních společnostech diskriminaci podniků, ve kterých mají podíly, ve srovnání s jinými podniky vyvíjejícími svou činnost na dotyčném trhu a zároveň porušuje zásadu svobody usazování a volného pohybu kapitálu na základě článků 12, 43 an. a článku 56 an. ES? |
| --- | --- |

e)

Bez ohledu na otázku, zda je použitelná právní úprava týkající se státních podpor, představuje poskytnutí zvýhodněného daňového režimu týkajícího se rozdělování výnosů výhradně vnitrostátních svěřeneckých bank ovládaných nadacemi a jimi získávaných nebo těch podniků, ve kterých byly podíly získány použitím výnosů z nakládání s podíly ve svěřeneckých bankovních společnostech diskriminaci podniků, ve kterých mají podíly, ve srovnání s jinými podniky vyvíjejícími svou činnost na dotyčném trhu a zároveň porušuje zásadu svobody usazování a volného pohybu kapitálu na základě článků 12, 43 an. a článku 56 an. ES?

---

(1)  Úř věst. L 55, 1.3.2003, s. 56.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/9

---

Žaloba podaná dne 1. června 2004 Komisí Evropských Společenství proti Finské republice

(Věc C-225/04)

(2004/C 190/15)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 1. června 2004 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských Společenství, zastoupenou M. Huttunenem a K. Simonssonem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských Společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Finská republika nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/106/ES ze dne 19. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (1) tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila. |
| --- | --- |

1.

určil, že Finská republika nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/106/ES ze dne 19. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (1) tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila.

| 2. | uložil Finské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 22. června 2003.

---

(1)  Úř. věst. L 19, 22.1.2002, s. 17.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/9

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Società „La Cascina“ Coop.a.r.l. a Zilch s.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze a Pedus Service P. Dussmann a dalším

(Věc C-226/04)

(2004/C 190/16)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis (Itálie) ze dne 22. dubna 2004 ve věci Società „La Cascina“ Coop.a.r.l. a Zilch s.r.l. proti Ministero della Difesa, Ministero dell'Economia e delle Finanze a Pedus Service P. Dussmann a dalším, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 2. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| 1) | Musí být čl. 29 první pododstavec písm. e) a f) směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, jedná-li se pouze o tato ustanovení, vykládán v tom smyslu, že kde zákonodárce Společenství používá větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů státu, v němž je usazen, nebo podle právních předpisů státu zadavatele“ nebo větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle právních předpisů státu zadavatele“, bylo jeho úmyslem odkazovat pouze a výlučně na situaci, kdy dotyčná osoba ke dni uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast na výběrovém řízení (nebo kdykoliv před zadáním zakázky) splnila tyto povinnosti úplným a včasným zaplacením? |
| --- | --- |

1)

Musí být čl. 29 první pododstavec písm. e) a f) směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, jedná-li se pouze o tato ustanovení, vykládán v tom smyslu, že kde zákonodárce Společenství používá větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů státu, v němž je usazen, nebo podle právních předpisů státu zadavatele“ nebo větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle právních předpisů státu zadavatele“, bylo jeho úmyslem odkazovat pouze a výlučně na situaci, kdy dotyčná osoba ke dni uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast na výběrovém řízení (nebo kdykoliv před zadáním zakázky) splnila tyto povinnosti úplným a včasným zaplacením?

| 2) | Musí být v důsledku toho prováděcí vnitrostátní italský právní předpis (čl. 12 písm. d) a e) vládního nařízení s mocí zákona č. 157 ze dne 17. března 1995) v části, ve které narozdíl od právního předpisu Společenství uvedeného výše povoluje vyloučení osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení pracovníků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ nebo osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ z výběrového řízení, vykládán s ohledem pouze na nesplnění – ověřitelné ke dni uvedenému výše (uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast nebo bezprostředně před zadáním, i prozatímním, zakázky) – těchto povinností, aniž by byl přikládán význam následujícímu „uvedení do pořádku“ jejich postavení? |
| --- | --- |

2)

Musí být v důsledku toho prováděcí vnitrostátní italský právní předpis (čl. 12 písm. d) a e) vládního nařízení s mocí zákona č. 157 ze dne 17. března 1995) v části, ve které narozdíl od právního předpisu Společenství uvedeného výše povoluje vyloučení osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení pracovníků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ nebo osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ z výběrového řízení, vykládán s ohledem pouze na nesplnění – ověřitelné ke dni uvedenému výše (uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast nebo bezprostředně před zadáním, i prozatímním, zakázky) – těchto povinností, aniž by byl přikládán význam následujícímu „uvedení do pořádku“ jejich postavení?

| 3) | Nebo naopak může být vnitrostátní zákonodárce (pokud s ohledem na to, co je uvedeno v otázce 2 výše, bude rozhodnuto, že vnitrostátní právní předpis není v souladu se smyslem a účelem právního předpisu Společenství), považován s ohledem na omezení, kterým podléhá pro účely provádění pravidel Společenství obsažených ve sporné směrnici, za oprávněného k zavedení možnosti ucházet se o zakázku pro osoby, které ačkoliv „nesplňují povinnosti“ ke dni uplynutí lhůty stanovené pro účast na řízení, nicméně prokáží, že mohou své postavení uvést do pořádku (a že pro to již podnikly příslušné kroky) před zadáním zakázky? |
| --- | --- |

3)

Nebo naopak může být vnitrostátní zákonodárce (pokud s ohledem na to, co je uvedeno v otázce 2 výše, bude rozhodnuto, že vnitrostátní právní předpis není v souladu se smyslem a účelem právního předpisu Společenství), považován s ohledem na omezení, kterým podléhá pro účely provádění pravidel Společenství obsažených ve sporné směrnici, za oprávněného k zavedení možnosti ucházet se o zakázku pro osoby, které ačkoliv „nesplňují povinnosti“ ke dni uplynutí lhůty stanovené pro účast na řízení, nicméně prokáží, že mohou své postavení uvést do pořádku (a že pro to již podnikly příslušné kroky) před zadáním zakázky?

| 4) | Pokud bude rozhodnuto, že výklad uvedený v otázce 3 je možný, tedy dovoluje zavedení pružnějších pravidel ve srovnání s přísnějším výkladem pojetí „splnění“ povinností zákonodárce Společenství, jsou tato pravidla v rozporu se základními zásadami Společenství jako zásadou rovného zacházení pro všechny občany Unie nebo – s ohledem pouze na výběrová řízení – zásadou rovných podmínek pro všechny osoby, které podaly žádost o účast na takových řízeních? |
| --- | --- |

4)

Pokud bude rozhodnuto, že výklad uvedený v otázce 3 je možný, tedy dovoluje zavedení pružnějších pravidel ve srovnání s přísnějším výkladem pojetí „splnění“ povinností zákonodárce Společenství, jsou tato pravidla v rozporu se základními zásadami Společenství jako zásadou rovného zacházení pro všechny občany Unie nebo – s ohledem pouze na výběrová řízení – zásadou rovných podmínek pro všechny osoby, které podaly žádost o účast na takových řízeních?

---

(1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/10

---

Opravný prostředek podaný dne 2. června 2004 Marie-Luise Lindorfer proti rozsudku vydanému dne 18. března 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-204/01, M.-L. Lindorfer v. Rada Evropské unie

(Věc C-227/04 P)

(2004/C 190/17)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 2. června 2004 opravný prostředek podaný Marie-Luise Lindorfer, zastoupenou G. Vandersandenem a L. Levim, proti rozsudku vydanému dne 18. března 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-204/01, M.-L. Lindorfer v. Rada Evropské unie.

Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství vydaný dne 18. března 2004 ve věci T-204/01; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství vydaný dne 18. března 2004 ve věci T-204/01;

| — | v důsledku toho vyhověl návrhům účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, které předložil v řízení před Soudem, a proto |
| --- | --- |

—

v důsledku toho vyhověl návrhům účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, které předložil v řízení před Soudem, a proto

| — | vyslovil zrušení rozhodnutí žalované ze dne 3. listopadu 2000, které stanovilo dobu zaměstnání rozhodnou pro účely starobního důchodu Společenství účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, po převodu jeho nároků na starobní důchod vzniklých v Rakousku předtím, než vstoupil do služebního poměru k Evropským společenstvím, na 5 let 5 měsíců a 8 dní a podle potřeby zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 31. května 2001, kterým byla zamítnuta stížnost účastníka řízení podávajícího opravný prostředek ze dne 2. února 2001; |
| --- | --- |

—

vyslovil zrušení rozhodnutí žalované ze dne 3. listopadu 2000, které stanovilo dobu zaměstnání rozhodnou pro účely starobního důchodu Společenství účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, po převodu jeho nároků na starobní důchod vzniklých v Rakousku předtím, než vstoupil do služebního poměru k Evropským společenstvím, na 5 let 5 měsíců a 8 dní a podle potřeby zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 31. května 2001, kterým byla zamítnuta stížnost účastníka řízení podávajícího opravný prostředek ze dne 2. února 2001;

| — | uložil žalované provést, na opraveném právním základě a zákonným způsobem, nové stanovení doby zaměstnání rozhodné pro účely starobního důchodu Společenství účastníka podávajícího opravný prostředek po převodu jeho nároků na starobní důchod vzniklých v Rakousku; |
| --- | --- |

—

uložil žalované provést, na opraveném právním základě a zákonným způsobem, nové stanovení doby zaměstnání rozhodné pro účely starobního důchodu Společenství účastníka podávajícího opravný prostředek po převodu jeho nároků na starobní důchod vzniklých v Rakousku;

| — | uložil žalované náhradu všech nákladů řízení před Soudem prvního stupně a řízení o opravném prostředku. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu všech nákladů řízení před Soudem prvního stupně a řízení o opravném prostředku.

Právní důvody a hlavní tvrzení

Soud prvního stupně porušil článek 141 ES, čl. 10 odst. 4 písm. b) všeobecných prováděcích ustanovení (1), zásadu zákazu diskriminace a povinnost uvést odůvodnění.

Ve skutečnosti vzhledem k tomu, že Rada ve svém vzorci pro přepočet mohla oprávněně vzít v úvahu pojistné faktory spojené s věkem a pohlavím dotčené osoby, Soud porušil zásadu zákazu diskriminace, zejména pokud se jedná o rovné zacházení mezi muži a ženami. Co se týče vzorce pro přepočet nároků na starobní důchod vzniklých v prvním systému, národním, do systému Společenství, Soud potvrdil zohlednění faktoru, který rozlišuje pohlaví pracovníků a zachází s pracovnicemi nepříznivěji a odůvodnil tento vzorec rozpočtovými důvody. Kromě toho Soud tím, že neodpověděl na tvrzení žalobkyně směřující k prokázání toho, že zohledněním pojistného faktoru při přepočtu odvodů do systému důchodového zabezpečení Společenství nemůže být narušena rozpočtová rovnováha, porušil svou povinnost uvést odůvodnění.

Soud se nevyslovil k platnosti dvou variant, přičemž obě jsou určeny k provedení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu, ale odlišným způsobem, jelikož jedna bere v úvahu datum převodu nároků na starobní důchod a druhá datum jmenování úředníkem. Kromě toho tím, že se Soud soustředil pouze na základní plat úředníka v době odchodu do důchodu a nepřezkoumal také odvody zaplacené na důchodové pojištění, neodpověděl na tvrzení žalobkyně, a tak porušil svou povinnost uvést odůvodnění.

Soud vyvozuje nesprávné právní závěry, pokud jde o skutečnosti a zvláště příklady uváděné žalobkyní. Předpoklad, že kolísání směnných kurzů různých národních měn vyplývá z okolností, které jsou mimo působnost Společenství, ani v nejmenším nezbavuje Společenství povinnosti dodržovat zásadu zákazu diskriminace, zejména vůči svým zaměstnancům, a v tomto případě povinnosti vymezit pravidla pro převod nároků na starobní důchod vzniklých ve vztahu k vnitrostátnímu penzijnímu fondu do důchodového systému Společenství v souladu s touto zásadou. To zejména znamená, že Rada nemůže použít vzorce pro přepočet, které nejsou v souladu se zásadou zákazu diskriminace. Je však prokázáno, že v tomto případě tomu tak bylo. Ve skutečnosti s ohledem na zásadu zákazu diskriminace částky převáděné z vnitrostátního penzijního fondu nejsou různé podle toho, zda pocházejí ze země tzv. „slabé měny“ nebo ze země tzv. „silné měny“. Na druhé straně Soud konstatoval, že se s těmito částkami zachází rozdílně podle dotčených zemí, s převody, které přicházejí ze zemí se „slabou měnou“ se zachází příznivěji. Konečně Soud nepřezkoumal a a fortiori neprokázal, čím je toto zacházení objektivně odůvodněno. Skutečnost, že toto rozdílné zacházení vyplývá z okolností mimo působnost Společenství, nemůže představovat odůvodnění, protože o existenci dvou variant rozhodla Rada a ta též určuje, na koho se použijí.

---

(1)  Rozhodnutí Rady ze dne 13. července 1992, kterým se stanoví všeobecná prováděcí ustanovení týkající se provádění čl. 11 odst. 1 a 2 přílohy VIII služebního řádu a kterým se ruší hlavy IV a V rozhodnutí Rady ze dne 26. ledna 1970 ve znění rozhodnutí Rady ze dne 19. prosince 1994.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l.

(Věc C-228/04)

(2004/C 190/18)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis (Itálie) ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l., které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 2. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.

Tribunale Amministratiovo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| 1) | Musí být čl. 29 první pododstavec písm. e) a f) směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, jedná-li se pouze o tato ustanovení, vykládán v tom smyslu, že kde zákonodárce Společenství používá větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů státu, v němž je usazen, nebo podle právních předpisů státu žadavatele“ nebo větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle právních předpisů státu žadavatele“, bylo jeho úmyslem odkazovat pouze a výlučně na situaci, kdy dotyčná osoba ke dni uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast na výběrovém řízení (nebo kdykoliv před zadáním zakázky) splnila tyto povinnosti úplným a včasným zaplacením? |
| --- | --- |

1)

Musí být čl. 29 první pododstavec písm. e) a f) směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, jedná-li se pouze o tato ustanovení, vykládán v tom smyslu, že kde zákonodárce Společenství používá větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů státu, v němž je usazen, nebo podle právních předpisů státu žadavatele“ nebo větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle právních předpisů státu žadavatele“, bylo jeho úmyslem odkazovat pouze a výlučně na situaci, kdy dotyčná osoba ke dni uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast na výběrovém řízení (nebo kdykoliv před zadáním zakázky) splnila tyto povinnosti úplným a včasným zaplacením?

| 2) | Musí být v důsledku toho prováděcí vnitrostátní italský právní předpis (čl. 12 písm. d) a e) vládního nařízení s mocí zákona č. 157 ze dne 17. března 1995), v části, ve které narozdíl od právního předpisu Společenství uvedeného výše povoluje vyloučení osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení pracovníků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ nebo osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ z výběrového řízení, vykládán s ohledem pouze na nesplnění – ověřitelné ke dni uvedenému výše (uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast nebo bezprostředně před zadáním, i prozatímním, zakázky) – těchto povinností, aniž by byl přikládán význam následujícímu „uvedení do pořádku“ jejich postavení? |
| --- | --- |

2)

Musí být v důsledku toho prováděcí vnitrostátní italský právní předpis (čl. 12 písm. d) a e) vládního nařízení s mocí zákona č. 157 ze dne 17. března 1995), v části, ve které narozdíl od právního předpisu Společenství uvedeného výše povoluje vyloučení osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení pracovníků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ nebo osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ z výběrového řízení, vykládán s ohledem pouze na nesplnění – ověřitelné ke dni uvedenému výše (uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast nebo bezprostředně před zadáním, i prozatímním, zakázky) – těchto povinností, aniž by byl přikládán význam následujícímu „uvedení do pořádku“ jejich postavení?

| 3) | Nebo naopak může být vnitrostátní zákonodárce (pokud s ohledem na to, co je uvedeno v otázce 2 výše, bude rozhodnuto, že vnitrostátní právní předpis není v souladu se smyslem a účelem právního předpisu Společenství), považován s ohledem na omezení, kterým podléhá pro účely provádění pravidel Společenství obsažených ve sporné směrnici, za oprávněného k zavedení možnosti ucházet se o zakázku pro osoby, které ačkoliv „nesplňují povinnosti“ ke dni uplynutí lhůty stanovené pro účast na řízení, nicméně prokáží, že mohou své postavení uvést do pořádku (a že pro to již podnikly příslušné kroky) před zadáním zakázky? |
| --- | --- |

3)

Nebo naopak může být vnitrostátní zákonodárce (pokud s ohledem na to, co je uvedeno v otázce 2 výše, bude rozhodnuto, že vnitrostátní právní předpis není v souladu se smyslem a účelem právního předpisu Společenství), považován s ohledem na omezení, kterým podléhá pro účely provádění pravidel Společenství obsažených ve sporné směrnici, za oprávněného k zavedení možnosti ucházet se o zakázku pro osoby, které ačkoliv „nesplňují povinnosti“ ke dni uplynutí lhůty stanovené pro účast na řízení, nicméně prokáží, že mohou své postavení uvést do pořádku (a že pro to již podnikly příslušné kroky) před zadáním zakázky?

| 4) | Pokud bude rozhodnuto, že výklad uvedený v otázce 3 je možný, tedy dovoluje zavedení pružnějších pravidel ve srovnání s přísnějším výkladem pojetí „splnění“ povinností zákonodárce Společenství, jsou tato pravidla v rozporu se základními zásadami Společenství jako zásadou rovného zacházení pro všechny občany Unie nebo – s ohledem pouze na výběrová řízení – zásadou rovných podmínek pro všechny osoby, které podaly žádost o účast na takových řízeních? |
| --- | --- |

4)

Pokud bude rozhodnuto, že výklad uvedený v otázce 3 je možný, tedy dovoluje zavedení pružnějších pravidel ve srovnání s přísnějším výkladem pojetí „splnění“ povinností zákonodárce Společenství, jsou tato pravidla v rozporu se základními zásadami Společenství jako zásadou rovného zacházení pro všechny občany Unie nebo – s ohledem pouze na výběrová řízení – zásadou rovných podmínek pro všechny osoby, které podaly žádost o účast na takových řízeních?

---

(1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/11

---

Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

(Věc C-236/04)

(2004/C 190/19)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. června 2004 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Shotterem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se:






  — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová“ směrnice) (1); |
| --- | --- | --- |

1.

určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se:

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová“ směrnice) (1);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační“ směrnice) (2); |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační“ směrnice) (2);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová“ směrnice) (3); |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová“ směrnice) (3);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice „o univerzální službě“) (4), |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice „o univerzální službě“) (4),

nebo v každém případě tím, že Komisi o takovýchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které jsou mu uloženy na základě článku 18 přístupové směrnice, článku 18 autorizační směrnice, článku 28 rámcové směrnice a článku 38 směrnice o univerzální službě.

| 2. | uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

Lhůta stanovená pro provedení směrnic uplynula dne 24. července 2003.

---

(1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7

(2)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21

(3)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33

(4)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/12

---

Žaloba podaná dne 7. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

(Věc C-238/04)

(2004/C 190/20)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. června 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou O. Beynet a A.Whelanem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Francouzská republika tím, že správně neprovedla článek 1 a čl. 2 odst. 3 směrnice 90/338/EHS o hospodářské soutěži na trhu telekomunikačních služeb (1), ve znění směrnic 95/51/ES (2) a 96/19/ES (3), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, jakož i z čl. 249 (dříve čl. 189) třetího pododstavce Smlouvy; |
| --- | --- |

1.

určil, že Francouzská republika tím, že správně neprovedla článek 1 a čl. 2 odst. 3 směrnice 90/338/EHS o hospodářské soutěži na trhu telekomunikačních služeb (1), ve znění směrnic 95/51/ES (2) a 96/19/ES (3), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, jakož i z čl. 249 (dříve čl. 189) třetího pododstavce Smlouvy;

| 2. | uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní dovolávaná tvrzení:

Francouzská právní úprava přináší problém slučitelnosti s právem Společenství, týkající se podmínek udělování licence k poskytování telekomunikačních služeb kabelovými operátory.

Pokud jde o poskytování telefonních služeb, francouzská právní úprava zavádí povinnost konzultovat obce nebo sdružení obcí před vydáním licence k poskytování telefonických služeb prostřednictvím kabelových sítí. Tato povinnost vyvolává četné problémy vzhledem k čl. 2 odst. 3 směrnice 90/388, ve znění směrnice 96/19/ES, a to nedostatek průhlednosti konzultačního řízení, nepřiměřené správní uvážení obcí při formulaci jejich stanovisek, nejistotu týkající se objektivnosti řízení z důvodů vazeb mezi některými obcemi a operátory, diskriminační aspekt řízení, které se nepoužije na ostatní dodavatele telekomunikačních služeb a nebezpečí diskriminace mezi různými kabelovými operátory.

Právní úprava, podle které musejí kabeloví operátoři systematicky informovat všechny obce, dotčené umístěním jejich sítí, vytváří doplňující povinnost ve vztahu k obecné zásadě volného poskytování služeb, uplatňující se na ostatní operátory telekomunikačních služeb. Vzhledem k tomu, že žádná objektivní skutečnost neodůvodňuje toto rozdílné zacházení, je francouzská právní úprava v tomto ohledu diskriminační a je v rozporu současně s ustanoveními článku 1 a čl. 2 odst. 3 směrnice 90/388/EHS, ve znění směrnic 95/51/ES a 96/19/ES.

---

(1)  Úř. věst. L 192, 24.7.1990, s. 10.

(2)  Směrnice Komise 95/51/ES ze dne 18. října 1995, kterou se mění směrnice 90/338/EHS s ohledem na zrušení omezení pro použití sítí kabelové televize k poskytování již liberalizovaných telekomunikačních služeb (Úř. věst. L 256, 26.10.1995, s. 49)

(3)  Směrnice Komise 96/19/ES ze dne 13. března 1996, kterou se mění směrnice 90/388/EHS s ohledem na provádění úplné hospodářské soutěže na telekomunikačním trhu.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/13

---

Žaloba podaná dne 8. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království

(Věc C-240/04)

(2004/C 190/21)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. června 2004 žaloba směřující proti Belgickému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Shotterem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se:






  — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová směrnice“) (1); |
| --- | --- | --- |

1.

určil, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se:

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová směrnice“) (1);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační směrnice“) (2); |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační směrnice“) (2);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová směrnice“) (3); |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová směrnice“) (3);

| — | směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací („směrnice o univerzální službě“) (4), |
| --- | --- |

—

směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací („směrnice o univerzální službě“) (4),

nebo v každém případě tím, že Komisi o takových předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které jsou mu uloženy na základě článku 18 přístupové směrnice, článku 18 autorizační směrnice, článku 28 rámcové směrnice a článku 38 směrnice o univerzální službě.

| 2. | uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní dovolávaná tvrzení:

Lhůta stanovená pro provedení směrnic uplynula dne 24. července 2003.

---

(1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7

(2)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21

(3)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33

(4)  Uř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/13

---

Opravný prostředek podaný dne 9. června 2004 M. proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství

(Věc C-243/04 P)

(2004/C 190/22)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 9. června 2004 opravný prostředek směřující proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 21. dubna 2004 ve věci T-172/01 mezi M. a Soudním dvorem Evropských společenství podaný M. zastoupenou H. Tagarasem, advokátem.

Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | prohlásil tento opravný prostředek za přípustný a opodstatněný; |
| --- | --- |

—

prohlásil tento opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

| — | zrušil napadený rozsudek a rozhodl, že M. má právo na pozůstalostní důchod v souladu s článkem 27 přílohy VIII služebního řádu; |
| --- | --- |

—

zrušil napadený rozsudek a rozhodl, že M. má právo na pozůstalostní důchod v souladu s článkem 27 přílohy VIII služebního řádu;

| — | uložil žalovanému náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně, jakož i náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně, jakož i náhradu nákladů tohoto řízení.

Právní důvody a hlavní tvrzení:

Napadený rozsudek je stižen jak „nedostatky řízení“ ve smyslu článku 58 statutu Soudního dvora, tak „porušením právních předpisů Společenství“ ve smyslu téhož ustanovení. Účastník řízení podávající opravný prostředek se rovněž dovolává Evropské úmluvy o lidských právech, zejména práva na spravedlivý proces.

Důvod nedostatků řízení se týká důkazů. Nedostatky řízení mají dvě větve. První spočívá v rozhodnutí Soudu odmítnout jako opožděná dvě notářská prohlášení vyhotovená po ukončení písemné části řízení, která však byla odpovědí na novou dokumentaci a tvrzení dupliky. Druhá větev spočívá ve skutečnosti, že Soud vůbec nevzal v úvahu dvě další notářská prohlášení, která byla připojena k původní žádosti, jakož i k návrhu na zahájení řízení.

Důvod porušení právních předpisů Společenství spočívá v právním pochybení, kterého se dopustil Soud při uplatnění článku 27 přílohy VIII služebního řádu z důvodu chybné právní kvalifikace dohody, ke které došlo mezi žalobkyní a jejím bývalým manželem na jaře 1999. V opravném prostředku je vytýkáno zejména to, že v napadeném rozsudku nebyla připuštěna „vyživovací“ povaha dohody z roku 1999, ale že byla kvalifikována svévolně a chybně jako akt „čisté zdvořilosti“.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour du travail de Liège, divize Neufchâteau, ze dne 9. června 2004 ve věci José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, zkráceně INASTI.

(Věc C-249/04)

(2004/C 190/23)

Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour du travail de Liège, divize Neufchâteau, ze dne 9. června 2004 ve věci José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, zkráceně INASTI, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která došla kanceláři Soudního dvora dne 11. června 2004.

Cour du travail de Liège, divize Neufchâteau, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

| 1. | Brání článek 13 a násl. nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 – o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1) – tomu, aby byl příspěvek – jako je snižující příspěvek na základě Arrêté royal č. 289 ze dne 31. března 1984 o některých dočasných opatřeních týkajících se zmírnění příjmů osob samostatně výdělečně činných za účelem snížení veřejných nákladů a zajištění finanční rovnováhy sociálního postavení osob samostatně výdělečně činných – založen také na příjmech osob samostatně výdělečně činných plynoucích z jejich výdělečné činnosti na území členského státu odlišného od státu zdanění, zatímco osoby samostatně výdělečně činné nemají po zaplacení tohoto příspěvku nárok na jakékoli sociální nebo jiné dávky v tomto státu ? |
| --- | --- |

1.

Brání článek 13 a násl. nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 – o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1) – tomu, aby byl příspěvek – jako je snižující příspěvek na základě Arrêté royal č. 289 ze dne 31. března 1984 o některých dočasných opatřeních týkajících se zmírnění příjmů osob samostatně výdělečně činných za účelem snížení veřejných nákladů a zajištění finanční rovnováhy sociálního postavení osob samostatně výdělečně činných – založen také na příjmech osob samostatně výdělečně činných plynoucích z jejich výdělečné činnosti na území členského státu odlišného od státu zdanění, zatímco osoby samostatně výdělečně činné nemají po zaplacení tohoto příspěvku nárok na jakékoli sociální nebo jiné dávky v tomto státu ?

| 2. | Nebrání Římská smlouva ze dne 25. března 1957 o založení Evropského společenství a zejména její články 39 a 43 (původně články 48 a 52) uložení příspěvku vypočteného na tomto základě osobám samostatně výdělečně činným, které vykonávají své právo volného pohybu ? |
| --- | --- |

2.

Nebrání Římská smlouva ze dne 25. března 1957 o založení Evropského společenství a zejména její články 39 a 43 (původně články 48 a 52) uložení příspěvku vypočteného na tomto základě osobám samostatně výdělečně činným, které vykonávají své právo volného pohybu ?

---

(1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, v pozměněném a aktualizovaném znění nařízení Rady (EHS) č. 2001/83 ze dne 2. června 1983 (Úř. věst. L 230, s. 6, příloha 1)

---

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/15

---

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

ze dne 25. května 2004

ve věci T-154/01, Distilleria F. Palma SpA proti Komisi Evropských společenství (1)

(Nařízení (EHS) č. 822/87 - Společná organizace trhu s vínem - Nařízení (EHS) č. 1780/89 - Nařízení (EHS) č. 2710/93 - Nařízení (ES) č. 416/96 - Použití alkoholu získaného destilačními postupy - Nařízení (EHS) č. 3390/90 - Veřejné nabídkové řízení na použití vinného alkoholu jako motorové palivo v rámci Společenství - Odmítnutí Komise změnit určité podmínky veřejného nabídkové řízení - Vyšší moc - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Přípustnost)

(2004/C 190/24)

Jednací jazyk: italština

Ve věci 154/01, Distilleria F. Palma SpA, v likvidaci, se sídlem v Neapoli (Itálie), zastoupená F. Carusou, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: L. Visaggio a C. Cattabriga, ve spolupráci s A. Dal Ferrou), jejímž předmětem je žaloba založená na článku 235 ES a čl. 288 druhém pododstavci ES směřující k získání náhrady škody údajně utrpěné následkem tvrzené protiprávnosti chování Komise údajně vyplývající z dopisu ze dne 11. listopadu 1996 adresovaného tímto orgánem italským úřadům, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci; tajemník: J. Palacio González, vrchní rada, vydal 25. května 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1) | Žaloba se odmítá jako nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

| 2) | Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 259, 15.09.2001.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/15

---

ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

ze dne 12. května 2004

ve věci T-191/01, André Hecq proti Komisi Evropských společenství (1)

(Úředníci - Sociální zabezpečení - Čl. 72 odst. 1 služebního řádu - Náhrada léčebných výdajů - Vážná nemoc - Zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony)

(2004/C 190/25)

Jednací jazyk: francouzština

Ve věci T-191/01, André Hecq, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Mondercange (Lucembursko), zastoupený C. Mouratem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall), jejímž předmětem je žaloba na zrušení dvou rozhodnutí přijatých dne 13. října 2000 a 6. listopadu 2000 oddělením pro vyrovnání nároků, kterými byla zamítnuta náhrada výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony poskytnuté manželce žalobce, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, a M. Jaeger a F. Dehousse, soudci; tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 12. května 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

| 1) | Rozhodnutí přijatá oddělením pro vyrovnání nároků dne 13. října 2000 a 6. listopadu 2000 se zrušují, pokud jde o zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony poskytnuté manželce žalobce; |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí přijatá oddělením pro vyrovnání nároků dne 13. října 2000 a 6. listopadu 2000 se zrušují, pokud jde o zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony poskytnuté manželce žalobce;

| 2) | Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst C 317, 10.11.2001.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/16

---

Žaloba podaná dne 28. ledna 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)

(Věc T-31/04)

(2004/C 190/26)

Jednací jazyk: španělština

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM) Eurodrive Services and Distribution N.V., se sídlem v Amsterodamu (Nizozemsko), zastoupenou Enriquem Armijo Chávarrim a Antoniem Castán Pérez-Gómezem, advokáty.

Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

| — | zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2003 vydané ve spojených věcech R 419/2001-1 a R 530/2001-1, jakož i |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2003 vydané ve spojených věcech R 419/2001-1 a R 530/2001-1, jakož i

| — | uložil Úřadu náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Úřadu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

| Přihlašovatel ochranné známky Společenství: | Jesús Gómez Frías. |
| --- | --- |
| Dotčená ochranná známka Společenství: | Obrazová ochranná známka „EUROMASTER“ – přihláška č. 728 295, pro služby třídy 39 (dopravní služby, skladování dopravních prostředků a jejich součástek) a třídy 41 (organizování sportovních soutěží). |
| Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: | Žalobkyně. |
| Namítaná ochranná známka nebo označení: | Slovní ochranné známky „EUROMASTER“ – španělské (č. 1 613 599 a 1 613 600), francouzská (č. 1 624 667), rakouská (č. 172 243), ochranná známka Beneluxu (č. 495 020), dánská (č. VR 08 0221991), finská (č. 119 689), anglické (č. 1 454 805 a 1455 074), řecká (č. 109 184), irská (č. B 146 109), italská (č. 608 701), portugalské (č. 270 847 a 270848) a švédská (č. 245 822), pro výrobky a služby tříd 12, 16 a 37. |
| Rozhodnutí námitkového oddělení: | Vyhovění námitce, pokud se týká služeb třídy 39, a zamítnutí, pokud jde o služby třídy 41. |
| Rozhodnutí odvolacího senátu: | Zamítnutí odvolání. |
| Dovolávané žalobní důvody: | Nesprávné uplatnění čl.8 odst.1 písm. b) nařízení (ES)č. 40/94 a porušení článku 73 tohoto nařízení. |

Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

Jesús Gómez Frías.

Dotčená ochranná známka Společenství:

Obrazová ochranná známka „EUROMASTER“ – přihláška č. 728 295, pro služby třídy 39 (dopravní služby, skladování dopravních prostředků a jejich součástek) a třídy 41 (organizování sportovních soutěží).

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

Žalobkyně.

Namítaná ochranná známka nebo označení:

Slovní ochranné známky „EUROMASTER“ – španělské (č. 1 613 599 a 1 613 600), francouzská (č. 1 624 667), rakouská (č. 172 243), ochranná známka Beneluxu (č. 495 020), dánská (č. VR 08 0221991), finská (č. 119 689), anglické (č. 1 454 805 a 1455 074), řecká (č. 109 184), irská (č. B 146 109), italská (č. 608 701), portugalské (č. 270 847 a 270848) a švédská (č. 245 822), pro výrobky a služby tříd 12, 16 a 37.

Rozhodnutí námitkového oddělení:

Vyhovění námitce, pokud se týká služeb třídy 39, a zamítnutí, pokud jde o služby třídy 41.

Rozhodnutí odvolacího senátu:

Zamítnutí odvolání.

Dovolávané žalobní důvody:

Nesprávné uplatnění čl.8 odst.1 písm. b) nařízení (ES)č. 40/94 a porušení článku 73 tohoto nařízení.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/16

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 GfK Aktiengesellschaft proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

(Věc T-135/04)

(2004/C 190/27)

Jednací jazyk bude určen podle čl. 131 odst. 2 jednacího řádu – jazyk, ve kterém byla žaloba podána: němčina

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. dubna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) GfK Aktiengesellschaft, se sídlem v Norimberku (Německo), zastoupenou U. Brückmannem a R. Langem, advokáty.

BUS-Betreuungs-und Unternehmensberatungs-GmbH, se sídlem v Mnichově (Německo), byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.

Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

| — | zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. února 2004 (věc R 327/2003-1); |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. února 2004 (věc R 327/2003-1);

| — | zamítl námitky vedlejšího účastníka ze dne 6. října 2000 týkající se německé slovní a obrazové ochranné známky „BUS Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.“ (rejstříkové číslo DE 1 127 415); |
| --- | --- |

—

zamítl námitky vedlejšího účastníka ze dne 6. října 2000 týkající se německé slovní a obrazové ochranné známky „BUS Betreuungsverbund für Unternehmer und Selbständige e.V.“ (rejstříkové číslo DE 1 127 415);

| — | uložil žalovanému úplnou náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému úplnou náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

| Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: | Žalobkyně |
| --- | --- |
| Dotčená ochranná známka Společenství: | Slovní ochranná známka „Online Bus“ pro služby třídy 35 (mimo jiné sestavování hospodářských statistik, marketing, průzkum a analýza trhu, podnikové poradenství a obchodní management) |
| Majitel ochranné známky nebo označení namítaných vnámitkovém řízení: | BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH |
| Namítaná ochranná známka nebo označení: | Německá obrazová ochranná známka „BUS“ pro služby tříd 35, 40, 41 a 42 (mimo jiné podnikové poradenství, zejména obchodní management a poradenství v oblasti podnikového hospodaření) |
| Rozhodnutí námitkového oddělení: | Zamítnutí přihlášky ochranné známky |
| Rozhodnutí odvolacího senátu: | Zamítnutí odvolání žalobkyně |
| Dovolávané žalobní důvody: | — | Vedlejší účastník neprokázal užívání namítané ochranné známky a námitky je tedy třeba podle čl. 43 odst. 2 druhé věty nařízení (ES) č. 40/94 zamítnout. |

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství:

Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství:

Slovní ochranná známka „Online Bus“ pro služby třídy 35 (mimo jiné sestavování hospodářských statistik, marketing, průzkum a analýza trhu, podnikové poradenství a obchodní management)

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných vnámitkovém řízení:

BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH

Namítaná ochranná známka nebo označení:

Německá obrazová ochranná známka „BUS“ pro služby tříd 35, 40, 41 a 42 (mimo jiné podnikové poradenství, zejména obchodní management a poradenství v oblasti podnikového hospodaření)

Rozhodnutí námitkového oddělení:

Zamítnutí přihlášky ochranné známky

Rozhodnutí odvolacího senátu:

Zamítnutí odvolání žalobkyně

Dovolávané žalobní důvody:

—

Vedlejší účastník neprokázal užívání namítané ochranné známky a námitky je tedy třeba podle čl. 43 odst. 2 druhé věty nařízení (ES) č. 40/94 zamítnout.

| — | Mezi srovnávanými ochrannými známkami neexistuje vzhledem k nedostatku podobnosti označení nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94. |
| --- | --- |

—

Mezi srovnávanými ochrannými známkami neexistuje vzhledem k nedostatku podobnosti označení nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/17

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2004 oblastí Vorderriss, Rassem Freiherem von Cramer-Klettem a Rechtelerverbandes Pfronten proti Komisi Evropských společenství

(Věc T-136/04)

(2004/C 190/28)

Jednací jazyk: němčina

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství oblastí Vorderriss se sídlem v Lenggries (Německo), Rassem Freiherrem von Cramer-Klettem, s bydlištěm v Aschau i. Chiemgau (Německo) a Rechtelerverbandes Pfronten, se sídlem ve Pfronten (Německo), zastoupenými advokátem Th. Schönefeldem.

Žalobci navrhují, aby Soud:

| — | zrušil rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 2003, kterým se v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS přijímá seznam významných lokalit Společenství pro alpínskou biogeografickou oblast (1); |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 2003, kterým se v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS přijímá seznam významných lokalit Společenství pro alpínskou biogeografickou oblast (1);

| — | uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení |
| --- | --- |

—

uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

Žalobci jsou vlastníky lesních pozemků, které jsou spravovány v rámci lesního závodu jedním ze současných žalobců a které nyní byly, podle napadeného rozhodnutí, prohlášeny za významnou lokalitu Společenství (VLS) pro alpínskou biogeografickou oblast.

Žalobci uplatňují, že napadené rozhodnutí zasahuje do jejich základních práv, která mají být zajištěna v rámci základních zásad právního řádu Společenství. Tento zásah do základních práv je formálně protiprávní, neboť při přijímání rozhodnutí Komise (a prováděním směrnice Rady 92/43/EHS (2)) nebyla zaručena účastnická práva dotčených vlastníků pozemků.

Žalobci dále uvádějí, že napadené rozhodnutí též věcně porušuje vlastnická práva žalobců, neboť při stanovení VLS nebyla vůbec vzata v úvahu soukromá vlastnická práva žalobců (a jiných dotčených osob) a proto nedošlo ke zvážení zájmů spojených s vypracováním seznamu VLS a proti tomu stojícím soukromým zájmům žalobců. Napadené rozhodnutí je dále v rozporu se samotnou směrnicí 92/43/EHS, neboť otázka finančního narovnání, které má být poskytnuto, je zcela otevřená a neupravená.

Žalobci kromě toho uplatňují, že napadené rozhodnutí je nepřiměřené, neboť samo o sobě je nezpůsobilé vytvořit soudržnou evropskou ekologickou síť a tím je jednotlivý seznam pouze pro jednu biogeografickou oblast k dosažení cílů ochrany směrnice nevhodný. Dále je napadené rozhodnutí nevhodné, protože nedošlo k potřebné koordinaci v rámci celého Společenství.

---

(1)  Úř. věst. L 14 ze dne 21.1.2004, s. 21

(2)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7)

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/18

---

Žaloba podaná dne 13. dubna 2004 Antoniettou Camurato Carfagno proti Komisi Evropských společenství

(Věc T-143/04)

(2004/C 190/29)

Jednací jazyk: francouzština

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Antoniettou Camurato Carfagno, s bydlištěm v Braine-L'Alleud (Belgie), zastoupenou Carlosem Mouratem, advokátem.

Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

| — | zrušil rozhodnutí odvolacího hodnotitele ze dne 9. dubna 2003 týkající se posudku o vývoji služby (PVS) žalobkyně za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí odvolacího hodnotitele ze dne 9. dubna 2003 týkající se posudku o vývoji služby (PVS) žalobkyně za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002;

| — | zrušil výslovné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. prosince 2003, kterým se zamítá stížnost žalobkyně (R/353/03); |
| --- | --- |

—

zrušil výslovné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. prosince 2003, kterým se zamítá stížnost žalobkyně (R/353/03);

| — | vzal na vědomí, že si žalobkyně vyhrazuje právo rozvinout dodatečný žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci hodnotitelů a orgánu oprávněného ke jmenování; |
| --- | --- |

—

vzal na vědomí, že si žalobkyně vyhrazuje právo rozvinout dodatečný žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci hodnotitelů a orgánu oprávněného ke jmenování;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, jakož i náhradu nezbytných výdajů vynaložených pro účely řízení, zejména výdajů na změnu bydliště, dopravu a pobyt, jakož i náhradu odměn a výdajů advokátů. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, jakož i náhradu nezbytných výdajů vynaložených pro účely řízení, zejména výdajů na změnu bydliště, dopravu a pobyt, jakož i náhradu odměn a výdajů advokátů.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

Žalobkyně napadá svůj posudek o vývoji služby („PVS“) za období od 1.července 2001 do 31. prosince 2002.

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že hodnocení obsažená v jejím PVS jsou zjevně chybná vzhledem k některým úkonům a skutečnostem, ke kterým došlo během a po skončení daného období, a vzhledem k poznámkám učiněným hodnotitelem a představeným, které jsou v rozporu s udělenou známkou a s jejím významem. Mimoto má žalobkyně za to, že PVS je v rozporu s článkem 43 služebního řádu v rozsahu, v němž nový systém hodnocení může vést k podhodnocení úředníků, což je podle názoru žalobkyně její případ s ohledem zejména na povinnost dodržovat průměrný výsledek 14/20.

Navíc se žalobkyně dovolává:

| — | zjevného omylu v posouzení; |
| --- | --- |

—

zjevného omylu v posouzení;

| — | porušení zásady rovného zacházení; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení;

| — | porušení povinnosti uvést odůvodnění. |
| --- | --- |

—

porušení povinnosti uvést odůvodnění.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/18

---

Žaloba podaná dne 10. května 2004 Patricií Wauthier a Vivianou Deveen proti Komisi Evropských společenství

(Věc T-164/04)

(2004/C 190/30)

Jednací jazyk: francouzština

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 10. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Patricií Wauthier a Vivianou Deveen, s bydlištěm v Belgii, zastoupenými Gillesem Bounéouim a Frédéricem Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Žalobkyně navrhují, aby Soud:

| — | zrušil hodnocené období 2001 – 2002, pokud se týká žalobkyň; |
| --- | --- |

—

zrušil hodnocené období 2001 – 2002, pokud se týká žalobkyň;

| — | podpůrně zrušil posudek o vývoji služby (REC/CDR) žalobkyň za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002; |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušil posudek o vývoji služby (REC/CDR) žalobkyň za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002;

| — | rozhodl o výdajích, nákladech řízení a právního zastoupení a uložil Komisi Evropských společenství jejich náhradu. |
| --- | --- |

—

rozhodl o výdajích, nákladech řízení a právního zastoupení a uložil Komisi Evropských společenství jejich náhradu.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

Žalobní důvody a hlavní tvrzení dovolávaná žalobkyněmi v této věci jsou shodné s žalobními důvody a hlavními tvrzeními dovolávanými žalobci ve věcech T-43/04 a T-47/04.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/19

---

Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Surgetem proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství

(Věc T-171/04)

(2004/C 190/31)

Jednací jazyk: francouzština

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Radě Evropské unie a Komisi evropských společenství Danielem Surgetem, s bydlištěm v Cherbourgu (Francie), zastoupeným Jeanem-Francoisem Péricaudem, advokátem.

Žalobce navrhuje, aby Soud:

| — | uložil Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství, aby žalobci společně a nerozdílně zaplatily částku ve výši 909 428,- EUR jako náhradu škody, podpůrně částku ve výši 740 190 EUR, v obou případech zvýšenou o úroky v zákonné výši ode dne podání této žaloby; |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství, aby žalobci společně a nerozdílně zaplatily částku ve výši 909 428,- EUR jako náhradu škody, podpůrně částku ve výši 740 190 EUR, v obou případech zvýšenou o úroky v zákonné výši ode dne podání této žaloby;

| — | uložil Radě a Komisi společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě a Komisi společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

Žalobní důvody a hlavní tvrzení jsou shodné s těmi, jež jsou dovolávány ve věci T-440/03 Arizmendi a další proti Radě a Komisi (1).

---

(1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004, s. 31.

---

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/19

---

Žaloba podaná dne 17. května 2004 Nathalií Heinen proti Komisi Evropských společenství

(Věc T-181/04)

(2004/C 190/32)

Jednací jazyk: francouzština

Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Nathalií Heinen, s bydlištěm v Ottignies (Belgie), zastoupenou Sébastienem Orlandi, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.

Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

| — | zrušil rozhodnutí zkušební komise výběrového řízení COM/PB/02, kterým zkušební komise odmítla zapsat jméno žalobkyně na seznam vhodných kandidátů; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí zkušební komise výběrového řízení COM/PB/02, kterým zkušební komise odmítla zapsat jméno žalobkyně na seznam vhodných kandidátů;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní tvrzení

Žalobkyně, která se účastnila zkoušek vnitřního výběrového řízení COM/PB/02 pro přechod z kategorie C do kategorie B, brojí proti rozhodnutí zkušební komise o tom, že ji nezapíše na seznam vhodných kandidátů tohoto výběrového řízení kvůli výsledkům, kterých dosáhla na ústní zkoušce, které nebyly dostačující, ač byly vyšší než výsledky, které jsou v zásadě vyžadovány.

Na podporu svých požadavků žalobkyně uvádí porušení oznámení o výběrovém řízení a porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace.

Žalobkyně v tomto ohledu upřesňuje, že ačkoliv oznámení o výběrovém řízení stanoví, že účastníci musejí ve své přihlášce uvést pro předvýběrové testy a pro ústní zkoušku jazyk podle svého výběru, s možností výběru jiného jazyka pro ústní zkoušku s tím, že tento výběr je definitivní, někteří kandidáti mohli změnit jazyk po podání přihlášky a někteří dokonce v den ústní zkoušky.

---

III Oznámení

| 24.7.2004 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 190/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 190/20

---

(2004/C 190/33)

Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

Úř. věst. C 179, 10.7.2004

Dřívější publikace

Úř. věst. C 168, 26.6.2004

Úř. věst. C 156, 12.6.2004

Úř. věst. C 146, 29.5.2004

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---