# Euroopa Liidu C 190/24.

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 190 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 47. köide24. juuli 2004 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 190

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

47. köide24. juuli 2004

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | I   Teave |
| | Kohus |
| | KOHUS |
| 2004/C 190/1 | Euroopa Kohtu (teine koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-454/01: Euroopa Ühenduste Komisjon v. Saksamaa Liitvabariik (Direktiiv 96/59/EÜ — Jäätmekäitlus — Polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide kõrvaldamine) | 1 |
| 2004/C 190/2 | Euroopa Kohtu (esimene koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-87/02: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik (Lepingu rikkumine — Keskkond — Direktiiv 85/337/EMÜ — Teatavate riiklike ja eraprojektide mõju hindamine — Projekt Lotto zero) | 1 |
| 2004/C 190/3 | Euroopa Kohtu (teine koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-168/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Rudolf Kronhofer v. Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (Brüsseli konventsioon — Artikli 5 punkt 3 — Kohtualluvus lepinguvälise kahju puhul — Paik, kus kahjustav sündmus on toimunud — Teise osalisriiki investeeritud kapitalist tulenev majanduslik kahju) | 2 |
| 2004/C 190/4 | Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. juuni 2004 aasta otsus kohtuasjas C-220/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten versus Wirtschaftskammer Österreich (Meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõte — Tasustamise mõiste — Sõjaväeteenistuse kestuse arvessevõtmine töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel — Võimalus võrrelda sõjaväeteenistust läbivaid töötajaid ja naissoost töötajaid, kes rasedus- ja sünnituspuhkuse lõppedes võtavad vanemapuhkuse, mille kestust ei võeta arvesse töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel) | 2 |
| 2004/C 190/5 | Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-333/03: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Luksemburgi Suurhertsogiriik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Direktiivi 98/50/EÜ üle võtmata jätmine — Äriühingu üleminek — Töötajate õiguste kaitse) | 3 |
| 2004/C 190/6 | Kohtuasi C-150/04: Hagi, mille esitas 23. märtsil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjon Taani Kuningriigi vastu | 3 |
| 2004/C 190/7 | Kohtuasi C-200/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Bundesfinanzhof 18. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Finanzamt Heidelberg v. iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH | 5 |
| 2004/C 190/8 | Kohtuasi C-203/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Landgericht Frankfurt am Main 28. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG v. Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH | 5 |
| 2004/C 190/9 | Kohtuasi C-210/04: Eelotsusetaotlus, mille 18. veebruari 2004 määrusega esitas Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze et Agenzia delle Entrate v. FCE Bank plc | 6 |
| 2004/C 190/0 | Kohtuasi C-213/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Obersten Gerichtshof 29. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ewald Burtscher v. Josef Stauderer | 6 |
| 2004/C 190/1 | Kohtuasi C-214/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 19. mail 2004. aastal Itaalia Vabariigi vastu | 6 |
| 2004/C 190/2 | Kohtuasi C-215/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Østre Landsret kohtuasjas v. Miljøstyrelsen | 7 |
| 2004/C 190/3 | Kohtuasi C-216/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Consiglio di Stato viies koda 27. jaanuaril 2004 kohtuasjas SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano ja SEAB SpA | 8 |
| 2004/C 190/4 | Kohtuasi C-222/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Corte Suprema di Cassazione - Sezione Quinta Civile 23. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato e Cassa di Risparmio di San Miniato SpA | 8 |
| 2004/C 190/5 | Kohtuasi C-225/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 1. juunil 2004. aastal Soome Vabariigi vastu | 9 |
| 2004/C 190/6 | Kohtuasi C-226/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas äriühing La Cascina Coop.a.r.l. ja äriühing Zilch s.r.l versus Kaitseministeerium, Majandus- ja Rahandusministeerium ja äriühing Pedus Service P. Dussmann jt | 9 |
| 2004/C 190/7 | Kohtuasi C-227/04 P: Kaebus, mille esitas 2. juunil 2004 Marie-Luise Lindorfer Euroopa Ühenduse Esimese Astme Kohtu (viies koda) 18. märtsi 2004. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/01: M.-L. Lindorfer v. Euroopa Liidu Nõukogu | 10 |
| 2004/C 190/8 | Kohtuasi C-228/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Consorzio G.f.M v. Kaitseministeerium, äriühing Coop.a.r.l. La Cascina ja äriühing Zilch s.r.l. | 11 |
| 2004/C 190/9 | Kohtuasi C-236/04: Hagi, mille esitas 7. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Luksemburgi Suurhertsogiriigi vastu | 11 |
| 2004/C 190/0 | Kohtuasi C-238/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 7. juunil 2004 Prantsuse Vabariigi vastu | 12 |
| 2004/C 190/1 | Kohtuasi C-240/04: Hagi, mille esitas 8. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Belgia Kuningriigi vastu | 13 |
| 2004/C 190/2 | Kohtuasi C-243/04 P: Apellatsioonkaebus, mille M. esitas 9. juunil 2004. a Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 21. aprilli 2004. a. otsuse peale kohtuasjas T-172/01 M. v. Euroopa Ühenduste Kohus | 13 |
| 2004/C 190/3 | Kohtuasi C-249/04: Eelotsusetaotlus, mille Cour du travail de Liège, section de Neufchâteau esitas 9. juunil 2004 kohtuasjas José Allard v. Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI) | 14 |
| | ESIMESE ASTME KOHUS |
| 2004/C 190/4 | Esimese astme kohtu otsus 25. mai 2004 kohtuasjas T-154/01: Distilleria F. Palma SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon (Määrus (EMÜ) nr 822/87 — Veinituru ühine korraldus — Määrus (EMÜ) nr 1780/89 — Määrus (EMÜ) nr 2710/93 — Määrus (EÜ) nr 416/96 — Destilleerimise teel saadud alkoholi realiseerimine — Määrus (EMÜ) nr 3390/90 — Eripakkumismenetlus mootorikütuse sektoris kasutamiseks — Komisjoni keeldumine teatavaid eripakkumismenetluse tingimusi muuta — Vääramatu jõud — Ühenduse lepinguväline vastutus — Vastuvõetavus) | 15 |
| 2004/C 190/5 | Esimese astme kohtu otsus 12. mail 2004 kohtuasjas T-191/01: André Hecq versus Euroopa Ühenduste Komisjon (Ametnikud — Sotsiaalkindlustus — Personalieeskirjade artikli 72 lõige 1 — Ravikulude hüvitamine — Raske haigus — Teatavatele raviteenustele tehtud kulutuste 100 %-lisest hüvitamisest keeldumine) | 15 |
| 2004/C 190/6 | Kohtuasi T-31/04: 28. jaanuaril 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. poolt algatatud hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti vastu | 16 |
| 2004/C 190/7 | Kohtuasi T-135/04: Hagi, mille GfK Aktiellengesellschaft esitas 8. aprillil Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastu | 16 |
| 2004/C 190/8 | Kohtuasi T-136/04: Hagi, mille Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett ja Rechtlerverbandes Pfronten esitasid 8. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu | 17 |
| 2004/C 190/9 | Kohtuasi T-143/04: Hagi, mille Antonietta Camurato Carfagno esitas 13. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu | 18 |
| 2004/C 190/0 | Kohtuasi T-164/04: Hagi, mille esitasid 10. mail 2004 Patricia Wauthier ja Viviane Deveen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu | 18 |
| 2004/C 190/1 | Kohtuasi T-171/04: Hagi, mille esitas 17. mail 2004 Daniel Surget Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu | 19 |
| 2004/C 190/2 | Kohtuasi T-181/04: Hagi, mille esitas 17. mail 2004 Nathalie Heinen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu | 19 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

I   Teave

Kohus

KOHUS

2004/C 190/1

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-454/01: Euroopa Ühenduste Komisjon v. Saksamaa Liitvabariik (Direktiiv 96/59/EÜ — Jäätmekäitlus — Polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide kõrvaldamine)

1

2004/C 190/2

Euroopa Kohtu (esimene koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-87/02: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik (Lepingu rikkumine — Keskkond — Direktiiv 85/337/EMÜ — Teatavate riiklike ja eraprojektide mõju hindamine — Projekt Lotto zero)

1

2004/C 190/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-168/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Rudolf Kronhofer v. Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (Brüsseli konventsioon — Artikli 5 punkt 3 — Kohtualluvus lepinguvälise kahju puhul — Paik, kus kahjustav sündmus on toimunud — Teise osalisriiki investeeritud kapitalist tulenev majanduslik kahju)

2

2004/C 190/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. juuni 2004 aasta otsus kohtuasjas C-220/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten versus Wirtschaftskammer Österreich (Meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõte — Tasustamise mõiste — Sõjaväeteenistuse kestuse arvessevõtmine töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel — Võimalus võrrelda sõjaväeteenistust läbivaid töötajaid ja naissoost töötajaid, kes rasedus- ja sünnituspuhkuse lõppedes võtavad vanemapuhkuse, mille kestust ei võeta arvesse töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel)

2

2004/C 190/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-333/03: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Luksemburgi Suurhertsogiriik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Direktiivi 98/50/EÜ üle võtmata jätmine — Äriühingu üleminek — Töötajate õiguste kaitse)

3

2004/C 190/6

Kohtuasi C-150/04: Hagi, mille esitas 23. märtsil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjon Taani Kuningriigi vastu

3

2004/C 190/7

Kohtuasi C-200/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Bundesfinanzhof 18. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Finanzamt Heidelberg v. iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

5

2004/C 190/8

Kohtuasi C-203/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Landgericht Frankfurt am Main 28. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG v. Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

5

2004/C 190/9

Kohtuasi C-210/04: Eelotsusetaotlus, mille 18. veebruari 2004 määrusega esitas Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze et Agenzia delle Entrate v. FCE Bank plc

6

2004/C 190/0

Kohtuasi C-213/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Obersten Gerichtshof 29. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ewald Burtscher v. Josef Stauderer

6

2004/C 190/1

Kohtuasi C-214/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 19. mail 2004. aastal Itaalia Vabariigi vastu

6

2004/C 190/2

Kohtuasi C-215/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Østre Landsret kohtuasjas v. Miljøstyrelsen

7

2004/C 190/3

Kohtuasi C-216/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Consiglio di Stato viies koda 27. jaanuaril 2004 kohtuasjas SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano ja SEAB SpA

8

2004/C 190/4

Kohtuasi C-222/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Corte Suprema di Cassazione - Sezione Quinta Civile 23. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato e Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

8

2004/C 190/5

Kohtuasi C-225/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 1. juunil 2004. aastal Soome Vabariigi vastu

9

2004/C 190/6

Kohtuasi C-226/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas äriühing La Cascina Coop.a.r.l. ja äriühing Zilch s.r.l versus Kaitseministeerium, Majandus- ja Rahandusministeerium ja äriühing Pedus Service P. Dussmann jt

9

2004/C 190/7

Kohtuasi C-227/04 P: Kaebus, mille esitas 2. juunil 2004 Marie-Luise Lindorfer Euroopa Ühenduse Esimese Astme Kohtu (viies koda) 18. märtsi 2004. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/01: M.-L. Lindorfer v. Euroopa Liidu Nõukogu

10

2004/C 190/8

Kohtuasi C-228/04: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Consorzio G.f.M v. Kaitseministeerium, äriühing Coop.a.r.l. La Cascina ja äriühing Zilch s.r.l.

11

2004/C 190/9

Kohtuasi C-236/04: Hagi, mille esitas 7. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Luksemburgi Suurhertsogiriigi vastu

11

2004/C 190/0

Kohtuasi C-238/04: Hagi, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 7. juunil 2004 Prantsuse Vabariigi vastu

12

2004/C 190/1

Kohtuasi C-240/04: Hagi, mille esitas 8. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Belgia Kuningriigi vastu

13

2004/C 190/2

Kohtuasi C-243/04 P: Apellatsioonkaebus, mille M. esitas 9. juunil 2004. a Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 21. aprilli 2004. a. otsuse peale kohtuasjas T-172/01 M. v. Euroopa Ühenduste Kohus

13

2004/C 190/3

Kohtuasi C-249/04: Eelotsusetaotlus, mille Cour du travail de Liège, section de Neufchâteau esitas 9. juunil 2004 kohtuasjas José Allard v. Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI)

14

ESIMESE ASTME KOHUS

2004/C 190/4

Esimese astme kohtu otsus 25. mai 2004 kohtuasjas T-154/01: Distilleria F. Palma SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon (Määrus (EMÜ) nr 822/87 — Veinituru ühine korraldus — Määrus (EMÜ) nr 1780/89 — Määrus (EMÜ) nr 2710/93 — Määrus (EÜ) nr 416/96 — Destilleerimise teel saadud alkoholi realiseerimine — Määrus (EMÜ) nr 3390/90 — Eripakkumismenetlus mootorikütuse sektoris kasutamiseks — Komisjoni keeldumine teatavaid eripakkumismenetluse tingimusi muuta — Vääramatu jõud — Ühenduse lepinguväline vastutus — Vastuvõetavus)

15

2004/C 190/5

Esimese astme kohtu otsus 12. mail 2004 kohtuasjas T-191/01: André Hecq versus Euroopa Ühenduste Komisjon (Ametnikud — Sotsiaalkindlustus — Personalieeskirjade artikli 72 lõige 1 — Ravikulude hüvitamine — Raske haigus — Teatavatele raviteenustele tehtud kulutuste 100 %-lisest hüvitamisest keeldumine)

15

2004/C 190/6

Kohtuasi T-31/04: 28. jaanuaril 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. poolt algatatud hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti vastu

16

2004/C 190/7

Kohtuasi T-135/04: Hagi, mille GfK Aktiellengesellschaft esitas 8. aprillil Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastu

16

2004/C 190/8

Kohtuasi T-136/04: Hagi, mille Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett ja Rechtlerverbandes Pfronten esitasid 8. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

17

2004/C 190/9

Kohtuasi T-143/04: Hagi, mille Antonietta Camurato Carfagno esitas 13. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

18

2004/C 190/0

Kohtuasi T-164/04: Hagi, mille esitasid 10. mail 2004 Patricia Wauthier ja Viviane Deveen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

18

2004/C 190/1

Kohtuasi T-171/04: Hagi, mille esitas 17. mail 2004 Daniel Surget Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

19

2004/C 190/2

Kohtuasi T-181/04: Hagi, mille esitas 17. mail 2004 Nathalie Heinen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

19

| | III   Teatised |
| --- | --- |
| 2004/C 190/3 | Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas ELT C 179, 10.7.2004 | 20 |

III   Teatised

2004/C 190/3

Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas ELT C 179, 10.7.2004

20

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Teave

Kohus

KOHUS

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/1

---

KOHUS

Euroopa Kohtu

(teine koda)

10. juuni 2004. aasta

otsus kohtuasjas C-454/01: Euroopa Ühenduste Komisjon v. Saksamaa Liitvabariik (1)

(Direktiiv 96/59/EÜ - Jäätmekäitlus - Polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide kõrvaldamine)

(2004/C 190/01)

Kohtuasja menetluse keel: saksa keel

Kohtuasjas C-454/01: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja: G. zur Hausen) v. Saksamaa Liitvabariik (esindajad: W.-D. Plessing ja R. Stüwe), mille esemeks oli tuvastada, et Saksamaa Liitvabariik, jättes ettenähtud tähtajaks koostamata või komisjonile edastamata nõukogu 16. septembri 1996. aasta direktiivi 96/59/EÜ polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide (PCB/PCT) kõrvaldamise kohta (EÜT L 243, lk 31, edaspidi “direktiiv”) artikli 11 lõike 1 esimeses taandes sätestatud kava, on rikkunud sellega EÜ asutamislepingust tulenevaid kohustusi, on Euroopa Kohus (teine koda) koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans (ettekandja), kohtunikud C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken ja N. Colneric, kohtujurist: C. Stix-Hackl, kohtusekretär: vanemametnik M.-F. Contet, teinud 10. juunil 2004 järgmise otsuse:

| 1) | kuna Saksamaa Liitvabariik ei ole ettenähtud tähtajaks koostanud nõukogu 16. septembri 1996. aasta direktiivi 96/59/EÜ polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide (PCB/PCT) kõrvaldamise kohta artikli 11 lõike 1 esimeses taandes sätestatud kava, siis on liikmesriik rikkunud antud direktiivist tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

1)

kuna Saksamaa Liitvabariik ei ole ettenähtud tähtajaks koostanud nõukogu 16. septembri 1996. aasta direktiivi 96/59/EÜ polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide (PCB/PCT) kõrvaldamise kohta artikli 11 lõike 1 esimeses taandes sätestatud kava, siis on liikmesriik rikkunud antud direktiivist tulenevaid kohustusi;

| 2) | jätta kohtukulud Saksamaa Liitvabariigi kanda. |
| --- | --- |

2)

jätta kohtukulud Saksamaa Liitvabariigi kanda.

---

(1)  EÜT C 17, 19.1.2002

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/1

---

Euroopa Kohtu

(esimene koda)

10. juuni 2004. aasta otsus

kohtuasjas C-87/02: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik (1)

(Lepingu rikkumine - Keskkond - Direktiiv 85/337/EMÜ - Teatavate riiklike ja eraprojektide mõju hindamine - “Projekt Lotto zero”)

(2004/C 190/02)

Kohtuasja menetluse keel: itaalia keel

Kohtuasjas C-87/02: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad M. van Beek ja R. Amorosi) versus Itaalia Vabariik (esindaja M. Massella Ducci Teri), mille esemeks on tuvastada, et kuna Abruzzo maakond ei kontrollinud, kas Teramos asula välise ringmaantee ehitamise projektile (projekt, mida tuntakse nimega “Lotto zero-Variante, tra Teramo (Italie) e Giulianova, alla strada statale SS 80”), mis on nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 175, lk 40) II lisas loetletud liiki projekt, oli nõutav keskkonnamõju hindamine kooskõlas direktiivi artiklitega 5 kuni 10, kas Itaalia Vabariik on rikkunud selle direktiivi artikli 4 lõikest 2 tulenevaid kohustusi, on Euroopa Kohus (esimene koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas (ettekandja), kohtunikud A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, kohtujurist D. Ruiz-Jarabo Colomer, kohtusekretär R. Grass, teinud 10. juunil 2004 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1) | kuna Abruzzo maakond ei kontrollinud, kas projektile asula välise ringmaantee ehitamiseks Teramos (projekt, mida tuntakse nimega “Lotto zero-Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80”), mis on nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta II lisas loetletud liiki projekt, oli nõutav keskkonnamõju hindamine kooskõlas direktiivi artiklitega 5 kuni 10, siis on Itaalia Vabariik rikkunud selle direktiivi artikli 4 lõikest 2 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

1)

kuna Abruzzo maakond ei kontrollinud, kas projektile asula välise ringmaantee ehitamiseks Teramos (projekt, mida tuntakse nimega “Lotto zero-Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80”), mis on nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta II lisas loetletud liiki projekt, oli nõutav keskkonnamõju hindamine kooskõlas direktiivi artiklitega 5 kuni 10, siis on Itaalia Vabariik rikkunud selle direktiivi artikli 4 lõikest 2 tulenevaid kohustusi;

| 2) | jätta kohtukulud Itaalia Vabariigi kanda. |
| --- | --- |

2)

jätta kohtukulud Itaalia Vabariigi kanda.

---

(1)  EÜT C 109, 4.5.2002

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/2

---

Euroopa Kohtu

(teine koda)

10. juuni 2004. aasta otsus

kohtuasjas C-168/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Rudolf Kronhofer v. Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan (1)

(Brüsseli konventsioon - Artikli 5 punkt 3 - Kohtualluvus lepinguvälise kahju puhul - Paik, kus kahjustav sündmus on toimunud - Teise osalisriiki investeeritud kapitalist tulenev majanduslik kahju)

(2004/C 190/03)

Kohtuasja menetluse keel: saksa keel

Kohtuasjas C-168/02, mille esemeks oli Euroopa Kohtule 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades tõlgendamist Euroopa Kohtus käsitleva 3. juuni 1971. aasta protokolli alusel Oberster Gerichtshof'i (Austria) esitatud eelotsusetaotlus nimetatud kohtus pooleliolevas asjas, mille poolteks on Rudolf Kronhofer v. Marianne Maier, Christian Möller, Wirich Hofius, Zeki Karan, eelpool nimetatud 27. septembri 1968. aasta konventsiooni (EÜT 1972, L 299, lk 32), muudetud 9. oktoobri 1978. aasta konventsiooniga Taani Kuningriigi, Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemise kohta (EÜT L 304, lk 1 ja muudetud tekst lk 77), 25. oktoobri 1982. aasta konventsiooniga Kreeka Vabariigi ühinemise kohta (EÜT L 388, lk 1), 26. mai 1989. aasta konventsiooniga Hispaania Kuningriigi ja Portugali Vabariigi ühinemise kohta (EÜT L 285, lk 1) ning 29. novembri 1996. aasta konventsiooniga Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi ühinemise kohta (EÜT 1997, C 15, lk 1), artikli 5 punkti 3 tõlgendamiseks, on Euroopa Kohus (teine koda) koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (ettekandja), R. Schintgen ja N. Colneric, kohtujurist: P. Léger, kohtusekretär: H. von Holstein (kohtusekretäri asetäitja), teinud 10. juunil 2004 järgmise otsuse:

Kohtualluvust ja kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva 27. septembri 1968. aasta konventsiooni, muudetud 9. oktoobri 1978. aasta konventsiooniga Taani Kuningriigi, Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemise kohta, 25. oktoobri 1982. aasta konventsiooniga Kreeka Vabariigi ühinemise kohta, 26. mai 1989. aasta konventsiooniga Hispaania Kuningriigi ja Portugali Vabariigi ühinemise kohta ning 29. novembri 1996. aasta konventsiooniga Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi ühinemise kohta, artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et mõiste “paik, kus kahjustav sündmus on toimunud” ei tähenda hageja alalist asukohta, kuhu on “koondunud tema vara” ainult sellepärast, et ta on seal kandnud majanduslikku kahju, mis on põhjustatud tema vara osalisest kaotusest teises osalisriigis.

---

(1)  EÜT C 169, 13.7.2002

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/2

---

Euroopa Kohtu

(suurkoda)

8. juuni 2004

aasta otsus kohtuasjas C-220/02 (Oberster Gerichtshof'i eelotsusetaotlus): Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten versus Wirtschaftskammer Österreich (1)

(Meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõte - Tasustamise mõiste - Sõjaväeteenistuse kestuse arvessevõtmine töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel - Võimalus võrrelda sõjaväeteenistust läbivaid töötajaid ja naissoost töötajaid, kes rasedus- ja sünnituspuhkuse lõppedes võtavad vanemapuhkuse, mille kestust ei võeta arvesse töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel)

(2004/C 190/04)

Menetluse keel: saksa keel

Kohtuasjas C-220/02, mille esemeks on Euroopa Kohtule EÜ asutamislepingu artikli 234 alusel Oberster Gerichtshof'i (Austria) poolt esitatud eelotsusetaotlus nimetatud kohtus pooleliolevas asjas järgmiste poolte vahel: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten ja Wirtschaftskammer Österreich, EÜ asutamislepingu artikli 141 ja nõukogu 10. veebruari 1975. a direktiivi 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud seaduste ühtlustamise kohta liikmesriikides (EÜT 1975, L 45, lk 19), artikli 1 tõlgendamiseks, on Euroopa Kohus (suurkoda), koosseisus: president V. Skouris; kodade esimehed P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas; J.-P. Puissochet (ettekandja), J.N. Cunha Rodrigues; kohtunikud R. Schitgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta; kohtujurist J. Kokott; kohtusekretäri asetäitja H. Von Holstein, teinud 8. juunil 2004 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1) | Eelist, mille kohaselt sõjaväeteenistust läbivate või kohustuslikku tsiviilteenistust vabatahtlikult pikendavate isikute puhul võetakse hilisema võimaliku töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel arvesse nende teenistuse kestust, tuleb vaadelda nende tasustamise osana EÜ asutamislepingu artikli 141 mõttes. |
| --- | --- |

1)

Eelist, mille kohaselt sõjaväeteenistust läbivate või kohustuslikku tsiviilteenistust vabatahtlikult pikendavate isikute puhul võetakse hilisema võimaliku töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel arvesse nende teenistuse kestust, tuleb vaadelda nende tasustamise osana EÜ asutamislepingu artikli 141 mõttes.

| 2) | EÜ asutamislepingu artikliga 141 ja nõukogu 10. veebruari 1975. a direktiiviga 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud seaduste ühtlustamise kohta liikmesriikides ei ole vastuolus olukord, kus töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel võetakse tööstaažina arvesse enamasti meeste poolt läbitud sõjaväeteenistuse või sellele vastava tsiviilteenistuse kestust, kuid ei võeta arvesse valdavalt naiste poolt võetud vanemapuhkusi. |
| --- | --- |

2)

EÜ asutamislepingu artikliga 141 ja nõukogu 10. veebruari 1975. a direktiiviga 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud seaduste ühtlustamise kohta liikmesriikides ei ole vastuolus olukord, kus töösuhte lõpetamise hüvitise arvutamisel võetakse tööstaažina arvesse enamasti meeste poolt läbitud sõjaväeteenistuse või sellele vastava tsiviilteenistuse kestust, kuid ei võeta arvesse valdavalt naiste poolt võetud vanemapuhkusi.

---

(1)  EÜT C 202, 24.8.2002

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/3

---

Euroopa Kohtu

(kolmas koda)

10. juuni 2004. aasta

otsus kohtuasjas C-333/03: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Luksemburgi Suurhertsogiriik (1)

(Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Direktiivi 98/50/EÜ üle võtmata jätmine - Äriühingu üleminek - Töötajate õiguste kaitse)

(2004/C 190/05)

Kohtuasja menetluse keel: prantsuse keel

Kohtuasjas C-333/03: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja M.-J. Jonczy) versus Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindaja S. Schreiner), mille esemeks on tuvastada, et kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole vastu võtnud nõukogu 29. juuni 1998. aasta direktiivi 98/50/EÜ, millega muudetakse direktiivi 77/187/EMÜ liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad töötajate õiguste kaitset äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul (EÜT L 201, lk 88), järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või vähemalt ei olnud eelpool nimetatud normidest komisjonile teatanud, siis on liikmesriik rikkunud sellest direktiivist tulenevaid kohustusi, on Euroopa Kohus (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas, kohtunikud R. Schintgen ja N. Colneric (ettekandja), kohtujurist L.A. Geelhoed ja kohtusekretär R. Grass, teinud 10. juunil 2004 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1) | kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole vastu võtnud nõukogu 29. juuni 1998. aasta direktiivi 98/50/EÜ, millega muudetakse direktiivi 77/187/EMÜ liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad töötajate õiguste kaitset äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul, järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme, siis on liikmesriik rikkunud eelpool nimetatud direktiivist tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

1)

kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole vastu võtnud nõukogu 29. juuni 1998. aasta direktiivi 98/50/EÜ, millega muudetakse direktiivi 77/187/EMÜ liikmesriikide nende seaduste ühtlustamise kohta, mis käsitlevad töötajate õiguste kaitset äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul, järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme, siis on liikmesriik rikkunud eelpool nimetatud direktiivist tulenevaid kohustusi;

| 2) | jätta kohtukulud Luksemburgi Suurhertsogiriigi kanda. |
| --- | --- |

2)

jätta kohtukulud Luksemburgi Suurhertsogiriigi kanda.

---

(1)  ELT C 213, 6.9.2003

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/3

---

HAGI, mille esitas 23. märtsil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjon Taani Kuningriigi vastu

(Kohtuasi C-150/04)

(2004/C 190/06)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 23. märtsil 2004 hagiavalduse Taani Kuningriigi vastu, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjon, keda esindavad R. Lyal ja S. Tams, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Hageja palub Euroopa Kohtul:

| 1) | tuvastada, et kuna Taani Kuningriik on vastu võtnud ning jätnud jõusse elu- ja pensionikindlustust käsitleva õigusakti, mille kohaselt lubatakse maksustatavast tulust mahaarvamisi ja maksuvabastusi (“pensionsbeskatningsloven”i artiklid 18 ja 19) vaid Taanis asuvate pensioni kogumisasutustega sõlmitud lepingute alusel tehtud sissemaksete puhul, kusjuures taolist maksusoodustust ei võimaldata teistes liikmesriikides asuvate pensioni kogumisasutustega sõlmitud lepingute alusel tehtud sissemaksetele (artiklid 53a ja 53b), siis on Taani Kuningriik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklitest 39, 43, 49 ja 56 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

1)

tuvastada, et kuna Taani Kuningriik on vastu võtnud ning jätnud jõusse elu- ja pensionikindlustust käsitleva õigusakti, mille kohaselt lubatakse maksustatavast tulust mahaarvamisi ja maksuvabastusi (“pensionsbeskatningsloven”i artiklid 18 ja 19) vaid Taanis asuvate pensioni kogumisasutustega sõlmitud lepingute alusel tehtud sissemaksete puhul, kusjuures taolist maksusoodustust ei võimaldata teistes liikmesriikides asuvate pensioni kogumisasutustega sõlmitud lepingute alusel tehtud sissemaksetele (artiklid 53a ja 53b), siis on Taani Kuningriik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklitest 39, 43, 49 ja 56 tulenevaid kohustusi;

| 2) | jätta kohtukulud Taani Kuningriigi kanda. |
| --- | --- |

2)

jätta kohtukulud Taani Kuningriigi kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Taani õigusakt elu- ja pensionikindluslepingute alusel tehtud sissemaksete maksustatavast tulust mahaarvamise kohta on vastuolus EÜ asutamislepingu teenuste vaba liikumist, töötajate vaba liikumist, asutamisvabadust ja kapitali vaba liikumist puudutavate sätetega, ning seda ei saa õigustada Euroopa Kohtu kohtupraktikas välja kujunenud üldiste huvide ülekaalukuse põhjendusel.

Teenuste vaba liikumine (EÜ asutamislepingu artikkel 49)

Selline õigusakt, millega ei lubata välismaistesse pensioni kogumisasutustesse tehtud sissemaksete maksustatavast tulust mahaarvamisi ja maksuvabastusi, viib olukorrani, kus Taanis elavatel kindlustusvõtjatel on takistatud liituda teises liikmesriigis asuvate pensioni kogumisasutuste pensionikindlustusskeemidega. Välismaised pensioni kogumisasutused ei saa seetõttu de facto pakkuda oma teenuseid Taani turul. Ettevõtte asukohale esitatav nõue piirab seega teenuste vaba liikumist teistest liikmesriikidest peale Taani.

Töötajate vaba liikumine ja asutamisvabadus (EÜ asutamislepingu artiklid 39 ja 43)

Taani õigusakt, mis ei luba välismaal asuvatesse pensioni kogumisasutustesse tehtud sissemaksete maksustatavast tulust mahaarvamist, mõjutab iseäranis teiste liikmesriikide võõrtöötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid. Töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad, kes kolivad Taani, ja kes teevad sissemakseid mõne teise liikmesriigi pensioni kogumisasutusse, peavad selleks, et saada samasuguseid maksusoodustusi kui Taanis pensionikindlustusskeemidega liitunud töötajad, liituma uuesti mõne Taanis asuva pensioni kogumisasutuse pensionikindlustusskeemiga.

Kapitali vaba liikumine (EÜ asutamislepingu artikkel 56)

Nõue, mille kohaselt kindlustusvõtja saab maksusoodustusi vaid juhul, kui pensioni kogumisasutus asub Taanis, takistab kindlustusvõtjaid liitumast teistes liikmesriikides asuvate pensioni kogumisasutuste pensionikindlustusskeemidega. Taani õigusakt viib olukorrani, kus pensionikindlustusskeemi sisse- ja väljamaksete näol piiratakse kapitali vaba liikumist.

Üldise huvi ülekaalukuse põhjendus

| — | Tõhus maksukontroll |
| --- | --- |

—

Tõhus maksukontroll

Taani mahaarvamise sätteid, mis piiravad eespool nimetatud vabadusi, ei saa õigustada Taani valitsuse poolt viidatud vajadusega kindlustada tõhus maksukontroll. Nimetatud sätted on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, kuna maksukontrolli tõhusust ja maksude tasumisest kõrvalhoidmise vältimist saab tagada vähem piiravate meetmetega kui Taani seadus, näiteks nõudega, et maksumaksja peab maksuvabastuse saamise eeltingimusena esitama vajaliku informatsiooni või teiste liikmesriikide maksuametiga koostöö tegemise nõudega vastavalt nõukogu 19. detsember 1977 direktiivile 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas. (1)

| — | Maksusüsteemi terviklikkus |
| --- | --- |

—

Maksusüsteemi terviklikkus

Kohtupraktika kohaselt eeldab maksusüsteemi terviklikkus seda, et liikmesriik, kes annab õiguse teise liikmesriigi pensionikindlustusskeemide sissemaksete maksustavast tulust mahaarvamiseks, saab maksustada pensionikindlustusskeemidest väljamakstavaid summasid.

Terviklikkus peab aga olema kehtestatud individuaalse maksumaksja tasemel ning sissemaksete mahaarvamise ja väljamaksete maksustamise vahel peab olema tihe seos.

Komisjoni leiab, et maksustamise terviklikkus ei ole piisav juhul, kui siseriiklike ja välismaiste skeemide sissemaksete ja väljamaksete kohtlemisel on siseriiklikesse pensionikindlustusskeemidesse tehtud sissemakseid õigus maksudest maha arvata või neilt maksuvabastust saada ja väljamakseid maksustatakse, kuid samal ajal välismaistesse skeemidesse tehtud sissemakseid ei ole õigus tuludest maha arvata ja väljamakseid ei maksustata.

Siseriiklike asutuste pensionikindlustusskeemide maksusoodustused tähendavad eelkõige maksuvabastusest sissemaksete suuruses summas. Taoline maksuvabastus teeb siseriiklike asutuste pensionikindlustusskeemid eriti atraktiivseks vaatamata sellele, et tehtavad väljamaksed hiljem maksustatakse. See, et maksusüsteem on sellel määral “terviklik”, ei kompenseeri välismaiste pensionikindlustusskeemide jaoks saamata jäävat maksusoodustust.

Taani Kuningriik peab tunnistama, et teistes liikmesriikides asuvate asutuste pensionikindlustusskeemid peavad saama samasuguseid maksusoodustusi kui siseriiklikud pensionikindlustusskeemid. Vaid juhul, kui Taanil ei ole õigust maksustada pensionikindlustusskeemidest tehtavaid väljamakseid, on kohane arvestada maksusüsteemide terviklikkuse aspekti. Taani võib maksustada kõiki väljamakseid, mida tehakse Taanis elavatele kindlustusvõtjatele vaatamata sellele, kas skeem on loodud Taanis või välismaal. Taani kaotab selle õiguse vaid juhul, kui kindlustusvõtja kolib teise liikmesriiki.

Samuti arvab komisjon, et ei ole kehtestatud vajalikku Taani maksusüsteemi terviklikkust, kuna Taani on mitme riigiga sõlminud topeltmaksustamise vältimise lepinguid, mis tähendab seda, et maksusüsteemi terviklikkus ei ole kehtestatud konkreetse maksumaksja tasemel otsese seosena sissemaksete mahaarvamiste ja väljamaksete maksustamise vahel.

OECD mudelist lähtuv topeltmaksustamise vältimise leping tagab, et pensioniskeemidest tehtavaid väljamakseid ei maksustata üheaegselt kindlustusvõtja elukohariigis ja pensioni kogumisasutuse asukohas. Nimetatud lepingud sätestavad, et pensioniskeemidest tehtavaid väljamakseid võib maksustada vaid selles riigis, kus pensionisaaja elab. Nimetatud lepingutest tuleneb, et Taani on loobunud oma õigusest maksustada Taanis asuvate kogumisasutuste poolt tehtavaid väljamakseid. See on nii vaatamata sellele, kas nendesse asutustesse tehtud sissemakseid on õigus maksustatavast tulust maha arvata või mitte. Teisest küljest võib Taani maksustada kõik Taanis elavatele kindlustusvõtjatele pensioni kogumisasutuste tehtavad väljamaksed, olenemata sellest, et sissemaksed tehti mõnes teises lepinguosalises riigis.

Teised topeltmaksustamise vältimise lepingud sisaldavad sätteid, mis lubavad kindlustusvõtjatel oma tulust maha arvata välismaistesse pensionikindlustus- skeemidesse tehtud sissemaksed. Isikud, kes kolivad mõnest taolisest riigist Taani, võivad seega teha sissemakseid oma päritolumaa pensionkindlustusskeemi ning arvata skeemi tehtud sissemaksed maha oma Taanis maksustatavast tulust. Nendes lepingute mahaarvamist puudutavad sätted näitavad, et Taani õigusakt, mis ei anna õigust tulust maha arvata välismaistesse skeemidesse tehtud sissemakseid, ei ole terviklik.

---

(1)  EÜT L 336, 27.12.1977, lk 15

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/5

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Bundesfinanzhof 18. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Finanzamt Heidelberg v. iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

(Kohtuasi C-200/04)

(2004/C 190/07)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Bundesfinanzhof'i 18. märtsil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Finanzamt Heidelberg v. iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, mis saabus kohtukantseleisse 5. mail 2004.

Bundesfinanzhof küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmises küsimuses:

“Kas reisibüroode eriskeemi, mis on sätestatud direktiivi 77/388/EMÜ (1) artiklis 26, kohaldatakse ka nende ettevõtete tehingute suhtes, mis korraldavad ”Keskkooliprogramme“ ja ”Kolledžiprogramme“, mille raames viibitakse välismaal kolm kuni kümme kuud; mida nimetatud korraldaja pakub oma nimel ning mille korraldamise läbiviimiseks kasutavad nad teiste maksukohustuslike isikute teenuseid?”

---

(1)  EÜT L 145, lk 1

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/5

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Landgericht Frankfurt am Main 28. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG v. Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

(Kohtuasi C-203/04)

(2004/C 190/08)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Landgericht Frankfurt am Main'i 28. aprillil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Gebrüder Stolle GmbH & Co. KG v. Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH, mis saabus kohtukantseleisse 7. mail 2004.

Landgericht Frankfurt am Main küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmises küsimuses:

“Kas 5. juuni 1991. aasta komisjoni määruse (EMÜ) nr 1538/91 (teatavate kodulinnuliha turustusnormide kohta) (1) artikli 10 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et toodete markeerimisel vastavalt direktiivi 79/112/EMÜ artikli 1 lõikele 3 a, on märge ”kontrollitud kasvatustingimused“ põllumajanduslik tootmisviis määruse (EMÜ) nr 1538/91 artikli 10 lõike 1 mõttes?”

---

(1)  EÜT L 143, lk 11

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/6

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille 18. veebruari 2004 määrusega esitas Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze et Agenzia delle Entrate v. FCE Bank plc

(Kohtuasi C-210/04)

(2004/C 190/09)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile 18. veebruari 2004 määrusega otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze et Agenzia delle Entrate v. FCE Bank plc, mis saabus kohtukantseleisse 12. mail 2004.

Corte Suprema di Cassazione küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| 1) | Kas kuuenda direktiivi artikli 2 lõiget 1 ja artikli 9 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et äriühingu filiaal, mille asukoht on teises riigis (Euroopa Liidu liikmesriik või mitteliikmesriik) ja mis moodustab omaette tootmisüksuse, võib pidada iseseisvaks õigussubjektiks ning, et seetõttu võivad kahe majandusüksuse vahel eksisteerida õigussuhted, mille tulemusena arvestatakse emaettevõtja osutatud teenustelt käibemaksu? Kas sellele küsimusele vastamiseks saab tugineda OECD topeltmaksustamise vältimise tüüplepingu ja 21. oktoobril 1988. aastal Itaalia ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahel sõlmitud lepingu artikli 7 lõigetes 2 ja 3 sätestatud “arm's length” printsiibile? Kas õigussuhe saab eksisteerida alluvale ettevõtjale teenuste osutamist käsitleva “cost-sharing agreement” olemasolu korral? Kui vastus on jaatav, siis millised tingimused peavad sellise õigussuhte olemasoluks täidetud olema? Kas õigussuhte mõistet tuleb käsitleda siseriikliku või ühenduse õiguse alusel? |
| --- | --- |

1)

Kas kuuenda direktiivi artikli 2 lõiget 1 ja artikli 9 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et äriühingu filiaal, mille asukoht on teises riigis (Euroopa Liidu liikmesriik või mitteliikmesriik) ja mis moodustab omaette tootmisüksuse, võib pidada iseseisvaks õigussubjektiks ning, et seetõttu võivad kahe majandusüksuse vahel eksisteerida õigussuhted, mille tulemusena arvestatakse emaettevõtja osutatud teenustelt käibemaksu? Kas sellele küsimusele vastamiseks saab tugineda OECD topeltmaksustamise vältimise tüüplepingu ja 21. oktoobril 1988. aastal Itaalia ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahel sõlmitud lepingu artikli 7 lõigetes 2 ja 3 sätestatud “arm's length” printsiibile? Kas õigussuhe saab eksisteerida alluvale ettevõtjale teenuste osutamist käsitleva “cost-sharing agreement” olemasolu korral? Kui vastus on jaatav, siis millised tingimused peavad sellise õigussuhte olemasoluks täidetud olema? Kas õigussuhte mõistet tuleb käsitleda siseriikliku või ühenduse õiguse alusel?

| 2) | Kas selliste teenustega seotud kulude ülekandmist asjaomasele filiaalile saab pidada kuuenda direktiivi artikli 2 mõttes teenuste osutamiseks tasu eest, arvestamata ülekantavate kulude ja äriühingu saadava tulu määra, ja kui saab, siis millisel määral? |
| --- | --- |

2)

Kas selliste teenustega seotud kulude ülekandmist asjaomasele filiaalile saab pidada kuuenda direktiivi artikli 2 mõttes teenuste osutamiseks tasu eest, arvestamata ülekantavate kulude ja äriühingu saadava tulu määra, ja kui saab, siis millisel määral?

| 3) | Kui emaettevõtja ja tema filiaali vaheline teenuste osutamine on üldiselt käibemaksuvaba, kuna saaja ei ole iseseisev õigussubjekt ja seetõttu puuduvad nende kahe üksuse vahel õigussuhted, kas siis siseriiklik haldustava, mille kohaselt on sellisel juhul teenuste osutamine käibemaksuga maksustatav, vastuolus EÜ asutamislepingu artiklis 43 sätestatud asutamisõiguse põhimõttega, kui emaettevõtja asub teises EL liikmesriigis? |
| --- | --- |

3)

Kui emaettevõtja ja tema filiaali vaheline teenuste osutamine on üldiselt käibemaksuvaba, kuna saaja ei ole iseseisev õigussubjekt ja seetõttu puuduvad nende kahe üksuse vahel õigussuhted, kas siis siseriiklik haldustava, mille kohaselt on sellisel juhul teenuste osutamine käibemaksuga maksustatav, vastuolus EÜ asutamislepingu artiklis 43 sätestatud asutamisõiguse põhimõttega, kui emaettevõtja asub teises EL liikmesriigis?

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/6

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Obersten Gerichtshof 29. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ewald Burtscher v. Josef Stauderer

(Kohtuasi C-213/04)

(2004/C 190/10)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Obersten Gerichtshof'i 29. aprillil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Ewald Burtscher v. Josef Stauderer, mis saabus kohtukantseleisse 19. mail 2004.

Obersten Gerichtshof küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmises küsimuses:

“Kas EÜ asutamislepingu artiklit 56 peab tõlgendama selliselt, et siseriikliku seadusandluse alusel [Vorarlberg'i maaomandiseadus (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz)] maaomandi seadusliku ülemineku korral, kui ei ole nõutud asjaomase institutsiooni nõusolekut, ei ole takistuseks tühistada tagantjärele müügitehing, kui ostja jätab eksimuse tõttu tähtaegselt teatamata, et krundil toimub kinnisvaraarendustegevus ja et krunt ei ole omandatud puhkeaja veetmise eesmärgil, ning et teda peab või tuleks võrdselt kohelda Austria kodanikega?”

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/6

---

HAGI, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 19. mail 2004. aastal Itaalia Vabariigi vastu

(Kohtuasi C-214/04)

(2004/C 190/11)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 19. mail 2004. aastal hagi Itaalia Vabariigi vastu, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjon, mida esindavad õigusnõunikud Ulrich Wölker ja Antonio Aresu.

Hageja palub Euroopa Kohtul:

| — | tuvastada, et Itaalia Vabariik, hoides käesoleva ajani kehtivana seadust, mis lubab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta määruse (EÜ) nr 2037/2000 (1) osoonikihti kahandavate ainete kohta artikli 5 lõikes 3 sätestatud piirmäärasid ja tingimusi ületades olemasolevates tuletõrjesüsteemides kasutada osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinikke, on rikkunud sellest sättest tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et Itaalia Vabariik, hoides käesoleva ajani kehtivana seadust, mis lubab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta määruse (EÜ) nr 2037/2000 (1) osoonikihti kahandavate ainete kohta artikli 5 lõikes 3 sätestatud piirmäärasid ja tingimusi ületades olemasolevates tuletõrjesüsteemides kasutada osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinikke, on rikkunud sellest sättest tulenevaid kohustusi;

| — | jätta kohtukulud Itaalia Vabariigi kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud Itaalia Vabariigi kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Komisjon väidab, et keskkonnaministri 3. oktoobri 2001. aasta määruses sätestatud erandid kohalduvad mitmetel juhtudel, mis ei ole kaetud määruses (EÜ) nr 2037/2000 sätestatud eranditega, ja seega on nende erandite rakendusala tunduvalt laiem nimetatud määrusega lubatust. Itaalia õigusnormid ei ole vastavuses ühenduse õigusega osas, millega lubatakse määrusega (EÜ) nr 2037/2000 hõlmamata juhtudel kasutada tuletõrjesüsteemides osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinikke (HCFC).

---

(1)  EÜT L 244, 29.9.2000, lk 1

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/7

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Østre Landsret kohtuasjas v. Miljøstyrelsen

(Kohtuasi C-215/04)

(2004/C 190/12)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Østre Landsret'i otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas v. Miljøstyrelsen, mis saabus kohtukantseleisse.

Østre Landsret küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| 1) | Kas nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määruse nr 259/93, (1) mis puudutab jäätmesaadetiste järelevalvet ja kontrolli Euroopa Ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral, artikli 2 punkti g alapunktis ii kasutatud väljendit “kui see pole võimalik” tuleb mõista nii, et litsentseeritud koguja ei tohi automaatselt olla teataja, kes teatab jäätmete ekspordist nende taaskasutamise eesmärgil?
  Jaatava vastuse korral palutakse kohtul täpsustada, milliste kriteeriumide põhjal võib litsentseeritud koguja olla teataja, kes teatab jäätmete ekspordist nende taaskasutamise eesmärgil.
  Kas kriteeriumiks võib olla see, et jäätmete tekitaja ei ole tuntud, või siis see, et jäätmetekitajate arvu silmas pidades on nende tekitatud jäätmekogus nii väike, et ei oleks mõistlik, kui nad teataksid jäätmete ekspordist individuaalselt? |
| --- | --- |

1)

Kas nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määruse nr 259/93, (1) mis puudutab jäätmesaadetiste järelevalvet ja kontrolli Euroopa Ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral, artikli 2 punkti g alapunktis ii kasutatud väljendit “kui see pole võimalik” tuleb mõista nii, et litsentseeritud koguja ei tohi automaatselt olla teataja, kes teatab jäätmete ekspordist nende taaskasutamise eesmärgil?

Jaatava vastuse korral palutakse kohtul täpsustada, milliste kriteeriumide põhjal võib litsentseeritud koguja olla teataja, kes teatab jäätmete ekspordist nende taaskasutamise eesmärgil.

Kas kriteeriumiks võib olla see, et jäätmete tekitaja ei ole tuntud, või siis see, et jäätmetekitajate arvu silmas pidades on nende tekitatud jäätmekogus nii väike, et ei oleks mõistlik, kui nad teataksid jäätmete ekspordist individuaalselt?

| 2) | Kas määruse nr 259/93 artikli 7 lõige 2 koostoimes artikli 4 punkti a esimese ja teise lõiguga lubavad lähtekoha pädevatel ametiasutustel keelduda loa andmisest jäätmete ekspordiks nende taaskasutamise eesmärgil, kui teatajalt puudub teave selle kohta, et sihtkohas käideldakse nimetatud jäätmed viisil, mis keskkonnaohutuselt on samaväärne lähtekoha õigusaktidega kehtestatud nõuetega? |
| --- | --- |

2)

Kas määruse nr 259/93 artikli 7 lõige 2 koostoimes artikli 4 punkti a esimese ja teise lõiguga lubavad lähtekoha pädevatel ametiasutustel keelduda loa andmisest jäätmete ekspordiks nende taaskasutamise eesmärgil, kui teatajalt puudub teave selle kohta, et sihtkohas käideldakse nimetatud jäätmed viisil, mis keskkonnaohutuselt on samaväärne lähtekoha õigusaktidega kehtestatud nõuetega?

| 3) | Kas määruse nr 259/93 artikli 6 lõike 5 esimest taanet tuleb mõista nii, et see tähendab, et jäätmete koostist puudutav teatamiskohustus on täidetud, kui teataja teeb teatavaks jäätmete liigi, näiteks “elektrikoostude jäätmed ja elektroonikaseadmete jäägid”? |
| --- | --- |

3)

Kas määruse nr 259/93 artikli 6 lõike 5 esimest taanet tuleb mõista nii, et see tähendab, et jäätmete koostist puudutav teatamiskohustus on täidetud, kui teataja teeb teatavaks jäätmete liigi, näiteks “elektrikoostude jäätmed ja elektroonikaseadmete jäägid”?

| 4) | Kas määruse nr 259/93 artikli 7 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada selliselt, et artikli 7 lõikes 2 nimetatud tähtaeg hakkab kulgema arvates lähtekoha pädevate ametiasutuste poolt vastuvõtukviitungi väljasaatmisest, hoolimata sellest, et nad ei ole saanud kogu teavet, mis on ette nähtud artikli 6 lõikega 5?
  Eitava vastuse korral, milline teave peab olema teatele lisatud, et artikli 7 lõikes 2 ettenähtud 30-päevane tähtaeg hakkaks kulgema?
  Kas nimetatud 30-päevase tähtaja möödumise õiguslikuks tagajärjeks on see, et pädevad ametiasutused ei saa enam esitada vastuväiteid ega nõuda täiendavat teavet? |
| --- | --- |

4)

Kas määruse nr 259/93 artikli 7 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada selliselt, et artikli 7 lõikes 2 nimetatud tähtaeg hakkab kulgema arvates lähtekoha pädevate ametiasutuste poolt vastuvõtukviitungi väljasaatmisest, hoolimata sellest, et nad ei ole saanud kogu teavet, mis on ette nähtud artikli 6 lõikega 5?

Eitava vastuse korral, milline teave peab olema teatele lisatud, et artikli 7 lõikes 2 ettenähtud 30-päevane tähtaeg hakkaks kulgema?

Kas nimetatud 30-päevase tähtaja möödumise õiguslikuks tagajärjeks on see, et pädevad ametiasutused ei saa enam esitada vastuväiteid ega nõuda täiendavat teavet?

---

(1)  Nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 259/93 jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral (EÜT L, lk 1).

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/8

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Consiglio di Stato viies koda 27. jaanuaril 2004 kohtuasjas SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano ja SEAB SpA

(Kohtuasi C-216/04)

(2004/C 190/13)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Consiglio di Stato viiendas kojas 27. jaanuaril 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas SABA Italia SpA v. Comune di Bolzano ja SEAB SpA, mis saabus kohtukantseleisse 27. jaanuaril 2004.

Consiglio di Stato küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmises küsimuses:

Kas avaliku tasulise parkimise korraldamise otsustuskorras üleandmine aktsiaseltsile, mille kõik osad on avalik-õigusliku isiku omandis, st tehes erandi direktiivis 92/50/EMÜ (1) sätestatud lepingupartneri valiku korrast, kohaldades Trentino-Alto Adige piirkonna seaduse nr 1 (muudetud 23. jaanuari 1998. aasta piirkondliku seaduse nr 10 artikliga 10) artikli 44 lõike 6 punkti b, on kooskõlas ühenduse õigusega, täpsemalt EÜ asutamislepingu artiklites 12, 45, 46, 49 ja 86 sätestatud teenuste vaba liikumise, diskrimineerimise keelamise, võrdse kohtlemise, läbipaistvuse ja vaba konkurentsi põhimõtetega?

---

(1)  EÜT L 209, 24.7.1992, lk 1.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/8

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Corte Suprema di Cassazione - Sezione Quinta Civile 23. märtsi 2004. aasta määrusega kohtuasjas Ministero dell'Economia e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato e Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

(Kohtuasi C-222/04)

(2004/C 190/14)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Corte Suprema di Cassazione - Sezione Quinta Civile 23. märtsi 2004. aasta määrusega otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas Ministero dell'Economica e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato e Cassa di Risparmio di San Miniato SpA, mis saabus kohtukantseleisse 28. mail 2004.

Corte Suprema di Cassazione - Sezione Quinta Civile küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| a) | Kas teatavaid õiguse subjekte (“pankade sihtasutused”), mis loodi 1990. aasta seadusega nr 218 ja 1990. aasta määrusega nr 356 muudetud kujul, et neil oleks õigus pangateenuseid osutavate äriühingute kontrollosalusele ja õigus hallata sellist osalust suures osas sellel turul tegutsevates äriühingutes, ja kellele antakse nende kontrolli all olevate äriühingute tulud, tuleb pidada ühenduse konkurentsireeglitele alluvaks ka siis, kui nende tegevust võib pidada ühiskondlikult kasulikuks; kas 1999. aasta määrusega nr 153 jõustunud regulatsiooni, millega need organid saavad kasutada nimetatud osaluse võõrandamisest saadud tulu arvestatava osaluse ostmiseks ja haldamiseks teistes äriühingutes, sh pankades, ning ka kontrolli saamiseks pangateenuseid mitteosutavates äriühingutes erinevatel eesmärkidel, sh ka taolise süsteemi majanduslikuks arendamiseks, võib pidada ühenduse konkurentsiõiguses nimetatud äritegevuseks? |
| --- | --- |

a)

Kas teatavaid õiguse subjekte (“pankade sihtasutused”), mis loodi 1990. aasta seadusega nr 218 ja 1990. aasta määrusega nr 356 muudetud kujul, et neil oleks õigus pangateenuseid osutavate äriühingute kontrollosalusele ja õigus hallata sellist osalust suures osas sellel turul tegutsevates äriühingutes, ja kellele antakse nende kontrolli all olevate äriühingute tulud, tuleb pidada ühenduse konkurentsireeglitele alluvaks ka siis, kui nende tegevust võib pidada ühiskondlikult kasulikuks; kas 1999. aasta määrusega nr 153 jõustunud regulatsiooni, millega need organid saavad kasutada nimetatud osaluse võõrandamisest saadud tulu arvestatava osaluse ostmiseks ja haldamiseks teistes äriühingutes, sh pankades, ning ka kontrolli saamiseks pangateenuseid mitteosutavates äriühingutes erinevatel eesmärkidel, sh ka taolise süsteemi majanduslikuks arendamiseks, võib pidada ühenduse konkurentsiõiguses nimetatud äritegevuseks?

| b) | Kas seega kohaldatakse neile organitele, mida reguleerivad 1990. aasta seaduse nr 218 ja 1990. aasta määruse 365 muudetud kujul ning ka 1998. aasta seaduse nr 461 ja 1999. aasta määrusega 153 tehtud muudatuste sätted, ühenduse riigiabialaseid õigusnorme (EÜ asutamislepingu artiklid 87 ja 88) osas, mis puudutab neile kohalduvat maksusoodustusrežiimi? |
| --- | --- |

b)

Kas seega kohaldatakse neile organitele, mida reguleerivad 1990. aasta seaduse nr 218 ja 1990. aasta määruse 365 muudetud kujul ning ka 1998. aasta seaduse nr 461 ja 1999. aasta määrusega 153 tehtud muudatuste sätted, ühenduse riigiabialaseid õigusnorme (EÜ asutamislepingu artiklid 87 ja 88) osas, mis puudutab neile kohalduvat maksusoodustusrežiimi?

| c) | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas käesolevas asjas käsitletav saadud dividendide maksusoodustusrežiim kujutab endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 tähenduses või mitte? |
| --- | --- |

c)

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas käesolevas asjas käsitletav saadud dividendide maksusoodustusrežiim kujutab endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 tähenduses või mitte?

| d) | Kui vastus küsimusele b on jaatav, siis kas Euroopa Ühenduste Komisjoni 22. augusti 2002. aasta otsus, (1) millega tunnistati riigiabialaste normide mittekohaldumist pankade sihtasutustele, on käesolevas eelotsusetaotluses osutatud õiguspärasuse ja põhjenduste puudumise ja/või ebapiisavuse valguses kehtiv? |
| --- | --- |

d)

Kui vastus küsimusele b on jaatav, siis kas Euroopa Ühenduste Komisjoni 22. augusti 2002. aasta otsus, (1) millega tunnistati riigiabialaste normide mittekohaldumist pankade sihtasutustele, on käesolevas eelotsusetaotluses osutatud õiguspärasuse ja põhjenduste puudumise ja/või ebapiisavuse valguses kehtiv?

| e) | Kas sõltumata riigiabialaste õigusaktide kohalduvusest tähendab sellise maksurežiimi heakskiit, kus vaid sihtasutuste kontrolli all olevate siseriiklike kasusaavate pankade poolt nimetatud sihtasutustele jagatud kasumit maksustatakse vähem, või sellise maksurežiimi, kus maksustatakse vähem selliste äriühingute kapitali jaotamist, milles osalus on saadud selle tuluga, mis saadi kasusaavate pankade osaluse võõrandamisega, turul tegutsevate teise äriühingute diskrimineerimist, võrreldes vastuvõtvate äriühingutega, ning EÜ asutamislepingu artiklites 12, 43 ja järgnevates artiklites ning 56 ja järgnevates artiklites sätestatud asutamisvabaduse ja kapitali vaba liikumise rikkumist? |
| --- | --- |

e)

Kas sõltumata riigiabialaste õigusaktide kohalduvusest tähendab sellise maksurežiimi heakskiit, kus vaid sihtasutuste kontrolli all olevate siseriiklike kasusaavate pankade poolt nimetatud sihtasutustele jagatud kasumit maksustatakse vähem, või sellise maksurežiimi, kus maksustatakse vähem selliste äriühingute kapitali jaotamist, milles osalus on saadud selle tuluga, mis saadi kasusaavate pankade osaluse võõrandamisega, turul tegutsevate teise äriühingute diskrimineerimist, võrreldes vastuvõtvate äriühingutega, ning EÜ asutamislepingu artiklites 12, 43 ja järgnevates artiklites ning 56 ja järgnevates artiklites sätestatud asutamisvabaduse ja kapitali vaba liikumise rikkumist?

---

(1)  ELT L 55, 1.03.2003, lk 56

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/9

---

HAGI, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 1. juunil 2004. aastal Soome Vabariigi vastu

(Kohtuasi C-225/04)

(2004/C 190/15)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 1. juunil 2004. aastal hagi Soome Vabariigi vastu, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjon, mida esindavad M. Huttunen ja K. Simonsson, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Euroopa Ühenduste Komisjon palub Euroopa Kohtul:

| 1. | tuvastada, et Soome Vabariik, jättes jõustamata direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning sellest komisjonile viivitamata teatamata, ei ole järginud kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 2001. aasta direktiivi nr 2001/106/EÜ, (1) millega muudetakse nõukogu direktiivi nr 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll), artiklist 2; |
| --- | --- |

1.

tuvastada, et Soome Vabariik, jättes jõustamata direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning sellest komisjonile viivitamata teatamata, ei ole järginud kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 2001. aasta direktiivi nr 2001/106/EÜ, (1) millega muudetakse nõukogu direktiivi nr 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll), artiklist 2;

| 2. | jätta kohtukulud Soome Vabariigi kanda. |
| --- | --- |

2.

jätta kohtukulud Soome Vabariigi kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Direktiivi ülevõtmise tähtpäev saabus 22. juulil 2003. aastal.

---

(1)  EÜT L 19, 22.1.2001, lk 17

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/9

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas äriühing “La Cascina” Coop.a.r.l. ja äriühing Zilch s.r.l versus Kaitseministeerium, Majandus- ja Rahandusministeerium ja äriühing Pedus Service P. Dussmann jt

(Kohtuasi C-226/04)

(2004/C 190/16)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion - Sezione Prima bis 22. aprillil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas äriühing “La Cascina” Coop.a.r.l. ja äriühing Zilch s.r.l versus Kaitseministeerium, Majandus- ja Rahandusministeerium ja äriühing Pedus Service P. Dussmann jt, mis saabus kohtukantseleisse 2. juunil 2004.

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion - Sezione Prima bis küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| 1) | kas 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ (1) artikli 29 esimese lõigu punkte e ja f tuleb tõlgendada nii, et kui seadusandja kasutab sõnastusi “kes on täitmata jätnud sotsiaalkindlustusmaksetega seonduvad kohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele” ja “kes on täitmata jätnud maksukohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele”, siis peab ta silmas vaid olukorda kõiki teisi välistades, kus ettevõtja on pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes (või igal juhul enne lepingu sõlmimise otsuse tegemist) täitnud antud kohustused tehes antud makse täielikult ja viivitamata; |
| --- | --- |

1)

kas 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ (1) artikli 29 esimese lõigu punkte e ja f tuleb tõlgendada nii, et kui seadusandja kasutab sõnastusi “kes on täitmata jätnud sotsiaalkindlustusmaksetega seonduvad kohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele” ja “kes on täitmata jätnud maksukohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele”, siis peab ta silmas vaid olukorda kõiki teisi välistades, kus ettevõtja on pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes (või igal juhul enne lepingu sõlmimise otsuse tegemist) täitnud antud kohustused tehes antud makse täielikult ja viivitamata;

| 2) | kui seega Itaalia siseriiklikku sätet, mis neid üle võtab, nimelt 15. märtsi 1995 aasta seadus-dekreedi artikli 12 punktid d ja e niivõrd, kuivõrd see võimaldab vastupidiselt ülalviidatud ühenduse õigusnormidele välistada pakkumisest ettevõtjad, kes “ei ole nõuetekohaselt täitnud kohustust maksta töötajate eest sotsiaalkindlustusmakseid Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” ja “kes ei ole nõuetekohaselt täitnud maksukohustust Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” – tuleb tõlgendada vaid viitena tema kohustuste mittetäitmisele, mida saab kontrollida ülalviidatud kuupäeval (pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes; või enne lepingu sõlmimise otsuse, kasvõi esialgse, tegemise kuupäeva), välistades igasuguse hilisema “parandamise”; |
| --- | --- |

2)

kui seega Itaalia siseriiklikku sätet, mis neid üle võtab, nimelt 15. märtsi 1995 aasta seadus-dekreedi artikli 12 punktid d ja e niivõrd, kuivõrd see võimaldab vastupidiselt ülalviidatud ühenduse õigusnormidele välistada pakkumisest ettevõtjad, kes “ei ole nõuetekohaselt täitnud kohustust maksta töötajate eest sotsiaalkindlustusmakseid Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” ja “kes ei ole nõuetekohaselt täitnud maksukohustust Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” – tuleb tõlgendada vaid viitena tema kohustuste mittetäitmisele, mida saab kontrollida ülalviidatud kuupäeval (pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes; või enne lepingu sõlmimise otsuse, kasvõi esialgse, tegemise kuupäeva), välistades igasuguse hilisema “parandamise”;

| 3) | või, kui vastupidiselt (olukordadele, kus ülal punktis 2 esitatu valguses tuleb siseriiklikku sätet pidada ühenduse normi mõttest ja eesmärgist kõrvale kalduvaks) võib leida, et kõnealuses direktiivis sisalduva ühenduse normistiku ülevõtmise raames talle langevate kohustuste valguses võib siseriiklik seadusandja ette näha hüpoteese, kus pakkumistele lubatakse ka ettevõtjaid, kes ei ole küll nõuetekohaselt täitnud kohustusi antud pakkumisel osalemise tähtaja lõppedes, ent näitavad, et nad võivad parandada oma olukorda (ja et nad on võtnud samme selle eesmärgi saavutamiseks) enne pakkumise vastuvõtmist; |
| --- | --- |

3)

või, kui vastupidiselt (olukordadele, kus ülal punktis 2 esitatu valguses tuleb siseriiklikku sätet pidada ühenduse normi mõttest ja eesmärgist kõrvale kalduvaks) võib leida, et kõnealuses direktiivis sisalduva ühenduse normistiku ülevõtmise raames talle langevate kohustuste valguses võib siseriiklik seadusandja ette näha hüpoteese, kus pakkumistele lubatakse ka ettevõtjaid, kes ei ole küll nõuetekohaselt täitnud kohustusi antud pakkumisel osalemise tähtaja lõppedes, ent näitavad, et nad võivad parandada oma olukorda (ja et nad on võtnud samme selle eesmärgi saavutamiseks) enne pakkumise vastuvõtmist;

| 4) | ja lõpuks olukordades, kus ülal punktis 3 toodud tõlgendust võib pidada võimalikuks – ja, et seega võib pidada võimalikuks vastu võtta paindlikumaid sätteid võrreldes ühenduse seadusandja poolt kasutatud rangema mõistega “kohustusi täitma” – kui see säte ei ole vastuolus ühenduse üldpõhimõtetega, nagu kõigi liidu kodanike võrdne kohtlemine või – osas, mis puudutab vaid pakkumist – võrdsuse (par condicio) tagamine kõigile seal osaleda soovivatele ettevõtjatele. |
| --- | --- |

4)

ja lõpuks olukordades, kus ülal punktis 3 toodud tõlgendust võib pidada võimalikuks – ja, et seega võib pidada võimalikuks vastu võtta paindlikumaid sätteid võrreldes ühenduse seadusandja poolt kasutatud rangema mõistega “kohustusi täitma” – kui see säte ei ole vastuolus ühenduse üldpõhimõtetega, nagu kõigi liidu kodanike võrdne kohtlemine või – osas, mis puudutab vaid pakkumist – võrdsuse (par condicio) tagamine kõigile seal osaleda soovivatele ettevõtjatele.

---

(1)  EÜT L 209, lk 1

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/10

---

KAEBUS, mille esitas 2. juunil 2004 Marie-Luise Lindorfer Euroopa Ühenduse Esimese Astme Kohtu (viies koda) 18. märtsi 2004. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/01: M.-L. Lindorfer v. Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-227/04 P)

(2004/C 190/17)

Euroopa Ühenduste Kohtule saabus 2. juunil 2004 Marie-Luise Lindorferi, keda esindavad G. Vandersanden ja L. Levi, kaebus Euroopa Ühenduse Esimese Astme Kohtu (viies koda) 18. märtsi 2004. aasta otsuse peale kohtuasjas nr T-204/01: M.-L. Lindorfer v. Euroopa Liidu Nõukogu.

Kaebuse esitaja palub kohtul:

| — | tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 18. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-204/01; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 18. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-204/01;

| — | selle tulemusena rahuldada kaebuse esitaja poolt esimese astme kohtule esitatud taotlused, seega, |
| --- | --- |

—

selle tulemusena rahuldada kaebuse esitaja poolt esimese astme kohtule esitatud taotlused, seega,

| — | tunnistada kehtetuks vastustaja 3. novembri 2000. aasta otsus, millega on kaebuse esitajale ühenduse pensioni arvestamisel tema poolt enne Euroopa Ühenduse teenistusse astumist Austrias omandatud pensioniõigusliku staaži ülekandmise tulemusena määratud tööstaaž 5 aastat, 5 kuud ja 8 päeva, ning vajaduse korral tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 31. mai 2001 otsus, millega on tagasi lükatud kaebuse esitaja 2. veebruari 2001. aasta taotlus; |
| --- | --- |

—

tunnistada kehtetuks vastustaja 3. novembri 2000. aasta otsus, millega on kaebuse esitajale ühenduse pensioni arvestamisel tema poolt enne Euroopa Ühenduse teenistusse astumist Austrias omandatud pensioniõigusliku staaži ülekandmise tulemusena määratud tööstaaž 5 aastat, 5 kuud ja 8 päeva, ning vajaduse korral tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 31. mai 2001 otsus, millega on tagasi lükatud kaebuse esitaja 2. veebruari 2001. aasta taotlus;

| — | kohustada vastustajat korrektsel õiguslikul alusel uuesti õiguspäraselt määrama hageja pensioniõigusliku staaži ühenduse pensioni saamiseks, kandes üle tema Austrias omandatud pensioniõigusliku staaži; |
| --- | --- |

—

kohustada vastustajat korrektsel õiguslikul alusel uuesti õiguspäraselt määrama hageja pensioniõigusliku staaži ühenduse pensioni saamiseks, kandes üle tema Austrias omandatud pensioniõigusliku staaži;

| — | jätta esimese astme ja käesoleva kaebemenetluse kohtukulud täielikult vastustaja kanda. |
| --- | --- |

—

jätta esimese astme ja käesoleva kaebemenetluse kohtukulud täielikult vastustaja kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid:

Esimese astme kohus rikkus EÜ asutamislepingu artiklit 141, üldiste menetlusreeglite (1) artikli 10 lõike 4 punkti b, diskrimineerimiskeeldu ja motiveerimise kohustust.

Esimese astme kohus on eiranud diskrimineerimiskeeldu, nimelt naiste ja meeste võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna nõukogul oli õigus ülekandedokumendi vormiga arvestada huvitatud isiku vanuse ja sooga seonduvaid kindlustusmatemaatilisi tegureid. Esimeses, siseriiklikus süsteemis omandatud pensioniõiguste ühenduse pensionisüsteemi ülekandmisel kasutatava ülekandedokumendi vormi suhtes tunnustas esimese astme kohus sellise näitaja arvestamist, mis eristab töötaja sugu ja seab sellega naistöötaja ebasoodsamasse seisu, ning õigustas sellist vormi eelarvekorra vajadustega. Muuhulgas eiras esimese astme kohus oma motiveerimiskohustust, kuna ta ei vastanud argumentidele, millega kaebuse esitaja püüdis tõestada, et kui pensioniõigusliku staaži ülekandmisel ühenduse pensionisüsteemi võtta arvesse teatud kindlustusmatemaatiline tegur, siis see ei kahjusta eelarve tasakaalu.

Esimese astme kohus ei võtnud seisukohta selles, et on olemas kaks varianti, mis on mõlemad mõeldud personalieeskirja artikli 11 lõike 2 ja VIII lisa kohaldamiseks, kuid tehes seda erineval viisil, arvestades kas pensioniõiguste ülekandmise kuupäeva või ametniku ametisse kinnitamise kuupäeva. Keskendudes üksnes ametniku põhipalgale tema pensionilejäämise ajal, uurimata samas tema pensioniõiguslikku staaži, ei vastanud esimese astme kohus kaebaja argumendile ja eiras oma motiveerimiskohustust.

Esimese astme kohus andis faktilistele asjaoludele väära õigusliku hinnangu, eelkõige kaebuse esitaja poolt toodud näidete suhtes. Erinevate siseriiklike vääringute kõikumise käsitamine ühendusevälise asjaoluna ei vabasta ühendust kohustusest tagada diskrimineerimiskeelu järgimine eelkõige oma töötajate suhtes ja antud juhul kooskõlas selle keeluga määratleda reeglid, kuidas siseriiklikus süsteemis omandatud pensioniõigusi ühenduse pensionisüsteemi üle kanda. See tähendab eelkõige, et nõukogu ei saa enam kasutada ülekandedokumentide vorme, mis eiravad diskrimineerimise keeldu. Seega on antud juhul rikkumine tuvastatud. Tõepoolest, siseriiklikust pensionikassast lahkumisel ülekantavad summad ei ole diskrimineerimiskeelu seisukohalt eristatavad sõltuvalt sellest, kas need pärinevad nn “tugeva vääringuga” või “nõrga vääringuga” riigist. Teisest küljest tuvastas esimese astme kohus, et nende summade kohtlemine oli erinevate riikide puhul erinev — “nõrga vääringuga” riikidest pärinevad ülekanded saavad soodsama kohtlemise osaliseks. Lõpuks, esimese astme kohus ei uurinud ega selgitanud a fortiori, millega selline erinev kohtlemine on objektiivselt õigustatud. Fakt, et see tuleneb ühenduste tegevusvaldkonnast väljapoole jäävatest asjaoludest, ei saa olla selleks õigustuseks, kuna just nõukogu otsustas kehtestada kaks arvestamisvarianti ja tema pädevuses on ühtlasi määratleda, kelle suhtes tuleb neid kohaldada.

---

(1)  Nõukogu 13. juuli 1992. aasta otsus, millega on määratud üldised menetlusreeglid personalieeskirja artikli 11 lõigete 1 ja 2 ja VIII lisa kohaldamiseks ning tunnistatud kehtetuks nõukogu 26. jaanuari 1970. aasta otsuse (muudetud nõukogu 19. detsembri 1994 otsusega) IV ja V peatükk.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/11

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis 22. aprilli 2004. aasta määrusega kohtuasjas Consorzio G.f.M v. Kaitseministeerium, äriühing Coop.a.r.l. “La Cascina” ja äriühing Zilch s.r.l.

(Kohtuasi C-228/04)

(2004/C 190/18)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis 22. aprillil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas consirzion G.f.M v. Kaitseministeerium äriühing Coop.a.r.l. “La Cascina” ja äriühing Zilch s.r.l., mis saabus kohtukantseleisse 2. juuni 2004.

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| 1) | kas 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ (1) artikli 29 esimese lõigu punkte e ja f tuleb tõlgendada nii, et kui seadusandja kasutab sõnastusi “kes on täitmata jätnud sotsiaalkindlustusmaksetega seonduvad kohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele” ja “kes on täitmata jätnud maksukohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele”, siis peab ta silmas vaid olukorda kõiki teisi välistades, kus ettevõtja on pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes (või igal juhul enne lepingu sõlmimise otsuse tegemist) täitnud antud kohustused tehes antud makse täielikult ja viivitamata; |
| --- | --- |

1)

kas 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ (1) artikli 29 esimese lõigu punkte e ja f tuleb tõlgendada nii, et kui seadusandja kasutab sõnastusi “kes on täitmata jätnud sotsiaalkindlustusmaksetega seonduvad kohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele” ja “kes on täitmata jätnud maksukohustused, mis tal on vastavalt oma asukohariigi või tellija riigi õigusaktidele”, siis peab ta silmas vaid olukorda kõiki teisi välistades, kus ettevõtja on pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes (või igal juhul enne lepingu sõlmimise otsuse tegemist) täitnud antud kohustused tehes antud makse täielikult ja viivitamata;

| 2) | kui seega Itaalia siseriiklikku sätet, mis neid üle võtab (nimelt 15. märtsi 1995 aasta seadus-dekreedi artikli 12 punktid d ja e niivõrd, kuivõrd see võimaldab vastupidiselt ülalviidatud ühenduse õigusnormidele välistada pakkumisest ettevõtjad, kes “ei ole nõuetekohaselt täitnud kohustust maksta töötajate eest sotsiaalkindlustusmakseid Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” ja “kes ei ole nõuetekohaselt täitnud maksukohustust Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” – tuleb tõlgendada vaid viitena tema kohustuste mittetäitmisele, mida saab kontrollida ülalviidatud kuupäeval (pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes; või enne lepingu sõlmimise otsuse, kasvõi esialgse, tegemise kuupäeva), välistades igasuguse hilisema “parandamise”; |
| --- | --- |

2)

kui seega Itaalia siseriiklikku sätet, mis neid üle võtab (nimelt 15. märtsi 1995 aasta seadus-dekreedi artikli 12 punktid d ja e niivõrd, kuivõrd see võimaldab vastupidiselt ülalviidatud ühenduse õigusnormidele välistada pakkumisest ettevõtjad, kes “ei ole nõuetekohaselt täitnud kohustust maksta töötajate eest sotsiaalkindlustusmakseid Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” ja “kes ei ole nõuetekohaselt täitnud maksukohustust Itaalia seadusandluse või tema asukohariigi seadusandluse kohaselt” – tuleb tõlgendada vaid viitena tema kohustuste mittetäitmisele, mida saab kontrollida ülalviidatud kuupäeval (pakkumiste esitamise tähtaja lõppedes; või enne lepingu sõlmimise otsuse, kasvõi esialgse, tegemise kuupäeva), välistades igasuguse hilisema “parandamise”;

| 3) | või kui vastupidiselt (olukordadele, kus ülal punktis 2 esitatu valguses tuleb siseriiklikku sätet pidada ühenduse normi mõttest ja eesmärgist kõrvale kalduvaks], võib leida, et kõnealuses direktiivis sisalduva ühenduse normistiku ülevõtmise raames talle langevate kohustuste valguses võib siseriiklik seadusandja ette näha hüpoteese, kus pakkumistele lubatakse ka ettevõtjaid, kes ei ole küll nõuetekohaselt täitnud kohustusi antud pakkumisel osalemise tähtaja lõppedes, ent näitavad, et nad võivad parandada oma olukorda (ja et nad on võtnud samme selle eesmärgi saavutamiseks) enne pakkumise vastuvõtmist; |
| --- | --- |

3)

või kui vastupidiselt (olukordadele, kus ülal punktis 2 esitatu valguses tuleb siseriiklikku sätet pidada ühenduse normi mõttest ja eesmärgist kõrvale kalduvaks], võib leida, et kõnealuses direktiivis sisalduva ühenduse normistiku ülevõtmise raames talle langevate kohustuste valguses võib siseriiklik seadusandja ette näha hüpoteese, kus pakkumistele lubatakse ka ettevõtjaid, kes ei ole küll nõuetekohaselt täitnud kohustusi antud pakkumisel osalemise tähtaja lõppedes, ent näitavad, et nad võivad parandada oma olukorda (ja et nad on võtnud samme selle eesmärgi saavutamiseks) enne pakkumise vastuvõtmist;

| 4) | ja lõpuks olukordades, kus ülal punktis 3 toodud tõlgendust võib pidada võimalikuks – ja et seega võib pidada võimalikuks vastu võtta paindlikumaid sätteid võrreldes ühenduse seadusandja poolt kasutatud rangema mõistega “kohustusi täitma” – kui see säte ei ole vastuolus ühenduse üldpõhimõtetega, nagu kõigi liidu kodanike võrdne kohtlemine või – osas, mis puudutab vaid pakkumist – võrdsuse (par condicio) tagamine kõigile seal osaleda soovivatele ettevõtjatele. |
| --- | --- |

4)

ja lõpuks olukordades, kus ülal punktis 3 toodud tõlgendust võib pidada võimalikuks – ja et seega võib pidada võimalikuks vastu võtta paindlikumaid sätteid võrreldes ühenduse seadusandja poolt kasutatud rangema mõistega “kohustusi täitma” – kui see säte ei ole vastuolus ühenduse üldpõhimõtetega, nagu kõigi liidu kodanike võrdne kohtlemine või – osas, mis puudutab vaid pakkumist – võrdsuse (par condicio) tagamine kõigile seal osaleda soovivatele ettevõtjatele.

---

(1)  EÜT L 209, lk 1

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/11

---

HAGI, mille esitas 7. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Luksemburgi Suurhertsogiriigi vastu

(Kohtuasi C-236/04)

(2004/C 190/19)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 7. juunil 2004. aastal hagi Luksemburgi Suurhertsogiriigi vastu, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjon, keda esindab M. Shotter, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Euroopa Ühenduste Komisjon palub Euroopa Kohtul:

| 1. | tuvastada, et kuivõrd Luksemburgi Suurhertsogiriik on jätnud vastu võtmata vajalikud õigusnormid:






  — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (1); |
| --- | --- | --- |

1.

tuvastada, et kuivõrd Luksemburgi Suurhertsogiriik on jätnud vastu võtmata vajalikud õigusnormid:

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (1);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (2); |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (2);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (3); |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (3);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), (4) |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), (4)

järgimiseks ning jätnud nendest komisjonile teatamata, on ta rikkunud juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklist 18, loadirektiivi artiklist 18, raamdirektiivi artiklist 28 ja universaalteenuste direktiivi artiklist 38 tulenevaid kohustusi.

| 2. | jätta kohtukulud Luksemburgi Suurhertsogiriigi kanda. |
| --- | --- |

2.

jätta kohtukulud Luksemburgi Suurhertsogiriigi kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Direktiivide ülevõtmise tähtaeg möödus 24. juulil 2003.

---

(1)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 7

(2)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 21

(3)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 33

(4)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 51

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/12

---

HAGI, mille Euroopa Ühenduste Komisjon esitas 7. juunil 2004 Prantsuse Vabariigi vastu

(Kohtuasi C-238/04)

(2004/C 190/20)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 7. juunil 2004 hagi, mille on esitanud Prantsuse Vabariigi vastu Euroopa Ühenduste Komisjon, keda esindavad O. Beynet ja A. Whelan, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Euroopa Ühenduste Komisjon palub Euroopa Kohtul:

| 1. | tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik ei ole nõuetekohaselt üle võtnud direktiivi 90/388/EMÜ konkurentsi kohta telekommunikatsiooniteenuseturgudel, (1) mida on muudetud direktiividega 95/51/EÜ (2) ja 96/19/EÜ, (3) artiklit 1 ja artikli 2 lõiget 3, on ta rikkunud osutatud direktiivist tulenevaid kohustusi ning EÜ asutamislepingu artikli 249 (endine artikkel 189) kolmandat lõiku; |
| --- | --- |

1.

tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik ei ole nõuetekohaselt üle võtnud direktiivi 90/388/EMÜ konkurentsi kohta telekommunikatsiooniteenuseturgudel, (1) mida on muudetud direktiividega 95/51/EÜ (2) ja 96/19/EÜ, (3) artiklit 1 ja artikli 2 lõiget 3, on ta rikkunud osutatud direktiivist tulenevaid kohustusi ning EÜ asutamislepingu artikli 249 (endine artikkel 189) kolmandat lõiku;

| 2. | jätta kohtukulud Prantsuse Vabariigi kanda. |
| --- | --- |

2.

jätta kohtukulud Prantsuse Vabariigi kanda.

Hagi alused ja peamised argumendid

Prantsuse õigussüsteemis tekitab küsitavusi vastavus ühenduse õigusele seoses kaabellevivõrgu operaatoritele telekommunikatsiooniteenuste osutamise õiguse andmise tingimustega.

Telefoniteenuste osutamist puudutavas osas on prantsuse õigusaktidega kehtestatud kohustus konsulteerida enne telefoniteenuste osutamise õiguse andmist kaabellevivõrkudes valdade või nende asutustega. Võttes arvesse direktiivi 90/388, mida muudetud direktiiviga 96/19/EÜ, artikli 2 lõiget 3, tekitab kõnealune kohustus mitmeid probleeme, milleks on konsulteerimismenetluse läbipaistmatus, omavalitsusasutuste ebaproportsionaalne otsustusõigus oma arvamuse andmisel, kahtlus menetluse objektiivsuses tingituna sidemetest teatud omavalitsusasutuste ja operaatorite vahel, diskrimineeriv aspekt menetluse puhul, mida ei rakendata teiste telekommunikatsiooniteenuste osutajate suhtes, ning erinevate kaabellevivõrgu operaatorite diskrimineerimise oht.

Eeskirjad, mille kohaselt kaabellevivõrgu operaatorid peavad süstemaatiliselt teavitama kõiki ametiasutusi, mis jäävad nende poolt rajatud võrkude piirkonda, on lisakohustusteks võrreldes teiste telekommunikatsiooniteenuste osutajatega, kelle suhtes rakendatakse teenuste osutamise vabaduse üldeeskirju. Sellist erinevat kohtlemist ei õigusta ükski asjaolu, mistõttu on Prantsuse eeskirjad selles osas diskrimineerivad ja vastuolus direktiivi 90/388/EMÜ, mida on muudetud direktiividega 95/51/EÜ ja 96/19/EÜ, artikliga 1 ja artikli 2 lõikega 3 nende koostoimes.

---

(1)  EÜT L 192, 24.7.1990, lk 10

(2)  Komisjoni 18. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/51/EÜ, millega muudetakse direktiivi 90/388/EMÜ seoses kaabeltelevisioonivõrkude kasutamise piirangute kaotamisega juba liberaliseeritud telekommunikatsiooniteenuste osutamiseks (EÜT L 256, 26.10.1995, lk 49)

(3)  Komisjoni 13. märtsi 1996. aasta direktiiv 96/19/EÜ, millega muudetakse direktiivi 90/388/EMÜ seoses täieliku konkurentsi rakendamisega telekommunikatsiooniturul

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/13

---

HAGI, mille esitas 8. juunil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Komisjon Belgia Kuningriigi vastu

(Kohtuasi C-240/04)

(2004/C 190/21)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 8. juunil 2004. aastal hagi Belgia Kuningriigi vastu, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjon, keda esindab M. Shotter, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Euroopa Ühenduste Komisjon esitab Euroopa Kohtule järgmised nõuded:

| 1. | tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole vastu võtnud vajalikke õigus- ja haldusnorme:






  — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (1); |
| --- | --- | --- |

1.

tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole vastu võtnud vajalikke õigus- ja haldusnorme:

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (1);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (2); |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (2);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (3); |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja –teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (3);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), (4) |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), (4)

järgimiseks või vähemalt ei olnud komisjonile eelpool nimetatud normidest teatanud, siis on ta rikkunud juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklist 18, loadirektiivi artiklist 18, raamdirektiivi artiklist 28 ja universaalteenuste direktiivi artiklist 38 tulenevaid kohustusi.

| 2. | jätta kohtukulud Belgia Kuningriigi kanda. |
| --- | --- |

2.

jätta kohtukulud Belgia Kuningriigi kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Direktiivide ülevõtmise tähtaeg möödus 24. juulil 2003.

---

(1)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 7

(2)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 21

(3)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 33

(4)  EÜT L 108, 24.04.2002, lk 51

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/13

---

APELLATSIOONKAEBUS, mille M. esitas 9. juunil 2004. a Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 21. aprilli 2004. a. otsuse peale kohtuasjas T-172/01 M. v. Euroopa Ühenduste Kohus

(Kohtuasi C-243/04 P)

(2004/C 190/22)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud 9. juunil 2004 apellatsioonkaebuse 21. aprilli 2004. aasta Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) otsuse peale kohtuasjas T-172/01: M. v. Euroopa Ühenduste Kohus, mille on esitanud M, keda esindab advokaat H. Tagaras.

Kaebaja esitab Euroopa Kohtule järgmised nõuded:

| — | tunnistada käesolev apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada käesolev apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja tunnistada kaebuse esitaja õigust saada toitjakaotuspensioni personalieeskirjade VIII lisa artikli 27 alusel; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja tunnistada kaebuse esitaja õigust saada toitjakaotuspensioni personalieeskirjade VIII lisa artikli 27 alusel;

| — | jätta esimese astme ja ka käesoleva menetluse kohtukulud kostja kanda. |
| --- | --- |

—

jätta esimese astme ja ka käesoleva menetluse kohtukulud kostja kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Vaidlustatud kohtuotsus rikub Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 mõttes menetlusnormi ning sama sätte mõttes ühenduse õigust. Kaebuse esitaja viitab ka Euroopa inimõiguste konventsioonile, eriti õiglase kohtupidamise õigusele.

Menetlusnormide rikkumise aluseks on tõendamisküsimused. Rikkumine jaguneb kaheks osaks. Esimene tuleneb esimese astme kohtu otsusest jätta hilinemise põhjendusel tähelepanuta pärast kirjaliku menetluse lõppemist esitatud kaks notariaalselt tõestatud avaldust, mis olid mõeldud vastamaks vasturepliigi korras esitatud uutele tõenditele ja argumentidele. Teine osa seisneb selles, et esimese astme kohus ei ole võtnud arvesse kahte ülejäänud notariaalselt tõestatud avaldust, mis esitati koos esialgse taotluse ning koos hagiavaldusega.

Ühenduse õiguse rikkumise aluseks on esimese astme kohtu personalieeskirjade VIII lisa artikli 27 ebaõige tõlgendamine selle kohaldamisel, kuna on õiguslikult valesti kvalifitseerinud kaebuse esitaja ja tema endise abikaasa vahel 1999. aasta kevadel sõlmitud lepingut. Apellatsioonkaebuses osutatakse eelkõige sellele, et vaidlustatud kohtuotsuses ei aktsepteerita 1999. aastal sõlmitud lepingut kui “ülalpidamislepingut”, vaid seda kvalifitseeritakse omavoliliselt ja ekslikult “üksnes viisakusavaldusena”.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/14

---

EELOTSUSETAOTLUS, mille Cour du travail de Liège, section de Neufchâteau esitas 9. juunil 2004 kohtuasjas José Allard v. Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI)

(Kohtuasi C-249/04)

(2004/C 190/23)

Euroopa Ühenduste Kohus on saanud Cour du travail de Liège, section de Neufchâteau 9. juunil 2004 otsustatud eelotsusetaotluse kohtuasjas José Allard v. Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI), mis saabus kohtukantseleisse 11. juunil 2004.

Cour du travail de Liège, section de Neufchâteau küsib Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:

| 1. | Kas nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 (sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes) (1) artikliga 13 ja sellele järgnevate artiklitega on vastuolus see, kui niisuguse sissemakse kindlaksmääramisel nagu vähendatud sissemakse, mida tuleb tasuda vastavalt 31. märtsi 1984. aasta kuninglikule dekreedile nr 289 (millega riigivõla vähendamiseks ja finantstasakaalu tagamiseks kehtestatakse füüsilisest isikust ettevõtjate sissetulekut vähendavad ajutised meetmed), arvestatakse kutsetegevusest saadava tulu hulka tasu, mida füüsilisest isikust ettevõtja on saanud kutsetegevuse eest muu kui maksustava liikmesriigi territooriumil, ning sellise sissemakse tasumise järel ei või füüsilisest isikust ettevõtja taotleda nimetatud riigilt sotsiaalkindlustushüvitisi või muid hüvitisi? |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 (sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes) (1) artikliga 13 ja sellele järgnevate artiklitega on vastuolus see, kui niisuguse sissemakse kindlaksmääramisel nagu vähendatud sissemakse, mida tuleb tasuda vastavalt 31. märtsi 1984. aasta kuninglikule dekreedile nr 289 (millega riigivõla vähendamiseks ja finantstasakaalu tagamiseks kehtestatakse füüsilisest isikust ettevõtjate sissetulekut vähendavad ajutised meetmed), arvestatakse kutsetegevusest saadava tulu hulka tasu, mida füüsilisest isikust ettevõtja on saanud kutsetegevuse eest muu kui maksustava liikmesriigi territooriumil, ning sellise sissemakse tasumise järel ei või füüsilisest isikust ettevõtja taotleda nimetatud riigilt sotsiaalkindlustushüvitisi või muid hüvitisi?

| 2. | Kas 25. märtsil 1957 Roomas sõlmitud Euroopa Ühenduse asutamislepinguga ja eelkõige selle artiklitega 39 ja 43 (endised artiklid 48 ja 52) on vastuolus see, kui kirjeldatud tulubaasi alusel arvutatud sissemakse muudetakse kohustuslikuks oma liikumisvabadust kasutavatele füüsilisest isikust ettevõtjatele? |
| --- | --- |

2.

Kas 25. märtsil 1957 Roomas sõlmitud Euroopa Ühenduse asutamislepinguga ja eelkõige selle artiklitega 39 ja 43 (endised artiklid 48 ja 52) on vastuolus see, kui kirjeldatud tulubaasi alusel arvutatud sissemakse muudetakse kohustuslikuks oma liikumisvabadust kasutavatele füüsilisest isikust ettevõtjatele?

---

(1)  Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrus (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes; muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. juuni 1983. aasta määrusega (EMÜ) nr 2001/83 (EÜT L 230, lk 6, lisa 1).

---

ESIMESE ASTME KOHUS

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/15

---

ESIMESE ASTME KOHUS

ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS

25. mai 2004

kohtuasjas T-154/01: Distilleria F. Palma SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon (1)

(Määrus (EMÜ) nr 822/87 - Veinituru ühine korraldus - Määrus (EMÜ) nr 1780/89 - Määrus (EMÜ) nr 2710/93 - Määrus (EÜ) nr 416/96 - Destilleerimise teel saadud alkoholi realiseerimine - Määrus (EMÜ) nr 3390/90 - Eripakkumismenetlus mootorikütuse sektoris kasutamiseks - Komisjoni keeldumine teatavaid eripakkumismenetluse tingimusi muuta - Vääramatu jõud - Ühenduse lepinguväline vastutus - Vastuvõetavus)

(2004/C 190/24)

Kohtuasja menetluse keel: itaalia keel

Kohtuasjas T-154/01: Distilleria F. Palma SpA (likvideerimisel) asukohaga Napolis (Itaalia), keda esindab advokaat F. Caruso, Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu, keda esindavad õigusnõunikud L. Visaggio ja C. Cattabriga ja abistab A. Dal Ferro, mille objektiks on EÜ asutamislepingu artikli 235 ja artikli 288 teise lõike alusel esitatud taotlus kahju hüvitamiseks, mis oletatavasti tekkis komisjoni väidetava ebaseadusliku tegevuse tagajärjel, mille tulemusel saatis institutsioon 11. novembril 1996 Itaalia ametiasutustele kirja, tegi esimese astme kohus (teine koda), koosseisus koja esimees J. Pirrung, kohtunikud A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kohtusekretär vanemametnik J. Palacio González, 25. mail 2004 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1) | jätta hagi kui vastuvõetamatu läbi vaatamata; |
| --- | --- |

1)

jätta hagi kui vastuvõetamatu läbi vaatamata;

| 2) | jätta kohtukulud hageja kanda. |
| --- | --- |

2)

jätta kohtukulud hageja kanda.

---

(1)  EÜT C 259, 15.09.2001

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/15

---

ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS

12. mail 2004

kohtuasjas T-191/01: André Hecq versus Euroopa Ühenduste Komisjon (1)

(Ametnikud - Sotsiaalkindlustus - Personalieeskirjade artikli 72 lõige 1 - Ravikulude hüvitamine - Raske haigus - Teatavatele raviteenustele tehtud kulutuste 100 %-lisest hüvitamisest keeldumine)

(2004/C 190/25)

Kohtuasja menetluse keel: prantsuse keel

Kohtuasjas T-191/01: André Hecq, Euroopa Ühenduste Komisjoni ametnik, elukohaga Mondercange'is (Luksemburg), keda esindab advokaat Carlos Mourato, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis, versus Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja J. Currall), mille esemeks on ravikindlustussüsteemi maksubüroo 13. oktoobri 2000 ja 6. novembri 2000 otsuste, millega keelduti hüvitamast 100 % teatavatest hageja naisele osutatud raviteenuste kuludest, tühistamine, on esimese astme kohus (kolmas koda), koosseisus: koja esimees J. Azixi, kohtunikud M. Jaeger ja F. Dehousse, kohtusekretär ametnik I. Natsinas, 12. mail 2004 teinud otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1) | Tühistada ravikindlustusssüsteemi maksubüroo 13. oktoobri 2000 ja 6. novembri 2000 otsused, millega keelduti hüvitamast 100 % teatavatest hageja naisele osutatud raviteenuste kuludest. |
| --- | --- |

1)

Tühistada ravikindlustusssüsteemi maksubüroo 13. oktoobri 2000 ja 6. novembri 2000 otsused, millega keelduti hüvitamast 100 % teatavatest hageja naisele osutatud raviteenuste kuludest.

| 2) | Jätta kohtukulud komisjoni kanda. |
| --- | --- |

2)

Jätta kohtukulud komisjoni kanda.

---

(1)  EÜT C 317, 10.11.01

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/16

---

28. jaanuaril 2004 Eurodrive Services and Distribution N.V. poolt algatatud hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti vastu

(Kohtuasi T-31/04)

(2004/C 190/26)

Kohtuasja menetluse keel: hispaania keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule on esitatud 28. jaanuaril 2004 hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti vastu Eurodrive Services and Distribution N.V. poolt, asukohaga Amsterdamis (Holland), keda esindavad letrado en ejercicio Enrique Armijo Chavarri ja letrado en ejercicio Antonio Castan Pérez-Gómez.

Hageja palub esimese astme kohtul:

| — | tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (esimene apellatsioonikoda) 12. novembri 2003. aasta otsus liidetud asjades R 419/2001-1 ja R 530/2001-1 ja |
| --- | --- |

—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (esimene apellatsioonikoda) 12. novembri 2003. aasta otsus liidetud asjades R 419/2001-1 ja R 530/2001-1 ja

| — | jätta kohtukulud Siseturu Ühtlustamise Ameti kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud Siseturu Ühtlustamise Ameti kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

| Ühenduse kaubamärgi taotleja: | Jesus Gómez Frias |
| --- | --- |
| Taotletud ühenduse kaubamärk: | Kujundiline kaubamärk “EUROMASTER”, taotlus nr 728.295 teenuste klassides 39 (transport; sõidukite ja sõidukiosade ladustamine) ja 41 (spordi- võistluste korraldamine) |
| Teise kaubamärgi või tähise omanik vastulausemenetluses: | Hageja |
| Teine kaubamärk või tähis: | Sõnalised Hispaania (nr-d 1.613.599 ja 1.613.600), Prantsuse (nr 1.624.667), Austria ( nr 172.243), Beneluxi (nr 495.020), Taani (nr VR 08 0221991), Soome (nr 119.689), Inglise (nr-d 1.454.805 ja 1.455.074), Kreeka (nr 109.184), Iiri (nr B 146.109), Itaalia (nr 608.701), Portugali (nr-d 270.847 ja 270.848) ja Rootsi (nr 245.822) kaubamärgid “EUROMASTER” kaupadele ja teenustele klassides 12, 16 ja 37. |
| Vastulausete osakonna otsus: | Vastulause rahuldamine osas, mis puudutab teenuseid klassis 39, ja rahuldamata jätmine osas, mis puudutab teenuseid klassis 41. |
| Apellatsioonikoja otsus: | Kaebuse rahuldamata jätmine. |
| Esitatud õiguslikud alused: | Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b) ebaõige kohaldamine ja sama määruse artikli 73 rikkumine. |

Ühenduse kaubamärgi taotleja:

Jesus Gómez Frias

Taotletud ühenduse kaubamärk:

Kujundiline kaubamärk “EUROMASTER”, taotlus nr 728.295 teenuste klassides 39 (transport; sõidukite ja sõidukiosade ladustamine) ja 41 (spordi- võistluste korraldamine)

Teise kaubamärgi või tähise omanik vastulausemenetluses:

Hageja

Teine kaubamärk või tähis:

Sõnalised Hispaania (nr-d 1.613.599 ja 1.613.600), Prantsuse (nr 1.624.667), Austria ( nr 172.243), Beneluxi (nr 495.020), Taani (nr VR 08 0221991), Soome (nr 119.689), Inglise (nr-d 1.454.805 ja 1.455.074), Kreeka (nr 109.184), Iiri (nr B 146.109), Itaalia (nr 608.701), Portugali (nr-d 270.847 ja 270.848) ja Rootsi (nr 245.822) kaubamärgid “EUROMASTER” kaupadele ja teenustele klassides 12, 16 ja 37.

Vastulausete osakonna otsus:

Vastulause rahuldamine osas, mis puudutab teenuseid klassis 39, ja rahuldamata jätmine osas, mis puudutab teenuseid klassis 41.

Apellatsioonikoja otsus:

Kaebuse rahuldamata jätmine.

Esitatud õiguslikud alused:

Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b) ebaõige kohaldamine ja sama määruse artikli 73 rikkumine.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/16

---

HAGI, mille GfK Aktiellengesellschaft esitas 8. aprillil Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastu

(Kohtuasi T-135/04)

(2004/C 190/27)

Kohtuasja menetluse keel: saksa keel, mille valis hageja vastavalt kohtu kodukorra artikli 131 lõikele 2.

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule on esitanud 8. aprillil 2004 hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastu GfK Aktiellengesellschaft, asukoht Nürnberg (Saksamaa), keda esindavad Rechtsanwalt U. Brückmann ja Rechtsanwalt R.Lange.

Teine pool apellatsioonimenetluses oli BUS-Betreuungs- und Unternehmensberatungs-GmbH, asukoht München (Saksamaa).

Hageja palub esimese astme kohtul:

| — | tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 4. veebruari 2004 otsus R 327/2003-1; |
| --- | --- |

—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 4. veebruari 2004 otsus R 327/2003-1;

| — | lükata tagasi sõnalise-kujutava varasema kaubamärgi “BUS Betreuungsverbund für Unternehmen und Selbstständige e.V.” (registreering nr DE 1 127 415) omaniku vastulause; |
| --- | --- |

—

lükata tagasi sõnalise-kujutava varasema kaubamärgi “BUS Betreuungsverbund für Unternehmen und Selbstständige e.V.” (registreering nr DE 1 127 415) omaniku vastulause;

| — | jätta kohtukulud ameti kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud ameti kanda.

Õiguslikud alused ja olulised argumendid

| Ühenduse kaubamärgi taotleja | hageja |
| --- | --- |
| Taotletav ühenduse kaubamärk | teenuseklassi 35 jaoks (sealhulgas statistika koostamine majanduse, turunduse, turuuuringute ja turuanalüüsi valdkonnas; ettevõtlus- ja organisatsioonialane konsultatsioon) sõnaline kaubamärk “Online Bus” |
| Varasema kaubamärgi või tähise omanik vastulausemenetluses | BUS-Beruungs- und Unternehmensberatungs- GmbH |
| Varasem kaubamärk või tähis | teenuseklasside 35, 40, 41 ja 42 jaoks (sealhulgas eriti ettevõtlus- ja organisatsioonialane konsultatsioon) Saksa kujutav kaubamärk “BUS” |
| Vastulausete osakonna otsus | ühenduse kaubamärgi taotlus tagasi lükata |
| Apellatsioonikoja otsus | hageja kaebus tagasi lükata |
| Õiguslikud alused | — | varasema kaubamärgi omanik ei tõendanud varasema ühenduse kaubamärgi kasutamist ja vastavalt määruse (EÜ) nr 40/92 artikli 43 lõikele 2 vastulause tagasi lükata |

Ühenduse kaubamärgi taotleja

hageja

Taotletav ühenduse kaubamärk

teenuseklassi 35 jaoks (sealhulgas statistika koostamine majanduse, turunduse, turuuuringute ja turuanalüüsi valdkonnas; ettevõtlus- ja organisatsioonialane konsultatsioon) sõnaline kaubamärk “Online Bus”

Varasema kaubamärgi või tähise omanik vastulausemenetluses

BUS-Beruungs- und Unternehmensberatungs- GmbH

Varasem kaubamärk või tähis

teenuseklasside 35, 40, 41 ja 42 jaoks (sealhulgas eriti ettevõtlus- ja organisatsioonialane konsultatsioon) Saksa kujutav kaubamärk “BUS”

Vastulausete osakonna otsus

ühenduse kaubamärgi taotlus tagasi lükata

Apellatsioonikoja otsus

hageja kaebus tagasi lükata

Õiguslikud alused

—

varasema kaubamärgi omanik ei tõendanud varasema ühenduse kaubamärgi kasutamist ja vastavalt määruse (EÜ) nr 40/92 artikli 43 lõikele 2 vastulause tagasi lükata

| — | kõnealuste kaubamärkide sarnasus ei tekita segiajamise ohtu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b mõttes |
| --- | --- |

—

kõnealuste kaubamärkide sarnasus ei tekita segiajamise ohtu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b mõttes

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/17

---

HAGI, mille Domäne Vorderriss, Rasso Freiherr von Cramer-Klett ja Rechtlerverbandes Pfronten esitasid 8. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-136/04)

(2004/C 190/28)

Kohtuasja menetluse keel: saksa keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule on esitanud 8. aprillil 2004 hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu Domäne Vorderriss asukohaga Lenggries (Saksamaa), Rasso Freiherr von Cramer-Klett asukohaga Aschau i. Chiemgau (Saksamaa) ja Rechtlerverband Pfronten asukohaga Pfronten (Saksamaa), keda esindab Rechtsanwalt Th. Schönfeld.

Hagejad esitavad esimese astme kohtule järgmised nõuded:

| — | tühistada komisjoni 22. detsembri 2003. aasta otsus, mis kehtestab vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ (1) Alpi biogeograafilise regiooni jaoks ühenduse tähtsusega maastikualade nimekirja; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 22. detsembri 2003. aasta otsus, mis kehtestab vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ (1) Alpi biogeograafilise regiooni jaoks ühenduse tähtsusega maastikualade nimekirja;

| — | jätta kohtukulud kostja kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud kostja kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Hagejad on metsamaade omanikud, mida nad kasutavad tulundusmetsana ning mis praeguseks on vaidlustatud otsusega kinnitatud kui ühenduse tähtsusega maastikualad Alpi biogeograafilise regiooni jaoks.

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsus rikub nende põhiõigusi, mis on tagatud ühenduse õiguse üldpõhimõtetega. See põhiõiguste rikkumine on formaalselt õigusvastane, sest komisjoni otsusega (samuti direktiiviga 92/43/EMÜ (2)) ei ole kaitstud asjaomaste maaomanike osalemisõigust (saksa keeles die Beteiligungsrechte).

Lisaks väidavad hagejad, et vaidlustatud otsus rikub ka materiaalses mõttes hagejate omandiõigust, sest ühenduse tähtsusega maastikualade kinnitamise ajal ei võetud arvesse hagejate (ega teiste asjaomaste isikute) õigust omandile ning sellest tulenevalt ei olnud tasakaalus ühenduse tähtsusega maastikualade planeeritav kinnitamine ja hagejate erahuvid. Peale selle on vaidlustatud otsus vastuolus direktiivi 92/43/EMÜ endaga, sest täiesti lahtiseks ja reguleerimata on jäänud rahalise kompensatsiooni küsimus.

Lisaks väidavad hagejad, et vaidlustatud otsus on ebaproportsionaalne, sest see ei sobi Euroopa sidusa ökoloogilise võrgustiku loomiseks ning “maastikualade nimekiri” ainult ühe biogeograafilise regiooni jaoks ei ole seega piisav, et täita direktiivist tulenevaid kaitse-eesmärke. Vaidlustatud otsus on sobimatu ka selle tõttu, et puudus nõuetekohane kogu ühendust hõlmav kooskõlastamine.

---

(1)  ELT L 14, 21.1.2004, lk 21

(2)  Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/18

---

HAGI, mille Antonietta Camurato Carfagno esitas 13. aprillil 2004 Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-143/04)

(2004/C 190/29)

Menetluse keel: prantsuse keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus on saanud 13. aprillil 2004 hagi Euroopa Ühenduste Komisjon vastu, mille on esitanud Antonietta Camurato Carfagno, keda esindab advokaat Carlos Mourato, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Braine-L'Alleud'is (Belgia).

Hageja palub esimese astme kohtul:

| — | tühistada kõrgema hindaja 9. aprilli 2003. aasta otsus, mis käsitleb hageja karjääriarengu aruannet ajavahemiku 1. juuli 2001 kuni 31. detsember 2002 kohta; |
| --- | --- |

—

tühistada kõrgema hindaja 9. aprilli 2003. aasta otsus, mis käsitleb hageja karjääriarengu aruannet ajavahemiku 1. juuli 2001 kuni 31. detsember 2002 kohta;

| — | tühistada ametisse nimetava asutuse 11. detsembri 2003. aasta selgesõnaline otsus, millega hageja kaebusele (R/353/03) anti negatiivne vastus; |
| --- | --- |

—

tühistada ametisse nimetava asutuse 11. detsembri 2003. aasta selgesõnaline otsus, millega hageja kaebusele (R/353/03) anti negatiivne vastus;

| — | tunnistada, et hagejale jääb õigus täiendada hagi alust osas, mis puudutab võimu kuritarvitamist hindajate ja ametisse nimetava asutuse poolt; |
| --- | --- |

—

tunnistada, et hagejale jääb õigus täiendada hagi alust osas, mis puudutab võimu kuritarvitamist hindajate ja ametisse nimetava asutuse poolt;

| — | jätta menetluses oleva kohtuasja kohtukulud, samuti menetluse käigus tekkinud hädatarvilikud kulutused, eriti majutuse ja reisimiskulud ning päevarahad, samuti advokaatide tasud ja kulutused, komisjoni kanda. |
| --- | --- |

—

jätta menetluses oleva kohtuasja kohtukulud, samuti menetluse käigus tekkinud hädatarvilikud kulutused, eriti majutuse ja reisimiskulud ning päevarahad, samuti advokaatide tasud ja kulutused, komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab oma karjääriarengu aruande ajavahemiku 1. juuli 2001 kuni 31. detsember 2002 kohta.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et tema karjääriarengu aruandes sisalduvad hinnangud on – arvestades kõnealuse perioodi aegseid ja hilisemaid dokumente ja asjaolusid ning antud hinde ja selle tähendusega vastuolus olevaid hindaja ja hinnangu kinnitaja kommentaare – ilmselgelt ekslikud. Lisaks leiab hageja, et karjääriarengu aruanne rikub personalieeskirjade artiklit 43, kuna uus hindamissüsteem võib põhjustada ametniku alahindamist, millega hageja arvates on tema puhul tegemist, silmas pidades eesmärki saavutada keskmiseks tulemuseks 14/20.

Lisaks osundab hageja:

| — | ilmsele hindamisveale; |
| --- | --- |

—

ilmsele hindamisveale;

| — | võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisele; |
| --- | --- |

—

võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisele;

| — | põhjendamiskohustuse rikkumisele. |
| --- | --- |

—

põhjendamiskohustuse rikkumisele.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/18

---

HAGI, mille esitasid 10. mail 2004 Patricia Wauthier ja Viviane Deveen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-164/04)

(2004/C 190/30)

Kohtuasja menetluse keel: prantsuse keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus on saanud 10. mail 2004 hagi, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu Patricia Wauthier ja Viviane Deveen, elukohtadega Belgias, keda esindavad advokaadid Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Hagejad esitavad esimese astme kohtule järgmised nõuded:

| — | tühistada aastate 2001 – 2002 hindamistulemused hagejaid puudutavas osas; |
| --- | --- |

—

tühistada aastate 2001 – 2002 hindamistulemused hagejaid puudutavas osas;

| — | teise võimalusena tühistada hagejate 1. juuli 2001 kuni 31. detsembri 2002 karjääriarengu akt (REC/CDR); |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada hagejate 1. juuli 2001 kuni 31. detsembri 2002 karjääriarengu akt (REC/CDR);

| — | otsustada kulutuste, kohtu- ja õigusabikulude osas ning jätta need komisjoni kanda. |
| --- | --- |

—

otsustada kulutuste, kohtu- ja õigusabikulude osas ning jätta need komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid:

Käesolevas kohtuasjas hagejate poolt esitatud õiguslikud alused ja peamised argumendid on identsed kohtuasjades T-43/04 ja T-47/04 esitatutega.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/19

---

HAGI, mille esitas 17. mail 2004 Daniel Surget Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-171/04)

(2004/C 190/31)

Kohtuasja menetluse keel: prantsuse keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus on saanud 17. mail 2004 hagi, mille on esitanud Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu Daniel Surget, elukohaga Cherbourg'is (Prantsusmaa), keda esindab Jean-François Péricaud.

Hageja esitab esimese astme kohtule järgmised nõuded:

| — | mõista hageja kasuks solidaarselt nõukogult ja komisjonilt välja summa 909 428 eurot, teise võimalusena summa 740 190 eurot; mõlemal juhul lisada alates käesoleva kahju hüvitamise hagi esitamisest arvestatav seaduslik intressimäär; |
| --- | --- |

—

mõista hageja kasuks solidaarselt nõukogult ja komisjonilt välja summa 909 428 eurot, teise võimalusena summa 740 190 eurot; mõlemal juhul lisada alates käesoleva kahju hüvitamise hagi esitamisest arvestatav seaduslik intressimäär;

| — | jätta kohtukulud komisjoni kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Käesolevas kohtuasjas esitatud õiguslikud alused ja peamised argumendid on identsed kohtuasjas T-440/03: Arizmendi jt v. nõukogu ja komisjon (1) esitatuga.

---

(1)  ELT C 59, 6.3.2004, lk 31.

---

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/19

---

HAGI, mille esitas 17. mail 2004 Nathalie Heinen Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-181/04)

(2004/C 190/32)

Kohtuasja menetluse keel: prantsuse keel

Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus on saanud 17. mail 2004 hagi, mille on esitanud Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu Nathalie Heinen, elukohaga Ottignies'is (Belgia), keda esindavad advokaat Sébastien Orlandi, advokaat Albert Coolen, advokaat Jean-Noël Louis ja advokaat Etienne Marchal, kes on valinud endale kohtudokumentide kättetoimetamise aadressi Luksemburgis.

Hageja esitab esimese astme kohtule järgmised nõuded:

| — | Tühistada konkursi COM/PB/02 žürii otsus, millega keelduti hageja nime reservnimekirja kandmast; |
| --- | --- |

—

Tühistada konkursi COM/PB/02 žürii otsus, millega keelduti hageja nime reservnimekirja kandmast;

| — | jätta kohtukulud kostja kanda. |
| --- | --- |

—

jätta kohtukulud kostja kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Sisekonkursi COM/PB/02 (kategooriast C kategooriasse B üleminekuks) katsetel osalenud hageja vaidlustab žürii otsuse teda mitte kanda reservnimekirja suulise katse tulemuste põhjal, mis olid ebapiisavad vaatamata sellele, et nad olid kõrgemad, kui põhimõtteliselt nõuti.

Oma nõuete toetuseks viitab hageja konkursiteate rikkumisele ning võrdsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtete rikkumisele.

Hageja täpsustab, et kuigi konkursiteade näeb ette, et kandidaadid peavad oma kandideerimisavalduses näitama ära keele, milles nad soovivad kirjalikku ja suulist katset sooritada, võimalusega valida suuliseks katseks erinev keel, kusjuures selline valik on lõplik, siis mõned kandidaadid said keelevalikut muuta pärast kandideerimisavalduse esitamist ja osad isegi suulise katse päeval.

---

III Teatised

| 24.7.2004 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 190/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2004

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 190/20

---

(2004/C 190/33)

Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas

ELT C 179, 10.7.2004

Eelmised väljaanded

ELT C 168, 26.6.2004

ELT C 156, 12.6.2004

ELT C 146, 29.5.2004

Käesolevad tekstid on kättesaadavad:

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---