----

----

I Informacija

Sodišče

SODIŠČE

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Danski, vložena dne 15. marca 2004

(Zadeva C-138/04)

(2004/C 168/01)

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata R. Lyal in T. Fich, zastopnika, je dne 15. marca 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Danski.

Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Taksa za registracijo motornih vozil se obračuna ob prvi registraciji tega vozila na Danskem, zavezanci so tudi osebe, ki v okviru prenosa svojega stalnega prebivališča iz tujine na Dansko, dokončno uvozijo svoja vozila z namenom uporabe na Danskem.

Taksa za registracijo je brez vsakega dvoma „ davek na potrošnjo“ glede na to, da se nanaša na potrošno stvar, da se računa glede na ekonomsko vrednost te stvari in, da se obračuna enkrat za vselej.

Prav tako ni dvoma, da gre za takso „ki se posamezniku obračuna ob dokončnem uvozu njegove osebne lastnine“. Dejstvo, da se taksa zaračuna ob registraciji vozila v ničemer ne spremeni dejstva, da je registracija predpostavka za uporabo vozila v danskem cestnem omrežju. Za vozilo, ki ga uvozi oseba, ki spreminja svoje prebivališče se šteje, da je njegov cilj uporaba vozila v skladu z njegovim namenom.

Oprostitev velja le za davke vezane na uporabo zadevne lastnine in za davke, ki se morajo obračunati za zagotovitev plačila dajatev zlasti v povezavi z uporabo te osebne lastnine.

Člen 1(2) vsebuje tri primere takšnih davkov, ki jih je treba izvzeti od oprostitve, torej „pristojbine za registracijo motornih vozil, davki za ceste in televizijska dovoljenja“. Ti primeri imajo skupno dejstvo, da ne gre za davke na potrošnjo, ampak da se nanašajo na nepretrgano uporabo lastnine in, da zagotavljajo možnost za pristojne organe, da so oproščeni stroškov povezanih z uporabo take lastnine.

Napotitev na davke obračunane ob registraciji motornih vozil se mora torej po mnenju Komisije razlagati kot, da se tiče le davkov vezanih na samo registracijo vozila.

To stališče razen tega potrjuje proučitev različnih jezikovnih različic člena 1 te direktive. Izjema je narejena v danskem in nemškem besedilu, ki tako eden kot drugi uporabljata isto označbo v (1) in (2), torej „Abgaben“ in „afgifter“, vse ostale jezikovne različice pa uporabljajo drugačna izraza v (1) in (2), torej „taxes“ in „droits“ v francoščini, „taxes“ in „fees“ v angleščini, itd. Očitno je, da se izraza „droits“ in „fees“ lahko nanašata le na davke v zvezi s plačilom neke dajatve.

Popolnoma je izključeno, da se smatra taksa na registracijo kot plačilo dajatve, glede na to, da se izračuna na osnovi vrednosti vozila, torej trenutno 105 % vrednosti kar je v tem primeru 57 400 DKK (7.735 EUR) in 180 % preostanka prvotne vrednosti vozila v trenutku registracije, vključno z DDV.

----

(1)  Direktiva Sveta št. 83/183/EGS z dne 28. marca 1983 o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni uvoz osebne lastnine posameznikov iz države članice (UL L z dne 23. aprila 1983, str. 64) [neuradni prevod].

----

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Helenski republiki, vložena dne 16. aprila 2004

(Zadeva C-179/04)

(2004/C 168/02)

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa Georgios Zavvos, član pravne službe Komisije, je dne 16. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Helenski republiki.

Tožeča stranka Sodišču predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča, se država članica ne more sklicevati na okoliščine ali na notranje težave, da bi upravičila nespoštovanje obveznosti in rokov, določenih s pravom Skupnosti.

----

(1)UL L 290, 17.11.2000, str. 27.

----

----

Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) z dne 3. marca 2004 v zadevi ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

(Zadeva C-181/04)

(2004/C 168/03)

Symvoulio tis Epikrateias je s sklepom z dne 3. marca 2004 v zadevi ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon (grški Minister za finance), ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 19. aprila 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložilo predlog za sprejem predhodne odločbe.

Symvoulio tis Epikrateias predlaga Sodišču, da odloči o naslednjih vprašanjih:

----

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, vložena dne 22. aprila 2004

(Zadeva C-188/04)

(2004/C 168/04)

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata K. Wiedner in G. Bambara, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Italijanski republiki.

Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Komisija meni, da je koncesijska pogodba za izgradnjo in upravljanje avtoceste „Pedemontana Veneta Ovest“, ki jo je sklenila ANAS, ne da bi predhodno objavila obvestilo o naročilu, ni v skladu z določbami Direktive 93/37/EGS še posebej členom 3(1) in členom 11(3)(6) in (7).

Člen 3 te direktive določa, da se, kadar naročniki sklepajo pogodbo o javnem naročilu za gradnjo in njegova vrednost ni manjša od 5 miljonov EUR, za takšno pogodbo uporabljajo pravila o oglaševanju na ravni Skupnosti. Še posebej morajo na podlagi člena 11(3) naročniki, ki nameravajo oddati javno naročilo za gradnjo, o tem seznaniti javnost z obvestilom o naročilu, ki ga v skladu s členom 11(7) pošljejo Uradu za uradne objave Evropskih skupnosti.

Ob upoštevanju, da je vrednost javnega naročila za izgradnjo in upravljanje avtoceste „Pedemontana Veneta Ovest“ približno 350 milionov EUR, bi bilo o tem nedvomno treba objaviti obvestilo v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

----

(1)UL L 199, 9.8.1993, str. 54.

----

----

Predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi sklepa Special Commissioners z dne 29. aprila v zadevi Cadbury Schweppes plc in Cadbury Schweppes Overseas Ltd proti Commissioners of Inland Revenue

(Zadeva C-196/04)

(2004/C 168/05)

Special Commissioners so s sklepom z dne 29. aprila 2004 v zadevi Cadbury Schweppes plc in Cadbury Schweppes Overseas Ltd proti Commissioners of Inland Revenue, ki ga je sodno tajništvo prejelo dne 3.maja 2004, Sodišču Evropskih skupnosti predložili predlog za sprejem predhodne odločbe.

Special Commissioners predlagajo Sodišču, da odloči o naslednjem vprašanju:

„Ali so členi 43, 49 in 56 Pogodbe o ES v nasprotju z nacionalno davčno zakonodajo, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki v določenih okoliščinah predpisuje naložitev dajatve gospodarski družbi, rezidentke v tej državi članici, glede dobička podružnice, ki je rezident v drugi državi članici in za katero se uporablja nižja stopnja obdavčitve?“

----

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji, vložena dne 30. aprila 2004

(Zadeva C-197/04)

(2004/C 168/06)

Komisija Evropskih skupnosti je dne 30. aprila 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Zvezni republiki Nemčiji. Pooblaščenec za postopek je Kilian Gross, z naslovom za vročanje v Luksemburgu.

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Po mnenju Komisije gre v primeru zvitkov tobaka, ki se na nemškem trgu prodajajo pod oznako „West Single Packs“, ki jih lahko potrošnik na preprost neindustrijski način vstavi v ločeno prodajane tulce iz cigaretnega papirja s filtrom, za cigarete v smislu člena 4(1)(b) Direktive Sveta 95/95/ES in jih je zaradi tega treba ustrezno obdavčiti.

Nemški predpisi zaradi tega kršijo člen 4(1) Direktive 95/95/ES, kakor tudi člen 2(1) Direktive Sveta 92/79/EGS, ker določajo davčno stopnjo za drobno rezan tobak za zvijanje cigaret „West Single Packs“.

----

(1)  UL L 291, str. 40.

(2)  UL L 316, str. 8.

----

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Francoski republiki, vložena dne 4. maja 2004

(Zadeva C-198/04)

(2004/C 168/07)

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata M. Patakia in H. Stovlbaek, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 4. maja 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Francoski republiki.

Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

Francoska ureditev, ki se uporablja za poklic turističnega vodiča ne predvideva postopka priznanja diplom, v skladu z Direktivama 89/48/EGS in 92/51/EGS.

----

(1)  Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19, 24.1.1989, str. 16).

(2)  Direktiva 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL L 209, 24.7.1992, str. 25).

----

----

Tožba Komisije Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji, vložena dne 7. maja 2004

(Zadeva C-205/04)

(2004/C 168/08)

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopa D. G. Rozet, zastopnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 7. maja 2004 na Sodišče Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Kraljevini Španiji.

Komisija Evropskih skupnosti Sodišču predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skuposti, člen 39 ES in člen 7 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti državam članicam nalagata obveznost, da za namen dostopa, razporeditve in izračuna službene dobe v javni upravi, upoštevajo službeno dobo in delovne izkušnje državljanov Skupnosti, ki so jih le-ti pridobili v javni upravi druge države članice. V španskem pravnem redu trenutno ni predpisov, ki bi, s potrebno pravno varnostjo, z ekonomskega vidika zagotavljali priznavnaje minulega dela v javni upravi druge države članice.

----

(1)UL L 257, 19.10.1968, str. 2.

----

SODIŠČE PRVE STOPNJE

----

Razporeditev sodnikov v senate in sestava velikega senata

(2004/C 168/09)

Sodišče prve stopnje je na upravni seji dne 13. maja 2004, po nastopu mandata naslednjih sodnic in sodnikov: ga. Cremona, g. Czúcz, ga. Wiszniewska-Białecka, ga. Pelikánová, g. Šváby, g. Vadapalas, ga. Jürimäe, ga. Labucka in g. Papasavvas, ter po spremembah člena 10(1) Poslovnika z dne 21. aprila 2004, spremenilo sklep z dne 2. julija 2003 o razporeditvi sodnikov v senate in sestavi velikega senata kot sledi:

Razporeditev sodnikov in sodnic v senate za obdobje od 13. maja 2004 do 31. avgusta 2004:

prvi senat treh sodnikov:

g. Vesterdorf, predsednik, g. Mengozzi, ga. Martins Ribeiro, ga. Labucka, sodnici in sodnik;

prvi razširjeni senat petih sodnikov:

g. Vesterdorf, predsednik, g. Jaeger, g. Mengozzi, ga. Martins Ribeiro, g. Dehousse, ga. Labucka, sodnici in sodniki;

drugi senat treh sodnikov:

g. Pirrung, predsednik senata, g. Meij, g. Forwood, ga. Pelikánová, g. Papasavvas, sodnica in sodniki;

drugi razširjeni senat petih sodnikov:

g. Pirrung, predsednik senata, g. Meij, g. Forwood, ga. Pelikánová, g. Papasavvas, sodnica in sodniki;

tretji senat treh sodnikov:

g. Azizi, predsednik senata, g. Jaeger, g. Dehousse, ga. Cremona, g. Czúcz, sodnica in sodniki;

tretji razširjeni senat petih sodnikov:

g. Azizi, predsednik senata, g. Jaeger, g. Dehousse, ga. Cremona, g. Czúcz, sodnica in sodniki;

četrti senat treh sodnikov:

g. Legal, predsednik senata, ga. Tiili, g. Vilaras, ga. Wiszniewska-Białecka, g. Vadapalas, sodnici in sodnika;

četrti razširjeni senat petih sodnikov:

g. Legal, predsednik senata, ga. Tiili, g. Vilaras, ga. Wiszniewska-Białecka, g. Vadapalas, sodnici in sodnika;

peti senat treh sodnikov:

ga. Lindh, predsednica senata, g. García-Valdecasas, g. Cooke, g. Šváby, ga. Jürimäe, sodnica in sodniki;

peti razširjeni senat petih sodnikov:

ga. Lindh, predsednica senata, g. García-Valdecasas, g. Cooke, g. Šváby, ga. Jürimäe, sodnica in sodniki.

Če je število sodnikov v senatu večje od števila, ki je predpisan s členom 10(1) Poslovnika Sodišča prve stopnje, predsednik senata, na podlagi krožnega vrstnega reda za vsako zadevo posebej, ob vložitvi predhodnega poročila po členu 52 poslovnika, določi enega ali več sodnikov, razen sodnika poročevalca, ki ne bo sodeloval pri sojenju, pri čemer upošteva službeno dobo sodnikov razporejenih v senat iz člena 6 poslovnika Sodišča prve stopnje.

Veliki senat v obdobju od 1. junija 2004 do 31. avgusta 2004 sestavljajo naslednje sodnice in sodniki: g. Vesterdorf, predsednik, ga. Lindh, g. Azizi, g. Pirrung in g. Legal, predsednica in predsedniki razširjenih senatov, člani senata, ki bi odločal v zadevi v kolikor bi bila ta dodeljena senatu petih sodnikov ter štirje drugi sodniki, ki jih določi predsednik Sodišča prve stopnje glede na krožni vrstni red izmed sodnikov drugih senatov po vrstnem redu glede na službeno dobo, ki jo imajo sodniki v senatu, v skladu s členom 6 Poslovnika Sodišča prve stopnje.

V zadevah, v katerih je bil pisni postopek zaključen in je bila opravljena ustna obravnava oziroma narok zanjo določen pred 13. majem 2004, sodeči senati nadaljujejo ustni postopek, se posvetujejo in izdajo sodbo v prejšnjih sestavah.

----

----

Tožba Cargo Partner A.G., proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 31.marca 2004

(Zadeva T-123/04)

(2004/C 168/10)

Jezik postopka: nemščina

Cargo Partner A.G., s sedežem v Fischamendu (Avstrija), ki ga zastopa M. Wolner, Rechtsanwalt, je dne 31. marca 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

----

----

Tožba Develey Holding GmbH & Co. Betailigungs KG, proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga, vložena dne 1. aprila 2004

(Zadeva T-129/04)

(2004/C 168/11)

Jezik postopka: nemščina

Develey Holding GmbH & Co. Betailigungs KG, s sedežem v Unterhachingu (Nemčija), ki ga zastopata Kunz-Hallstein in R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte, je dne 1. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Uradu za harmonizacijo notranjega trga.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

----

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, UL L 11 z dne 14.1.1994, str. 1.

----

----

Tožba Andréa Bonneta proti Sodišču Evropskih skupnosti, vložena dne 2. aprila 2004

(Zadeva T-132/04)

(2004/C 168/12)

Jezik postopka: francoščina

André Bonnet, stanujoč v Saint Pierre de Vassols (Francija), ki ga zastopa Hervé de Lepinau, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 2. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Sodišču Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožeča stranka je kandidirala za delovno mesto lecteur d'arrêts v kabinetu Predsednika Sodišča. Tožeča stranka navaja, da je bila izbrana po izbirnem postopku, da pa zaradi izpodbijanih odločb ni bila imenovana na to delovno mesto.

V obrazložitvi tožbe tožeča stranka navaja, da šef kabineta ni pristojen za imenovanja strokovnih sodelavcev na Sodišču. Tožeča stranka med drugim uveljavlja tudi kršitev bistvenih določb postopka kot so npr. načelo paralelizma oblik, nezadostna obrazložitev in kršitev pravice do obrambe.

Tožeča stranka ravno tako navaja kršenje pridobljenih pravic, načela prepovedi retroaktivnosti, načela pravne varnosti, kakor tudi načela spoštovanja zasebnega življenja in načela politične nevtralnosti. Na koncu pa tožeča stranka navaja tudi zlorabo pooblastil.

----

----

Tožba Kelvina Williama Stephensa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 8. aprila 2004

(Zadeva T-139/04)

(2004/C 168/13)

Jezik postopka: francoščina

Kelvin William Stephens, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa Nicolas Lhoëst, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 8. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

V tem postopku tožnik, ki je bil v trenutku nastopa dela oktobra 1985 razporejen v naziv A7, plačilni razred 3, izpodbija odločbo OPI o tem, da ne spremeni navedene razporeditve v naziv A6, plačilni razred 1, da ne obnovi njegovega kariernega naziva in da odločba o prerazporeditvi učinkuje od 5. oktobra 1995 dalje.

Tožnik v tožbi zatrjuje enake razloge kot tožnik v zadevi T-125/04 v zadevi Rousseaux proti Komisiji.

----

----

Tožba Cargill B.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 14. aprila 2004

(Zadeva T-142/04)

(2004/C 168/14)

Jezik postopka: nizozemščina

Cargill B.V., s sedežem v Hagu (Nizozemska), ki ga zastopata H.J. Bronkhorst in J.F. van Nouhuys, odvetnika, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 14. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije s katero je bilo odločeno, da odpust uvoznih dajtev v predmetni zadevi ni upravičen. Odločba je bila sprejeta po tem, ko je Sodišče v zadevi Kraljevina Nizozemska proti Komisiji, C-156/00, razglasilo za nično odločbo Komisije K/2000/485 kon. (1).

Tožeča stranka je v Evropsko skupnost v skladu s postopkom aktivnega oplemenitenja uvozila koruzo, ki je bila namenjena predelavi v glukozo in ponovnemu izvozu. Tožeča stranka je imela vsa potrebna dovoljenja za enakovredno nadomestitev. V izpodbijani odločbi je Komisija navedla, da izvožena glukoza ni bila pridobljena izključno iz koruze, temveč je bila uporabljena tudi pšenica, ki izvira iz notranjega trga. Nizozemski organi so izterjali v zvezi s tem dolgovane dajatve. V izpodbijani odločbi je Komisija zavrnila zahtevo za odpust navedenega dolga.

V utemeljitev tožbenega zahtevka tožeča stranka navaja prvič, krištev pravice do obrambe. Še posebej zatrjuje kršitev pravice biti zaslišan in pravice do vpogleda v spis.

Tožeča stranka zatrjuje tudi kršitev člena 13 Uredbe št. 1430/79 (2) ter kršitev člena 239 Uredbe št. 2913/92 (3) kot tudi členov 905-909 Uredbe št. 2454/93 (4). Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES.

Po stališču tožeče stranke je Komisija napačno ugotovila, da tožeča stranka očitno ni izpolnila pogojev, ki jih je navedla Komisija v dovoljenju za aktivno oplemenitenje. Po mnjenu tožeče stranke je izvozu namenjena glukoza, pridobljena iz koruze in pšenice, imela enake značilnosti kot glukoza pridobljena izključno iz koruze. Zato tožeča stranka meni, da oba proizvoda spadata v isto postavko skupne carinske nomenklature. Po njenem mnenju je edina nepravilnost, ki se ji lahko očita ta, da je deloma opravila izvoz po izteku roka šestih mesecev, ki je bil določen v dovoljenju.

Tožeča stranka na koncu zatrjuje tudi kršitev načela sorazmernosti.

----

(1)  Sodba Sodišča z dne 13. marca 2003 v zadevi Nizozemska proti Komisiji , C-156/00, Recueil, str. I-2527.

(2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1430/79 z dne 2. julija 1979 o povračilu ali odpustu izvoznih ali uvoznih dajatev (UL L 175, str. 1).

(3)  Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1).

(4)  Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.

----

----

Tožba Télévision Française 1 SA proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 13. aprila 2004

(Zadeva T-144/04)

(2004/C 168/15)

Jezik postopka: francoščina

Télévision Française 1 SA, s sedežem v Boulogne (Francija), ki jo zastopa Jean-Paul Hordies, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 13. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

Na podlagi pritožbe tožeče stranke, se je Komisija odločila, da sproži formalni postopek preiskave, ki ga predvideva člen 88(2) ES glede subvencij za naložbe, kakor tudi za kapitalske vložke, ki sta jih prejeli francoski televizijski postaji „France 2“ in „France 3“ med leti 1988 in 1994. Z izpodbijano odločbo je Komisija odločila, da te ukrepe opredeli kot državne pomoči v smislu člena 87 ES, vendar pa je ugotovila, da so združljivi s členom 86(2) Pogodbe ES.

V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da naj bi izpodbijana odločba vsebovala napačno obrazložitev in da naj bi kršila člen 86(2) ES ter določbe od državnih pomočeh. Izpodbija ugotovitev Komisije, po katerem naj bi bile naloge dveh zadevnih televizijskih postaj storitve splošnem pomenu v smislu člena 86(2), in navaja, da so njene naloge skoraj identične, ne da bi se jih obravnavalo tako, kot da temeljijo na splošnem interesu. Tožeča stranka dvomi v finančno analizo, ki jo je opravila Komisija v izpodbijani odločbi.

V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija s tem, ko je odločila, da se ne uporablja za dejavnost javnih radiotelevizijskih postaj pred l. 2000 zmotno uporabila direktivo 80/723 (1). Na isti podlagi tožeča stranka navaja nepopolno uporabo Protokola o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah, ki je priložen Pogodbi ES.

----

(1)  Direktiva Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (UL L 195, 29.7.1980, str. 35 do 37).

----

----

Tožba Kolda Gorostiaga Atxalandabaso proti Evropskemu parlamentu, vložena dne 20. aprila 2004

(Zadeva T-146/04)

(2004/C 168/16)

Jezik postopka: francoščina

Koldo Gorostiaga Atxalandabaso, stanujoč v Saint Pierre d'Irube (Francija), ki ga zastopa Didier Rouget, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 20. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Evropskemu parlamentu.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Z izpodbijano odločbo je Evropski parlament ugotovil, da mu tožeča stranka, ki je poslanec, glede na to, da za različna poslanska nadomestila ni bila priložila ustreznih potrdil, dolguje 118.360,18 EUR in je zato ustavil izplačevanje navedenih nadomestil.

Tožeča stranka izpodbija navedeno odločbo in navaja, da naj bi Evropski parlament kršil Predpise o stroških in nadomestilih evropskih poslancev, predvsem zato, ker je odločbo sprejel generalni sekretar Parlamenta in ne Predsedstvo parlamenta, kot je to določeno v členu 27 navednih predpisov. Tožeča stranka poleg tega tudi navaja, da izpodbijana odločba krši načela objektivnosti, nepristranskosti, enakosti, nediskriminacije kot tudi načelo kontradiktornosti in pravico do obrambe. Prav tako navaja, da naj bi izpodbijana odločba ne bila zadovoljivo obrazložena in da predstavlja zlorabo pooblastil, saj naj bi bila sprejeta izključno z namenom doseganja političnih ciljev. Končno tožeča stranka navaja kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

----

----

Tožba Briana M. Rossa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 23. aprila 2004

(Zadeva T-147/04)

(2004/C 168/17)

Jezik postopka: francoščina

Brian M. Ross, stanujoč v Morpethu (Združeno kraljestvo), ki ga zastopa Eric Boigelot, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 23. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja kršitev člena 25, pododstavek 2 in člena 26 ter člena 43 Kadrovskih predpisov kot tudi Splošnih določb o izvedbi člena 43, ki jih je sprejela Komisija dne 26. aprila 2002. Navaja tudi zlorabo pooblastil, kršitev splošnih pravnih načel, kot je pravica do obrambe, načelo učinkovite uprave in načelo enakega obravnavanja, kot tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

----

----

Tožba Imreja Czigany, Isabele Alves, Georgette Henningsen in Michela Lucas proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004

(Zadeva T-149/04)

(2004/C 168/18)

Jezik postopka: francoščina

Imre Czigany, stanujoč v Rhode St. Genèse (Belgija), Isabel Alves, stanujoča v Luksemburgu, Georgette Henningsen stanujoča v Bruslju in Michel Lucas, stanujoč v Bruslju, ki jih zastopata Gilles Bounéou in Frédéric Frabetti, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, so dne 26. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložili tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe tožečih strank v tej zadevi so identični tistim, ki so navedeni v zadevah T-43/04 in T-47/04.

----

----

Tožba Bernarda Nonat proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 16. aprila 2004

(Zadeva T-151/04)

(2004/C 168/19)

Jezik postopka: francoščina

Bernard Nonat, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 16. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožeča stranka v tej zadevi izpodbija ocenjevalni list za obdobje od 1. julija do 31. decembra 2002.

Tožeča stranka navaja v utemeljitev svojemu zahtevku:

----

----

Tožba Ferriere Nord spa proti Komisiji Evropskih Skupnosti, vložena dne 23. aprila 2004

(Zadeva T-153/04)

(2004/C 168/20)

Jezik postopka: italijanščina

Ferriere Nord spa, ki jo zastopata Wilma Viscardini in Gabriele Donà, avvocati, je dne 23. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo proti Komisiji Evropskih Skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožeča stranka v utemeljitev svojega zahtevka navaja, da sta zgoraj navedeni odločbi, s katerima se izvršuje odločba Komisije z dne 2. avgusta 1989 (s katero je bilo tožeči stranki naloženo plačilo denarne kazni v znesku 320.000 ECU zaradi kršitve člena 85(1) Pogodbe EGS), nezakoniti, ker je na podlagi člena 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 2988/74 o rokih zastaranja v postopkih in izvajanju sankcij v transportnem pravu in pravu konkurence Evropske gospodarske skupnosti (1) nastopilo zastaranje. In sicer:

----

(1)UL L 319, 29. 11. 1974, str. 1.

----

----

Tožba Daniela Bauwensa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004

(Zadeva T-154/04)

(2004/C 168/21)

Jezik postopka: francoščina

Daniel Bauwens, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, da:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

Tožeča stranka je vložila zahtevo za sklic Paritetnega odbora za ocenjevanje zoper svoj ocenjevalni list, kakor ga je potrdil njegov potrjevalec. Odločeno je bilo, da je zahteva prepozna, saj je bila vložena po preteku 5 delovnih dni, ki jih določa v člen 7 Splošnih določb za izvedbo členov 43 in 45 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela tožena stranka.

Tožeča stranka izpodbija odločbo o zavrženju zahteve o dokončni sestavi ocenjevalnega lista s tem, da navaja, da rok 5 delovnih dni v skladu z opombo k členu 7 Splošnih določb ne bi smel teči iz razloga, ker je imel tožnik dvotedenski dopust, ki se je začel dan po tem, ko mu je ocenjevalec uradno potrdil oceno. Tožeča stranka pa prav tako navaja tudi kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku, kršitev načela učinkovite uprave in načela enakega obravnavanja.

----

----

Tožba Joëla De Brya proti Komisija Evropskih skupnosti, vložena dne 22. aprila 2004

(Zadeva T-157/04)

(2004/C 168/22)

Jezik postopka: francoščina

Joël De Bry, stanujoč v Wolouwe-St-Lambert (Belgija), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 22. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožnik v tožbi najprej navaja, da ga je ocenil ocenjevalec, ki ima enak naziv kot tožnik, ter da sta v konkurenci za napredovanje. Po mnenju tožnika zgoraj navedeno pomeni, da je pri ocenjevalcu obstajalo navzkrižje interesov. Slednji naj o tem ne bi obvestil OPI, kar je kršitev člena 14 Kadrovskih predpisov.

Tožnik se v nadaljevanju sklicuje na neskladje med obrazložitvijo ter dobljenimi ocenami v ocenjevalnem listu. Prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve kot tudi pravice do obrambe v zvezi z opombo potrjevalca, da naj tožnik ne bi spoštoval običajnega delovnega časa.

----

----

Tožba Gerasimosa Potamianosa proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004

(Zadeva T-160/04)

(2004/C 168/23)

Jezik postopka: francoščina

Gerasimos Potamianos, stanujoč v Grimbergnu (Belgija), ki ga zastopajo Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis in Etienne Marchal, avocats, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 24. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe

Tožnik izpodbija odločitev organa pooblaščenega za sklepanje pogodb, da tožniku ne podaljša pogodbe začasnega uslužbenca.

V zvezi s tem izrecno navaja, da izpodbijana odločba temelji izključno na politiki omejevanja zaposlovanja začasnega osebja, ki velja na DG RTD, katere posledica je, da od zaposlovanja izključuje vse uslužbence, ki imajo več kot šest let službene dobe na Komisiji, kar je daljša službena doba kot jo imajo drugih uslužbenci, ki lahko kandidirajo.

Tožnik meni, da je navedena omejitev v nasprotju s členom 12, prvi pododstavek Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, ki določa, da je cilj zaposlovanja zagotoviti instituciji sodelovanje začasnih uslužbencev, ki so visoko usposobljeni, visoko storilni in neoporečni. Prav tako naj bi nasprotovala sklepu DG ADMIN, ki dovoljuje podaljševanje pogodb 2b (proračunska postavka za organizacijo) in 2d (proračunska postavka za raziskave) začasnih uslužbencev, ki so sklenjene za krajše obdobje, do 30. aprila 2004.

Poleg tega tožnik zatrjuje tudi kršitev načela nediskriminacije ter v predmetni zadevi tudi zlorabo poolastil.

----

----

Tožba Gregoria Valera Jordana proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 26. aprila 2004

(Zadeva T-161/04)

(2004/C 168/24)

Jezik postopka: španščina

Gregorio Valero Jordana, stanujoč v Bruslju, ki ga zastopa Massimo Merola, odvetnik, z naslovom za vročanje v Luksemburgu, je dne 26. aprila 2004 na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

Tožbeni razlogi in bistvene navedbe:

Tožeča stranka v tem postopku izpodbija odločbo tožene stranke, s katero mu je zavrnila dostop do čakalnega seznama na podlagi splošnega javnega natečaja A7/A6 COM/A/637 in do individualnih odločb o imenovanju funkcionarjev v naziv A6 od 5. oktobra 1995 naprej.

Tožeča stranka v utemeljitev svojega zahtevka najprej navaja, da gre za nepravilno sklicevanje na izjemo iz člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1). Navedena izjema se nanaša na varstvo zasebnosti in integritete posameznika, zlasti v skladu z zakonodajo Skupnosti s področja varstva osebnih podatkov. V zvezi s tem navaja, da ni mogoče šteti, da bi razkritje zahtevanih dokumento kršilo zasebnost in integriteto posameznikov, na katere se le-ti nanašajo, ter da dejstvo, da ima oseba status uradnika ne spada v zasebno sfero.

Po drugi strani zatrjuje tudi kršitev člena 5(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (2), saj so individualne odločbe o imenovanju evropskih funkcionarjev javne.

Tožeča stranka prav tako zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve in kršitev načela dobre upravne prakse.

----

(1)UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

(2)UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

----

III Obvestila

----

(2004/C 168/25)

Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

UL C 156, 12.6.2004.

Prejšnje objave

UL C 146, 29.5.2004.

Ti teksti so na voljo na:

----