# Jurnalul Oficial C 109/2011

| | ISSN 1830-3668
  doi:10.3000/18303668.C_2011.109.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 109 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 548 aprilie 2011 |

ISSN 1830-3668

doi:10.3000/18303668.C_2011.109.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 109

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 548 aprilie 2011

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUȚIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Comisia Europeană |
| 2011/C 109/01 | Rata de schimb a monedei euro | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUȚIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

2011/C 109/01

Rata de schimb a monedei euro

1

| | V   Anunțuri |
| --- | --- |
| | ALTE ACTE |
| | Comisia Europeană |
| 2011/C 109/02 | Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare | 2 |
| 2011/C 109/03 | Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare | 6 |

V   Anunțuri

ALTE ACTE

Comisia Europeană

2011/C 109/02

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2

2011/C 109/03

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

6

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUȚIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

| 8.4.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 109/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 109/1

---

Rata de schimb a monedei euro (1)

7 aprilie 2011

2011/C 109/01

1 euro =

| | Moneda | Rata de schimb |
| --- | --- | --- |
| USD | dolar american | 1,4283 |
| JPY | yen japonez | 121,70 |
| DKK | coroana daneză | 7,4571 |
| GBP | lira sterlină | 0,87590 |
| SEK | coroana suedeză | 9,0455 |
| CHF | franc elvețian | 1,3118 |
| ISK | coroana islandeză | |
| NOK | coroana norvegiană | 7,8175 |
| BGN | leva bulgărească | 1,9558 |
| CZK | coroana cehă | 24,435 |
| HUF | forint maghiar | 264,28 |
| LTL | litas lituanian | 3,4528 |
| LVL | lats leton | 0,7093 |
| PLN | zlot polonez | 3,9755 |
| RON | leu românesc nou | 4,1125 |
| TRY | lira turcească | 2,1620 |
| AUD | dolar australian | 1,3614 |
| CAD | dolar canadian | 1,3695 |
| HKD | dolar Hong Kong | 11,1009 |
| NZD | dolar neozeelandez | 1,8345 |
| SGD | dolar Singapore | 1,8002 |
| KRW | won sud-coreean | 1 557,45 |
| ZAR | rand sud-african | 9,5544 |
| CNY | yuan renminbi chinezesc | 9,3442 |
| HRK | kuna croată | 7,3720 |
| IDR | rupia indoneziană | 12 387,16 |
| MYR | ringgit Malaiezia | 4,3263 |
| PHP | peso Filipine | 61,531 |
| RUB | rubla rusească | 40,3840 |
| THB | baht thailandez | 42,963 |
| BRL | real brazilian | 2,2842 |
| MXN | peso mexican | 16,8443 |
| INR | rupie indiană | 63,1380 |

Moneda

Rata de schimb

USD

dolar american

1,4283

JPY

yen japonez

121,70

DKK

coroana daneză

7,4571

GBP

lira sterlină

0,87590

SEK

coroana suedeză

9,0455

CHF

franc elvețian

1,3118

ISK

coroana islandeză

NOK

coroana norvegiană

7,8175

BGN

leva bulgărească

1,9558

CZK

coroana cehă

24,435

HUF

forint maghiar

264,28

LTL

litas lituanian

3,4528

LVL

lats leton

0,7093

PLN

zlot polonez

3,9755

RON

leu românesc nou

4,1125

TRY

lira turcească

2,1620

AUD

dolar australian

1,3614

CAD

dolar canadian

1,3695

HKD

dolar Hong Kong

11,1009

NZD

dolar neozeelandez

1,8345

SGD

dolar Singapore

1,8002

KRW

won sud-coreean

1 557,45

ZAR

rand sud-african

9,5544

CNY

yuan renminbi chinezesc

9,3442

HRK

kuna croată

7,3720

IDR

rupia indoneziană

12 387,16

MYR

ringgit Malaiezia

4,3263

PHP

peso Filipine

61,531

RUB

rubla rusească

40,3840

THB

baht thailandez

42,963

BRL

real brazilian

2,2842

MXN

peso mexican

16,8443

INR

rupie indiană

63,1380

---

(1)  Sursă: rata de schimb de referință publicată de către Banca Centrală Europeană.

---

V Anunțuri

ALTE ACTE

Comisia Europeană

| 8.4.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 109/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 109/2

---

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2011/C 109/02

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului (1). Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„CILIEGIA DELL’ETNA”

NR. CE: IT-PDO-0005-0572-23.11.2006

IGP ( ) DOP ( X )

1.   Denumire:

„Ciliegia dell’Etna”

2.   Statul membru sau țara terță:

Italia

3.   Descrierea produsului agricol sau alimentar:

3.1.   Tip de produs:

| Clasa 1.6. | Fructe, legume și cereale, în stare proaspătă sau prelucrate |
| --- | --- |

Clasa 1.6.

Fructe, legume și cereale, în stare proaspătă sau prelucrate

3.2.   Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1:

Denumirea de origine protejată „Ciliegia dell’Etna” este atribuită fructelor cireșului „Prunus avium L.” din familia Rosaceae, ecotipul Mastrantonio (Donnantonio). Produsul are următoarele caracteristici specifice:

| — | zaharuri: ≥ 19 °Brix; |
| --- | --- |

—

zaharuri: ≥ 19 °Brix;

| — | aciditate (g de acid malic/100 ml): ≤ 0,4; |
| --- | --- |

—

aciditate (g de acid malic/100 ml): ≤ 0,4;

| — | raport °Brix/aciditate: ≥ 47,5; |
| --- | --- |

—

raport °Brix/aciditate: ≥ 47,5;

| — | consistență (N): ≥ 5,5; |
| --- | --- |

—

consistență (N): ≥ 5,5;

| — | lungimea pedunculului (mm): 35-55; |
| --- | --- |

—

lungimea pedunculului (mm): 35-55;

| — | greutatea minimă a fructului (g): 7. |
| --- | --- |

—

greutatea minimă a fructului (g): 7.

„Ciliegia dell’Etna” este de culoare roșu viu, are dimensiuni medii spre mari, este crocantă la exterior, are pulpa foarte compactă și pedunculul lung.

Fructul este dulce, dar nu dezgustător, având un gust agreabil și echilibrat, care se datorează acidității scăzute.

„Ciliegia dell’Etna” intră în următoarele categorii comerciale:

| — | Extra (E): fructe cu o greutate de peste 8,5 grame; |
| --- | --- |

—

Extra (E): fructe cu o greutate de peste 8,5 grame;

| — | Categoria 1: fructe cu o greutate de 7-8,5 grame. |
| --- | --- |

—

Categoria 1: fructe cu o greutate de 7-8,5 grame.

3.3.   Materii prime (numai pentru produsele prelucrate):

—

3.4.   Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală):

—

3.5.   Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată:

Cultivarea cireșelor „Ciliegia dell’Etna” trebuie să aibă loc în aria delimitată la punctul 4 de mai jos. În special, cireșele „Ciliegia dell’Etna” DOP trebuie să fie culese manual după coacerea naturală a fructului, cu tot cu peduncul, pentru a se evita contaminările și putrezirea. De la cules și până în momentul comercializării, fructele trebuie să fie păstrate în locuri răcoroase și umbroase, pentru a se păstra bine și a-și menține calitatea.

3.6.   Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.:

Ambalarea „Ciliegia dell’Etna” DOP trebuie să se efectueze în aria de producție delimitată la punctul 4, pentru a se evita deteriorarea și pierderea caracteristicilor deosebite ale produsului ca urmare a transportului în vrac. Într-adevăr, operațiunile de manipulare și transport ar putea cauza deteriorarea fructelor, în special a epicarpului și a pulpei, ducând la lovirea, fisurarea și apoi la mucegăirea cireșelor și afectând calitatea produsului comercializat cu denumirea „Ciliegia dell’Etna” DOP.

Prin urmare, este necesar ca aceste operațiuni să fie efectuate în aria de producție de către un personal calificat, fără a transporta produsul înainte de ambalare, cireșele fiind așezate direct în ambalaje cu dimensiuni adecvate, după ce în prealabil au fost triate pentru a elimina fructele necorespunzătoare. Dacă comercializarea nu are loc în 48 de ore de la recoltare, fructele trebuie să fie refrigerate în camere frigorifice și, în general, trebuie să fie tratate astfel încât să se încetinească metabolismul lor respirator.

Cireșele „Ciliegia dell’Etna” DOP trebuie să fie comercializate proaspete, în ambalaje cu o capacitate maximă de 10 kg de produs, noi, curate și uscate, din materiale care respectă normele în vigoare aplicabile ambalajelor și care au pereți rigizi cu o înălțime de maximum 12 cm pentru a se evita deteriorarea prin strivire în timpul transportului.

Ambalajele trebuie să conțină doar cireșe din ecotipul Mastrantonio (Donnantonio), care prezintă același grad de coacere și au dimensiuni uniforme.

Fiecare ambalaj trebuie să fie învelit în folie de plastic și închis prin aplicarea unui sigiliu de garanție, în așa fel încât deschiderea ambalajului să ducă la ruperea sigiliului.

3.7.   Norme specifice privind etichetarea:

Pe fiecare ambalaj trebuie să figureze, pe lângă logoul denumirii, simbolul grafic comunitar și mențiunile aferente, informațiile cerute de lege, precum numele, denumirea comercială și adresa ambalatorului, precum și, eventual, numele exploatației de unde provin fructele, greutatea netă inițială, data ambalării și categoria comercială. În cadrul denumirii este interzisă adăugarea oricărei indicații de origine care nu este prevăzută în mod expres sau a unor indicații suplimentare care ar putea induce în eroare consumatorul. Logoul denumirii are formă dreptunghiulară și dimensiuni de 100 mm × 38 mm. În partea de sus figurează mențiunea „Denominazione d’Origine Protetta”, în centru acronimul DOP, iar în partea de jos denumirea „Ciliegia dell’Etna”. În partea dreaptă figurează două cireșe de dimensiuni diferite, suprapuse peste conturul regiunii Sicilia.

Image

4.   Delimitarea concisă a ariei geografice:

Aria de producție a DOP „Ciliegia dell’Etna” se întinde de la Marea Ionică până la o altitudine de 1 600 m deasupra nivelului mării, pe versanții estic și sud-estic ai muntelui Etna, și este formată din teritoriile administrative ale următoarelor localități din provincia Catania: Giarre, Riposto, Mascali, Fiumefreddo di Sicilia, Piedimonte Etneo, Linguaglossa, Castiglione di Sicilia, Randazzo, Milo, Zafferana Etnea, S. Venerina, Sant’Alfio, Trecastagni, Pedara, Viagrande, Nicolosi, Ragalna, Adrano, Biancavilla, S. Maria di Licodia, Belpasso, Aci S. Antonio, Acireale.

5.   Legătura cu aria geografică:

5.1.   Specificitatea ariei geografice:

Aria de cultivare a „Ciliegia dell’Etna” DOP se caracterizează prin soluri care evoluează pe substraturi de origine vulcanică. În special, solul de origine vulcanică și variațiile importante de temperatură determină culoarea roșie a cireșelor „Ciliegia dell’Etna”. În zona montană, solurile prezintă un profil puțin adânc, cu roci numeroase la suprafață și o textură nisipoasă bogată în schelet, pe când zona colinară și litorală prezintă profiluri mai evoluate, adânci, cu textură de lut nisipos, care pot fi irigate. Faptul că teritoriul cuprinde altitudini de până la 1 600 m deasupra nivelului mării conferă cireșelor „Ciliegia dell’Etna” caracteristici deosebite în ceea ce privește perioada de coacere, aceasta acoperind un interval mai larg de timp, care pentru ecotipul Mastrantonio (Donnantonio) durează de la începutul lunii iunie până în a treia decadă a lunii iulie. Înghețurile sunt rare și apar ca urmare a fenomenelor de inversiune termică, mai puțin evidente în zonele colinare caracterizate de curenți de aer mai puternici. Se înregistrează temperaturi maxime absolute, cu vârfuri de 44,3 °C în iulie, valorile medii fiind de 39-40 °C. Precipitațiile anuale, mai abundente pe măsură ce crește altitudinea, ating valorile maxime înregistrate în provincie și chiar în întreaga Sicilie.

5.2.   Specificitatea produsului:

Elementul care distinge „Ciliegia dell’Etna” de alte varietăți prezente în aceeași arie sau de aceeași varietate produsă în afara teritoriului este aciditatea redusă, care se îmbină cu crocantul și cu un conținut adecvat de zaharuri. Aceste caracteristici duc la obținerea unui produs copt, de culoare roșu viu și turgid, foarte dulce dar fără să fie dezgustător cum se întâmplă de obicei cu produsele care au o concentrație ridicată de zaharuri. La aceste caracteristici se adaugă, de asemenea, perioadele de coacere care sunt mai lungi decât în cazul altor cireșe, pentru că sunt proporționale cu creșterea progresivă a altitudinii față de nivelul mării a terenurilor de cultivare situate în zona vulcanului Etna.

5.3.   Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP):

Regiunea masivului Etna este foarte reputată, atât pentru producția de cireșe, cât și pentru calitatea acestora. Denumirea „Etna” e strâns legată de cireșe, având în vedere că în Italia un mare număr de consumatori asociază această regiune cu produsul „cireașă” și viceversa. Particularitățile fructelor „Ciliegia dell’Etna” sunt strict determinate de caracteristicile morfologice și pedoclimatice ale ariei de producție, precum și de contribuția cultivatorilor la pregătirea terenurilor și la gestionarea pomilor. Într-adevăr, deși orientarea spre est-sud-est a ariei geografice de producție, expunerea îndelungată la soare, vânturile dominante și variațiile mari de temperatură constituie condiții climatice favorabile cultivării cireșelor, dificultățile legate de vecinătatea vulcanului Etna au solicitat mari eforturi din partea agricultorilor locali pentru a face fertile întinderile de lavă inospitaliere și aride. În această privință, contribuția umană a constat în efectuarea de lucrări agronomice laborioase pentru captarea apelor subterane, pentru desțelenirea pământului și terasarea terenurilor, care au făcut posibilă dezvoltarea livezilor la diferite altitudini și dobândirea competențelor specifice necesare agricultorilor pentru gestionarea acestora. Chiar și în ziua de astăzi, abnegația neobosită a agricultorilor locali pentru îngrijirea și exploatarea corespunzătoare a pomilor cultivați de-a lungul pantelor Etnei permite coacerea progresivă a fructelor și extinderea calendarului de culegere, astfel încât „Ciliegia dell’Etna” poate beneficia pe deplin de condițiile climatice extrem de favorabile, obținându-se fructe apreciate pentru culoarea strălucitoare, consistență și gustul delicat. Mai mult, calitatea produsului este confirmată de succesul sărbătorii tradiționale care îi este dedicată.

Astfel, pe lângă mediul natural, factorul uman, de tradiție seculară, a contribuit într-un mod hotărâtor la caracterizarea legăturii puternice dintre „Ciliegia dell’Etna” și teritoriul Etnei, prin încăpățânarea de a transforma „sciare” (din arabul „pământuri arse”) în terenuri fertile și prin folosirea pe scară largă a sistemelor de irigație localizată care permit irigarea ocazională și irigarea fertilizantă în lunga perioadă de vegetație din anotimpul uscat.

De altfel, pe lângă cultivarea „Ciliegia dell’Etna” s-au dezvoltat pe-a lungul anilor un fundal cultural și un important context economic formate din meserii, tradiții și obiceiuri pe care cultivatorii de fructe și legume le-au transmis de-a lungul secolelor și care se regăsesc și în prezent în lexicul dialectal: denumirea „cirasa” sau „ciriegia”, pregătirea terenurilor denumite „terre scatinate”, adică a terenurilor obținute prin desțelenirea suprafețelor acoperite de lavă, tehnicile de cultivare prin grefare „a sgroppo” sau „a pezza” și tehnica culesului manual folosind scări cu treizeci de trepte și coșuri cunoscute sub numele de „panari”.

În concluzie, pe baza tuturor acestor elemente se poate afirma, după cum au făcut-o diverși autori, că „Ciliegia dell’Etna” are o tradiție de cultivare foarte veche pe teritoriul Etnei și că experiența agricultorilor locali, dobândită de-a lungul generațiilor și însoțită de căutarea continuă și punerea în aplicare a unor practici de cultivare specifice, a creat condițiile care au permis consolidarea cu succes de-a lungul timpului a cultivării cireșelor „Ciliegia dell’Etna”, produsul devenind un patrimoniu cultural, tradițional și istoric al acestui teritoriu.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini:

[Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006]

Administrația actuală a lansat procedura națională de opoziție prin publicarea propunerii de recunoaștere a denumirii de origine protejate „Ciliegia dell’Etna” în Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, nr. 75 din 30 martie 2006.

Textul consolidat al caietului de sarcini poate fi consultat:

| — | la următoarea adresă web: http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg
  sau |
| --- | --- |

—

la următoarea adresă web: http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg

sau

| — | accesând direct pagina principală de internet a ministerului (http://www.politicheagricole.it) și făcând clic pe „Prodotti di Qualità” (în stânga ecranului) și apoi pe „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE [regolamento (CE) n. 510/2006]”. |
| --- | --- |

—

accesând direct pagina principală de internet a ministerului (http://www.politicheagricole.it) și făcând clic pe „Prodotti di Qualità” (în stânga ecranului) și apoi pe „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE [regolamento (CE) n. 510/2006]”.

---

(1)  JO L 93, 31.3.2006, p. 12.

---

| 8.4.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 109/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 109/6

---

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2011/C 109/03

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului (1). Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„HOLSTEINER KATENSCHINKEN”/„HOLSTEINER SCHINKEN”/„HOLSTEINER KATENRAUCHSCHINKEN”/„HOLSTEINER KNOCHENSCHINKEN”

NR. CE: DE-PGI-0005-0713-14.07.2008

IGP ( X ) DOP ( )

1.   Denumire:

„Holsteiner Katenschinken”/„Holsteiner Schinken”/„Holsteiner Katenrauchschinken”/„Holsteiner Knochenschinken”

2.   Statul membru sau țara terță:

Germania

3.   Descrierea produsului agricol sau alimentar:

3.1.   Tip de produs:

| Clasa 1.2. | Produse din carne |
| --- | --- |

Clasa 1.2.

Produse din carne

3.2.   Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1:

„Holsteiner Katenschinken/Holsteiner Schinken/Holsteiner Katenrauchschinken/Holsteiner Knochenschinken”, denumit în continuare în mod colectiv „Holsteiner Katenschinken”, este produs din jambon de porc nedezosat. Jambonul este tăiat în formă rotundă (Hamburger Rundschnitt), sărat manual și afumat treptat la rece cu lemn de fag. Întregul proces de fabricație, de la primirea cărnii la maturarea jambonului întreg, are loc în aria geografică în cauză și durează cel puțin patru luni. La sfârșitul perioadei de maturare, suprafața tăiată a jambonului este de culoare roșu-închis cu aspect ușor marmorat. Are un miros și un gust plăcut și natural de afumat, în principal de lemn de fag. Grăsimea are un ușor gust de nucă. La atingere, „Holsteiner Katenschinken” are o textură suplă și fermă (solidă).

În funcție de rasa porcului, jamboanele în stare finită cântăresc între aproximativ 7,5 și 19 kg. Conținutul maxim de apă este de 68 %.

Ingredientele de bază sunt: jambon, fum, sare, salpetru, amestec de sărare și mirodenii. În plus, pentru metoda de afumare lentă la rece se folosește doar lemnul de fag.

„Holsteiner Katenschinken” este vândut sub formă de jambon întreg sau tăiat, la cererea clientului. Bucățile tăiate sunt, de asemenea, ambalate în vid și lăsate să se matureze înainte de a fi vândute (pulpă inferioară, pulpă superioară, felii).

3.3.   Materii prime (numai pentru produsele prelucrate):

Pentru obținerea „Holsteiner Katenschinken” se folosesc pulpele posterioare ale porcilor de orice origine.

3.4.   Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală):

—

3.5.   Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată:

Întregul proces de fabricație, de la primirea cărnii la maturarea jambonului întreg, are loc în aria geografică specificată.

3.6.   Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.:

—

3.7.   Norme specifice privind etichetarea:

Pe eticheta de pe ambalaj, produsul (jambon întreg, bucăți sau felii) poartă denumirea „Holsteiner Katenschinken”. Asociația pentru protecția producătorilor de jambon din Schleswig-Holstein (Schutzgemeinschaft Schleswig-Holsteinischer Schinkenhersteller e.V) permite membrilor săi să utilizeze o marcă care poate fi folosită pe ambalajul jambonului întreg, al bucăților sau feliilor de „Holsteiner Katenschinken”. Societățile care nu fac parte din asociație pot, de asemenea, să producă și să comercializeze „Holsteiner Katenschinken” dacă îndeplinesc cerințele din caietul de sarcini.

4.   Delimitarea concisă a ariei greografice:

Aria geografică cuprinde întregul land federal Schleswig-Holstein.

5.   Legătura cu aria geografică:

5.1.   Specificitatea ariei geografice:

„Holsteiner Katenschinken” are o tradiție îndelungată în Schleswig-Holstein și face parte integrantă din cultura sa regională.

Evoluția istorică a „Holsteiner Katenschinken” este rezultatul interacțiunii mai multor factori. În Schleswig-Holstein, acești factori definesc procesul special de fabricație și calitatea deosebită a „Holsteiner Katenschinken” care a rezultat:

| — | condițiile climatice din Schleswig-Holstein au dus la apariția pădurilor, alcătuite în majoritate din stejar și fag. Fructele lor, ghinda și jirul, au fost folosite pentru îngrășarea porcilor. Îngrășarea porcilor și silvicultura au constituit în trecut elementele de bază ale agriculturii; |
| --- | --- |

—

condițiile climatice din Schleswig-Holstein au dus la apariția pădurilor, alcătuite în majoritate din stejar și fag. Fructele lor, ghinda și jirul, au fost folosite pentru îngrășarea porcilor. Îngrășarea porcilor și silvicultura au constituit în trecut elementele de bază ale agriculturii;

| — | lemnul de fag nu era folosit doar pentru construirea caselor. Dat fiind timpul său lent de ardere, era folosit, de asemenea, și pentru focuri deschise. Grație abundenței lemnului și naturii economiei sale, în Schleswig-Holstein s-a dezvoltat un tip special de casă. Este vorba despre „Hallenhaus”, care nu avea horn. Jamboanele și alte produse din carne erau afumate la fumul focului deschis, aceasta fiind una dintre puținele metode de conservare care existau în acea perioadă. Încă din timpul primelor așezări din regiune, trecând prin Evul Mediu și până în era industrială, acest tip de casă a reprezentat forma predominantă și cea mai răspândită de locuință din Schleswig-Holstein; |
| --- | --- |

—

lemnul de fag nu era folosit doar pentru construirea caselor. Dat fiind timpul său lent de ardere, era folosit, de asemenea, și pentru focuri deschise. Grație abundenței lemnului și naturii economiei sale, în Schleswig-Holstein s-a dezvoltat un tip special de casă. Este vorba despre „Hallenhaus”, care nu avea horn. Jamboanele și alte produse din carne erau afumate la fumul focului deschis, aceasta fiind una dintre puținele metode de conservare care existau în acea perioadă. Încă din timpul primelor așezări din regiune, trecând prin Evul Mediu și până în era industrială, acest tip de casă a reprezentat forma predominantă și cea mai răspândită de locuință din Schleswig-Holstein;

| — | „Hallenhaus”, care a servit drept model pentru afumători (Räucherkaten), este strâns legată de tradiția și dezvoltarea procedurii de afumare la rece a „Holsteiner Katenschinken” și este asociată într-un mod pozitiv de către consumatori cu această specialitate de jambon; |
| --- | --- |

—

„Hallenhaus”, care a servit drept model pentru afumători (Räucherkaten), este strâns legată de tradiția și dezvoltarea procedurii de afumare la rece a „Holsteiner Katenschinken” și este asociată într-un mod pozitiv de către consumatori cu această specialitate de jambon;

| — | având în vedere nivelul ridicat al umidității aerului, uscarea la aer a jambonului nu este posibilă în Schleswig-Holstein, dat fiind că se formează repede mucegai. Acesta a fost motivul creării acestei metode speciale de afumare folosite pentru „Holsteiner Katenschinken”; |
| --- | --- |

—

având în vedere nivelul ridicat al umidității aerului, uscarea la aer a jambonului nu este posibilă în Schleswig-Holstein, dat fiind că se formează repede mucegai. Acesta a fost motivul creării acestei metode speciale de afumare folosite pentru „Holsteiner Katenschinken”;

| — | sărarea, etapa care precedă afumarea, a fost posibilă datorită faptului că sarea a fost disponibilă în regiune din cele mai vechi timpuri. Putea fi obținută din sare de mare sau prin arderea unor plante cu conținut ridicat de sare. Cererea crescândă de sare a putut fi acoperită prin intermediul rutelor comerciale „Ochsenweg” și „Salzstrasse”; |
| --- | --- |

—

sărarea, etapa care precedă afumarea, a fost posibilă datorită faptului că sarea a fost disponibilă în regiune din cele mai vechi timpuri. Putea fi obținută din sare de mare sau prin arderea unor plante cu conținut ridicat de sare. Cererea crescândă de sare a putut fi acoperită prin intermediul rutelor comerciale „Ochsenweg” și „Salzstrasse”;

| — | la începutul erei industriale, la mijlocul secolului al XIX-lea, dată fiind cererea crescută de carne, afumarea jambonului în Schleswig-Holstein a încetat să mai fie o simplă activitate domestică, devenind o activitate comercială; |
| --- | --- |

—

la începutul erei industriale, la mijlocul secolului al XIX-lea, dată fiind cererea crescută de carne, afumarea jambonului în Schleswig-Holstein a încetat să mai fie o simplă activitate domestică, devenind o activitate comercială;

| — | în Schleswig-Holstein, metoda tradițională de afumare este adânc înrădăcinată în tradiția locului. Tăierea porcilor și afumarea jambonului avea loc în mod tradițional în sezonul rece. |
| --- | --- |

—

în Schleswig-Holstein, metoda tradițională de afumare este adânc înrădăcinată în tradiția locului. Tăierea porcilor și afumarea jambonului avea loc în mod tradițional în sezonul rece.

5.2.   Specificitatea produsului:

Jambonul crud folosit pentru producerea „Holsteiner Katenschinken” este sărat în întregime manual. Este vorba despre un proces de sărare uscată. Jamboanele sunt lăsate la maturat timp de 3-8 săptămâni în camerele de sărare, la o temperatură scăzută constantă și sunt sărate manual în fiecare săptămână. Pe mesele de sărare, jamboanele sunt frecate cu amestecul de sărare și sunt lăsate să se matureze în bazine de sărare sau pe etajere. În timpul procesului de sărare, sarea și mirodeniile pătrund încet în interiorul jambonului.

După sărare, jamboanele sunt frecate cu peria sau clătite și lăsate să se matureze la o temperatură de răcire controlată. În timpul acestui proces, jambonul se maturează.

Înainte ca jambonul să fie agățat în afumătoare, este lăsat să se zvânte. Procesul de afumare poate dura câteva săptămâni. Are loc atât în afumători tradiționale, cât și în celule de afumare moderne. Pentru a obține gustul specific al „Holsteiner Katenschinken”, este important să se folosească drept combustibil lemnul de fag. Lemnul de fag arde încet, pâlpâind ușor și fumegând, sub formă de bușteni și așchii de lemn.

La sfârșitul perioadei de maturare, suprafața tăiată a jambonului este de culoare roșu închis cu aspect ușor marmorat. Are un miros și un gust plăcut și natural de afumat. Grăsimea are un ușor gust de nucă. La atingere, „Holsteiner Katenschinken” are o textură suplă și fermă.

5.3.   Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP):

Factorii sus-menționați, specifici pentru Schleswig-Holstein, și anume condițiile climatice, tipul special de casă cu foc deschis, disponibilitatea materiilor prime necesare și dezvoltarea economică, au consolidat tradiția îndelungată de fabricare a „Holsteiner Katenschinken” prin metoda specială a afumării la rece folosind lemn de fag și au făcut ca acest produs să dobândească un loc special în cultura regiunii Schleswig-Holstein. Astfel, „Holsteiner Katenschinken” a devenit o specialitate regională tipică, a cărei reputație se datorează în principal legăturii strânse cu regiunea de origine.

„Holsteiner Katenschinken” este o specialitate regională tipică cu tradiție îndelungată, bine-cunoscută în afara regiunii și care se bucură de o reputație excelentă îndeosebi în regiunea de origine.

„Holsteiner Katenschinken” se bucură de o reputație excelentă de multe secole. Cea mai veche mențiune scrisă cu privire la acest produs datează din 1608 și se referă la trimiterea unui jambon regelui Danemarcei, Christian IV, seniorul din acea perioadă. Calitatea și valoarea comercială ridicate a șuncii și slăninii din regiune, în comparație cu produsele afumate din Westfalia, Pomerania și Danemarca au fost menționate în dicționarul universal al lui Zedler (Universallexikon) care a apărut în 1742.

În perioada călătoriilor către Indiile de Vest, în secolul al XVIII-lea, șunca și slănina din regiune se numărau printre cele mai căutate produse de export, fiind oferite la schimb contra unor produse precum zahărul sau romul din Insulele Caraibe.

În gastronomia locală, „Holsteiner Katenschinken” a fost întotdeauna oferită ca o specialitate regională deosebit de savuroasă. De mai multe decenii, „Holsteiner Katenschinken” se găsește tot timpul anului în meniul restaurantelor sau hotelurilor care oferă produse regionale și în gastronomia locală este garnitura tradițională cea mai căutată pentru a însoți sparanghelul produs local.

„Holsteiner Katenschinken” este prezentată, de asemenea, drept o delicatesă deosebit de apreciată în reclamele turistice și în comunicatele media. Gospodăriile tradiționale care produc jambon afumat sunt destinații obișnuite ale excursiilor turistice cu autocarul și ale vizitatorilor de o zi. Numeroasele târguri sezoniere dedicate jambonului au contribuit la notorietatea jambonului „Holsteiner Katenschinken”.

În plus, timp de zeci de ani, landul federal Schleswig-Holstein a prezentat „Holsteiner Katenschinken” drept una dintre specialitățile sale tipice în cadrul târgului agroalimentar „Săptămâna verde internațională” de la Berlin.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini:

Caietul de sarcini este publicat în întregime în:

Markenblatt Vol. 51 din 21 decembrie 2007, Partea 7a-aa, p. 23771

http://publikationen.dpma.de/DPMApublikationen/dld_gd_file.do?id=221

---

(1)  JO L 93, 31.3.2006, p. 12.

---