# Den Europæiske Unions C 95/2011

| | ISSN 1725-2393
  doi:10.3000/17252393.C_2011.095.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 95 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 54. årgang26. marts 2011 |

ISSN 1725-2393

doi:10.3000/17252393.C_2011.095.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 95

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

54. årgang26. marts 2011

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2011/C 095/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 89 af 19.3.2011 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2011/C 095/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 89 af 19.3.2011

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2011/C 095/02 | Sag C-590/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 15. december 2010 — Wolfgang Köppl mod Freistaat Bayern | 2 |
| 2011/C 095/03 | Sag C-618/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Barcelona (Spanien) den 29. december 2010 — Banco Español de Crédito, S.A. mod Joaquín Calderón Camino | 2 |
| 2011/C 095/04 | Sag C-1/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Mainz (Tyskland) den 3. januar 2011 — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH mod Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM) | 3 |
| 2011/C 095/05 | Sag C-4/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 5. januar 2011 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Kaveh Puid | 3 |
| 2011/C 095/06 | Sag C-9/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 7. januar 2011 — Waypoint Aviation SA mod État belge — SPF Finances Etat | 4 |
| 2011/C 095/07 | Sag C-11/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 11. januar 2011 — Air France mod Heinz-Gerke Folkerts und Luz-Tereza Folkerts | 5 |
| 2011/C 095/08 | Sag C-13/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) den 11. januar 2011 — Maria das Dores Meira da Silva mod Zurich — Companhia de Seguros SA | 5 |
| 2011/C 095/09 | Sag C-21/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Italien) den 14. januar 2011 — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C. mod Camera di Commercio di Benevento og Equitalia Polis SpA | 6 |
| 2011/C 095/10 | Sag C-24/11 P: Appel iværksat den 17. januar 2011 af Kongeriget Spanien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. november 2010 i sag T-113/08, Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen | 6 |
| | Retten |
| 2011/C 095/11 | Sag T-213/09: Rettens dom af 15. februar 2011 — Yorma’s mod KHIM — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelen yorma’s — det ældre EF-figurmærke NORMA — relativ registreringshindring — riskiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 7 |
| 2011/C 095/12 | Sag T-37/11: Sag anlagt den 21. januar 2011 — Ungarn mod Kommissionen | 7 |
| 2011/C 095/13 | Sag T-62/11: Sag anlagt den 25. januar 2011 — Air France — KLM mod Kommissionen | 8 |
| 2011/C 095/14 | Sag T-63/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Air France mod Kommissionen | 9 |
| 2011/C 095/15 | Sag T-67/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Martinair Holland mod Kommissionen | 9 |
| 2011/C 095/16 | Sag T-74/11: Sag anlagt den 1. februar 2011 — Omnis Group mod Kommissionen | 10 |
| 2011/C 095/17 | Sag T-77/11: Sag anlagt den 31. januar 2011 — Truvo Belgium mod KHIM — AOL (TRUVO) | 11 |
| 2011/C 095/18 | Sag T-86/11: Sag anlagt den 14. februar 2011 — Bamba mod Rådet | 11 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2011/C 095/19 | Sag F-76/09: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — AH mod Kommissionen (Personalesag — social sikring — vedtægtens artikel 72 og 76a — almindelige gennemførelsesbestemmelser — plejebehov — efterlevende ægtefælle til en pensioneret tjenestemand — afslag på ansøgningen om fuld godtgørelse af udgifter til sygepleje og tildeling af økonomisk støtte — sag ikke rettidigt anlagt — afvisning) | 13 |
| 2011/C 095/20 | Sag F-81/09: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — Marcuccio mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — invaliditetsydelse — fejlagtig beregning — betaling af en lønefterbetaling — skyldige morarenter — den relevante procentsats — årlig opskrivning — økonomisk- og ikke-økonomiske skade) | 13 |
| 2011/C 095/21 | Sag F-95/09: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 8. februar 2011 — Skareby mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — psykisk chikane udøvet af den overordnede — vedtægtens artikel 12a og 24 — ansøgning om bistand — rimelig frist — udgangspunkt — varighed) | 13 |
| 2011/C 095/22 | Sag F-8/11: Sag anlagt den 7. februar 2011 — Nieminen mod Rådet | 14 |
| 2011/C 095/23 | Sag F-10/11: Sag anlagt den 7. februar 2011 — Bojinova og Ghiba mod Kommissionen | 14 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2011/C 095/02

Sag C-590/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 15. december 2010 — Wolfgang Köppl mod Freistaat Bayern

2

2011/C 095/03

Sag C-618/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Barcelona (Spanien) den 29. december 2010 — Banco Español de Crédito, S.A. mod Joaquín Calderón Camino

2

2011/C 095/04

Sag C-1/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Mainz (Tyskland) den 3. januar 2011 — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH mod Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

3

2011/C 095/05

Sag C-4/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 5. januar 2011 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Kaveh Puid

3

2011/C 095/06

Sag C-9/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 7. januar 2011 — Waypoint Aviation SA mod État belge — SPF Finances Etat

4

2011/C 095/07

Sag C-11/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 11. januar 2011 — Air France mod Heinz-Gerke Folkerts und Luz-Tereza Folkerts

5

2011/C 095/08

Sag C-13/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) den 11. januar 2011 — Maria das Dores Meira da Silva mod Zurich — Companhia de Seguros SA

5

2011/C 095/09

Sag C-21/11: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Italien) den 14. januar 2011 — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C. mod Camera di Commercio di Benevento og Equitalia Polis SpA

6

2011/C 095/10

Sag C-24/11 P: Appel iværksat den 17. januar 2011 af Kongeriget Spanien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. november 2010 i sag T-113/08, Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen

6

Retten

2011/C 095/11

Sag T-213/09: Rettens dom af 15. februar 2011 — Yorma’s mod KHIM — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelen yorma’s — det ældre EF-figurmærke NORMA — relativ registreringshindring — riskiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

7

2011/C 095/12

Sag T-37/11: Sag anlagt den 21. januar 2011 — Ungarn mod Kommissionen

7

2011/C 095/13

Sag T-62/11: Sag anlagt den 25. januar 2011 — Air France — KLM mod Kommissionen

8

2011/C 095/14

Sag T-63/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Air France mod Kommissionen

9

2011/C 095/15

Sag T-67/11: Sag anlagt den 24. januar 2011 — Martinair Holland mod Kommissionen

9

2011/C 095/16

Sag T-74/11: Sag anlagt den 1. februar 2011 — Omnis Group mod Kommissionen

10

2011/C 095/17

Sag T-77/11: Sag anlagt den 31. januar 2011 — Truvo Belgium mod KHIM — AOL (TRUVO)

11

2011/C 095/18

Sag T-86/11: Sag anlagt den 14. februar 2011 — Bamba mod Rådet

11

Retten for EU-Personalesager

2011/C 095/19

Sag F-76/09: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — AH mod Kommissionen (Personalesag — social sikring — vedtægtens artikel 72 og 76a — almindelige gennemførelsesbestemmelser — plejebehov — efterlevende ægtefælle til en pensioneret tjenestemand — afslag på ansøgningen om fuld godtgørelse af udgifter til sygepleje og tildeling af økonomisk støtte — sag ikke rettidigt anlagt — afvisning)

13

2011/C 095/20

Sag F-81/09: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — Marcuccio mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — invaliditetsydelse — fejlagtig beregning — betaling af en lønefterbetaling — skyldige morarenter — den relevante procentsats — årlig opskrivning — økonomisk- og ikke-økonomiske skade)

13

2011/C 095/21

Sag F-95/09: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 8. februar 2011 — Skareby mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — psykisk chikane udøvet af den overordnede — vedtægtens artikel 12a og 24 — ansøgning om bistand — rimelig frist — udgangspunkt — varighed)

13

2011/C 095/22

Sag F-8/11: Sag anlagt den 7. februar 2011 — Nieminen mod Rådet

14

2011/C 095/23

Sag F-10/11: Sag anlagt den 7. februar 2011 — Bojinova og Ghiba mod Kommissionen

14

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/1

---

2011/C 95/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 89 af 19.3.2011

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 80 af 12.3.2011

EUT C 72 af 5.3.2011

EUT C 63 af 26.2.2011

EUT C 55 af 19.2.2011

EUT C 46 af 12.2.2011

EUT C 38 af 5.2.2011

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/2 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 15. december 2010 — Wolfgang Köppl mod Freistaat Bayern

(Sag C-590/10)

2011/C 95/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Wolfgang Köppl

Sagsøgt: Freistaat Bayern

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 1, stk. 2, samt artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv 91/439/EØF (1) — især i betragtning af artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — fortolkes således, at de tillader en medlemsstat (»værtsmedlemsstaten«) at undlade at anerkende en førerret til kategori B, som en anden medlemsstat (»udstedelsesmedlemsstaten«) under tilsidesættelse af bopælskravet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 91/439/EØF, hvilken tilsidesættelse fremgår af selve kørekortet, har udstedt til en person, som værtsmedlemsstaten tidligere har iværksat foranstaltninger over for, i medfør af artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/439/EØF, når denne person senere har opnået en førerret til kategori C i udstedelsesmedlemsstaten, uden at der af kørekortet fremgår en tilsidesættelse af bopælskravet? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 1, stk. 2, samt artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv 91/439/EØF (1) — især i betragtning af artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — fortolkes således, at de tillader en medlemsstat (»værtsmedlemsstaten«) at undlade at anerkende en førerret til kategori B, som en anden medlemsstat (»udstedelsesmedlemsstaten«) under tilsidesættelse af bopælskravet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 91/439/EØF, hvilken tilsidesættelse fremgår af selve kørekortet, har udstedt til en person, som værtsmedlemsstaten tidligere har iværksat foranstaltninger over for, i medfør af artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/439/EØF, når denne person senere har opnået en førerret til kategori C i udstedelsesmedlemsstaten, uden at der af kørekortet fremgår en tilsidesættelse af bopælskravet?

| 2) | Kan værtsmedlemsstaten ved en bekræftende besvarelse af dette spørgsmål ligeledes afvise at anerkende den førerret til kategori C, som denne person er tildelt? |
| --- | --- |

2)

Kan værtsmedlemsstaten ved en bekræftende besvarelse af dette spørgsmål ligeledes afvise at anerkende den førerret til kategori C, som denne person er tildelt?

---

(1)  Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (EFT L 237, s. 1).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/2 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Barcelona (Spanien) den 29. december 2010 — Banco Español de Crédito, S.A. mod Joaquín Calderón Camino

(Sag C-618/10)

2011/C 95/03

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Banco Español de Crédito, S.A.

Sagsøgt: Joaquín Calderón Camino

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Strider det mod fællesskabsretten, navnlig vedrørende forbrugeres og brugeres ret, at en national retsinstans undlader at udtale sig ex officio og ab limine litis og i enhver fase af processen om ugyldighed eller integration af et vilkår om morarenter (i dette tilfælde på 29 %) i en forbrugerlånekontrakt? Kan den pågældende ret uden at ændre de forbrugerrettigheder [der er anerkendt i] fællesskabslovgivningen, vælge kun at foretage en eventuel analyse af et sådant vilkår på skyldnerens initiativ (ved en hensigtsmæssig processuel indsigelsesprocedure)? |
| --- | --- |

1)

Strider det mod fællesskabsretten, navnlig vedrørende forbrugeres og brugeres ret, at en national retsinstans undlader at udtale sig ex officio og ab limine litis og i enhver fase af processen om ugyldighed eller integration af et vilkår om morarenter (i dette tilfælde på 29 %) i en forbrugerlånekontrakt? Kan den pågældende ret uden at ændre de forbrugerrettigheder [der er anerkendt i] fællesskabslovgivningen, vælge kun at foretage en eventuel analyse af et sådant vilkår på skyldnerens initiativ (ved en hensigtsmæssig processuel indsigelsesprocedure)?

| 2) | Hvordan skal — i lyset af artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) og artikel 2 i direktiv 2009/22/EØF (2) — artikel 83 i kongeligt lovdekret nr. 1/2007 (Real Decreto Legislativo) (tidligere artikel 8 i den generelle lov nr. 26/1984 af 19. juli 1984 om beskyttelse af forbrugere og brugere, Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios) fortolkes i overensstemmelse med EU-retten? Hvilken rækkevidde har i den forbindelse artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF, når den fastslår, at urimelige kontraktvilkår »ikke binder forbrugeren«? |
| --- | --- |

2)

Hvordan skal — i lyset af artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) og artikel 2 i direktiv 2009/22/EØF (2) — artikel 83 i kongeligt lovdekret nr. 1/2007 (Real Decreto Legislativo) (tidligere artikel 8 i den generelle lov nr. 26/1984 af 19. juli 1984 om beskyttelse af forbrugere og brugere, Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios) fortolkes i overensstemmelse med EU-retten? Hvilken rækkevidde har i den forbindelse artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF, når den fastslår, at urimelige kontraktvilkår »ikke binder forbrugeren«?

| 3) | Kan ex officio og ab limine litis domstolskontrol udelukkes, hvis sagsøgeren i stævningen klart fastslår satsen for morarenter, kravets størrelse, herunder hovedkravet og renter, konventionalbod og omkostninger, rentesatsen og det tidsrum, for hvilket renterne kræves, (medmindre en lovbestemt rente tilføjes hovedstolen efter loven i udstedelsesstaten), den retlige interesse, herunder en beskrivelse af de forhold, der påberåbes som grundlag for kravet, samt krævede renter, og det konkretiseres, om det drejer sig om en lovbestemt eller kontraktlig rente, kapitalisering af renter eller lånerentesatsen, om den er beregnet af fordringshaveren og procentdelen over Centralbankens basisrente, som det gælder ifølge fællesskabsforordningen om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (3)? |
| --- | --- |

3)

Kan ex officio og ab limine litis domstolskontrol udelukkes, hvis sagsøgeren i stævningen klart fastslår satsen for morarenter, kravets størrelse, herunder hovedkravet og renter, konventionalbod og omkostninger, rentesatsen og det tidsrum, for hvilket renterne kræves, (medmindre en lovbestemt rente tilføjes hovedstolen efter loven i udstedelsesstaten), den retlige interesse, herunder en beskrivelse af de forhold, der påberåbes som grundlag for kravet, samt krævede renter, og det konkretiseres, om det drejer sig om en lovbestemt eller kontraktlig rente, kapitalisering af renter eller lånerentesatsen, om den er beregnet af fordringshaveren og procentdelen over Centralbankens basisrente, som det gælder ifølge fællesskabsforordningen om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (3)?

| 4) | Ved manglende gennemførelse forpligter artikel 5, punkt l og m, og artikel 6 — når de taler om »måden, denne sats tilpasses på« — og artikel 10, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF (4) da den finansielle institution til i kontrakten på en speciel og tydelig måde at indføje (ikke i selve teksten, hvor meddelelsen ikke adskiller sig fra resten) som »oplysninger forud for aftaleindgåelsen« den gældende sats for morarenter i forbindelse med misligholdelse, klart og på en fremtrædende plads, og de elementer, der er taget i betragtning ved bestemmelsen af den (finansieringsudgifter, udgifter til inddrivelse ...) og at indføje en advarsel om følgerne i forbindelse med omkostningerne? |
| --- | --- |

4)

Ved manglende gennemførelse forpligter artikel 5, punkt l og m, og artikel 6 — når de taler om »måden, denne sats tilpasses på« — og artikel 10, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF (4) da den finansielle institution til i kontrakten på en speciel og tydelig måde at indføje (ikke i selve teksten, hvor meddelelsen ikke adskiller sig fra resten) som »oplysninger forud for aftaleindgåelsen« den gældende sats for morarenter i forbindelse med misligholdelse, klart og på en fremtrædende plads, og de elementer, der er taget i betragtning ved bestemmelsen af den (finansieringsudgifter, udgifter til inddrivelse ...) og at indføje en advarsel om følgerne i forbindelse med omkostningerne?

| 5) | Omfatter artikel 6, stk. 2, i direktiv 2008/48/EØF en pligt til at meddele et fremskyndet forfald af kreditten eller lånet, som udløser anvendelsen af morarenter? Er princippet om forbud mod uberettiget berigelse i artikel 7 i direktiv 2008/48/EØF anvendeligt, når kreditgiver ikke alene ønsker at inddrive varen (lånekapitalen), men at anvende særligt høje morarenter? |
| --- | --- |

5)

Omfatter artikel 6, stk. 2, i direktiv 2008/48/EØF en pligt til at meddele et fremskyndet forfald af kreditten eller lånet, som udløser anvendelsen af morarenter? Er princippet om forbud mod uberettiget berigelse i artikel 7 i direktiv 2008/48/EØF anvendeligt, når kreditgiver ikke alene ønsker at inddrive varen (lånekapitalen), men at anvende særligt høje morarenter?

| 6) | Kan retten, i forbindelse med manglende gennemførelsesbestemmelse, og i lyset af artikel 11, stk. 2, i direktiv 2005/29/EF (5) ex officio analysere indførelsen i kontrakten af et vilkår om morarenter som urimelig? |
| --- | --- |

6)

Kan retten, i forbindelse med manglende gennemførelsesbestemmelse, og i lyset af artikel 11, stk. 2, i direktiv 2005/29/EF (5) ex officio analysere indførelsen i kontrakten af et vilkår om morarenter som urimelig?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/22/EF af 23.4.2009 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (EUT L 110, s. 30).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12.12.2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (EUT L 399, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23.4.2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT L 133, s. 66).

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Mainz (Tyskland) den 3. januar 2011 — Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH mod Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

(Sag C-1/11)

2011/C 95/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Mainz

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH

Sagsøgt: Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Gælder artikel 18, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (1) også for de parter, der er involveret i overførselstransaktionen? |
| --- | --- |

1)

Gælder artikel 18, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (1) også for de parter, der er involveret i overførselstransaktionen?

| 2) | I benægtende fald: Begrænses den nævnte forordnings artikel 18, stk. 1, af den primære fællesskabsret vedrørende beskyttelse af forretningshemmeligheder? |
| --- | --- |

2)

I benægtende fald: Begrænses den nævnte forordnings artikel 18, stk. 1, af den primære fællesskabsret vedrørende beskyttelse af forretningshemmeligheder?

| 3) | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Indebærer forordningens artikel 18, stk. 4, en begrænsning, der er begrundet af hensynet til beskyttelse af forretningshemmeligheder, af forpligtelsen i henhold til artikel 18, stk. 1, for de personer, der står for overførslen, til i den i bilag VII indeholdte formular også at oplyse modtageren af affaldet om affaldsproducenten eller -indsamleren? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Indebærer forordningens artikel 18, stk. 4, en begrænsning, der er begrundet af hensynet til beskyttelse af forretningshemmeligheder, af forpligtelsen i henhold til artikel 18, stk. 1, for de personer, der står for overførslen, til i den i bilag VII indeholdte formular også at oplyse modtageren af affaldet om affaldsproducenten eller -indsamleren?

| 4) | Afhænger omfanget af begrænsningen af en konkret interesseafvejning (berørte forretningsinteresser på den ene side, og miljøbeskyttelseshensyn på den anden)? |
| --- | --- |

4)

Afhænger omfanget af begrænsningen af en konkret interesseafvejning (berørte forretningsinteresser på den ene side, og miljøbeskyttelseshensyn på den anden)?

---

(1)  EFT L 190, s. 1.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 5. januar 2011 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Kaveh Puid

(Sag C-4/11)

2011/C 95/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Hessischen Verwaltungsgerichtshofs

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgt: Kaveh Puid

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum (1), hvorefter en medlemsstat er berettiget til at behandle en asylansøgning, der forelagt for den, uanset at en anden medlemsstat i henhold til forordningens artikel 3, stk. 1, er ansvarlig (herefter »den ansvarlige medlemsstat«) for at træffe afgørelse vedrørende denne ansøgning (dvs. overtage ansvar), fortolkes således, at der ligeledes kan udledes en pligt for medlemsstaten til at gøre brug af den mulighed, som den indrømmes i henhold til denne forskrift til fordel for den berørte asylansøger, af grunde, der ikke er begrundede i asylansøgerens person eller følger af særlige omstændigheder i det konkrete tilfælde, men som følger af en situation i den ansvarlige medlemsstat, der bringer de grundlæggende rettigheder for asylansøgere i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »GRCh«) i fare? |
| --- | --- |

1)

Skal Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum (1), hvorefter en medlemsstat er berettiget til at behandle en asylansøgning, der forelagt for den, uanset at en anden medlemsstat i henhold til forordningens artikel 3, stk. 1, er ansvarlig (herefter »den ansvarlige medlemsstat«) for at træffe afgørelse vedrørende denne ansøgning (dvs. overtage ansvar), fortolkes således, at der ligeledes kan udledes en pligt for medlemsstaten til at gøre brug af den mulighed, som den indrømmes i henhold til denne forskrift til fordel for den berørte asylansøger, af grunde, der ikke er begrundede i asylansøgerens person eller følger af særlige omstændigheder i det konkrete tilfælde, men som følger af en situation i den ansvarlige medlemsstat, der bringer de grundlæggende rettigheder for asylansøgere i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »GRCh«) i fare?

| 2) | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:
  Følger der — i betragtning af de grundlæggende rettigheder, der er sikret i GRCh's artikel 3, stk. 1, artikel 4, artikel 18, artikel 19, stk. 2, og artikel 47 — allerede af det forhold, at den ansvarlige medlemsstat i et tidsrum, der ikke kan afgrænses nærmere, ikke opfylder enkelte og/eller samtidigt flere af de krav, der er opstillet i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne (EUT L 31, s. 18) og i bestemmelserne i Rådets direktiv 2005/85/EF af 1. december 2005 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne (EUT L 326, s. 13), relevante grunde for en pligt for en medlemsstat til at overtage ansvar på grund af situationen i den ansvarlige medlemsstat? |
| --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

Følger der — i betragtning af de grundlæggende rettigheder, der er sikret i GRCh's artikel 3, stk. 1, artikel 4, artikel 18, artikel 19, stk. 2, og artikel 47 — allerede af det forhold, at den ansvarlige medlemsstat i et tidsrum, der ikke kan afgrænses nærmere, ikke opfylder enkelte og/eller samtidigt flere af de krav, der er opstillet i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne (EUT L 31, s. 18) og i bestemmelserne i Rådets direktiv 2005/85/EF af 1. december 2005 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne (EUT L 326, s. 13), relevante grunde for en pligt for en medlemsstat til at overtage ansvar på grund af situationen i den ansvarlige medlemsstat?

| 3) | Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende:
  Består der i betragtning af de ovennævnte garantier i GRCh i hvert fald en pligt for medlemsstaten til at benytte sig af muligheden i Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum, når der i den ansvarlige medlemsstat findes særligt tungvejende misforhold, der rejser principiel tvivl om de processuelle garantier for asylansøgere, eller truer den overførte asylansøgers liv eller fysiske integritet? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende:

Består der i betragtning af de ovennævnte garantier i GRCh i hvert fald en pligt for medlemsstaten til at benytte sig af muligheden i Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum, når der i den ansvarlige medlemsstat findes særligt tungvejende misforhold, der rejser principiel tvivl om de processuelle garantier for asylansøgere, eller truer den overførte asylansøgers liv eller fysiske integritet?

| 4) | Såfremt spørgsmål 2 eller 3 besvares bekræftende:
  Har asylansøgeren som følge af en medlemsstats pligt til at benytte sig af muligheden i Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum, en subjektiv ret til at kræve, at muligheden for at overtage ansvar benyttes, som kan gøres gældende over for denne medlemsstat? |
| --- | --- |

4)

Såfremt spørgsmål 2 eller 3 besvares bekræftende:

Har asylansøgeren som følge af en medlemsstats pligt til at benytte sig af muligheden i Dublin II-forordningens artikel 3, stk. 2, første punktum, en subjektiv ret til at kræve, at muligheden for at overtage ansvar benyttes, som kan gøres gældende over for denne medlemsstat?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 50, s. 1).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 7. januar 2011 — Waypoint Aviation SA mod État belge — SPF Finances Etat

(Sag C-9/11)

2011/C 95/06

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Waypoint Aviation SA

Sagsøgt: État belge — SPF Finances Etat

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er EF-traktatens artikel 49 til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse såsom artikel 29, nr. 2), litra d), i lov af 11. april 1983, for så vidt som denne bestemmelse giver mulighed for at indrømme en skattegodtgørelse i form af en fiktiv kildeskat til modtagere af indkomst af fordringer eller lån ydet til et koordinationscenter i henhold til kongelig anordning nr. 187 af 30. december 1982 om oprettelsen af koordinationscentre, såfremt det selskab, der anvender de midler, som er lånt af eller gennem et koordinationscenter med henblik på at erhverve et materielt aktiv, som selskabet anvender i Belgien i forbindelse med udøvelsen af selskabets erhvervsmæssige virksomhed, overdrager brugsretten til et selskab, der indgår i samme selskabskoncern, og som er hjemmehørende i Belgien, mens bestemmelsen ikke giver mulighed for at indrømme en skattegodtgørelse, såfremt det samme selskab overdrager brugsretten til det samme materielle aktiv til et selskab, der også indgår som en del af samme selskabskoncern, men som er hjemmehørende i en anden medlemsstat end Belgien? |
| --- | --- |

1)

Er EF-traktatens artikel 49 til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse såsom artikel 29, nr. 2), litra d), i lov af 11. april 1983, for så vidt som denne bestemmelse giver mulighed for at indrømme en skattegodtgørelse i form af en fiktiv kildeskat til modtagere af indkomst af fordringer eller lån ydet til et koordinationscenter i henhold til kongelig anordning nr. 187 af 30. december 1982 om oprettelsen af koordinationscentre, såfremt det selskab, der anvender de midler, som er lånt af eller gennem et koordinationscenter med henblik på at erhverve et materielt aktiv, som selskabet anvender i Belgien i forbindelse med udøvelsen af selskabets erhvervsmæssige virksomhed, overdrager brugsretten til et selskab, der indgår i samme selskabskoncern, og som er hjemmehørende i Belgien, mens bestemmelsen ikke giver mulighed for at indrømme en skattegodtgørelse, såfremt det samme selskab overdrager brugsretten til det samme materielle aktiv til et selskab, der også indgår som en del af samme selskabskoncern, men som er hjemmehørende i en anden medlemsstat end Belgien?

| 2) | Er EF-traktatens artikel 10, sammenholdt med EF-traktatens artikel 49, til hinder for, at en bestemmelse såsom artikel 29, nr. 2), litra d), i lov af 11. april 1983, fortolkes således, at den gør indrømmelsen af en skattegodtgørelse i form af en fiktiv kildeskat til modtagere af indkomst af fordringer eller lån ydet til et koordinationscenter i henhold til kongelig anordning nr. 187 af 30. december 1982 om oprettelsen af koordinationscentre betinget af, at brugsretten til et materielt aktiv, som er finansieret ved hjælp af disse fordringer eller lån, ikke overdrages til et koncernmedlem, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat, af et koncernselskab, og ikke kun af et selskab, der erhverver det materielle aktiv gennem denne finansiering, og som anvender aktivet i Belgien i forbindelse med udøvelsen af selskabets erhvervsmæssige virksomhed? |
| --- | --- |

2)

Er EF-traktatens artikel 10, sammenholdt med EF-traktatens artikel 49, til hinder for, at en bestemmelse såsom artikel 29, nr. 2), litra d), i lov af 11. april 1983, fortolkes således, at den gør indrømmelsen af en skattegodtgørelse i form af en fiktiv kildeskat til modtagere af indkomst af fordringer eller lån ydet til et koordinationscenter i henhold til kongelig anordning nr. 187 af 30. december 1982 om oprettelsen af koordinationscentre betinget af, at brugsretten til et materielt aktiv, som er finansieret ved hjælp af disse fordringer eller lån, ikke overdrages til et koncernmedlem, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat, af et koncernselskab, og ikke kun af et selskab, der erhverver det materielle aktiv gennem denne finansiering, og som anvender aktivet i Belgien i forbindelse med udøvelsen af selskabets erhvervsmæssige virksomhed?

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 11. januar 2011 — Air France mod Heinz-Gerke Folkerts und Luz-Tereza Folkerts

(Sag C-11/11)

2011/C 95/07

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Air France

Sagsøgt: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Har en luftfartspassager ret til et kompensationsbeløb i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (1), når afgangen forsinkes i et tidsrum, der ligger under de i forordningens artikel 6, stk. 1, definerede grænser, men ankomsten til det endelige bestemmelsessted sker mindst tre timer efter det planlagte ankomsttidspunkt?
  Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: |
| --- | --- |

1)

Har en luftfartspassager ret til et kompensationsbeløb i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (1), når afgangen forsinkes i et tidsrum, der ligger under de i forordningens artikel 6, stk. 1, definerede grænser, men ankomsten til det endelige bestemmelsessted sker mindst tre timer efter det planlagte ankomsttidspunkt?

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:

| 2) | Såfremt en flyvning er sammensat af flere delstrækninger, er det de enkelte delstrækninger eller afstanden til det sidste bestemmelsessted, der er afgørende for, om der foreligger forsinkelse som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 1? |
| --- | --- |

2)

Såfremt en flyvning er sammensat af flere delstrækninger, er det de enkelte delstrækninger eller afstanden til det sidste bestemmelsessted, der er afgørende for, om der foreligger forsinkelse som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 1?

---

(1)  EUT L 46, s. 1.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) den 11. januar 2011 — Maria das Dores Meira da Silva mod Zurich — Companhia de Seguros SA

(Sag C-13/11)

2011/C 95/08

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação de Guimarães

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Maria das Dores Meira da Silva

Sagsøgt: Zurich — Companhia de Seguros SA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er udelukkelse — i forbindelse med et færdselsuheld, hvori et motorkøretøj og en fodgænger, der krydser en vej, er involveret, og som for fodgængeren resulterer i person- og tingsskade — af erstatning for sådanne skader, når den skadevoldende begivenhed kan tilregnes fodgængerens adfærd, i medfør af den fortolkning, der anlægges af den portugisiske Código Civils artikel 505 og 570, forenelig med fællesskabsretten, navnlig artikel 3, stk. 1, i første direktiv (72/166/EØF) (1), artikel 2, stk. 1, i andet direktiv (84/5/EØF) (2) og artikel 1a i tredje direktiv (90/232/EØF) (3), der blev indsat ved artikel 4 i femte direktiv (2005/14/EF) (4), (alle om ansvarsforsikring for motorkøretøjer), henset til Domstolens praksis for så vidt angår de omstændigheder, hvorunder erstatning fra den obligatoriske ansvarsforsikring for motorkøretøjer kan være udelukket? |
| --- | --- |

1)

Er udelukkelse — i forbindelse med et færdselsuheld, hvori et motorkøretøj og en fodgænger, der krydser en vej, er involveret, og som for fodgængeren resulterer i person- og tingsskade — af erstatning for sådanne skader, når den skadevoldende begivenhed kan tilregnes fodgængerens adfærd, i medfør af den fortolkning, der anlægges af den portugisiske Código Civils artikel 505 og 570, forenelig med fællesskabsretten, navnlig artikel 3, stk. 1, i første direktiv (72/166/EØF) (1), artikel 2, stk. 1, i andet direktiv (84/5/EØF) (2) og artikel 1a i tredje direktiv (90/232/EØF) (3), der blev indsat ved artikel 4 i femte direktiv (2005/14/EF) (4), (alle om ansvarsforsikring for motorkøretøjer), henset til Domstolens praksis for så vidt angår de omstændigheder, hvorunder erstatning fra den obligatoriske ansvarsforsikring for motorkøretøjer kan være udelukket?

| 2) | Hvis det første spørgsmål besvares bekræftende, dvs. hvis en sådan udelukkelse er i strid med fællesskabsretten, er en fortolkning af disse portugisiske bestemmelser, hvorefter denne erstatning skal begrænses eller nedsættes under hensyn til det omfang, hvori dels den af fodgængeren udviste culpa, dels den risiko, der er forbundet med motorkøretøjet, har bidraget til uheldets indtræden, da forenelig med de nævnte fællesskabsdirektiver? |
| --- | --- |

2)

Hvis det første spørgsmål besvares bekræftende, dvs. hvis en sådan udelukkelse er i strid med fællesskabsretten, er en fortolkning af disse portugisiske bestemmelser, hvorefter denne erstatning skal begrænses eller nedsættes under hensyn til det omfang, hvori dels den af fodgængeren udviste culpa, dels den risiko, der er forbundet med motorkøretøjet, har bidraget til uheldets indtræden, da forenelig med de nævnte fællesskabsdirektiver?

---

(1)  Rådets direktiv 72/166/EØF af 24.4.1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EFT 1972 II, s. 345).

(2)  Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30.12.1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984 L 8, s. 17).

(3)  Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14.5.1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT L 129, s. 33).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11.5.2005 om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EUT L 149, s. 14).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Italien) den 14. januar 2011 — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C. mod Camera di Commercio di Benevento og Equitalia Polis SpA

(Sag C-21/11)

2011/C 95/09

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione Tributaria Provinciale di Benevento

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C.

Sagsøgte: Camera di Commercio di Benevento og Equitalia Polis SpA

Præjudicielt spørgsmål

Er de italienske bestemmelser om handelskammerafgift, herunder navnlig artikel 18, stk. 3, i lov nr. 580 af 29. december om reform af Camere di commercio, industria, artigianato e agricoltura, som suppleret og ændret, forenelige med Rådets direktiv 69/335/EØF (1) af 17. juli 1969, nærmere bestemt dette direktivs artikel 10, litra c), og artikel 12, litra e)?

---

(1)  EFT 1969, L 249, s. 25.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/6

---

Appel iværksat den 17. januar 2011 af Kongeriget Spanien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. november 2010 i sag T-113/08, Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen

(Sag C-24/11 P)

2011/C 95/10

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Kongeriget Spanien (ved M. Muñoz Pérez, som befuldmægtiget)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Appellen tages til følge, og Rettens dom af 12. november 2010 i sag T-113/08, Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen, ophæves. |
| --- | --- |

—

Appellen tages til følge, og Rettens dom af 12. november 2010 i sag T-113/08, Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen, ophæves.

| — | Samtlige de finansielle korrektioner vedrørende producentstøtte til olivenolie, der er tildelt ved Kommissionens beslutning 2008/68/EF (1) af 20. december 2007, annulleres, eller, subsidiært, de finansielle korrektioner i sektoren for produktion af olivenolie, som vedrører udgifter, hvis forskud blev udbetalt før den 24. november 2002, annulleres, eller, subsidiært, de finansielle korrektioner i sektoren for produktion af olivenolie, som vedrører udgifter, hvis forskud blev udbetalt før den 15. juli 2002, annulleres. |
| --- | --- |

—

Samtlige de finansielle korrektioner vedrørende producentstøtte til olivenolie, der er tildelt ved Kommissionens beslutning 2008/68/EF (1) af 20. december 2007, annulleres, eller, subsidiært, de finansielle korrektioner i sektoren for produktion af olivenolie, som vedrører udgifter, hvis forskud blev udbetalt før den 24. november 2002, annulleres, eller, subsidiært, de finansielle korrektioner i sektoren for produktion af olivenolie, som vedrører udgifter, hvis forskud blev udbetalt før den 15. juli 2002, annulleres.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1) | Selvmodsigende argumentation fra Rettens side og tilsidesættelse af artikel 8 i forordning nr. 1663/95 (2), for så vidt som den godkender, at Kommissionen støtter sin finansielle korrektion på uregelmæssigheder, som ikke var indeholdt i skrivelse nr. AGR 16844, med hvilken resultaterne af undersøgelse HQ/2002/91/ES blev meddelt. |
| --- | --- |

1)

Selvmodsigende argumentation fra Rettens side og tilsidesættelse af artikel 8 i forordning nr. 1663/95 (2), for så vidt som den godkender, at Kommissionen støtter sin finansielle korrektion på uregelmæssigheder, som ikke var indeholdt i skrivelse nr. AGR 16844, med hvilken resultaterne af undersøgelse HQ/2002/91/ES blev meddelt.

| 2) | Tilsidesættelse af artikel 36 og 53 i statutten for Domstolen på grund af manglende begrundelse for dommen, hvori der overhovedet hverken er henvist til eller derfor taget stilling til et af Kongeriget Spanien formuleret væsentligt klagepunkt under den mundtlige forhandling vedrørende fastsættelsen af slutdatoen for fristen på 24 måneder, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning nr. 729/70 (3) og i artikel 7 i forordning nr. 1258/1999 (4). |
| --- | --- |

2)

Tilsidesættelse af artikel 36 og 53 i statutten for Domstolen på grund af manglende begrundelse for dommen, hvori der overhovedet hverken er henvist til eller derfor taget stilling til et af Kongeriget Spanien formuleret væsentligt klagepunkt under den mundtlige forhandling vedrørende fastsættelsen af slutdatoen for fristen på 24 måneder, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning nr. 729/70 (3) og i artikel 7 i forordning nr. 1258/1999 (4).

| 3) | Tilsidesættelse af den frist på 24 måneder, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning nr. 729/70 og i artikel 7 i forordning nr. 1258/1999:






  — | For det første ved at beregne nævnte frist fra datoen for skrivelse nr. AGR 16844, skønt denne ikke præciserede alle de begrundelser, som lå til grund for den finansielle korrektion. |
| --- | --- | --- |

3)

Tilsidesættelse af den frist på 24 måneder, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning nr. 729/70 og i artikel 7 i forordning nr. 1258/1999:

—

For det første ved at beregne nævnte frist fra datoen for skrivelse nr. AGR 16844, skønt denne ikke præciserede alle de begrundelser, som lå til grund for den finansielle korrektion.

| — | For det andet fordi Retten påberåber sig en dom fra Domstolen (5), som ikke finder anvendelse på en sektor som den for produktion af olivenolie, for at fastslå, at den afgørende dato for beregningen af nævnte frist på 24 måneder er datoen for udbetalingen af restbeløbet, og ikke datoen for udbetalingen af forskuddet. |
| --- | --- |

—

For det andet fordi Retten påberåber sig en dom fra Domstolen (5), som ikke finder anvendelse på en sektor som den for produktion af olivenolie, for at fastslå, at den afgørende dato for beregningen af nævnte frist på 24 måneder er datoen for udbetalingen af restbeløbet, og ikke datoen for udbetalingen af forskuddet.

---

(1)  Om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EUT L 18, s. 12).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7.7.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70, for så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen (EFT L 158, s. 6).

(3)  Rådets forordning (EØF nr. 729/70 af 21.4.1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 94, s. 13 — Specialudgave serie I, kap. 1970(I) s. 196)

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160, s. 103).

(5)  Af 19.6.2003 i sag C-329/00, Spanien mod Kommissionen, Sml. I, s. 6103.

---

Retten

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/7

---

Rettens dom af 15. februar 2011 — Yorma’s mod KHIM — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S)

(Sag T-213/09) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »yorma’s« - det ældre EF-figurmærke NORMA - relativ registreringshindring - riskiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2011/C 95/11

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Yorma’ AG (Deggendorf, Tyskland) (ved advokat A. Weiß)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Schäffner, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (Nuremberg, Tyskland) (ved advokat A. von Welser)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. februar 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1879/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG og Yorma’s AG

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.

| 2) | Yorma’s AG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Yorma’s AG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 180 af 1.8.2009.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/7

---

Sag anlagt den 21. januar 2011 — Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-37/11)

2011/C 95/12

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Republikken Ungarn (ved M.Z. Fehér, K. Szíjjártó og G. Koós, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning nr. 3.241.011.280, der indeholder et betalingskrav over for Republikken Ungarn for så vidt som nærmere bestemte udgifter vedrørende foranstaltning 1, 3, 4, 5 og 6 i målsætning III/A, toldmålsætning III/B og i målsætning I/C etableringen af grænsekontrol ved floden Mohács og en jernbanestation til godstrafik i Eperjeske ikke er berettigede til støtte fra Schengen-faciliteten, annulleres delvist. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning nr. 3.241.011.280, der indeholder et betalingskrav over for Republikken Ungarn for så vidt som nærmere bestemte udgifter vedrørende foranstaltning 1, 3, 4, 5 og 6 i målsætning III/A, toldmålsætning III/B og i målsætning I/C etableringen af grænsekontrol ved floden Mohács og en jernbanestation til godstrafik i Eperjeske ikke er berettigede til støtte fra Schengen-faciliteten, annulleres delvist.

| — | Subsidiært annulleres delvist Kommissionens beslutning nr. 3.241.011.280, der indeholder et betalingskrav over for Republikken Ungarn for så vidt som nærmere bestemte udgifter vedrørende foranstaltning 1, 3, 4, 5 og 6 i målsætning III/A og toldmålsætning III/B ikke er berettigede til støtte eller kun til delvis støtte fra Schengen-faciliteten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres delvist Kommissionens beslutning nr. 3.241.011.280, der indeholder et betalingskrav over for Republikken Ungarn for så vidt som nærmere bestemte udgifter vedrørende foranstaltning 1, 3, 4, 5 og 6 i målsætning III/A og toldmålsætning III/B ikke er berettigede til støtte eller kun til delvis støtte fra Schengen-faciliteten.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat følgende anbringender:

1)   Det principale anbringende: Tilsidesættelse af en begrundet og deraf berettiget forventning samt tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet

Sagsøgeren hævder, at henset til reglernes upræcise udformning og det betydelige omfang af støtten fra finansieringsinstrumentet vedrørende Schengen har det været rimeligt under udførelsen af programmet at have tillid til de oplysninger, Kommissionen har givet i sin besvarelse af de udtrykkelige anmodninger om overtagelse og i de adskillige udtalelser om det vejledende program.

Efter sagsøgerens opfattelse medfører godkendelsen af det vejledende program som en forudgående tilladelse, kontroller foretaget af Kommissionen under udførelsen af programmet og samarbejdet med medlemsstaterne, at Kommissionens efterfølgende kontrol af, om projekterne holder sig inden for støttens rammer, ikke bør rejse grundlæggende tvivl om støtteberettigelsen af de projekter, som Kommissionen allerede flere gange har undersøgt uden at anfægte dem. Sagsøgeren hævder, at Kommissionen afgav »garantier« i sine finansieringsbeslutninger, der gav sagsøgeren grund til at have en berettiget forventning om, at de foranstaltninger, der var nævnt i det vejledende program, var støtteberettigede.

Princippet om loyalt samarbejde pålægger endvidere Unionens institutioner og medlemsstaterne gensidige forpligtelser om samarbejde.

Det er sagsøgerens opfattelse, at hvis man med regler, der er så upræcise og svingende, ikke kan forvente, at Kommissionen i det mindste giver forudgående og sikre oplysninger om et projekts støtteberettigelse, ville også retssikkerhedsprincippet blive alvorligt svækket.

2)   Det subsidiære anbringende: Fejlagtig fortolkning af begrebet fuld kontrol og manglende grundlag for fastlæggelsen af finansielle korrektioner

Sagsøgeren finder, at Kommissionen i den anfægtede beslutning vurderede, at de udgifter, der er omhandlet i den subsidiære påstand, ikke var støtteberettigede eller alene delvist støtteberettigede, fordi de ikke svarede til målsætningen om fuld grænsekontrol eller kun gjorde det delvist. Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen nåede til denne konklusion som følge af en fejlagtig fortolkning af begrebet om fuld kontrol.

Sagsøgeren tilføjer, at Kommissionen til trods for de oplysninger, den havde fået, ikke foretog de nødvendige undersøgelser med henblik på fastlæggelse af det nøjagtige beløb, der skulle tilbagebetales i forhold til alle foranstaltningerne, og hvad angår visse af disse fastsatte beløbet forkert. Ifølge sagsøgeren fastsatte Kommissionen disse beløb på grundlag af det angivelige forhold mellem grænsekontrolaktiviteter, der er udført af de kompetente myndigheder, og disses øvrige aktiviteter i stedet for på grundlag af bestemmelserne i artikel 22, stk. 3, litra b), i Kommissionens beslutning K(2004) 248 vedrørende forvaltning og overvågning af Schengen-faciliteten, og derfor på grundlag af grovheden af de konstaterede overtrædelser af reglerne eller omfanget af manglerne i systemet for styring og kontrol, der med de efterfølgende finansielle konsekvenser har fremprovokeret de konstaterede overtrædelser.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/8

---

Sag anlagt den 25. januar 2011 — Air France — KLM mod Kommissionen

(Sag T-62/11)

2011/C 95/13

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Air France — KLM (Paris, Frankrig) (ved advokaterne A. Wachsmann og S. Thibault-Liger)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransporten sag COMP/39.258 — luftfragt, og begrundelsen for konklusionen annulleres i det hele i henhold til artikel 263 TEUF for så vidt afgørelsen vedrører Air France — KLM. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransporten sag COMP/39.258 — luftfragt, og begrundelsen for konklusionen annulleres i det hele i henhold til artikel 263 TEUF for så vidt afgørelsen vedrører Air France — KLM.

| — | Subsidiært annulleres artikel 5, litra b) og d), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, der pålægger Air France — KLM to bøder, og begrundelsen for konklusionen, eller disse bøder nedsættes til et passende beløb i henhold til artikel 261 TEUF. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres artikel 5, litra b) og d), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, der pålægger Air France — KLM to bøder, og begrundelsen for konklusionen, eller disse bøder nedsættes til et passende beløb i henhold til artikel 261 TEUF.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremført tolv anbringender.

| 1) | Det første anbringende støttes på, at sagsøgeren urigtigt er blevet pålagt ansvaret for selskabet Air France og KLM’s adfærd i strid med begrundelsespligten, med reglerne om, at moderselskaber pålægges ansvaret for deres datterselskabers adfærd og om virksomhedssuccession indenfor koncerner samt principperne om personligt ansvar og om individuelle straffe. |
| --- | --- |

1)

Det første anbringende støttes på, at sagsøgeren urigtigt er blevet pålagt ansvaret for selskabet Air France og KLM’s adfærd i strid med begrundelsespligten, med reglerne om, at moderselskaber pålægges ansvaret for deres datterselskabers adfærd og om virksomhedssuccession indenfor koncerner samt principperne om personligt ansvar og om individuelle straffe.

| 2) | Ifølge det andet anbringende foreligger der en tilsidesættelse af retten til en uafhængig og upartisk domstol på grund af den anfægtede afgørelse, der er vedtaget af en myndighed, der på samme tid har beføjelser til at efterforske og pålægge straf, hvilket er i strid med artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 6, stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

2)

Ifølge det andet anbringende foreligger der en tilsidesættelse af retten til en uafhængig og upartisk domstol på grund af den anfægtede afgørelse, der er vedtaget af en myndighed, der på samme tid har beføjelser til at efterforske og pålægge straf, hvilket er i strid med artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 6, stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

| 3) | Ifølge det tredje anbringende foreligger der en tilsidesættelse af Kommissionens samarbejdsmeddelelse, der er vedtaget i 2002 (1), og af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning som følge af anvendelsen af denne meddelelse til fordel for Lufthansa/Swiss, der ikke opfylder betingelserne i samarbejdsmeddelelsen. |
| --- | --- |

3)

Ifølge det tredje anbringende foreligger der en tilsidesættelse af Kommissionens samarbejdsmeddelelse, der er vedtaget i 2002 (1), og af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning som følge af anvendelsen af denne meddelelse til fordel for Lufthansa/Swiss, der ikke opfylder betingelserne i samarbejdsmeddelelsen.

| 4) | Ifølge det fjerde anbringende foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten på grund af en modsigelse mellem konklusionen og begrundelsen i den anfægtede afgørelse for så vidt angår definitionen af den overtrædelse, der er gjort gældende overfor sagsøgeren. |
| --- | --- |

4)

Ifølge det fjerde anbringende foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten på grund af en modsigelse mellem konklusionen og begrundelsen i den anfægtede afgørelse for så vidt angår definitionen af den overtrædelse, der er gjort gældende overfor sagsøgeren.

| 5) | Ifølge det femte anbringende foreligger der en begrundelsesmangel og en tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling på grund af afkaldet på at retsforfølge elleve flyselskaber. |
| --- | --- |

5)

Ifølge det femte anbringende foreligger der en begrundelsesmangel og en tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling på grund af afkaldet på at retsforfølge elleve flyselskaber.

| 6) | Ifølge det sjette anbringende foreligger der en tilsidesættelse af principperne om, at strafskærpelse ikke kan have tilbagevirkende kraft og om berettigede forventninger som følge af anvendelsen af Kommissionens retningslinjer fra 2006 om beregning af bøder (2) på beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, på trods af, at disse retningslinjer blev vedtaget efter indledningen af undersøgelsen. Denne anvendelse af retningslinjerne fra 2006 med tilbagevirkende kraft har ført til en væsentlig forhøjelse af bødeniveauet, der ikke med rimelighed kunne forudses på tidspunktet for de faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

6)

Ifølge det sjette anbringende foreligger der en tilsidesættelse af principperne om, at strafskærpelse ikke kan have tilbagevirkende kraft og om berettigede forventninger som følge af anvendelsen af Kommissionens retningslinjer fra 2006 om beregning af bøder (2) på beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, på trods af, at disse retningslinjer blev vedtaget efter indledningen af undersøgelsen. Denne anvendelse af retningslinjerne fra 2006 med tilbagevirkende kraft har ført til en væsentlig forhøjelse af bødeniveauet, der ikke med rimelighed kunne forudses på tidspunktet for de faktiske omstændigheder.

| 7) | Ifølge det syvende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt og af princippet om ligebehandling ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da der ikke har fundet nogen kontradiktorisk forhandling sted vedrørende de afgørende forhold ved bødeberegningen. |
| --- | --- |

7)

Ifølge det syvende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt og af princippet om ligebehandling ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da der ikke har fundet nogen kontradiktorisk forhandling sted vedrørende de afgørende forhold ved bødeberegningen.

| 8) | Ifølge det ottende anbringende foreligger der fejl ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da disse bøder er blevet beregnet på baggrund af forkerte salgsværdier, der i) kun omfatter de omhandlede tillægsgebyrer og ikke taksterne og ii) ikke omfatter de beløb, der svarer til 50 % af selskabet Air France og KLM’s inbound-indkomst i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. |
| --- | --- |

8)

Ifølge det ottende anbringende foreligger der fejl ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da disse bøder er blevet beregnet på baggrund af forkerte salgsværdier, der i) kun omfatter de omhandlede tillægsgebyrer og ikke taksterne og ii) ikke omfatter de beløb, der svarer til 50 % af selskabet Air France og KLM’s inbound-indkomst i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

| 9) | Det niende anbringende vedrører en fejlagtige vurdering af grovheden af den af selskabet Air France og KLM udviste adfærd, idet der er anlagt åbenbart fejlagtige skøn og sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, dels ved at der ikke er taget hensyn til den mindre grove karakter af overtrædelsen vedrørende tillægsgebyrerne, parternes samlede beskedne markedsandel, selskabet Air France og KLM’s beskedne fortjenstmargen og selskabet Air France og KLM’s forværrede finansielle situation på grund af den økonomiske krise i luftfragtsektoren, dels ved at lade kontakterne vedrørende praksis udenfor Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde være omfattet af overtrædelsen omfang. |
| --- | --- |

9)

Det niende anbringende vedrører en fejlagtige vurdering af grovheden af den af selskabet Air France og KLM udviste adfærd, idet der er anlagt åbenbart fejlagtige skøn og sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, dels ved at der ikke er taget hensyn til den mindre grove karakter af overtrædelsen vedrørende tillægsgebyrerne, parternes samlede beskedne markedsandel, selskabet Air France og KLM’s beskedne fortjenstmargen og selskabet Air France og KLM’s forværrede finansielle situation på grund af den økonomiske krise i luftfragtsektoren, dels ved at lade kontakterne vedrørende praksis udenfor Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde være omfattet af overtrædelsen omfang.

| 10) | Ifølge det tiende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af princippet om straffes forholdsmæssighed og der er anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn ved anvendelsen af et tillægsbeløb på 16 % for de bøder, der er pålagt sagsøgeren, og en manglende begrundelse vedrørende den takst på 16 %, som er anvendt i den forbindelse. |
| --- | --- |

10)

Ifølge det tiende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af princippet om straffes forholdsmæssighed og der er anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn ved anvendelsen af et tillægsbeløb på 16 % for de bøder, der er pålagt sagsøgeren, og en manglende begrundelse vedrørende den takst på 16 %, som er anvendt i den forbindelse.

| 11) | Ifølge det ellevte anbringende er der foretaget en forkert beregning af varigheden af den overtrædelse, der er gjort gældende over selskabet Air France, hvilket har ført til en uberettiget forhøjelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren som følge af denne overtrædelse. |
| --- | --- |

11)

Ifølge det ellevte anbringende er der foretaget en forkert beregning af varigheden af den overtrædelse, der er gjort gældende over selskabet Air France, hvilket har ført til en uberettiget forhøjelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren som følge af denne overtrædelse.

| 12) | Det tolvte anbringende vedrører den omstændighed, at nedsættelsen på 15 % af de bøder, der er pålagt sagsøgeren i henhold til reguleringsordninger om luftfragt mellem medlemsstaterne og tredjelande, er åbenlyst utilstrækkelig. |
| --- | --- |

12)

Det tolvte anbringende vedrører den omstændighed, at nedsættelsen på 15 % af de bøder, der er pålagt sagsøgeren i henhold til reguleringsordninger om luftfragt mellem medlemsstaterne og tredjelande, er åbenlyst utilstrækkelig.

---

(1)  Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EUT 2002, C 45, s. 3).

(2)  Retningslinjer for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1/2003 (EUT 2006, C 219, s. 2).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/9

---

Sag anlagt den 24. januar 2011 — Air France mod Kommissionen

(Sag T-63/11)

2011/C 95/14

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Société Air France (Roissy Charles de Gaulle, Frankrig) (ved advokaterne A. Wachsmann og S. Thibault-Liger)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation på grundlag af artikel 263 TEUF af Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransport (sag COMP/39.258 — flyfragt), i det hele for så vidt som den angår Société Air France, samt af de betragtninger, der understøtter afgørelsens dispositive del. |
| --- | --- |

—

Annullation på grundlag af artikel 263 TEUF af Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransport (sag COMP/39.258 — flyfragt), i det hele for så vidt som den angår Société Air France, samt af de betragtninger, der understøtter afgørelsens dispositive del.

| — | Subsidiært annullation af artikel 5, litra b), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, som pålægger Société Air France en bøde, og de betragtninger, der understøtter dens dispositive del, eller nedsættelse af denne bøde til et passende beløb. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annullation af artikel 5, litra b), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, som pålægger Société Air France en bøde, og de betragtninger, der understøtter dens dispositive del, eller nedsættelse af denne bøde til et passende beløb.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført 10 anbringender, der i det væsentlige svarer til de anbringender, der er fremsat i sag T-62/11, Air France — KLM mod Kommissionen.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/9

---

Sag anlagt den 24. januar 2011 — Martinair Holland mod Kommissionen

(Sag T-67/11)

2011/C 95/15

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nederlandene) (ved lawyer R. Wesseling)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsens artikel 1, 2, 3, 4, 5, 6 og 7 annulleres helt eller delvis. |
| --- | --- |

—

Afgørelsens artikel 1, 2, 3, 4, 5, 6 og 7 annulleres helt eller delvis.

| — | Subsidiært nedsættes de i afgørelsens artikel 5 pålagte bøder. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes de i afgørelsens artikel 5 pålagte bøder.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF og artikel 261 TEUF samt artikel 31 i forordning nr. 1/2003 til prøvelse og annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart (sag COMP/39.258 — luftfragt) rettet til Martinair Holland N.V., subsidiært med påstand om nedsættelse af den pålagte bøde.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort to anbringender gældende.

| 1) | Med det første anbringende gøres det gældende:






  — | Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt i henhold til artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (retten til god forvaltning), i det omfang det ikke af afgørelsen er muligt at udlede overtrædelsens/overtrædelsernes art og beskaffenhed; på den ene side er det åbenbart, at afgørelsens dispositive del identificerer fire (angiveligt sammenhængende og vedvarende) overtrædelser vedrørende særskilte adressater og forskellige perioder og geografiske ruter. På den anden side hverken bygger begrundelsen på eller henviser til nogle af de fire særlige overtrædelser. |
| --- | --- | --- |

1)

Med det første anbringende gøres det gældende:

—

Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt i henhold til artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (retten til god forvaltning), i det omfang det ikke af afgørelsen er muligt at udlede overtrædelsens/overtrædelsernes art og beskaffenhed; på den ene side er det åbenbart, at afgørelsens dispositive del identificerer fire (angiveligt sammenhængende og vedvarende) overtrædelser vedrørende særskilte adressater og forskellige perioder og geografiske ruter. På den anden side hverken bygger begrundelsen på eller henviser til nogle af de fire særlige overtrædelser.

| — | I det omfang Domstolen ikke er i stand til at prøve den for afgørelsen underliggende begrundelse fuldt ud pga. manglende (tilstrækkelig klar) begrundelse, tilsidesatte Kommissionen sagsøgerens væsentlige proceduremæssige rettigheder; sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at afgørelsen tilsidesætter retten til god forvaltning, retten til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, samt uskyldsformodningsreglen og retten til forsvar i henhold til artikel 41, 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

I det omfang Domstolen ikke er i stand til at prøve den for afgørelsen underliggende begrundelse fuldt ud pga. manglende (tilstrækkelig klar) begrundelse, tilsidesatte Kommissionen sagsøgerens væsentlige proceduremæssige rettigheder; sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at afgørelsen tilsidesætter retten til god forvaltning, retten til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, samt uskyldsformodningsreglen og retten til forsvar i henhold til artikel 41, 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| 2) | Med det andet anbringende påstås det, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved beregningen af bøden i strid med forordning nr. 1/2003 (1) og retningslinjerne for beregning af bøder, og at den tilsidesatte proportionalitetsprincippet, ligebehandlingsprincippet og begrundelsespligten i strid med artikel 41 og 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 296 TEUF og andre almindelige EU-retlige principper. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende:






  — | for det første, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn i strid med retningslinjerne for beregning af bøder samt proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet ved i beregningen af salgsværdien at inkludere omsætning vedrørende rater og hjemrejseflyvninger, |
| --- | --- | --- |

2)

Med det andet anbringende påstås det, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved beregningen af bøden i strid med forordning nr. 1/2003 (1) og retningslinjerne for beregning af bøder, og at den tilsidesatte proportionalitetsprincippet, ligebehandlingsprincippet og begrundelsespligten i strid med artikel 41 og 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 296 TEUF og andre almindelige EU-retlige principper. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende:

—

for det første, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn i strid med retningslinjerne for beregning af bøder samt proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet ved i beregningen af salgsværdien at inkludere omsætning vedrørende rater og hjemrejseflyvninger,

| — | for det andet, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til overtrædelsens grovhed, hvilket var i strid med forordning nr. 1/2003, retningslinjerne for beregning af bøder og proportionalitetsprincippet, |
| --- | --- |

—

for det andet, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til overtrædelsens grovhed, hvilket var i strid med forordning nr. 1/2003, retningslinjerne for beregning af bøder og proportionalitetsprincippet,

| — | for det tredje, at Kommissionen tilsidesatte forordning nr. 1/2003, retningslinjerne for beregning af bøder og proportionalitetsprincippet ved under inddragelse af regelsættet om formildende omstændigheder kun at nedsætte bøden med 15 %, og |
| --- | --- |

—

for det tredje, at Kommissionen tilsidesatte forordning nr. 1/2003, retningslinjerne for beregning af bøder og proportionalitetsprincippet ved under inddragelse af regelsættet om formildende omstændigheder kun at nedsætte bøden med 15 %, og

| — | for det fjerde, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt i forhold til beregningen af bøden i strid med artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

for det fjerde, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt i forhold til beregningen af bøden i strid med artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/10

---

Sag anlagt den 1. februar 2011 — Omnis Group mod Kommissionen

(Sag T-74/11)

2011/C 95/16

Processprog: rumænsk

Parter

Sagsøger: Omnis Group Srl (Bukarest, Rumænien) (ved advokat D.-A.-F. Tarara)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgerens påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 1. december 2010 i sag COMP/39.784 — Omnis/Microsoft tages til følge. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 1. december 2010 i sag COMP/39.784 — Omnis/Microsoft tages til følge.

| — | Sagen hjemvises til Kommissionen med henblik på, at denne træffer fornyet afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Kommissionen med henblik på, at denne træffer fornyet afgørelse i sagen.

| — | Subsidiært, Retten træffer selv afgørelse og giver sagsøgerens medhold i sagen. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, Retten træffer selv afgørelse og giver sagsøgerens medhold i sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved sit søgsmål nedlægger sagsøgeren i henhold til artikel 263 TEUF påstand om annullation af afgørelsen af 1. december 2010 i sagen COMP/39.784 — Omnis/Microsoft, med hvilken den af sagsøgeren fremsatte klage over Microsofts påståede konkurrencebegrænsende adfærd blev afvist.

Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremsat følgende anbringender:

| 1) | Det første anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgtes afvisning af at undersøge selskabet Microsofts misbrug på markedet for EAS/ERP (Entreprise Application Software/Entreprise Resource Planning) er faktuelt ubegrundet. |
| --- | --- |

1)

Det første anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgtes afvisning af at undersøge selskabet Microsofts misbrug på markedet for EAS/ERP (Entreprise Application Software/Entreprise Resource Planning) er faktuelt ubegrundet.

| 2) | Det andet anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgte har anlagt et fejlagtigt skøn af sagens vigtighed ved at komme til den ulovlige og ubegrundede konklusion, at den problemstilling, der er rejst af sagsøgeren, ikke er af interesse for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2)

Det andet anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgte har anlagt et fejlagtigt skøn af sagens vigtighed ved at komme til den ulovlige og ubegrundede konklusion, at den problemstilling, der er rejst af sagsøgeren, ikke er af interesse for Den Europæiske Union.

| 3) | Det tredje anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgtes beslutning om ikke at tage sagsøgerens klage til følge er ubegrundet og ulovlig og dermed krænker sagsøgerens rettigheder. |
| --- | --- |

3)

Det tredje anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgtes beslutning om ikke at tage sagsøgerens klage til følge er ubegrundet og ulovlig og dermed krænker sagsøgerens rettigheder.

| 4) | Det fjerde anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgte traf sin afgørelse uden at være i besiddelse af dokumenter, som kunne underbygge Microsofts argumenter, således at den konkurrencebegrænsende adfærd, som er genstand for den fremsatte klage, på grund af denne afgørelse fortsætter, og sagsøgerens udvikling hermed forhindres. |
| --- | --- |

4)

Det fjerde anbringende bygger på den omstændighed, at sagsøgte traf sin afgørelse uden at være i besiddelse af dokumenter, som kunne underbygge Microsofts argumenter, således at den konkurrencebegrænsende adfærd, som er genstand for den fremsatte klage, på grund af denne afgørelse fortsætter, og sagsøgerens udvikling hermed forhindres.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/11 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/11

---

Sag anlagt den 31. januar 2011 — Truvo Belgium mod KHIM — AOL (TRUVO)

(Sag T-77/11)

2011/C 95/17

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Truvo Belgium (Antwerpen, Belgien) (ved advokat O.F.A.W. van Haperen)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: AOL LLC (Dulles, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 7. november 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 923/2009-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 7. november 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 923/2009-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Truvo Belgium

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TRUVO« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 41 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 5560099

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: AOL LLC

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeansøgning nr. 4756169 af figurmærket »TRUVEO« for tjenesteydelser i klasse 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser i klasse 38 og 42 og afslag på EF-varemærkeansøgningen med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2009 og ikke er ordentligt begrundet eller på anden måde ikke opfylder kravene i henhold til europæisk sagsbehandling, da appelkammeret foretog en fejlagtig (i) sammenligning af tjenesteydelserne, (ii) sammenligning af tegnene, (iii) bedømmelse af den relevante kundekreds og (iv) bedømmelse af risikoen for forveksling.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/11 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/11

---

Sag anlagt den 14. februar 2011 — Bamba mod Rådet

(Sag T-86/11)

2011/C 95/18

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Nadiany Bamba (Abidjan, Côte d’Ivoire) (ved advokat P. Haïk)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Det af Nadiany Bamba anlagte søgsmål antages til realitetsbehandling |
| --- | --- |

—

Det af Nadiany Bamba anlagte søgsmål antages til realitetsbehandling

| — | Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren

| — | Rådets afgørelse 2011/18/FUSP af 14. januar 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2011/18/FUSP af 14. januar 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87 og 91 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87 og 91 i Rettens procesreglement.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har påberåbt sig to anbringender til støtte for søgsmålet

| 1) | Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og i artikel 6 og 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), idet de anfægtede retsakter:






  — | ikke fastsætter en procedure, der sikrer, at det er muligt for sagsøgeren at udøve sin ret til forsvar effektivt, navnlig retten til at blive hørt og retten til adgang til en procedure, der gør det muligt for sagsøgeren effektivt at ansøge om at blive slettet af listen over personer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger |
| --- | --- | --- |

1)

Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og i artikel 6 og 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), idet de anfægtede retsakter:

—

ikke fastsætter en procedure, der sikrer, at det er muligt for sagsøgeren at udøve sin ret til forsvar effektivt, navnlig retten til at blive hørt og retten til adgang til en procedure, der gør det muligt for sagsøgeren effektivt at ansøge om at blive slettet af listen over personer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger

| — | ikke fastsætter en pligt til på noget tidspunkt at meddele en begrundelse for opførelsen på listen over personer, der er genstand for de restriktive foranstaltninger |
| --- | --- |

—

ikke fastsætter en pligt til på noget tidspunkt at meddele en begrundelse for opførelsen på listen over personer, der er genstand for de restriktive foranstaltninger

| — | ikke fastsætter en pligt til på noget tidspunkt at underrette en berørt person om fremgangsmåden og fristerne for at anlægge søgsmål til prøvelse af afgørelsen om opførelse på listen. |
| --- | --- |

—

ikke fastsætter en pligt til på noget tidspunkt at underrette en berørt person om fremgangsmåden og fristerne for at anlægge søgsmål til prøvelse af afgørelsen om opførelse på listen.

| 2) | Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af den grundlæggende ret til respekt for ejendomsretten, som er fastsat i artikel 1 i tillægsprotokol nr. 1 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

2)

Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af den grundlæggende ret til respekt for ejendomsretten, som er fastsat i artikel 1 i tillægsprotokol nr. 1 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

---

Retten for EU-Personalesager

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/13

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — AH mod Kommissionen

(Sag F-76/09) (1)

(Personalesag - social sikring - vedtægtens artikel 72 og 76a - almindelige gennemførelsesbestemmelser - plejebehov - efterlevende ægtefælle til en pensioneret tjenestemand - afslag på ansøgningen om fuld godtgørelse af udgifter til sygepleje og tildeling af økonomisk støtte - sag ikke rettidigt anlagt - afvisning)

2011/C 95/19

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: AH (Wavre, Belgien) (ved solicitor J. Temple Lang)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Martin og J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelsen af 22. juni 2009, hvorved sagsøgeren fik afslag på sin ansøgning om fuld godtgørelse af sine udgifter til behandling af sin sygdom.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | AH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

AH betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 297 af 5.12.2009, s. 36.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/13

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 15. februar 2011 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag F-81/09) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - invaliditetsydelse - fejlagtig beregning - betaling af en lønefterbetaling - skyldige morarenter - den relevante procentsats - årlig opskrivning - økonomisk- og ikke-økonomiske skade)

2011/C 95/20

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om delvist afslag på sagsøgerens anmodning om betaling af morarenter i forbindelse med udbetalingen af den invaliditetsydelse, han er blevet tilkendt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en fjerdedel af Luigi Marcuccios omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en fjerdedel af Luigi Marcuccios omkostninger.

| 3) | Luigi Marcuccio bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Luigi Marcuccio bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009, s. 44.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/13

---

Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 8. februar 2011 — Skareby mod Kommissionen

(Sag F-95/09) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - psykisk chikane udøvet af den overordnede - vedtægtens artikel 12a og 24 - ansøgning om bistand - rimelig frist - udgangspunkt - varighed)

2011/C 95/21

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Carina Skareby (Louvain, Belgien) (ved advokaterne S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at iværksætte en undersøgelse vedrørende den psykiske chikane, som sagsøgeren angiveligt har været udsat for.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionens afgørelse af 4. marts 2009 om afslag på at iværksætte en administrativ undersøgelse vedrørende de angivelige tilfælde af psykiske chikane, som en af Carina Skarebys tidligere overordnede skulle være ophavsmand til, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionens afgørelse af 4. marts 2009 om afslag på at iværksætte en administrativ undersøgelse vedrørende de angivelige tilfælde af psykiske chikane, som en af Carina Skarebys tidligere overordnede skulle være ophavsmand til, annulleres.

| 2) | Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 24 af 30.1.2010, s. 81.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/14

---

Sag anlagt den 7. februar 2011 — Nieminen mod Rådet

(Sag F-8/11)

2011/C 95/22

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Risto Nieminen (Kraainen, Belgien) (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD12 i forfremmelsesåret 2010.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. oktober 2010 om afslag på sagsøgerens klage over, at han ikke blev forfremmet til lønklasse AD12 i forfremmelsesåret 2010. |
| --- | --- |

—

Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. oktober 2010 om afslag på sagsøgerens klage over, at han ikke blev forfremmet til lønklasse AD12 i forfremmelsesåret 2010.

| — | Om fornødent: annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD12 i forfremmelsesåret 2010. |
| --- | --- |

—

Om fornødent: annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD12 i forfremmelsesåret 2010.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 26.3.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.3.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 95/14

---

Sag anlagt den 7. februar 2011 — Bojinova og Ghiba mod Kommissionen

(Sag F-10/11)

2011/C 95/23

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Silvia Bojinova (Bruxelles, Belgien) og Dorina Maria Ghiba (Bruxelles, Belgien) (ved advokat C. Mourato)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af de afgørelser, der blev truffet af udvælgelseskomitéerne for udvælgelsesprøverne KOM/INT/EU2/10/AF5 og KOM/INT/EU2/AST3, om afslag på sagsøgernes ansøgninger med den begrundelse, at de ikke opfyldte de i meddelelserne om udvælgelsesprøverne krævede betingelser.

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse af 11. maj 2010 om afslag på Silvia Bojinovas ansøgning til den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/10/AF5 samt af ansættelsesmyndighedens stadfæstelse heraf af 26. oktober 2010 med afslag på den efterfølgende klage indgivet den 6. august 2010. |
| --- | --- |

—

Annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse af 11. maj 2010 om afslag på Silvia Bojinovas ansøgning til den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/10/AF5 samt af ansættelsesmyndighedens stadfæstelse heraf af 26. oktober 2010 med afslag på den efterfølgende klage indgivet den 6. august 2010.

| — | Annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse af 10. maj 2010 om afslag på Dorina Maria Ghibas ansøgning til den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/AST3 samt af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. oktober 2010 om afslag på den efterfølgende klage indgivet den 4. august 2010. |
| --- | --- |

—

Annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse af 10. maj 2010 om afslag på Dorina Maria Ghibas ansøgning til den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/AST3 samt af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. oktober 2010 om afslag på den efterfølgende klage indgivet den 4. august 2010.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---