# Den Europæiske Unions C 401/4. o

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 401 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 64. årgang4. oktober 2021 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 401

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

64. årgang4. oktober 2021

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2021/C 401/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2021/C 401/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2021/C 401/02 | Sag C-375/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17. juni 2021 — Sdruzjenie Za Zemiata — dostap do pravosadie m.fl., The Green Tank — grazjdansko sdruzjenie s nestopanska tsel — Den Hellenske Republik og NS mod Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda og TETS Maritsa-iztok 2 EAD | 2 |
| 2021/C 401/03 | Sag C-403/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Rumænien) den 29. juni 2021 — SC NV Construct SRL mod Județul Timiș | 3 |
| 2021/C 401/04 | Sag C-409/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2. juli 2021 — DELID EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie | 4 |
| 2021/C 401/05 | Sag C-412/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Satu Mare (Rumænien) den 6. juli 2021 — Dual Prod SRL mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca — Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate | 5 |
| 2021/C 401/06 | Sag C-431/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 15. juli 2021 — X GmbH & Co. KG mod Finanzamt Bremen | 5 |
| 2021/C 401/07 | Sag C-493/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (Irland) den 11. august 2021 — K.M. mod The Director of Public Prosecutions | 6 |
| | Retten |
| 2021/C 401/08 | Sag T-500/19: Rettens kendelse af 20. juli 2021 — Coravin mod EUIPO — Cora (CORAVIN) (EU-varemærker – ugyldighedssag – erklæring om fortabelse af det ældre nationale varemærke, der udgør grundlaget for den anfægtede afgørelse – ufornødent at træffe afgørelse) | 7 |
| 2021/C 401/09 | Sag T-249/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 28. juli 2021 — SN mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer – medlem af Europa-Parlamentet – inddrivelse af beløb, der er udbetalt som godtgørelse for udgifter til parlamentarisk assistance – begæring om udsættelse af gennemførelse – tilsidesættelse af formkrav – afvisning – ingen uopsættelighed) | 7 |
| 2021/C 401/10 | Sag T-377/21: Sag anlagt den 5. juli 2021 — Eurecna mod Kommissionen | 8 |
| 2021/C 401/11 | Sag T-379/21: Sag anlagt den 5. juli 2021 — Vendrame mod Kommissionen | 9 |
| 2021/C 401/12 | Sag T-411/21: Sag anlagt den 8. juli 2021 — Alfa Acciai mod Kommissionen | 10 |
| 2021/C 401/13 | Sag T-414/21: Sag anlagt den 10. juli 2021 — Ferriere Nord mod Kommissionen | 11 |
| 2021/C 401/14 | Sag T-415/21: Sag anlagt den 10. juli 2021 — Banca Popolare di Bari mod Kommissionen | 13 |
| 2021/C 401/15 | Sag T-437/21: Sag anlagt den 20. juli 2021 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB) | 13 |
| 2021/C 401/16 | Sag T-450/21: Sag anlagt den 30. juli 2021 — Spanien mod Kommissionen | 14 |
| 2021/C 401/17 | Sag T-485/21: Sag anlagt den 9. august 2021 — BNetzA mod ACER | 15 |
| 2021/C 401/18 | Sag T-491/21: Sag anlagt den 11. august 2021 — Ungarn mod Kommissionen | 17 |
| 2021/C 401/19 | Sag T-495/21: Sag anlagt den 13. august 2021 — Spanien mod Kommissionen | 18 |
| 2021/C 401/20 | Sag T-505/21: Sag anlagt den 16. august 2021 — Tinnus Enterprises mod EUIPO — Mystic Products Import & Export (Væskedistributionsudstyr) | 19 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2021/C 401/02

Sag C-375/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17. juni 2021 — Sdruzjenie Za Zemiata — dostap do pravosadie m.fl., The Green Tank — grazjdansko sdruzjenie s nestopanska tsel — Den Hellenske Republik og NS mod Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda og TETS Maritsa-iztok 2 EAD

2

2021/C 401/03

Sag C-403/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Rumænien) den 29. juni 2021 — SC NV Construct SRL mod Județul Timiș

3

2021/C 401/04

Sag C-409/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2. juli 2021 — DELID EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

4

2021/C 401/05

Sag C-412/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Satu Mare (Rumænien) den 6. juli 2021 — Dual Prod SRL mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca — Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

5

2021/C 401/06

Sag C-431/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 15. juli 2021 — X GmbH & Co. KG mod Finanzamt Bremen

5

2021/C 401/07

Sag C-493/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (Irland) den 11. august 2021 — K.M. mod The Director of Public Prosecutions

6

Retten

2021/C 401/08

Sag T-500/19: Rettens kendelse af 20. juli 2021 — Coravin mod EUIPO — Cora (CORAVIN) (EU-varemærker – ugyldighedssag – erklæring om fortabelse af det ældre nationale varemærke, der udgør grundlaget for den anfægtede afgørelse – ufornødent at træffe afgørelse)

7

2021/C 401/09

Sag T-249/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 28. juli 2021 — SN mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer – medlem af Europa-Parlamentet – inddrivelse af beløb, der er udbetalt som godtgørelse for udgifter til parlamentarisk assistance – begæring om udsættelse af gennemførelse – tilsidesættelse af formkrav – afvisning – ingen uopsættelighed)

7

2021/C 401/10

Sag T-377/21: Sag anlagt den 5. juli 2021 — Eurecna mod Kommissionen

8

2021/C 401/11

Sag T-379/21: Sag anlagt den 5. juli 2021 — Vendrame mod Kommissionen

9

2021/C 401/12

Sag T-411/21: Sag anlagt den 8. juli 2021 — Alfa Acciai mod Kommissionen

10

2021/C 401/13

Sag T-414/21: Sag anlagt den 10. juli 2021 — Ferriere Nord mod Kommissionen

11

2021/C 401/14

Sag T-415/21: Sag anlagt den 10. juli 2021 — Banca Popolare di Bari mod Kommissionen

13

2021/C 401/15

Sag T-437/21: Sag anlagt den 20. juli 2021 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

13

2021/C 401/16

Sag T-450/21: Sag anlagt den 30. juli 2021 — Spanien mod Kommissionen

14

2021/C 401/17

Sag T-485/21: Sag anlagt den 9. august 2021 — BNetzA mod ACER

15

2021/C 401/18

Sag T-491/21: Sag anlagt den 11. august 2021 — Ungarn mod Kommissionen

17

2021/C 401/19

Sag T-495/21: Sag anlagt den 13. august 2021 — Spanien mod Kommissionen

18

2021/C 401/20

Sag T-505/21: Sag anlagt den 16. august 2021 — Tinnus Enterprises mod EUIPO — Mystic Products Import & Export (Væskedistributionsudstyr)

19

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2021/C 401/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 391 af 27.9.2021

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 382 af 20.9.2021

EUT C 368 af 13.9.2021

EUT C 357 af 6.9.2021

EUT C 349 af 30.8.2021

EUT C 338 af 23.8.2021

EUT C 329 af 16.8.2021

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17. juni 2021 — Sdruzjenie »Za Zemiata — dostap do pravosadie« m.fl., »The Green Tank — grazjdansko sdruzjenie s nestopanska tsel« — Den Hellenske Republik og NS mod Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda og TETS »Maritsa-iztok 2« EAD

(Sag C-375/21)

(2021/C 401/02)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Varhoven administrativen sad

Parter i hovedsagen

Kassationsappellanter: Sdruzjenie »Za Zemiata — dostap do pravosadie« m.fl., »The Green Tank — grazjdansko sdruzjenie s nestopanska tsel« — Den Hellenske Republik og NS

Kassationsindstævnte: Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda og TETS »Maritsa-iztok 2« EAD

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU (1) samt artikel 13 og 23 i direktiv 2008/50/EF (2) fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation i henhold til artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal vurdere, om indrømmelse af dispensationen under hensyntagen til alle relevante videnskabelige oplysninger om miljøforurening, herunder foranstaltningerne inden for rammerne af det relevante luftkvalitetsprogram i en given zone eller et givent bymæssigt område som omhandlet i artikel 23 i direktiv 2008/50/EF, kan bringe overholdelsen af miljøkvalitetskravene i fare? |
| --- | --- |

1.

Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU (1) samt artikel 13 og 23 i direktiv 2008/50/EF (2) fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation i henhold til artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal vurdere, om indrømmelse af dispensationen under hensyntagen til alle relevante videnskabelige oplysninger om miljøforurening, herunder foranstaltningerne inden for rammerne af det relevante luftkvalitetsprogram i en given zone eller et givent bymæssigt område som omhandlet i artikel 23 i direktiv 2008/50/EF, kan bringe overholdelsen af miljøkvalitetskravene i fare?

| 2. | Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU samt artikel 13 og 23 i direktiv 2008/50/EF fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation som omhandlet i artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal undlade at fastsætte mindre strenge emissionsgrænseværdier for luftforurenende stoffer fra et anlæg, såfremt en sådan dispensation ville være i strid med de foranstaltninger, der er fastlagt i det relevante luftkvalitetsprogram, som er vedtaget i den givne zone eller det givne bymæssige område som omhandlet i artikel 23 i direktiv 2008/50/EF, og kunne bringe målsætningen om at holde perioden med overskridelse af luftkvalitetsnormerne så kort som muligt i fare? |
| --- | --- |

2.

Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU samt artikel 13 og 23 i direktiv 2008/50/EF fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation som omhandlet i artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal undlade at fastsætte mindre strenge emissionsgrænseværdier for luftforurenende stoffer fra et anlæg, såfremt en sådan dispensation ville være i strid med de foranstaltninger, der er fastlagt i det relevante luftkvalitetsprogram, som er vedtaget i den givne zone eller det givne bymæssige område som omhandlet i artikel 23 i direktiv 2008/50/EF, og kunne bringe målsætningen om at holde perioden med overskridelse af luftkvalitetsnormerne så kort som muligt i fare?

| 3. | Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU og artikel 13 i direktiv 2008/50/EF fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation som omhandlet i artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal vurdere, om fastsættelsen af mindre strenge emissionsgrænseværdier for luftforurenende stoffer fra et anlæg under hensyntagen til alle relevante videnskabelige oplysninger om miljøforurening, herunder den kumulative effekt med andre kilder til det pågældende forurenende stof, vil bidrage til, at de relevante luftkvalitetsnormer, der i henhold til artikel 13 i direktiv 2008/50/EF er fastlagt for en given zone eller et givent bymæssigt område, overskrides, og om den i bekræftende fald skal undlade at give den dispensation, som ville true opfyldelsen af miljøkvalitetskravene? |
| --- | --- |

3.

Skal artikel 4, stk. 3, TEU sammenholdt med artikel 18 i direktiv 2010/75/EU og artikel 13 i direktiv 2008/50/EF fortolkes således, at den kompetente myndighed ved behandlingen af en ansøgning om dispensation som omhandlet i artikel 15, stk. 4, i direktiv 2010/75/EU skal vurdere, om fastsættelsen af mindre strenge emissionsgrænseværdier for luftforurenende stoffer fra et anlæg under hensyntagen til alle relevante videnskabelige oplysninger om miljøforurening, herunder den kumulative effekt med andre kilder til det pågældende forurenende stof, vil bidrage til, at de relevante luftkvalitetsnormer, der i henhold til artikel 13 i direktiv 2008/50/EF er fastlagt for en given zone eller et givent bymæssigt område, overskrides, og om den i bekræftende fald skal undlade at give den dispensation, som ville true opfyldelsen af miljøkvalitetskravene?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24.11.2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT 2010, L 334, s. 17).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21.5.2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT 2008, L 152, s. 1).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Rumænien) den 29. juni 2021 — SC NV Construct SRL mod Județul Timiș

(Sag C-403/21)

(2021/C 401/03)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SC NV Construct SRL

Ordregivende myndighed: Județul Timiș

Intervenient: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal bestemmelserne i artikel 58 i direktiv nr. 2014/24 (1), proportionalitetsprincippet og princippet om ansvar fortolkes således, at den ordregivende myndighed med hensyn til aktiviteter, som inden for rammerne af kontrakten har en mindre vægt, er berettiget til at fastsætte kriterierne for den tekniske formåen, dvs. at vurdere nødvendigheden af i udbudsdokumenterne at lade indgå eller ikke at lade indgå kriterier for teknisk og faglig formåen og den evne til at udføre teknisk og faglig aktivitet, der følger af bestemmelser i særlovgivningen? |
| --- | --- |

1)

Skal bestemmelserne i artikel 58 i direktiv nr. 2014/24 (1), proportionalitetsprincippet og princippet om ansvar fortolkes således, at den ordregivende myndighed med hensyn til aktiviteter, som inden for rammerne af kontrakten har en mindre vægt, er berettiget til at fastsætte kriterierne for den tekniske formåen, dvs. at vurdere nødvendigheden af i udbudsdokumenterne at lade indgå eller ikke at lade indgå kriterier for teknisk og faglig formåen og den evne til at udføre teknisk og faglig aktivitet, der følger af bestemmelser i særlovgivningen?

| 2) | Er gennemsigtighedsprincippet og proportionalitetsprincippet til hinder for, at den ordregivende myndighed i udbudsdokumenterne fuldt ud lader indgå kvalifikationskriterier, som følger af den særlovgivning, der finder anvendelse på de aktiviteter, der er knyttet til den kontrakt, der skal tildeles, og som ikke er fastsat i udbudsdokumenterne, og som den ordregivende myndighed har besluttet ikke at pålægge de økonomiske aktører? |
| --- | --- |

2)

Er gennemsigtighedsprincippet og proportionalitetsprincippet til hinder for, at den ordregivende myndighed i udbudsdokumenterne fuldt ud lader indgå kvalifikationskriterier, som følger af den særlovgivning, der finder anvendelse på de aktiviteter, der er knyttet til den kontrakt, der skal tildeles, og som ikke er fastsat i udbudsdokumenterne, og som den ordregivende myndighed har besluttet ikke at pålægge de økonomiske aktører?

| 3) | Er direktivets artikel 63 og proportionalitetsprincippet til hinder for, at en tilbudsgiver — der ikke ved navn har udpeget en aktør som underleverandør med henblik på at godtgøre, at visse kriterier vedrørende teknisk og faglig formåen og evnen til at udføre teknisk og faglig aktivitet, som følger af særlovgivningen, og der ikke er fastsat i udbudsdokumenterne, er opfyldt — udelukkes fra [udbuds]proceduren, når den pågældende tilbudsgiver har valgt en anden kontraktform for deltagelse af specialister i udbuddet, dvs. (et) udbud om levering af tjenesteydelser, eller har fremlagt (en) erklæring, om at disse specialiser står til rådighed(?) Tilkommer retten til at bestemme organisationen og kontraktforholdene inden for koncernen den økonomiske aktør, idet det muligt at inddrage visse tjenesteydere/leverandører i kontrakten, når den pågældende tjenesteyder ikke er en del af de enheder, hvis formåen tilbudsgiveren ønsker at gøre gældende med henblik på at godtgøre, at de relevante kriterier er opfyldt(?) |
| --- | --- |

3)

Er direktivets artikel 63 og proportionalitetsprincippet til hinder for, at en tilbudsgiver — der ikke ved navn har udpeget en aktør som underleverandør med henblik på at godtgøre, at visse kriterier vedrørende teknisk og faglig formåen og evnen til at udføre teknisk og faglig aktivitet, som følger af særlovgivningen, og der ikke er fastsat i udbudsdokumenterne, er opfyldt — udelukkes fra [udbuds]proceduren, når den pågældende tilbudsgiver har valgt en anden kontraktform for deltagelse af specialister i udbuddet, dvs. (et) udbud om levering af tjenesteydelser, eller har fremlagt (en) erklæring, om at disse specialiser står til rådighed(?) Tilkommer retten til at bestemme organisationen og kontraktforholdene inden for koncernen den økonomiske aktør, idet det muligt at inddrage visse tjenesteydere/leverandører i kontrakten, når den pågældende tjenesteyder ikke er en del af de enheder, hvis formåen tilbudsgiveren ønsker at gøre gældende med henblik på at godtgøre, at de relevante kriterier er opfyldt(?)

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26.2.2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT 2014, L 94, s. 65).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2. juli 2021 — DELID EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond »Zemedelie«

(Sag C-409/21)

(2021/C 401/04)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Varhoven administrativen sad

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: DELID EOOD

Kassationsindstævnt: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond »Zemedelie«

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Er artikel 17 i forordning nr. 1305/2013 (1) til hinder for en national bestemmelse som artikel 26 i bekendtgørelse nr. 9/2015, som opstiller en støttebetingelse for ansøgere, der ansøger om støtte under delforanstaltning 4.1 »investeringer i landbrugsbedrifter« under foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« under programmet for udvikling af landdistrikterne i perioden 2014-2020, foreskriver, at der skal forelægges en attest om registrering af en husdyrbedrift i ansøgerens navn som dokumentation for udøvelse af husdyravl forud for ansøgningen om støtte i en af den pågældende drevet bedrift som omhandlet i artikel 4 i forordning nr. 1307/2013 (2), eller er det tilstrækkeligt for forordningens målsætninger, hvis landbrugeren dokumenterer, at den pågældende er i færd med at indhente den nødvendige registrering af en husdyrbedrift i sit navn? |
| --- | --- |

1.

Er artikel 17 i forordning nr. 1305/2013 (1) til hinder for en national bestemmelse som artikel 26 i bekendtgørelse nr. 9/2015, som opstiller en støttebetingelse for ansøgere, der ansøger om støtte under delforanstaltning 4.1 »investeringer i landbrugsbedrifter« under foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« under programmet for udvikling af landdistrikterne i perioden 2014-2020, foreskriver, at der skal forelægges en attest om registrering af en husdyrbedrift i ansøgerens navn som dokumentation for udøvelse af husdyravl forud for ansøgningen om støtte i en af den pågældende drevet bedrift som omhandlet i artikel 4 i forordning nr. 1307/2013 (2), eller er det tilstrækkeligt for forordningens målsætninger, hvis landbrugeren dokumenterer, at den pågældende er i færd med at indhente den nødvendige registrering af en husdyrbedrift i sit navn?

| 2. | Skal en betingelse i en national bestemmelse som artikel 8, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse nr. 9 af 21. marts 2015 om anvendelse af delforanstaltning 4.1 »investeringer i landbrugsbedrifter« under foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« under programmet for udvikling af landdistrikterne for perioden 2014-2020, hvorefter ansøgerne skal dokumentere et minimalt standardoutput for den pågældende landbrugsbedrift på ansøgningstidspunktet på mindst modværdien i BGN af 8 000 EUR, anses for forenelig med formålet med støtten i forbindelse med foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« som omhandlet i artikel 17 i forordning nr. 1305/2013, med Unionens prioriteter for udviklingen af landdistrikterne som omhandlet i artikel 5 i forordning nr. 1305/2013 og med begrebet »standardoutput« for en bedrift som omhandlet i Kommissionens ophævede forordning (EF) nr. 1242/2008 (3) af 8. december 2008 om opstilling af en fællesskabsklassifikation af landbrugsbedrifter? |
| --- | --- |

2.

Skal en betingelse i en national bestemmelse som artikel 8, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse nr. 9 af 21. marts 2015 om anvendelse af delforanstaltning 4.1 »investeringer i landbrugsbedrifter« under foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« under programmet for udvikling af landdistrikterne for perioden 2014-2020, hvorefter ansøgerne skal dokumentere et minimalt standardoutput for den pågældende landbrugsbedrift på ansøgningstidspunktet på mindst modværdien i BGN af 8 000 EUR, anses for forenelig med formålet med støtten i forbindelse med foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« som omhandlet i artikel 17 i forordning nr. 1305/2013, med Unionens prioriteter for udviklingen af landdistrikterne som omhandlet i artikel 5 i forordning nr. 1305/2013 og med begrebet »standardoutput« for en bedrift som omhandlet i Kommissionens ophævede forordning (EF) nr. 1242/2008 (3) af 8. december 2008 om opstilling af en fællesskabsklassifikation af landbrugsbedrifter?

| 3. | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal det da lægges til grund, at nyregistrerede landbrugere inden for rammerne af foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« skal udelukkes fra finansiel støtte i henhold til forordning nr. 1306/2013 (4)? |
| --- | --- |

3.

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal det da lægges til grund, at nyregistrerede landbrugere inden for rammerne af foranstaltningen »investeringer i fysiske aktiver« skal udelukkes fra finansiel støtte i henhold til forordning nr. 1306/2013 (4)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17.12.2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT 2013, L 347, s. 487).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 af 17.12.2013 om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik og om ophævelse af Rådet forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådet forordning (EF) nr. 73/2009 (EUT 2013, L 347, s. 608).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1242/2008 af 8.12.2008 om opstilling af en fællesskabsklassifikation af landbrugsbedrifter (EUT 2008, L 335, s. 3).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013, L 347, s. 549).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Satu Mare (Rumænien) den 6. juli 2021 — Dual Prod SRL mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca — Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

(Sag C-412/21)

(2021/C 401/05)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Satu Mare

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dual Prod SRL

Sagsøgt: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca — Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan bestemmelserne om princippet om uskyldsformodning i artikel 48, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/118/EF (1), fortolkes således, at de er til hinder for en retlig situation som den i hovedsagen foreliggende, hvor en administrativ foranstaltning om suspension af en bevilling til fremstilling af alkohol kan træffes på grundlag af simple formodninger, som er genstand for en igangværende strafferetlig efterforskning, uden at der foreligger en endelig fældende dom i en straffesag? |
| --- | --- |

1)

Kan bestemmelserne om princippet om uskyldsformodning i artikel 48, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/118/EF (1), fortolkes således, at de er til hinder for en retlig situation som den i hovedsagen foreliggende, hvor en administrativ foranstaltning om suspension af en bevilling til fremstilling af alkohol kan træffes på grundlag af simple formodninger, som er genstand for en igangværende strafferetlig efterforskning, uden at der foreligger en endelig fældende dom i en straffesag?

| 2) | Kan bestemmelserne om princippet ne bis in idem i artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/118/EF, fortolkes således, at de er til hinder for en retlig situation som den i hovedsagen foreliggende, hvor én og samme person for de samme handlinger kan pålægges to sanktioner af samme karakter (suspension af bevilling til fremstilling af alkohol), som alene adskiller sig hvad angår sanktionernes varighed? |
| --- | --- |

2)

Kan bestemmelserne om princippet ne bis in idem i artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 16, stk. 1, i direktiv 2008/118/EF, fortolkes således, at de er til hinder for en retlig situation som den i hovedsagen foreliggende, hvor én og samme person for de samme handlinger kan pålægges to sanktioner af samme karakter (suspension af bevilling til fremstilling af alkohol), som alene adskiller sig hvad angår sanktionernes varighed?

---

(1)  Rådets direktiv 2008/118/EF af 16.12.2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF (EUT 2009, L 9, s. 12).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 15. juli 2021 — X GmbH & Co. KG mod Finanzamt Bremen

(Sag C-431/21)

(2021/C 401/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Bremen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X GmbH & Co.KG

Sagsøgt: Finanzamt Bremen

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 43 EF, henholdsvis artikel 49 TEUF, som garanterer etableringsfriheden (artikel 49 EF, henholdsvis artikel 56 TEUF, som garanterer den fri udveksling af tjenesteydelser), fortolkes således, at de er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter den skattepligtige i forbindelse med omstændigheder, som vedrører transaktioner med tilknytning til udlandet, skal føre optegnelser om arten og indholdet af sine forretningsforbindelser med nærtstående personer, som også omfatter det økonomiske og juridiske grundlag for en aftale om priser og andre forretningsbetingelser med den nærtstående person, som overholder armslængdeprincippet, og hvorefter det, hvis den skattepligtige ikke forelægger de nævnte optegnelser på skattemyndighedens opfordring, eller de forelagte optegnelser i det væsentlige er uanvendelige, lægges til grund — idet der ikke blot er tale om en simpel formodning –, at hans skattepligtige indkomst i indlandet, som optegnelserne har til formål at fastsætte, er højere end den af ham angivne indkomst, og, hvis skattemyndigheden i sådanne tilfælde skal foretage et skøn, og denne indkomst kun kan fastsættes inden for en bestemt ramme, navnlig kun på grundlag af prisspænd, denne ramme kan udtømmes til ulempe for den skattepligtige, men der desuden skal fastsættes et tillæg, som udgør mindst 5 % og højst 10 % af det beregnede merbeløb for indkomsten, men mindst 5 000 EUR, og ved for sen forelæggelse af anvendelige optegnelser op til 1 000 000 EUR, dog mindst 100 EUR for hver hel dag, som fristen overskrides med, idet der kun kan bortses fra at fastsætte et tillæg, hvis den optegnelsespligtige persons manglende opfyldelse forekommer undskyldelig eller hans skyld kun er ubetydelig?

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (Irland) den 11. august 2021 — K.M. mod The Director of Public Prosecutions

(Sag C-493/21)

(2021/C 401/07)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal

Parter i hovedsagen

Appellant: K.M.

Indstævnt: The Director of Public Prosecutions

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Er det i henhold til forordningens artikel 89 og/eller 90 (1) og kravene om proportionalitet i medfør af chartret og EU-retten påkrævet, at den domstol, der afsiger dom, skal have en skønsbeføjelse til at tilpasse, ændre eller mildne omfanget af kendelsen om beslaglæggelse af fangst og redskaber, navnlig henset til de forhold, som nævnes i artikel 89 og 90 i forordning (EF) nr. 1224/2009? |
| --- | --- |

1.

Er det i henhold til forordningens artikel 89 og/eller 90 (1) og kravene om proportionalitet i medfør af chartret og EU-retten påkrævet, at den domstol, der afsiger dom, skal have en skønsbeføjelse til at tilpasse, ændre eller mildne omfanget af kendelsen om beslaglæggelse af fangst og redskaber, navnlig henset til de forhold, som nævnes i artikel 89 og 90 i forordning (EF) nr. 1224/2009?

| 2. | Under hensyn til den potentielle virkning, som en automatisk og obligatorisk beslaglæggelse af hele fangsten og alle redskaber kan have på en kaptajns livsgrundlag, kan en national lovbestemmelse som section 28(5)(b) (2), der ikke giver den nationale domstol mulighed for at undersøge indvirkningen på retten til at tjene til livet for en person, som er dømt efter tiltale for en overtrædelse af denne section og forordningen (undtagen, når der træffes afgørelse om den passende bøde), anses for at være forenelig med ordlyden af forordningen, chartret og EU-retten, henset til kaptajnens grundlæggende ret til at udøve sit erhverv? |
| --- | --- |

2.

Under hensyn til den potentielle virkning, som en automatisk og obligatorisk beslaglæggelse af hele fangsten og alle redskaber kan have på en kaptajns livsgrundlag, kan en national lovbestemmelse som section 28(5)(b) (2), der ikke giver den nationale domstol mulighed for at undersøge indvirkningen på retten til at tjene til livet for en person, som er dømt efter tiltale for en overtrædelse af denne section og forordningen (undtagen, når der træffes afgørelse om den passende bøde), anses for at være forenelig med ordlyden af forordningen, chartret og EU-retten, henset til kaptajnens grundlæggende ret til at udøve sit erhverv?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20.11.2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (EUT 2009, L 343, s. 1).

(2)  Lov af 2006 om havfiskeri og maritim jurisdiktion.

---

Retten

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/7

---

Rettens kendelse af 20. juli 2021 — Coravin mod EUIPO — Cora (CORAVIN)

(Sag T-500/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - erklæring om fortabelse af det ældre nationale varemærke, der udgør grundlaget for den anfægtede afgørelse - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 401/08)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Coravin, Inc (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater) (ved advokat F. Valentin)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Hanf, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Cora (Marne-la-Vallée, Frankrig) (ved advokat M. Georges-Picot)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 12. april 2019 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2385/2016-1), vedrørende en ugyldighedssag mellem Cora og Coravin.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 288 af 26.8.2019.

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/7

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 28. juli 2021 — SN mod Parlamentet

(Sag T-249/21 R)

(Særlige rettergangsformer - medlem af Europa-Parlamentet - inddrivelse af beløb, der er udbetalt som godtgørelse for udgifter til parlamentarisk assistance - begæring om udsættelse af gennemførelse - tilsidesættelse af formkrav - afvisning - ingen uopsættelighed)

(2021/C 401/09)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SN (ved barrister P. Eleftheriadis)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved N. Görlitz og M. Ecker, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 278 TEUF og artikel 279 TEUF med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Parlamentets afgørelse af 21. december 2020 vedrørende inddrivelse af et fejlagtigt udbetalt beløb på 196 199,84 EUR samt af debetnota nr. 7010000021 af 15. januar 2021 som følge af denne afgørelse.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/8

---

Sag anlagt den 5. juli 2021 — Eurecna mod Kommissionen

(Sag T-377/21)

(2021/C 401/10)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Eurecna SpA (Venedig, Italien) (ved advokat R. Sciaudone)

Sagsøg: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2021 (herefter »den anfægtede afgørelse«), hvorved Kommissionen bekræftede den tidligere afgørelse om afslag af 3. marts 2021 og afslog sagsøgerens begæring om aktindsigt i den endelige rapport om udfaldet af undersøgelse OC/2019/0766 inklusive bilag, som er udarbejdet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2021 (herefter »den anfægtede afgørelse«), hvorved Kommissionen bekræftede den tidligere afgørelse om afslag af 3. marts 2021 og afslog sagsøgerens begæring om aktindsigt i den endelige rapport om udfaldet af undersøgelse OC/2019/0766 inklusive bilag, som er udarbejdet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

| — | Kommissionen tilpligtes at fremlægge OLAF’s rapport inklusive bilag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at fremlægge OLAF’s rapport inklusive bilag.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende en fejlagtig fortolkning af konsekvenserne af at give aktindsigt i OLAF’s rapport
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom aktindsigt i OLAF’s rapport i henhold til artikel 10, stk. 1, og artikel 2, stk. 4, i forordning nr. 1049/2001 (1) ikke indebærer, at rapporten bliver »offentlig tilgængelig«. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende en fejlagtig fortolkning af konsekvenserne af at give aktindsigt i OLAF’s rapport

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom aktindsigt i OLAF’s rapport i henhold til artikel 10, stk. 1, og artikel 2, stk. 4, i forordning nr. 1049/2001 (1) ikke indebærer, at rapporten bliver »offentlig tilgængelig«.

| 2. | Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, således som denne bestemmelser er fortolket i retspraksis, hvoraf det kan udledes, at når modtageren af OLAF’s rapport har til hensigt at vedtage retsakter, som er bebyrdende i forhold til enkeltpersoner, har disse personer ret til aktindsigt i den pågældende rapport. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, således som denne bestemmelser er fortolket i retspraksis, hvoraf det kan udledes, at når modtageren af OLAF’s rapport har til hensigt at vedtage retsakter, som er bebyrdende i forhold til enkeltpersoner, har disse personer ret til aktindsigt i den pågældende rapport.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 og af proportionalitetsprincippet
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at selskabet aldrig har anmodet om overførsel af personoplysninger vedrørende fysiske personer, og at de personoplysninger, som eventuelt fremgår af rapporten, nemt kan beskyttes ved hjælp af overstregning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 og af proportionalitetsprincippet

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at selskabet aldrig har anmodet om overførsel af personoplysninger vedrørende fysiske personer, og at de personoplysninger, som eventuelt fremgår af rapporten, nemt kan beskyttes ved hjælp af overstregning.

| 4. | Fjerde anbringende vedrørende en fejlagtig anvendelse og fortolkning af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom sagsøgte i det foreliggende tilfælde har undladt konkret at undersøge, om der kunne gives delvis aktindsigt. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrørende en fejlagtig anvendelse og fortolkning af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom sagsøgte i det foreliggende tilfælde har undladt konkret at undersøge, om der kunne gives delvis aktindsigt.

| 5. | Femte anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte ikke har givet nogen begrundelse for anvendelsen af undtagelsen i artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte ikke har givet nogen begrundelse for anvendelsen af undtagelsen i artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001.

| 6. | Sjette anbringende vedrørende en fejlagtig udelukkelse af en offentlig interesse i udbredelsen
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte fejlagtigt har fortolket retten til forsvar som værende en ret, der alene tilkommer en part, og har herved undladt at tage hensyn til den omstændighed, at sagsøgeren havde brug for aktindsigt i OLAF’s rapport for at kunne besvare anmodningerne om tilbagebetaling fra Generaldirektoratet for Internationalt Samarbejde og Udvikling (GD DEVCO). |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende vedrørende en fejlagtig udelukkelse af en offentlig interesse i udbredelsen

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte fejlagtigt har fortolket retten til forsvar som værende en ret, der alene tilkommer en part, og har herved undladt at tage hensyn til den omstændighed, at sagsøgeren havde brug for aktindsigt i OLAF’s rapport for at kunne besvare anmodningerne om tilbagebetaling fra Generaldirektoratet for Internationalt Samarbejde og Udvikling (GD DEVCO).

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/9

---

Sag anlagt den 5. juli 2021 — Vendrame mod Kommissionen

(Sag T-379/21)

(2021/C 401/11)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Michele Vendrame (Venedig, Italien) (ved advokat R. Sciaudone)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2021 (herefter »den anfægtede afgørelse«), hvorved Kommissionen bekræftede den tidligere afgørelse om afslag af 3. marts 2021 og afslog sagsøgerens begæring om aktindsigt i den endelige rapport om udfaldet af undersøgelse OC/2019/0766 inklusive bilag, som er udarbejdet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2021 (herefter »den anfægtede afgørelse«), hvorved Kommissionen bekræftede den tidligere afgørelse om afslag af 3. marts 2021 og afslog sagsøgerens begæring om aktindsigt i den endelige rapport om udfaldet af undersøgelse OC/2019/0766 inklusive bilag, som er udarbejdet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

| — | Kommissionen tilpligtes at fremlægge OLAF’s rapport inklusive bilag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at fremlægge OLAF’s rapport inklusive bilag.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende en fejlagtig fortolkning af konsekvenserne af at give aktindsigt i OLAF’s rapport
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom aktindsigt i OLAF’s rapport i henhold til artikel 10, stk. 1, og artikel 2, stk. 4, i forordning nr. 1049/2001 (1) ikke indebærer, at rapporten bliver »offentlig tilgængelig«. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende en fejlagtig fortolkning af konsekvenserne af at give aktindsigt i OLAF’s rapport

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom aktindsigt i OLAF’s rapport i henhold til artikel 10, stk. 1, og artikel 2, stk. 4, i forordning nr. 1049/2001 (1) ikke indebærer, at rapporten bliver »offentlig tilgængelig«.

| 2. | Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, således som denne bestemmelser er fortolket i retspraksis, hvoraf det kan udledes, at når modtageren af OLAF’s rapport har til hensigt at vedtage retsakter, som er bebyrdende i forhold til enkeltpersoner, har disse personer ret til aktindsigt i den pågældende rapport. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, således som denne bestemmelser er fortolket i retspraksis, hvoraf det kan udledes, at når modtageren af OLAF’s rapport har til hensigt at vedtage retsakter, som er bebyrdende i forhold til enkeltpersoner, har disse personer ret til aktindsigt i den pågældende rapport.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 og af proportionalitetsprincippet
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at han aldrig har anmodet om overførsel af personoplysninger vedrørende fysiske personer, og at de personoplysninger, som eventuelt fremgår af rapporten, nemt kan beskyttes ved hjælp af overstregning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 og af proportionalitetsprincippet

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at han aldrig har anmodet om overførsel af personoplysninger vedrørende fysiske personer, og at de personoplysninger, som eventuelt fremgår af rapporten, nemt kan beskyttes ved hjælp af overstregning.

| 4. | Fjerde anbringende vedrørende en fejlagtig anvendelse og fortolkning af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom sagsøgte i det foreliggende tilfælde har undladt konkret at undersøge, om der kunne gives delvis aktindsigt. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrørende en fejlagtig anvendelse og fortolkning af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse skal annulleres, eftersom sagsøgte i det foreliggende tilfælde har undladt konkret at undersøge, om der kunne gives delvis aktindsigt.

| 5. | Femte anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte ikke har givet nogen begrundelse for anvendelsen af undtagelsen i artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte ikke har givet nogen begrundelse for anvendelsen af undtagelsen i artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001.

| 6. | Sjette anbringende vedrørende en fejlagtig udelukkelse af en offentlig interesse i udbredelsen
  Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte fejlagtigt har fortolket retten til forsvar som værende en ret, der alene tilkommer en part, og har herved undladt at tage hensyn til den omstændighed, at retten til forsvar er et centralt element i retsstatsprincippet, der som sådan tilkommer og kan påberåbes af alle og ikke blot enkeltpersoner. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende vedrørende en fejlagtig udelukkelse af en offentlig interesse i udbredelsen

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at sagsøgte fejlagtigt har fortolket retten til forsvar som værende en ret, der alene tilkommer en part, og har herved undladt at tage hensyn til den omstændighed, at retten til forsvar er et centralt element i retsstatsprincippet, der som sådan tilkommer og kan påberåbes af alle og ikke blot enkeltpersoner.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/10

---

Sag anlagt den 8. juli 2021 — Alfa Acciai mod Kommissionen

(Sag T-411/21)

(2021/C 401/12)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italien) (ved advokaterne D. Fosselard, D. Slater og G. Carnazza)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — i. | Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at betale morarenter af beløbet 7 175 000 EUR til Den Europæiske Centralbanks (ECB) sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, for perioden fra den 9. marts 2010 til den 14. november 2017, fratrukket renter svarende til 260 968,15 EUR, som sagsøgeren allerede har modtaget, og således 2 222 073,29 EUR, eller, subsidiært, morarenter beregnet på grundlag af en rentesats, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

— i.

Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at betale morarenter af beløbet 7 175 000 EUR til Den Europæiske Centralbanks (ECB) sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, for perioden fra den 9. marts 2010 til den 14. november 2017, fratrukket renter svarende til 260 968,15 EUR, som sagsøgeren allerede har modtaget, og således 2 222 073,29 EUR, eller, subsidiært, morarenter beregnet på grundlag af en rentesats, som Retten måtte finde passende.

| — ii. | Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at betale morarenter af det ovenfor i nr. i) nævnte beløb for perioden fra den 14. november 2017, til faktisk betaling sker, til ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, eller, subsidiært, til en rentesats, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

— ii.

Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at betale morarenter af det ovenfor i nr. i) nævnte beløb for perioden fra den 14. november 2017, til faktisk betaling sker, til ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, eller, subsidiært, til en rentesats, som Retten måtte finde passende.

| — iii. | Hvad angår nr. ii) ovenfor tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, subsidiært at betale morarenter af det ovenfor i nr. i) nævnte beløb for perioden fra den 2. marts 2021, til faktisk betaling sker, til ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, eller, subsidiært, til en rentesats, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

— iii.

Hvad angår nr. ii) ovenfor tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, subsidiært at betale morarenter af det ovenfor i nr. i) nævnte beløb for perioden fra den 2. marts 2021, til faktisk betaling sker, til ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, eller, subsidiært, til en rentesats, som Retten måtte finde passende.

| — iv. | Desuden eller subsidiært annulleres Kommissionens meddelelse af 30. april 2021, reference nr. Ares(2021) 2904247. |
| --- | --- |

— iv.

Desuden eller subsidiært annulleres Kommissionens meddelelse af 30. april 2021, reference nr. Ares(2021) 2904247.

| — v. | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

— v.

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Det første anbringende om påstanden om erstatning som følge af Kommissionens urigtige opfyldelse af dom af 21. september 2017, Ferriera Valsabbia m.fl. mod Kommissionen (forenede sager C-86/15 P og C-87/15 P, EU:C:2017:717), i strid med artikel 266, stk. 1, TEUF og artikel 41, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
  Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen ikke har betalt samtlige morarenter af den sanktion, der blev tilbagebetalt efter denne dom. |
| --- | --- |

1.

Det første anbringende om påstanden om erstatning som følge af Kommissionens urigtige opfyldelse af dom af 21. september 2017, Ferriera Valsabbia m.fl. mod Kommissionen (forenede sager C-86/15 P og C-87/15 P, EU:C:2017:717), i strid med artikel 266, stk. 1, TEUF og artikel 41, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen ikke har betalt samtlige morarenter af den sanktion, der blev tilbagebetalt efter denne dom.

| 2. | Det andet anbringende om påstanden om annullation som følge af en tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 266 TEUF og 296 TEUF. Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 46 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol. Manglende begrundelse i Kommissionens skrivelse af 30. april 2021. Retlig fejl og åbenbart urigtigt skøn.
  Det gøres i denne henseende gældende, at den skrivelse, hvormed Kommissionen afviste at betale morarenter til sagsøgerne, savner en passende begrundelse og er i strid med forældelsesreglerne. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende om påstanden om annullation som følge af en tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 266 TEUF og 296 TEUF. Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 46 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol. Manglende begrundelse i Kommissionens skrivelse af 30. april 2021. Retlig fejl og åbenbart urigtigt skøn.

Det gøres i denne henseende gældende, at den skrivelse, hvormed Kommissionen afviste at betale morarenter til sagsøgerne, savner en passende begrundelse og er i strid med forældelsesreglerne.

| 3. | Det tredje anbringende om påstanden om annullation som følge af en tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 266 TEUF og af delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 (1).
  Det gøres i denne henseende gældende, at artikel 85a, stk. 2, i delegeret forordning (EF, EURATOM) nr. 2342/2002 (2), som Kommissionen påberåbte sig i sin skrivelse af 30. april 2021, ikke længere var gældende på tidspunktet for tilbagebetalingen af sanktionen og således ikke længere fandt anvendelse. |
| --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om påstanden om annullation som følge af en tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 266 TEUF og af delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 (1).

Det gøres i denne henseende gældende, at artikel 85a, stk. 2, i delegeret forordning (EF, EURATOM) nr. 2342/2002 (2), som Kommissionen påberåbte sig i sin skrivelse af 30. april 2021, ikke længere var gældende på tidspunktet for tilbagebetalingen af sanktionen og således ikke længere fandt anvendelse.

---

(1)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29.10.2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget 2012, L 362, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23.12.2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT 2002, L 357, s. 1).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/11

---

Sag anlagt den 10. juli 2021 — Ferriere Nord mod Kommissionen

(Sag T-414/21)

(2021/C 401/13)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italien) (ved advokaterne W. Viscardini, G. Donà og B. Comparini)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| 1. | a) | I henhold til artikel 266, stk. 2, TEUF, artikel 268 TEUF og artikel 340, stk. 2, TEUF tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, at betale 1 096 814,68 EUR (eller, subsidiært, et andet beløb, som Retten måtte fastsætte under anvendelse af en anden sats end den nedenfor anførte), hvilket beløb følger af anvendelsen af den af Den Europæiske Centralbank (ECB) fastsatte sats på 1 % for refinansiering, som var gældende den 9. marts 2010, forhøjet med 3,5 procentpoint, for perioden fra den 9. marts 2010 til den 25. oktober 2017 (fratrukket 129 847,10 EUR, der allerede er udbetalt som »renter«) som erstatning for den skade, som Ferriere Nord S.p.A. led som følge af den manglende betaling (i strid med artikel 266, stk. 1, TEUF) af de forfaldne morarenter for bøden (pålagt ved Kommissionens beslutning K(2009) 7492 endelig af 30.9.2009 og dens afgørelse K(2009) 9912 endelig af 8.12.2009), som sagsøgeren midlertidigt havde betalt den 9. marts 2010, og som Kommissionen havde tilbagebetalt den 25. oktober 2017 efter Domstolens dom af 21. september 2017 i sag C-88/15 P,
  og dermed |
| --- | --- | --- |

1.

a)

I henhold til artikel 266, stk. 2, TEUF, artikel 268 TEUF og artikel 340, stk. 2, TEUF tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, at betale 1 096 814,68 EUR (eller, subsidiært, et andet beløb, som Retten måtte fastsætte under anvendelse af en anden sats end den nedenfor anførte), hvilket beløb følger af anvendelsen af den af Den Europæiske Centralbank (ECB) fastsatte sats på 1 % for refinansiering, som var gældende den 9. marts 2010, forhøjet med 3,5 procentpoint, for perioden fra den 9. marts 2010 til den 25. oktober 2017 (fratrukket 129 847,10 EUR, der allerede er udbetalt som »renter«) som erstatning for den skade, som Ferriere Nord S.p.A. led som følge af den manglende betaling (i strid med artikel 266, stk. 1, TEUF) af de forfaldne morarenter for bøden (pålagt ved Kommissionens beslutning K(2009) 7492 endelig af 30.9.2009 og dens afgørelse K(2009) 9912 endelig af 8.12.2009), som sagsøgeren midlertidigt havde betalt den 9. marts 2010, og som Kommissionen havde tilbagebetalt den 25. oktober 2017 efter Domstolens dom af 21. september 2017 i sag C-88/15 P,

og dermed

| b) | tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, at betale et yderligere beløb som opgørelse af erstatningen omtalt i litra a) ovenfor med virkning fra den 25. oktober 2017 (eller, subsidiært, fra en anden dato, som Retten måtte fastsætte) til tidspunktet for den fuldstændige og faktiske betaling, som beregnes på grundlag af ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med 3,5 procentpoint (eller, subsidiært, en sats, som Retten måtte fastsætte). |
| --- | --- |

b)

tilpligtes Unionen, repræsenteret ved Kommissionen, at betale et yderligere beløb som opgørelse af erstatningen omtalt i litra a) ovenfor med virkning fra den 25. oktober 2017 (eller, subsidiært, fra en anden dato, som Retten måtte fastsætte) til tidspunktet for den fuldstændige og faktiske betaling, som beregnes på grundlag af ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med 3,5 procentpoint (eller, subsidiært, en sats, som Retten måtte fastsætte).

| 2. | I henhold til artikel 263 TEUF annulleres Kommissionens skrivelse (Generaldirektoratet for Budget) af 30. april 2021 Ares(2021)2904048. |
| --- | --- |

2.

I henhold til artikel 263 TEUF annulleres Kommissionens skrivelse (Generaldirektoratet for Budget) af 30. april 2021 Ares(2021)2904048.

| 3. | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

3.

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender, hvoraf det første vedrører skadeserstatningen, og det andet vedrører annullationen af den anfægtede skrivelse.

| 1. | Det første anbringende om Kommissionens ulovlige adfærd under tilsidesættelse af artikel 266, stk. 1, TEUF (samt artikel 83 i forordning nr. 1268/2012 (1) og/eller om fornødent artikel 86 i forordning nr. 2342/2002 (2))






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen for at foretage en fuldstændig opfyldelse (som omhandlet i artikel 266, stk. 1, TEUF) af Domstolens dom af 21. september 2017 i sag C-88/15 P (hvorved beslutningen af 2009 om fastslåelse af en overtrædelse af artikel 101 TEUF blev annulleret) ikke alene burde have tilbagebetalt Ferriere Nord den bøde, som midlertidigt var blevet betalt i 2010, men ligeledes morarenter heraf, beregnet i medfør af den sats, der er fastsat i artikel 83, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1268/2012, og dermed ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med 3,5 procentpoint. Den 25. oktober 2017 udbetalte Kommissionen som renter imidlertid alene »renter« som omhandlet i artikel 90, stk. 4, i forordning nr. 1268/2012 som indtægterne fra den bankkonto, hvor bøden midlertidigt havde været indbetalt. Den manglende udbetaling af morarenter udgør en tilsidesættelse af den primære EU-ret (artikel 266, stk. 1, TEUF), hvorved Kommissionen er ifaldet et ansvar uden for kontraktforhold. Den erstatning, der skyldes af ovennævnte grunde, skal således opgøres fra datoen, hvor alene »renter« blev udbetalt, til den faktiske betaling. |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende om Kommissionens ulovlige adfærd under tilsidesættelse af artikel 266, stk. 1, TEUF (samt artikel 83 i forordning nr. 1268/2012 (1) og/eller om fornødent artikel 86 i forordning nr. 2342/2002 (2))

—

Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen for at foretage en fuldstændig opfyldelse (som omhandlet i artikel 266, stk. 1, TEUF) af Domstolens dom af 21. september 2017 i sag C-88/15 P (hvorved beslutningen af 2009 om fastslåelse af en overtrædelse af artikel 101 TEUF blev annulleret) ikke alene burde have tilbagebetalt Ferriere Nord den bøde, som midlertidigt var blevet betalt i 2010, men ligeledes morarenter heraf, beregnet i medfør af den sats, der er fastsat i artikel 83, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1268/2012, og dermed ECB’s sats for dens vigtigste refinansieringstransaktioner, som var gældende den første dag i den måned, hvor beløbet forfaldt, forhøjet med 3,5 procentpoint. Den 25. oktober 2017 udbetalte Kommissionen som renter imidlertid alene »renter« som omhandlet i artikel 90, stk. 4, i forordning nr. 1268/2012 som indtægterne fra den bankkonto, hvor bøden midlertidigt havde været indbetalt. Den manglende udbetaling af morarenter udgør en tilsidesættelse af den primære EU-ret (artikel 266, stk. 1, TEUF), hvorved Kommissionen er ifaldet et ansvar uden for kontraktforhold. Den erstatning, der skyldes af ovennævnte grunde, skal således opgøres fra datoen, hvor alene »renter« blev udbetalt, til den faktiske betaling.

| 2. | Det andet anbringende om en tilsidesættelse af statuttens artikel 46 og dermed artikel 266, stk. 1, TEUF (samt artikel 83 i forordning nr. 1268/2012 og/eller om muligt artikel 86 i forordning nr. 2342/2002)






  — | Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen med skrivelsen af 30. april 2021 erklærede, at den ikke kunne/ville efterkomme Ferriere Nords førretslige erstatningskrav i henhold til artikel 46 i statutten for Domstolen, eftersom den heri fastsatte femårige forældelse var indtrådt, idet den omstændighed, der efter denne institutions opfattelse havde udløst dens ansvar uden for kontraktforhold (og således tidspunktet, hvorfra forældelsesfristens regnes), identificeres som den midlertidige betaling af bøden i 2010. Ferriere Nord har derimod gjort gældende, at den omstændighed, der udløser dette ansvar, er det forhold, at Kommissionen den 25. oktober 2017 — dvs., da bøden blev tilbagebetalt til opfyldelse af dommen af 2017 — ikke betalte de morarenter, der foreskrives i artikel 83 i forordning nr. 1268/2012, hvorved den begrænsede betalingen til alene at omfatte »renter« som omhandlet i samme forordnings artikel 90. Denne tilsidesættelse af artikel 266, stk. 1, TEUF udgør Kommissionens ulovlige adfærd og fastlægger dens ansvar uden for kontraktforhold, og den femårige forældelsesdrist i statuttens artikel 46 løber således fra denne tilsidesættelse. |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende om en tilsidesættelse af statuttens artikel 46 og dermed artikel 266, stk. 1, TEUF (samt artikel 83 i forordning nr. 1268/2012 og/eller om muligt artikel 86 i forordning nr. 2342/2002)

—

Det gøres i denne henseende gældende, at Kommissionen med skrivelsen af 30. april 2021 erklærede, at den ikke kunne/ville efterkomme Ferriere Nords førretslige erstatningskrav i henhold til artikel 46 i statutten for Domstolen, eftersom den heri fastsatte femårige forældelse var indtrådt, idet den omstændighed, der efter denne institutions opfattelse havde udløst dens ansvar uden for kontraktforhold (og således tidspunktet, hvorfra forældelsesfristens regnes), identificeres som den midlertidige betaling af bøden i 2010. Ferriere Nord har derimod gjort gældende, at den omstændighed, der udløser dette ansvar, er det forhold, at Kommissionen den 25. oktober 2017 — dvs., da bøden blev tilbagebetalt til opfyldelse af dommen af 2017 — ikke betalte de morarenter, der foreskrives i artikel 83 i forordning nr. 1268/2012, hvorved den begrænsede betalingen til alene at omfatte »renter« som omhandlet i samme forordnings artikel 90. Denne tilsidesættelse af artikel 266, stk. 1, TEUF udgør Kommissionens ulovlige adfærd og fastlægger dens ansvar uden for kontraktforhold, og den femårige forældelsesdrist i statuttens artikel 46 løber således fra denne tilsidesættelse.

---

(1)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29.10.2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget 2012, L 362, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23.12.2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT 2002, L 357, s. 1).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/13

---

Sag anlagt den 10. juli 2021 — Banca Popolare di Bari mod Kommissionen

(Sag T-415/21)

(2021/C 401/14)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Italien) (ved advokaterne A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego og G. Parisi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Unionen, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 280 mio. EUR i erstatning for økonomisk skade samt et passende beløb i erstatning for ikke-økonomisk skade, som blev forvoldt ved Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1208 af 23. december 2015 om statsstøtte SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) ydet af Italien til Banca Tercas. |
| --- | --- |

—

Unionen, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 280 mio. EUR i erstatning for økonomisk skade samt et passende beløb i erstatning for ikke-økonomisk skade, som blev forvoldt ved Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1208 af 23. december 2015 om statsstøtte SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) ydet af Italien til Banca Tercas.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Det første anbringende vedrører en af Kommissionen udvist ulovlig adfærd.






  — | Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at der foreligger en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse, eftersom Kommissionen ved vedtagelsen af afgørelsen ikke havde nogen skønsmargen, idet artikel 107, stk. 1, TEUF er en præcis og ubetinget bestemmelse med direkte virkning, og anlagde et åbenbart urigtigt skøn. Endvidere støttede Kommissionen sig på utilstrækkeligt bevismateriale og tilsidesatte EU-retspraksis, som fastslået først af Retten (Italien m.fl. mod Kommissionen, forenede sager T-98/16, T-196/16 og T-198/16) og dernæst af Domstolen (Kommissionen mod Italien m.fl., sag C-425/19 P). |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende vedrører en af Kommissionen udvist ulovlig adfærd.

—

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at der foreligger en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse, eftersom Kommissionen ved vedtagelsen af afgørelsen ikke havde nogen skønsmargen, idet artikel 107, stk. 1, TEUF er en præcis og ubetinget bestemmelse med direkte virkning, og anlagde et åbenbart urigtigt skøn. Endvidere støttede Kommissionen sig på utilstrækkeligt bevismateriale og tilsidesatte EU-retspraksis, som fastslået først af Retten (Italien m.fl. mod Kommissionen, forenede sager T-98/16, T-196/16 og T-198/16) og dernæst af Domstolen (Kommissionen mod Italien m.fl., sag C-425/19 P).

| — | De bestemmelser, der er blevet tilsidesat med afgørelsen, udgør bestemmelser, som tillægger private borgere rettigheder, og afgørelsen er i strid med friheden til at oprette og drive egen virksomhed og med den grundlæggende rettighed til god forvaltning. |
| --- | --- |

—

De bestemmelser, der er blevet tilsidesat med afgørelsen, udgør bestemmelser, som tillægger private borgere rettigheder, og afgørelsen er i strid med friheden til at oprette og drive egen virksomhed og med den grundlæggende rettighed til god forvaltning.

| 2. | Det andet anbringende vedrører den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som den af Kommissionen udviste ulovlige adfærd har forvoldt sagsøgeren.






  — | Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at det var Kommissionens afgørelse, som var den bestemmende faktor, som indebar, at bankens kunder mistede tilliden til den, og som forårsagede de tab, som banken led i mangel af øvrige mulige konkurerende faktorer, og Kommissionen modsatte sig planen om at integrere Tercas og Caripe samt planen om intervention fra Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (bankernes indskudsgarantifond) (FITD). |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrører den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som den af Kommissionen udviste ulovlige adfærd har forvoldt sagsøgeren.

—

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at det var Kommissionens afgørelse, som var den bestemmende faktor, som indebar, at bankens kunder mistede tilliden til den, og som forårsagede de tab, som banken led i mangel af øvrige mulige konkurerende faktorer, og Kommissionen modsatte sig planen om at integrere Tercas og Caripe samt planen om intervention fra Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (bankernes indskudsgarantifond) (FITD).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/13

---

Sag anlagt den 20. juli 2021 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

(Sag T-437/21)

(2021/C 401/15)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, De Forenede Stater) (ved advokat R. Zammitt)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Netherlands)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Greenwich Polo Club, Inc.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket GREENWICH POLO CLUB — registreringsansøgning nr. 17 791 153

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. maj 2021 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 300/2020-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres og det anfægtede varemærke fremmes til registrering for så vidt angår de anfægtede varer (samt for de øvrige varer, der ikke er blevet påklaget), eller subsidiært hjemvises sagen til EUIPO til fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres og det anfægtede varemærke fremmes til registrering for så vidt angår de anfægtede varer (samt for de øvrige varer, der ikke er blevet påklaget), eller subsidiært hjemvises sagen til EUIPO til fornyet behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/14

---

Sag anlagt den 30. juli 2021 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-450/21)

(2021/C 401/16)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved S. Jiménez García og J. Rodríguez de la Rúa Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), annulleres, for så vidt som den vedrører visse udgifter, som Kongeriget Spanien har afholdt. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), annulleres, for så vidt som den vedrører visse udgifter, som Kongeriget Spanien har afholdt.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Med det første anbringende, som er udledt af en tilsidesættelse af kontrollerne med, om beregningen af støtten var korrekt, herunder anvendelsen af administrative sanktioner (hovedkontrol), gøres det gældende, at Kommissionens fortolkning af artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014 (2), sammenholdt med artikel 53, stk. 4, i delegeret forordning nr. 639/2014 (3), er i strid med proportionalitetsprincippet.
  Dette anbringende består af fire led (A-D):






  — | A: Uberettiget pålæggelse af administrative sanktioner for manglende opfyldelse af kravene til identifikation og registrering af dyr inden for den af medlemsstaten fastsatte frist i overensstemmelse med artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014, sammenholdt med artikel 53, stk. 4, i delegeret forordning nr. 639/2014. |
| --- | --- | --- |

1.

Med det første anbringende, som er udledt af en tilsidesættelse af kontrollerne med, om beregningen af støtten var korrekt, herunder anvendelsen af administrative sanktioner (hovedkontrol), gøres det gældende, at Kommissionens fortolkning af artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014 (2), sammenholdt med artikel 53, stk. 4, i delegeret forordning nr. 639/2014 (3), er i strid med proportionalitetsprincippet.

Dette anbringende består af fire led (A-D):

—

A: Uberettiget pålæggelse af administrative sanktioner for manglende opfyldelse af kravene til identifikation og registrering af dyr inden for den af medlemsstaten fastsatte frist i overensstemmelse med artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014, sammenholdt med artikel 53, stk. 4, i delegeret forordning nr. 639/2014.

| — | B-D: Uberettiget pålæggelse af administrative sanktioner i medfør af artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014 for dyr i forhold til hvilke der a priori var fastslået en manglende opfyldelse af identifikationen og registreringen under gennemførelsen af de administrative kontroller for alle ansøgninger om støtte foretaget af en medlemsstat, der som Kongeriget Spanien i overensstemmelse med artikel 21, stk. 4, i gennemførelsesforordning nr. 809/2014 (4) anvender en ordning uden ansøgning, der af selve sin art udelukker enhver risiko for EGFL. |
| --- | --- |

—

B-D: Uberettiget pålæggelse af administrative sanktioner i medfør af artikel 31, stk. 3, i delegeret forordning nr. 640/2014 for dyr i forhold til hvilke der a priori var fastslået en manglende opfyldelse af identifikationen og registreringen under gennemførelsen af de administrative kontroller for alle ansøgninger om støtte foretaget af en medlemsstat, der som Kongeriget Spanien i overensstemmelse med artikel 21, stk. 4, i gennemførelsesforordning nr. 809/2014 (4) anvender en ordning uden ansøgning, der af selve sin art udelukker enhver risiko for EGFL.

| 2. | Det andet anbringende om den korrekte udførelse af statistikker over kontroller på stedet af tilstrækkelig kvalitet (hovedkontrol), hvilket omfatter størrelsen af den tilfældige stikprøve og risikoanalysens effektivitet inden for rammerne af artikel 34 i gennemførelsesforordning nr. 809/2014. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende om den korrekte udførelse af statistikker over kontroller på stedet af tilstrækkelig kvalitet (hovedkontrol), hvilket omfatter størrelsen af den tilfældige stikprøve og risikoanalysens effektivitet inden for rammerne af artikel 34 i gennemførelsesforordning nr. 809/2014.

---

(1)  EUT 2021, L 218, s. 9.

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 640/2014 af 11.3.2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, betingelserne for afslag eller tilbagetrækning af betalinger og administrative sanktioner vedrørende direkte betalinger, støtte til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT 2014, L 181, s. 48).

(3)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 639/2014 af 11.3.2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 om regler for direkte betalinger til landbrugere under den fælles landbrugspolitiks støtteordninger og om ændring af bilag X til nævnte forordning (EUT 2014, L 181, s. 1).

(4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 809/2014 af 17.7.2014 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT 2014, L 227, s. 69).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/15

---

Sag anlagt den 9. august 2021 — BNetzA mod ACER

(Sag T-485/21)

(2021/C 401/17)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (Tyskland) (ved advokaterne U. Karpenstein og K. Reiter)

Sagsøgt: Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder

Sagsøgerens påstande

| — | afgørelse nr. A-001-021 (konsolideret) truffet af sagsøgtes klagenævn den 28. maj 2021 (den anfægtede afgørelse) annulleres |
| --- | --- |

—

afgørelse nr. A-001-021 (konsolideret) truffet af sagsøgtes klagenævn den 28. maj 2021 (den anfægtede afgørelse) annulleres

| — | Subsidiært i det tilfælde, at Retten ikke annullerer afgørelsen i sin helhed, annulleres afgørelsen, for så vidt som den stadfæster de følgende dele og bestemmelser i afgørelse nr. 30/2020 truffet af sagsøgte den 30. november 2020:






  (i) | artikel 1, stk. 1, andet pkt., artikel 2, stk. 2, litra j), og artikel 3 i bilag I |
| --- | --- | --- |

—

Subsidiært i det tilfælde, at Retten ikke annullerer afgørelsen i sin helhed, annulleres afgørelsen, for så vidt som den stadfæster de følgende dele og bestemmelser i afgørelse nr. 30/2020 truffet af sagsøgte den 30. november 2020:

(i)

artikel 1, stk. 1, andet pkt., artikel 2, stk. 2, litra j), og artikel 3 i bilag I

| (ii) | artikel 7 i bilag I |
| --- | --- |

(ii)

artikel 7 i bilag I

| (iii) | artikel 12, stk. 2, i bilag I |
| --- | --- |

(iii)

artikel 12, stk. 2, i bilag I

| (iv) | alle de dele og bestemmelser, der udtrykkeligt henviser til de bestemmelser, der er omhandlet i nr. (i) til (iii) ovenfor. |
| --- | --- |

(iv)

alle de dele og bestemmelser, der udtrykkeligt henviser til de bestemmelser, der er omhandlet i nr. (i) til (iii) ovenfor.

| — | ACER tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ACER tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat følgende anbringender.

| 1. | Første anbringende om udvidelsen af metoden for fordeling af omkostninger til andre netelementer end budområdeoverskridende netelementer er uforenelig med kravene i artikel 16, stk. 13, i forordning (EU) 2019/943 (1) og artikel 74 i forordning (EU) 2015/1222 (2). Under alle omstændigheder er det fornødne retsgrundlag ikke til stede. I det mindste var det med urette, at anvendelsesområdet for metoden for fordeling af omkostninger blev fastsat på grundlag af krav vedrørende driftssikkerheden og princippet om, at forureneren betaler. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om udvidelsen af metoden for fordeling af omkostninger til andre netelementer end budområdeoverskridende netelementer er uforenelig med kravene i artikel 16, stk. 13, i forordning (EU) 2019/943 (1) og artikel 74 i forordning (EU) 2015/1222 (2). Under alle omstændigheder er det fornødne retsgrundlag ikke til stede. I det mindste var det med urette, at anvendelsesområdet for metoden for fordeling af omkostninger blev fastsat på grundlag af krav vedrørende driftssikkerheden og princippet om, at forureneren betaler.

| 2. | Andet anbringende om, at forbuddet mod modregning navnlig er i strid med artikel 16, stk. 11 og 13, i forordning (EU) 2019/943. Desuden indebærer det, at metoden for fordeling af omkostninger er selvmodsigende. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at forbuddet mod modregning navnlig er i strid med artikel 16, stk. 11 og 13, i forordning (EU) 2019/943. Desuden indebærer det, at metoden for fordeling af omkostninger er selvmodsigende.

| 3. | Tredje anbringende om, at sagsøgtes fastlæggelse af et midlertidigt toleranceniveau for lovlige loop flows på grundlag af sine egne kriterier formelt og materielt er i strid med EU-retten. Set fra en formel synsvinkel har sagsøgte handlet i strid med transmissionssystemoperatørernes og de nationale regulerende myndigheders kompetence til at fastsætte et toleranceniveau. Sagsøgte har desuden fastsat et midlertidigt toleranceniveau, selv om der ikke foreligger den i henhold til artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU) 2019/943 krævede analyse af niveauet for lovlige loop flows, der skal foretages af transmissionssystemoperatørerne. Set fra et materielt synspunkt er metoden for beregning af omkostningerne i strid med kravet i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning 2019/943 om at fastsætte individuelle toleranceniveauer for »hver individuel budområdegrænse«, idet den fastsætter et ensartet toleranceniveau, der fordeles ligeligt mellem budområder, der forårsager loop flows. I det mindste er det fastsatte midlertidige toleranceniveau uden det fornødne retsgrundlag. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at sagsøgtes fastlæggelse af et midlertidigt toleranceniveau for lovlige loop flows på grundlag af sine egne kriterier formelt og materielt er i strid med EU-retten. Set fra en formel synsvinkel har sagsøgte handlet i strid med transmissionssystemoperatørernes og de nationale regulerende myndigheders kompetence til at fastsætte et toleranceniveau. Sagsøgte har desuden fastsat et midlertidigt toleranceniveau, selv om der ikke foreligger den i henhold til artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU) 2019/943 krævede analyse af niveauet for lovlige loop flows, der skal foretages af transmissionssystemoperatørerne. Set fra et materielt synspunkt er metoden for beregning af omkostningerne i strid med kravet i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning 2019/943 om at fastsætte individuelle toleranceniveauer for »hver individuel budområdegrænse«, idet den fastsætter et ensartet toleranceniveau, der fordeles ligeligt mellem budområder, der forårsager loop flows. I det mindste er det fastsatte midlertidige toleranceniveau uden det fornødne retsgrundlag.

| 4. | Fjerde anbringende om, at den prioritering af loop flows i forhold til de interne strømme, som metoden for fordeling af omkostninger er støttet på, i forbindelse med fastlæggelsen af årsager til kapacitetsbegrænsninger i nettet er i strid med artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) 2019/943. Den skaber desuden forkerte incitamenter. Den er tillige uforenelig med kravet om loyal adfærd og forbuddet mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at den prioritering af loop flows i forhold til de interne strømme, som metoden for fordeling af omkostninger er støttet på, i forbindelse med fastlæggelsen af årsager til kapacitetsbegrænsninger i nettet er i strid med artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) 2019/943. Den skaber desuden forkerte incitamenter. Den er tillige uforenelig med kravet om loyal adfærd og forbuddet mod forskelsbehandling.

| 5. | Femte anbringende om, at metoden for fordeling af omkostningerne er i strid med EU-retten i det mindste efter den påkrævede helhedsvurdering. Det vide anvendelsesområde, forbuddet mod modregning, det fejlagtige toleranceniveau og prioriteringen af loop flows i forhold til de interne strømme hænger sammen med hinanden og styrker hinanden. De indebærer i det mindste, når de vurderes samlet, at der foreligger en tilsidesættelse af princippet om, at forureneren betaler, forbuddet mod forskelsbehandling og kravet loyal adfærd. Endvidere er den i det mindste, når dens samlede virkning vurderes, uforenelig med EU’s mål om at forøge andelen af vedvarende energi. Metoden for fordeling af omkostningerne er samlet set uforholdsmæssig og er under alle omstændigheder uden det fornødne retsgrundlag. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at metoden for fordeling af omkostningerne er i strid med EU-retten i det mindste efter den påkrævede helhedsvurdering. Det vide anvendelsesområde, forbuddet mod modregning, det fejlagtige toleranceniveau og prioriteringen af loop flows i forhold til de interne strømme hænger sammen med hinanden og styrker hinanden. De indebærer i det mindste, når de vurderes samlet, at der foreligger en tilsidesættelse af princippet om, at forureneren betaler, forbuddet mod forskelsbehandling og kravet loyal adfærd. Endvidere er den i det mindste, når dens samlede virkning vurderes, uforenelig med EU’s mål om at forøge andelen af vedvarende energi. Metoden for fordeling af omkostningerne er samlet set uforholdsmæssig og er under alle omstændigheder uden det fornødne retsgrundlag.

| 6. | Sjette anbringende om, at den ubetingede pligt, der påhviler transmissionssystemoperatørerne, til at udarbejde og fremlægge forslag til ændringer til godkendelse hos de regulerende myndigheder inden for en frist på tolv måneder, regnet fra iværksættelsen af metoden for fordeling af omkostningerne, er i strid med artikel 16, stk. 13, i forordning (EU) 2019/943, og artikel 74, stk. 6, litra b), sammenholdt med og artikel 9, stk. 13, i forordning (EU) 2015/1222. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at den ubetingede pligt, der påhviler transmissionssystemoperatørerne, til at udarbejde og fremlægge forslag til ændringer til godkendelse hos de regulerende myndigheder inden for en frist på tolv måneder, regnet fra iværksættelsen af metoden for fordeling af omkostningerne, er i strid med artikel 16, stk. 13, i forordning (EU) 2019/943, og artikel 74, stk. 6, litra b), sammenholdt med og artikel 9, stk. 13, i forordning (EU) 2015/1222.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 af 5.6.2019 om det indre marked for elektricitet (omarbejdning) (EUT 2019, L 158, s. 54).

(2)  Kommissionens forordning (EU) 2015/1222 af 24.7.2015 om fastsættelse af retningslinjer for kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger (EUT 2015, L 197, s. 24).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/17

---

Sag anlagt den 11. august 2021 — Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-491/21)

(2021/C 401/18)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Ungarn (ved M.Z. Fehér og G. Koós, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den del af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), der vedrører Ungarn og hvorved støtten fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne udelukkes fra EU-finansiering for budgetårene 2016 til 2019 under henvisning til en manglende hovedkontrol (udvikling af landdistrikter — ELFUL — skovbrugsforanstaltninger), annulleres. |
| --- | --- |

—

Den del af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), der vedrører Ungarn og hvorved støtten fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne udelukkes fra EU-finansiering for budgetårene 2016 til 2019 under henvisning til en manglende hovedkontrol (udvikling af landdistrikter — ELFUL — skovbrugsforanstaltninger), annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Efter den ungarske regerings opfattelse har Kommissionen fortolket artikel 30 i forordning nr. 1306/2013/EU (2) og artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning nr. 809/2014/EU (3) forkert. Argumentationen i punkt 3.4.2. i Kommissionens forklarende dokument med titlen »Metoder til beregning af beløbet til støtte af udviklingen i landdistrikterne med henblik på udelukkelse af dobbeltfinansiering« i affattelsen af februar 2017 er ikke i overensstemmelse med de nævnte bestemmelser. Det forklarende dokument er ikke retligt bindende, og den fortolkning, der er anført deri, er heller ikke forenelig med EU-retten.

Som begrundelse for søgsmålet har den ungarske regering i det væsentlige fremført et anbringende. Efter regeringens opfattelse kræver artikel 30 i forordning nr. 1306/2013/EU og artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning nr. 809/2014/EU, ikke, at der indføres passende kontroller af den dobbeltfinansiering, der opstår som mulig følge af de midler, der er blevet bevilget til grøn omstilling og skovrejsning, da der på grundlag af de gældende EU-bestemmelser med hensyn til de midler, der bevilges til disse to støtteområder, ikke er nogen begrundet fare for dobbeltfinansiering.

For at underbygge denne opfattelse har den ungarske regering indledningsvis til hensigt at godtgøre, at udgifter, der er blevet finansieret til skovrejsning og grøn omstilling realiserede et helt andet støtteformål. Herefter har den ungarske regering i stævningen redegjort for, at også konteksten for de to støtter er en helt anden. Støttebetingelserne er forskellige for de enkelte støtter, og de støtteberettigede omkostninger kan heller ikke sidestilles.

Endelig har den ungarske regering gjort gældende, at Europa-Kommissionen har fortolket rækkevidden af det almindelige forbud mod dobbeltfinansiering i artikel 30 i forordning nr. 1306/2013/EU forkert, og ikke har taget hensyn til, at det i de gældende EU-bestemmelser ikke udtrykkeligt er foreskrevet, at den støtte, der er ydet til skovrejsning og grøn omstilling, bevirker en dobbeltfinansiering.

---

(1)  EUT 2021, L 218, s. 9.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013, L 347, s. 549).

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 809/2014 af 17.7.2014 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT 2014, L 227, s. 69).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/18

---

Sag anlagt den 13. august 2021 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-495/21)

(2021/C 401/19)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Spanien (ved L. Aguilera Ruiz og M.J. Ruiz Sánchez, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2021) 4118) (1), annulleres, for så vidt som den vedrører Kongeriget Spanien med hensyn til undersøgelsen vedrørende betalingsorganet for Baskerlandet, sagsnr. AA/2018/003/ES/RLF, for et beløb på 2 056 473,43 EUR. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/988 af 16. juni 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2021) 4118) (1), annulleres, for så vidt som den vedrører Kongeriget Spanien med hensyn til undersøgelsen vedrørende betalingsorganet for Baskerlandet, sagsnr. AA/2018/003/ES/RLF, for et beløb på 2 056 473,43 EUR.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at den pålagte sanktion til standardsats for et nettobeløb på 2 056 473,43 EUR er i strid med artikel 5 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 (2) og artikel 28 og 29 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 809/2014 (3). Kommissionen begik en åbenbar fejl ved at vurdere den manglende hovedkontrol på grundlag af effektiviteten af krydskontrollerne og kvaliteten af LPIS.
  Kommissionen sammenblandede de punktvise uoverensstemmelser, som blev opdaget ved en skærmkontrol som led i billedanalysen vedrørende LPIS-systemet, og de senere kontroller på stedet vedrørende fire tilfældigt udvalgte arealer med resultaterne af de planlagte kontroller på stedet, hvilket svarer til kontrollerne af arealer med en pro rata støtteberettigelseskoefficient for 2016, 2017 og 2018, som blev gennemført som led i planen for foranstaltninger til forbedring af ajourføringen af LPIS. Eftersom der er tale om forskellige og adskilte handlinger, nåede Kommissionen til en samlet konklusion ved at udlede resultaterne af forskellige handlinger, hvorefter den anvendte den anfægtede korrektion, som Kongeriget Spanien anser for urigtig og uforholdsmæssig. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at den pålagte sanktion til standardsats for et nettobeløb på 2 056 473,43 EUR er i strid med artikel 5 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 (2) og artikel 28 og 29 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 809/2014 (3). Kommissionen begik en åbenbar fejl ved at vurdere den manglende hovedkontrol på grundlag af effektiviteten af krydskontrollerne og kvaliteten af LPIS.

Kommissionen sammenblandede de punktvise uoverensstemmelser, som blev opdaget ved en skærmkontrol som led i billedanalysen vedrørende LPIS-systemet, og de senere kontroller på stedet vedrørende fire tilfældigt udvalgte arealer med resultaterne af de planlagte kontroller på stedet, hvilket svarer til kontrollerne af arealer med en pro rata støtteberettigelseskoefficient for 2016, 2017 og 2018, som blev gennemført som led i planen for foranstaltninger til forbedring af ajourføringen af LPIS. Eftersom der er tale om forskellige og adskilte handlinger, nåede Kommissionen til en samlet konklusion ved at udlede resultaterne af forskellige handlinger, hvorefter den anvendte den anfægtede korrektion, som Kongeriget Spanien anser for urigtig og uforholdsmæssig.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionens tilsidesættelse af retningslinjerne om beregningen af finansielle korrektioner inden for rammerne af procedurerne for efterprøvende regnskabsafslutning og finansiel regnskabsafslutning (C(2015) 3675 af 8.6.2015), som bestemmer, at korrektion sker med en standardsats, er uberettiget, eftersom krydskontrollerne ikke var mangelfulde, og fondens risiko ved manglerne i kontrollerne på stedet blev opgjort under sagsbehandlingen. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at der ikke forelå nogen form for mangel ved krydskontrollerne, som indebar en risiko for fonden, der giver grundlag for den anvendte korrektion, og denne medlemsstat har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen med hensyn til kontrollerne på stedet foretog en urigtig anvendelse af korrektionen til standardsats, eftersom risikoen for fonden var identificeret og opgjort under sagen. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionens tilsidesættelse af retningslinjerne om beregningen af finansielle korrektioner inden for rammerne af procedurerne for efterprøvende regnskabsafslutning og finansiel regnskabsafslutning (C(2015) 3675 af 8.6.2015), som bestemmer, at korrektion sker med en standardsats, er uberettiget, eftersom krydskontrollerne ikke var mangelfulde, og fondens risiko ved manglerne i kontrollerne på stedet blev opgjort under sagsbehandlingen. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at der ikke forelå nogen form for mangel ved krydskontrollerne, som indebar en risiko for fonden, der giver grundlag for den anvendte korrektion, og denne medlemsstat har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen med hensyn til kontrollerne på stedet foretog en urigtig anvendelse af korrektionen til standardsats, eftersom risikoen for fonden var identificeret og opgjort under sagen.

---

(1)  EUT 2021 L 218, s. 9.

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 640/2014 af 11.3.2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, betingelserne for afslag eller tilbagetrækning af betalinger og administrative sanktioner vedrørende direkte betalinger, støtte til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT 2014, L 181, s. 48).

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 809/2014 af 17.7.2014 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse (EUT 2014, L 227, s. 69).

---

| 4.10.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 401/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 401/19

---

Sag anlagt den 16. august 2021 — Tinnus Enterprises mod EUIPO — Mystic Products Import & Export (Væskedistributionsudstyr)

(Sag T-505/21)

(2021/C 401/20)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, De Forenede Stater) (ved advokat T. Wuttke)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Tinnus Enterprises LLC

Det omtvistede design: EF-design nr. 1 431 829-0010

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 9. juni 2021 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1003/2018-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at:






  — | sagsøgerens klage tages til følge, |
| --- | --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at:

—

sagsøgerens klage tages til følge,

| — | indgiveren af ugyldighedsbegæringens begæring ICD 10 296 om at erklære det anfægtede EF-design ugyldigt, forkastes i sin helhed, |
| --- | --- |

—

indgiveren af ugyldighedsbegæringens begæring ICD 10 296 om at erklære det anfægtede EF-design ugyldigt, forkastes i sin helhed,

| — | indgiveren af ugyldighedsbegæringen tilpligtes af betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen for appelkammeret og annullationsafdelingen |
| --- | --- |

—

indgiveren af ugyldighedsbegæringen tilpligtes af betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen for appelkammeret og annullationsafdelingen

| — | indgiveren af ugyldighedsbegæringen tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte udgifter og omkostninger. |
| --- | --- |

—

indgiveren af ugyldighedsbegæringen tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte udgifter og omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af de principper, der er fastsat i Rettens dom af 24. marts 2021, Lego mod EUIPO — Delta Sport Handelskontor (Byggeklods fra et legetøjsbyggesæt) (T-515/19, ikke trykt i Sml., EU:T:2021:155). |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af de principper, der er fastsat i Rettens dom af 24. marts 2021, Lego mod EUIPO — Delta Sport Handelskontor (Byggeklods fra et legetøjsbyggesæt) (T-515/19, ikke trykt i Sml., EU:T:2021:155).

| — | Tilsidesættelse af de principper, der er fastsat i Domstolens dom af 8. marts 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172). |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af de principper, der er fastsat i Domstolens dom af 8. marts 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172).

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002.

| — | Fejlfortolkning af patentansøgning EP 3 005 948 A2 og af sagsøgerens samlede ansøgning om flere designs nr. 1 431 829-0001-0010. |
| --- | --- |

—

Fejlfortolkning af patentansøgning EP 3 005 948 A2 og af sagsøgerens samlede ansøgning om flere designs nr. 1 431 829-0001-0010.

---