# Euroopa Liidu C 437/2021

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 437 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 64. aastakäik28. oktoober 2021 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 437

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

64. aastakäik28. oktoober 2021

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Komisjon |
| 2021/C 437/01 | Komisjoni teatis — Natura 2000 aladega seotud kavade ja projektide hindamine. Metoodilised suunised elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõigete 3 ja 4 sätete kohta | 1 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

2021/C 437/01

Komisjoni teatis — Natura 2000 aladega seotud kavade ja projektide hindamine. Metoodilised suunised elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõigete 3 ja 4 sätete kohta

1

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

| 28.10.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 437/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.10.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 437/1

---

KOMISJONI TEATIS

Natura 2000 aladega seotud kavade ja projektide hindamine. Metoodilised suunised elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõigete 3 ja 4 sätete kohta

(2021/C 437/01)

SISUKORD

| 1 | SISSEJUHATUS | 3 |
| --- | --- | --- |

1

| 1.1. | Dokumendi eesmärk ja laad | 3 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Struktuur | 3 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 2. | ÜLDINE LÄHENEMISVIIS JA PÕHIMÕTTED | 4 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohase menetluse etapid | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Otsuste tegemise põhimõtted | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 3. | ARTIKLI 6 LÕIGETE 3 JA 4 KOHANE METOODIKA | 7 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | 1. etapp: eelhindamine | 7 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | 1. samm: tehakse kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik | 8 |
| --- | --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | 2. samm: kava või projekti ja selle mõjutegurite kirjeldamine | 9 |
| --- | --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | 3. samm: kindlakstegemine, milliseid Natura 2000 alasid võib kava või projekt mõjutada | 10 |
| --- | --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | 4. samm: hindamine, kas tõenäolist olulist mõju on võimalik välistada, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke | 13 |
| --- | --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Järeldused: eelhindamise tulemusel põhinev otsus | 15 |
| --- | --- | --- |

3.1.5.

| 3.2. | 2. etapp: asjakohane hindamine (täishindamine) | 17 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | 1. samm: projekti ja asjaomaste Natura 2000 alade kohta teabe kogumine | 18 |
| --- | --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | 2. samm: kava või projekti mõju hindamine kas eraldi või koos muude kavade või projektidega, pidades silmas ala kaitse-eesmärke | 23 |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | 3. samm: kava või projektiga Natura 2000 ala terviklikkusele avaldatava mõju kinnitamine | 34 |
| --- | --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | 4. samm: leevendusmeetmed | 36 |
| --- | --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Asjakohase hindamise järeldused | 40 |
| --- | --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Muud kaalutlused: konsultatsioonid, asjakohase hindamise kvaliteet, õiguskaitse kättesaadavus | 42 |
| --- | --- | --- |

3.2.6.

| 3.3. | 3. etapp: artikli 6 lõike 4 kohane menetlus | 46 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | 1. samm: alternatiivsete lähenduste uurimine | 47 |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. 2. | samm: ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste uurimine | 53 |
| --- | --- | --- |

3.3.2. 2.

| 3.3.3. | 3. samm: asendusmeetmete kindlaksmääramine, hindamine ja vastuvõtmine | 55 |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

| a) | Peamised asendusmeetmete liigid | 55 |
| --- | --- | --- |

a)

| b) | Asendusmeetmete ja sihtväärtuste kehtestamise juhtpõhimõtted | 57 |
| --- | --- | --- |

b)

| c) | Asenduse ajastamine | 59 |
| --- | --- | --- |

c)

| d) | Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete hindamine ja seire | 59 |
| --- | --- | --- |

d)

| e) | Kavadele asendusmeetmete kehtestamine | 61 |
| --- | --- | --- |

e)

| 4. | STRATEEGILINE PLANEERIMINE JA KAVADE ASJAKOHANE HINDAMINE | 64 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Strateegiline planeerimine | 64 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Kavade asjakohane hindamine | 64 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Tundlike alade kaardistamine | 66 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Konsulteerimine ja dialoog strateegilisel planeerimisel | 70 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 5. | SEOSED MUUDE KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTEGA: KESKKONNAMÕJU HINDAMISE JA KESKKONNAMÕJU STRATEEGILISE HINDAMISE DIREKTIIVID NING VEEPOLIITIKA RAAMDIREKTIIV | 71 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Keskkonnamõju ühtlustamise hindamine | 71 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2. | Keskkonnamõju hindamine, keskkonnamõju strateegiline hindamine ja asjakohane hindamine | 71 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | KMH/KSH ja asjakohase hindamise ühtlustamise võimalused ja neist saadav kasu | 72 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Asjakohase hindamise erijooned ja erinevused KMH/KSH menetlustest | 73 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | KSH / KMS/ asjakohase hindamise seosed loodusdirektiivide ranget liigikaitset käsitlevate sätetega | 74 |
| --- | --- | --- |

5.2.3.

| 5.3. | Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohased hindamised, mis on kooskõlastatud või integreeritud elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohase menetlusega | 75 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 6. | PEAMISED VIITED | 77 |
| --- | --- | --- |

6.

LISA

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Dokumendi eesmärk ja laad

Dokumendi eesmärk on anda metoodilisi suuniseid elupaikade direktiivi (1) artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohta. Suunised on mõeldud abiks liikmesriikide ja kandidaatriikide asutustele ja ametitele, samuti arendajatele, konsultantidele, kaitseala haldajatele, praktikutele ja muudele sidusrühmadele kõnealustest sätetest tulenevate kohustuste kohaldamisel. Dokumendis esitatakse Euroopa Komisjoni seisukohad ja see ei ole õiguslikult siduv; liidu õiguse siduva tõlgendamise pädevus on ainult Euroopa Liidu Kohtul.

Suuniseid tuleb lugeda koos direktiivide ja siseriiklike õigusaktidega ning nõuannetega, mis on esitatud komisjoni teatises „Natura 2000 alade kaitsekorraldus. Elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 sätted“ (käesolevas dokumendis edaspidi „artikli 6 kohaldamise juhend“), (2) millest tuleb direktiivi põhiterminite ja -mõistete tõlgendamisel lähtuda. Lugemise hõlbustamiseks esitatakse käesolevas juhendis tsitaatidena artikli 6 kohaldamise juhendi asjakohased osad.

Komisjon on vastu võtnud ka mitu valdkondlikku juhenddokumenti eri poliitikavaldkondade kohta, nagu energeetika, sealhulgas taastuvad energiaallikad, kaevandamine, siseveetransport, sadamate ja suudmealade areng, põllumajandus ja metsandus (3). Nendes dokumentides analüüsitakse sageli üksikasjalikumalt kavade või projektide hindamise eripärasid nendes konkreetsetes sektorites. Seetõttu võib neid kasutada selleks, et täiendada käesolevaid üldsuuniseid praktiliste valdkondlike kaalutlustega.

Menetlusautonoomia põhimõtte kohaselt on iga liikmesriigi otsustada, kuidas kehtestada direktiivist tulenevaid menetlusnõudeid. Artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohastes hindamistes sisalduvate peamiste otsuste tegemine on iga liikmesriigi pädeva asutuse ülesanne. Käesolevas juhenddokumendis kirjeldab termin „hindamine“ kogu protsessi, mille käigus kava või projekti arendaja, ametiasutused, looduskaitse- ja muud asutused, valitsusvälised organisatsioonid ja üldsus koguvad teavet ning esitavad selle pädevale asutusele kaalumiseks ja hindamiseks.

Seejärel määrab pädev asutus kindlaks hindamise tulemused ja teeb otsuse selle kohta, kas kava või projekt heaks kiita või mitte, ning kui jah, siis millistel tingimustel. Selle protsessi käigus tunnistatakse, et artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaselt nõutavad hindamised tuginevad usaldusväärse teabe ja andmete kogumisele mitme sidusrühma poolt, samuti nendega peetud ja nendevahelistele konsultatsioonidele.

Käesolev dokument kujutab endast elupaikade direktiivi artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohta varem avaldatud metoodiliste suuniste (4) ajakohastatud versiooni (5). Selles tuginetakse elupaikade direktiivi rakendamisel saadud kogemustele ja Euroopa Liidu Kohtu asjakohasele praktikale, samuti ELi suuniste ja kirjanduse läbivaatamisele, juhtumianalüüside materjalidele, tagasisidele ja ettepanekutele pärast konsulteerimist ELi liikmesriikide ametiasutuste ja sidusrühmadega. Juhenddokumendi koostamist toetasid Euroopa Komisjoniga sõlmitud lepingu alusel ATECMA S.L. ja Adelphi consult GmbH (6).

1.2.   Struktuur

Dokument koosneb kolmest põhiosast ja ühest lisast.

| — | Esimeses jaos selgitatakse suuniste aluseks olevat üldist lähenemisviisi ja põhimõtteid. See sisaldab artikli 6 kohaldamise juhendist pärit vooskeemi, millel on näidatud, kuidas artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohased hindamised peaksid olema struktureeritud ning kuidas hindamise eri etapid on seotud artikli 6 lõigete 3 ja 4 nõuetega. |
| --- | --- |

—

Esimeses jaos selgitatakse suuniste aluseks olevat üldist lähenemisviisi ja põhimõtteid. See sisaldab artikli 6 kohaldamise juhendist pärit vooskeemi, millel on näidatud, kuidas artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohased hindamised peaksid olema struktureeritud ning kuidas hindamise eri etapid on seotud artikli 6 lõigete 3 ja 4 nõuetega.

| — | Järgmises jaos on esitatud peamised metoodilised suunised etappide kaupa. Iga etapp sisaldab meetodeid ja töövahendeid, näiteid ja soovitusi hindamise läbiviimise kohta. Seda toetavad kontroll-loendid, maatriksid ja sammsammulised juhised hindamise igaks etapiks. Tuleb siiski märkida, et need on üksnes näitlikud ega saa hõlmata kõiki olukordi. |
| --- | --- |

—

Järgmises jaos on esitatud peamised metoodilised suunised etappide kaupa. Iga etapp sisaldab meetodeid ja töövahendeid, näiteid ja soovitusi hindamise läbiviimise kohta. Seda toetavad kontroll-loendid, maatriksid ja sammsammulised juhised hindamise igaks etapiks. Tuleb siiski märkida, et need on üksnes näitlikud ega saa hõlmata kõiki olukordi.

| — | Kolmas jagu sisaldab peatükki strateegilise planeerimise ja eelkõige kavade hindamismenetluse kohta. Selles jaos uuritakse ka seoseid muude ELi õigusaktide kohaselt nõutavate keskkonnaalaste hindamistega. |
| --- | --- |

—

Kolmas jagu sisaldab peatükki strateegilise planeerimise ja eelkõige kavade hindamismenetluse kohta. Selles jaos uuritakse ka seoseid muude ELi õigusaktide kohaselt nõutavate keskkonnaalaste hindamistega.

| — | Lisas on esitatud näited meetodite ning täiendavate suuniste ja töövahendite kohta, mida saab kasutada artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaste menetluste rakendamiseks (nt kontroll-loendid või vormingud). |
| --- | --- |

—

Lisas on esitatud näited meetodite ning täiendavate suuniste ja töövahendite kohta, mida saab kasutada artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaste menetluste rakendamiseks (nt kontroll-loendid või vormingud).

2.   ÜLDINE LÄHENEMISVIIS JA PÕHIMÕTTED

2.1.   Artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohase menetluse etapid

Artikli 6 lõigetes 3 ja 4 on sätestatud:

| „3. | Iga kava või projekti, mis ei ole otseselt seotud ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, kuid mis tõenäoliselt avaldab alale olulist mõju eraldi või koos muude kavade või projektidega, tuleb asjakohaselt hinnata seoses tagajärgedega, mida see ala kaitse-eesmärkidele avaldab. Pädevad siseriiklikud asutused annavad kavale või projektile kava või projekti tagajärgede hindamise järelduste alusel ning lõike 4 sätete kohaselt nõusoleku alles pärast seda, kui nad on kindlaks teinud, et see ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju, ja teevad seda vajaduse korral pärast avaliku arvamuse saamist. |
| --- | --- |

„3.

| 4. | Kui hoolimata negatiivsest hinnangust kava või projekti tagajärgedele ala suhtes ja alternatiivsete lahenduste puudumisel tuleb kava või projekt üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel siiski ellu viia, peab liikmesriik võtma kõik vajalikud asendusmeetmed, et tagada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe kaitse. Liikmesriik teatab komisjonile vastuvõetud asendusmeetmetest. Kui asjaomasel alal esineb esmatähtsaid looduslikke elupaigatüüpe ja/või esmatähtsaid liike, võib kaaluda ainult neid seisukohti, mis on seotud rahva tervise või avaliku julgeolekuga, esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale või komisjoni arvamuse kohaselt muude üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega.“ |
| --- | --- |

4.

Artikli 6 lõigetes 3 ja 4 on sätestatud sammsammuline menetlus selliste kavade või projektide hindamiseks, mis tõenäoliselt mõjutavad Natura 2000 alasid. See hõlmab kolme peamist etappi.

sammsammuline menetlus

| — | Esimene etapp: eelhindamine. Menetluse esimene osa koosneb eelhindamise etapist, et teha kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks otseselt vajalik, ning kui see nii ei ole, siis kas see võib tõenäoliselt avaldada alale olulist mõju (7) (kas üksi või koos muude kavade või projektidega), pidades silmas ala kaitse-eesmärke. Esimest etappi reguleerib artikli 6 lõike 3 esimese lause esimene osa. |
| --- | --- |

—

Esimene etapp: eelhindamine. Menetluse esimene osa koosneb eelhindamise etapist, et teha kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks otseselt vajalik, ning kui see nii ei ole, siis kas see võib tõenäoliselt avaldada alale olulist mõju (7) (kas üksi või koos muude kavade või projektidega), pidades silmas ala kaitse-eesmärke. Esimest etappi reguleerib artikli 6 lõike 3 esimese lause esimene osa.

Esimene etapp: eelhindamine.

7

| — | Teine etapp: asjakohane hindamine. Kui tõenäolist olulist mõju ei saa välistada, tuleb menetluse järgmises etapis hinnata kava või projekti mõju (kas eraldi või koos muude kavade või projektidega) ala kaitse-eesmärkidele ning teha kindlaks, kas see mõjutab Natura 2000 ala terviklikkust, võttes arvesse võimalikke leevendusmeetmeid. Pädevad asutused otsustavad asjakohase hindamise tulemuste põhjal, kas kava või projekt heaks kiita või mitte. Teist etappi reguleerib artikli 6 lõike 3 esimese lause teine osa ja teine lause. |
| --- | --- |

—

Teine etapp: asjakohane hindamine. Kui tõenäolist olulist mõju ei saa välistada, tuleb menetluse järgmises etapis hinnata kava või projekti mõju (kas eraldi või koos muude kavade või projektidega) ala kaitse-eesmärkidele ning teha kindlaks, kas see mõjutab Natura 2000 ala terviklikkust, võttes arvesse võimalikke leevendusmeetmeid. Pädevad asutused otsustavad asjakohase hindamise tulemuste põhjal, kas kava või projekt heaks kiita või mitte. Teist etappi reguleerib artikli 6 lõike 3 esimese lause teine osa ja teine lause.

Teine etapp: asjakohane hindamine

| — | Kolmas etapp: teatavatel tingimustel tehtav erand artikli 6 lõikest 3. Menetluse kolmandat etappi reguleerib artikli 6 lõige 4. See on oluline üksnes juhul, kui arendaja leiab negatiivsest hinnangust hoolimata, et kava või projekt tuleks siiski ellu viia ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel. See on võimalik üksnes siis, kui puuduvad alternatiivsed lahendused, ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused on nõuetekohaselt põhjendatud ja kui Natura 2000 üldise sidususe kaitsmiseks on vastu võetud sobivad asendusmeetmed. |
| --- | --- |

—

Kolmas etapp: teatavatel tingimustel tehtav erand artikli 6 lõikest 3. Menetluse kolmandat etappi reguleerib artikli 6 lõige 4. See on oluline üksnes juhul, kui arendaja leiab negatiivsest hinnangust hoolimata, et kava või projekt tuleks siiski ellu viia ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel. See on võimalik üksnes siis, kui puuduvad alternatiivsed lahendused, ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused on nõuetekohaselt põhjendatud ja kui Natura 2000 üldise sidususe kaitsmiseks on vastu võetud sobivad asendusmeetmed.

Kolmas etapp: teatavatel tingimustel tehtav erand artikli 6 lõikest 3.

Menetluse iga etappi mõjutab eelmine etapp. Etappide järjekord on seega artikli 6 lõigete 3 ja 4 nõuetekohaseks rakendamiseks väga oluline. Menetluse vooskeem on esitatud joonisel 1.

Image 1

2.2.   Otsuste tegemise põhimõtted

Otsuste tegemise põhimõtted

Nagu kõik ELi keskkonnaalased õigusaktid, põhineb ka elupaikade direktiiv ettevaatuspõhimõttel, (8) st meetme heakskiitmise põhjendamiseks ei saa kasutada teaduslike tõendite puudumist meetme olulise negatiivse mõju kohta. Artikli 6 lõike 3 kohase menetluse puhul tähendab ettevaatuspõhimõte, et enne kavale või projektile loa andmist tuleb tõendada, et sellel puudub negatiivne mõju Natura 2000 aladele. Teisisõnu – kui puudub kindlus negatiivse mõju puudumise suhtes, ei saa kava või projekti heaks kiita.

ettevaatuspõhimõttel

8

Praktikas tähendab see seda, et tõendamiskohustus lasub kava või projekti arendajal, kes peab viisil, mis ei jäta ruumi põhjendatud kahtlustele, tõendama ja pädevale asutusele kinnitama, et:

| — | 1. etapil (eelhindamine) saab tõenäolise olulise mõju välistada või |
| --- | --- |

—

1. etapil (eelhindamine) saab tõenäolise olulise mõju välistada või

| — | 2. etapil (asjakohane hindamine) saab välistada ebasoodsa mõju Natura 2000 ala terviklikkusele. |
| --- | --- |

—

2. etapil (asjakohane hindamine) saab välistada ebasoodsa mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.

Kui ebasoodne mõju ala terviklikkusele on kas kindel või seda ei saa välistada, võib kavale või projektile siiski anda erandkorras loa artikli 6 lõike 4 alusel, tingimusel et puuduvad alternatiivid, et loa andmine on õigustatud ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel ning et on kehtestatud piisavad asendusmeetmed, et kaitsta Natura 2000 võrgustiku üldist sidusust. Sellistel juhtudel võib olla vajalik ka ettevaatuspõhimõtte rakendamine, eelkõige seoses kohaldatavate asendusmeetmete ulatusega (vt punkt 3.3.3).

Elupaikade direktiivis viidatakse artikli 6 lõike 3 kohaldamise alusena sõnaselgelt ala kaitse-eesmärkidele. Euroopa Liidu Kohus kinnitas oma otsuses kohtuasjas C-849/19: komisjon vs. Kreeka, et kaitse-eesmärgid peavad olema ametlikult kehtestatud ja alapõhised, viitama alal esinevatele konkreetsetele väärtustele ja olema täpse sõnastusega (9).

vs.

9

Lisaks on Euroopa Kohus korduvalt otsustanud, et kava või projekti poolt kaitsealale avaldatava mõju asjakohase hindamise kohustuse ulatus tuleb kindlaks määrata kaitse-eesmärke silmas pidades (10). Teisisõnu tuleks otsus selle kohta, kas kaval või projektil on tõenäoliselt Natura 2000 alale oluline mõju, teha lähtuvalt ala kaitse-eesmärkidest (vt punkt 3.1 „Eelhindamine“). Seepärast on oluline, et kõigile Natura 2000 aladele seatakse viivitamata alapõhised kaitse-eesmärgid ja et need tehtaks avalikult kättesaadavaks.

10

Seepärast on oluline, et kõigile Natura 2000 aladele seatakse viivitamata alapõhised kaitse-eesmärgid ja et need tehtaks avalikult kättesaadavaks.

Nagu on selgitatud allpool punktis 3.2.2, tuleb alapõhised kaitse-eesmärgid kehtestada kõikidele kaitsealustele elupaikadele ja liikidele, mida alal leidub olulisel määral (st elupaigad ja liigid, mis vastavalt kaitseala standardsel andmevormil esitatud hinnangule kuuluvad A, B või C, kuid mitte D kategooriasse (11)). Kaitse-eesmärkides tuleb kindlaks määrata eesmärgid, mis tuleb saavutada iga omaduse või parameetri puhul, mille alusel määratakse kindlaks kaitsealuste objektide kaitsestaatus.

11

Nii eel- kui ka asjakohase hindamise käigus antud hinnangud tuleb üle vaadata, kui kava või projekti ettevalmistamise käigus muudetakse või täiendatakse. Näiteks kui eelhindamisetapis ei saa välistada olulise mõju tõenäosust, võib kava või projekti arendaja otsustada kava või projekti muuta, et välistada võimaliku olulise mõju oht. Sellisel juhul tuleks muudetud kava või projekti suhtes teha uus eelhindamine, et teha kindlaks, kas see avaldab kaitsealale tõenäoliselt endiselt olulist mõju.

| Infokast 1


  Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel

  Pädevad asutused vastutavad kava või projekti heakskiitmise eest, võttes arvesse asjakohase hindamise järeldusi kava või projekti tagajärgede kohta Natura 2000 alale. Heakskiitmisotsuse võib teha ainult pärast seda, kui nad on veendunud, et kava või projekt ei avalda ebasoodsat mõju Natura 2000 ala terviklikkusele. Nii on see juhul, kui teaduslikust seisukohast ei ole sellise mõju puudumises mingisugust põhjendatud kahtlust (12).

  Seega tuleb tõendada pigem ebasoodsa mõju puudumist kui selle olemasolu, lähtudes ettevaatuspõhimõttest (13). Seepärast peab asjakohane hindamine olema piisavalt üksikasjalik ja põhjendatud, et tõendada ebasoodsa mõju puudumist, võttes aluseks parimad teaduslikud valdkonnateadmised (14).
  Sama kindlusastet nõutakse juhul, kui otsus tehakse eelhindamise etapis; ka selles etapis ei tohiks tekkida põhjendatud kahtlust tõenäolise olulise mõju puudumise suhtes. |
| --- |

Infokast 1

Infokast 1

Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel

Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel

Pädevad asutused vastutavad kava või projekti heakskiitmise eest, võttes arvesse asjakohase hindamise järeldusi kava või projekti tagajärgede kohta Natura 2000 alale. Heakskiitmisotsuse võib teha ainult pärast seda, kui nad on veendunud, et kava või projekt ei avalda ebasoodsat mõju Natura 2000 ala terviklikkusele. Nii on see juhul, kui teaduslikust seisukohast ei ole sellise mõju puudumises mingisugust põhjendatud kahtlust (12).

on veendunud, et kava või projekt ei avalda ebasoodsat mõju Natura 2000 ala terviklikkusele

12

Seega tuleb tõendada pigem ebasoodsa mõju puudumist kui selle olemasolu, lähtudes ettevaatuspõhimõttest (13). Seepärast peab asjakohane hindamine olema piisavalt üksikasjalik ja põhjendatud, et tõendada ebasoodsa mõju puudumist, võttes aluseks parimad teaduslikud valdkonnateadmised (14).

Seega tuleb tõendada pigem ebasoodsa mõju puudumist

13

võttes aluseks parimad teaduslikud valdkonnateadmised

14

Sama kindlusastet nõutakse juhul, kui otsus tehakse eelhindamise etapis; ka selles etapis ei tohiks tekkida põhjendatud kahtlust tõenäolise olulise mõju puudumise suhtes.

3.   ARTIKLI 6 LÕIGETE 3 JA 4 KOHANE METOODIKA

ARTIKLI 6 LÕIGETE 3 JA 4 KOHANE METOODIKA

3.1.   1. etapp: eelhindamine

1. etapp: eelhindamine

Esimeses etapis uuritakse seda, kui suure tõenäosusega avaldab projekt või kava Natura 2000 alale olulist mõju, kas eraldi või koos teiste projektide või kavadega. Kui tõenäolist olulist mõju ei saa ilma mõistlike kahtlusteta välistada, tuleb kava või projekti suhtes artikli 6 lõike 3 kohaselt läbi viia täielik asjakohane hindamine.

kui suure tõenäosusega avaldab projekt või kava Natura 2000 alale olulist mõju

| Termineid „kava“ ja „projekt“ tuleks mõista laias tähenduses.

  Projekt
  võib hõlmata ehitustöid, paigaldisi ja muid sekkumisi looduskeskkonda, sealhulgas korrapärast tegevust loodusvarade kasutamiseks.


  Ka terminil „
  kava
  “ on artikli 6 lõike 3 kohaldamisel potentsiaalselt lai tähendus: see hõlmab maakasutuse või ruumilisi planeeringuid ja valdkondlikke planeeringuid (nt transpordi, energeetika, jäätmekäitluse, veemajanduse, metsa majandamise jne puhul).


  Direktiiv ei piira ei kava ega projekti mõistet konkreetsete kategooriatega. Ainus määrav asjaolu on see, kas
  kava tõenäoliselt avaldab Natura 2000 alale olulist mõju.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktides 4.4.1 ja 4.4.2. |
| --- |

Termineid „kava“ ja „projekt“ tuleks mõista laias tähenduses.

Projekt
  võib hõlmata ehitustöid, paigaldisi ja muid sekkumisi looduskeskkonda, sealhulgas korrapärast tegevust loodusvarade kasutamiseks.

Projekt

võib hõlmata ehitustöid, paigaldisi ja muid sekkumisi looduskeskkonda, sealhulgas korrapärast tegevust loodusvarade kasutamiseks.

Ka terminil „
  kava
  “ on artikli 6 lõike 3 kohaldamisel potentsiaalselt lai tähendus: see hõlmab maakasutuse või ruumilisi planeeringuid ja valdkondlikke planeeringuid (nt transpordi, energeetika, jäätmekäitluse, veemajanduse, metsa majandamise jne puhul).

Ka terminil „

kava

“ on artikli 6 lõike 3 kohaldamisel potentsiaalselt lai tähendus: see hõlmab maakasutuse või ruumilisi planeeringuid ja valdkondlikke planeeringuid (nt transpordi, energeetika, jäätmekäitluse, veemajanduse, metsa majandamise jne puhul).

Direktiiv ei piira ei kava ega projekti mõistet konkreetsete kategooriatega. Ainus määrav asjaolu on see, kas
  kava tõenäoliselt avaldab Natura 2000 alale olulist mõju.

Direktiiv ei piira ei kava ega projekti mõistet konkreetsete kategooriatega. Ainus määrav asjaolu on see, kas

kava tõenäoliselt avaldab Natura 2000 alale olulist mõju.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktides 4.4.1 ja 4.4.2.

Hindamiseelse etapina võib eelhindamine üldjuhul põhineda juba olemasoleval teabel, sealhulgas eksperdiarvamustel (nt pädevate keskkonnaasutuste arvamused), või avaldatud materjalil (nt elupaikade kaardid või liikide loetelud), selle asemel et nõuda üksikasjalike uute tõendite kogumist. Kui aga nt kaitsealuste elupaikade ja liikide leidumise kohta kavast või projektist potentsiaalselt mõjutatud alal pole piisavat teavet või see on aegunud, võib olla vaja koguda ja analüüsida täiendavaid andmeid, et teha kindlaks, kas on tõenäoline, et esineb olulist mõju. Kui selline teave puudub, tuleb eeldada, et oluline mõju on tõenäoline ja et on vaja asjakohast hindamist.

Eelhindamine tuleb läbi viia varases etapis, tavaliselt enne kui kõik kava või projekti üksikasjad on kindlaks määratud, näiteks kui projekti asukoht ja üldine laad on teada, kuid projekteerimisprotsess ei ole veel alanud. Varajasel eelhindamisel on mitu eelist:

Varajasel eelhindamisel

| — | see võib vähendada hiljem arendusloa taotluse läbivaatamise käigus viivituste ja lisakulude tekkimise riski; |
| --- | --- |

—

see võib vähendada hiljem arendusloa taotluse läbivaatamise käigus viivituste ja lisakulude tekkimise riski;

| — | see võimaldab varajast konsulteerimist ja teabevahetust kava või projekti taotlejate, pädevate asutuste ja muude asjakohaste andmete ja teadmistega sidusrühmade vahel; |
| --- | --- |

—

see võimaldab varajast konsulteerimist ja teabevahetust kava või projekti taotlejate, pädevate asutuste ja muude asjakohaste andmete ja teadmistega sidusrühmade vahel;

| — | see võimaldab kava või projekti arendajal varakult kaaluda, milliseid edasisi samme on vaja teha, kulutamata selleks märkimisväärsel hulgal aega ja raha; |
| --- | --- |

—

see võimaldab kava või projekti arendajal varakult kaaluda, milliseid edasisi samme on vaja teha, kulutamata selleks märkimisväärsel hulgal aega ja raha;

| — | see võimaldab kindlaks teha ja ennetada potentsiaalseid riske seoses Natura 2000 aladega ning kava/projekti endaga, näiteks juhtides tähelepanu vajadusele määrata kavale/projektile alternatiivne koht või lahendus, et vältida kahju tekitamise riski, või kogudes täiendavaid andmeid õigeaegse hindamise toetamiseks. Kuigi esialgse planeerimise põhiaspektid peaksid olema selged, peaks olema võimalik kava või projekti ka kohandada. |
| --- | --- |

—

see võimaldab kindlaks teha ja ennetada potentsiaalseid riske seoses Natura 2000 aladega ning kava/projekti endaga, näiteks juhtides tähelepanu vajadusele määrata kavale/projektile alternatiivne koht või lahendus, et vältida kahju tekitamise riski, või kogudes täiendavaid andmeid õigeaegse hindamise toetamiseks. Kuigi esialgse planeerimise põhiaspektid peaksid olema selged, peaks olema võimalik kava või projekti ka kohandada.

Kui kava või projekti eelhinnatakse varajases etapis, võib osutuda vajalikuks eelhindamise tulemused hiljem läbi vaadata, kui kava või projekti kohta saadakse rohkem üksikasju. Eelhindamisanalüüsi ulatus võib kavade ja projektide puhul erineda sõltuvalt arenduse ulatusest ja tõenäolisest mõjust.

Analüüs koosneb neljast sammust:

| 1. | tehakse kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik; |
| --- | --- |

1.

tehakse kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik;

| 2. | tehakse kindlaks kava või projekti asjakohased elemendid ja nende tõenäolised mõjud; |
| --- | --- |

2.

tehakse kindlaks kava või projekti asjakohased elemendid ja nende tõenäolised mõjud;

| 3. | tehakse kindlaks, kas ja millistele Natura 2000 aladele võib mõju avalduda, võttes arvesse kava või projekti võimalikku mõju eraldi või koos muude kavade või projektidega; |
| --- | --- |

3.

tehakse kindlaks, kas ja millistele Natura 2000 aladele võib mõju avalduda, võttes arvesse kava või projekti võimalikku mõju eraldi või koos muude kavade või projektidega;

| 4. | hinnatakse, kas tõenäolist olulist mõju Natura 2000 alale on võimalik välistada, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke. |
| --- | --- |

4.

hinnatakse, kas tõenäolist olulist mõju Natura 2000 alale on võimalik välistada, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke.

Järgmistes osades on kirjeldatud kõiki nelja sammu üksikasjalikumalt koos eelhindamise tulemuste ja seotud dokumentidega.

Tabelis 1 on esitatud peamised erinevused elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohaste eelhindamise ja asjakohase hindamise etappide vahel.

Tabel 1

Tabel 1

Eelhindamise etapi ja asjakohase hindamise erinevused

Eelhindamise etapi ja asjakohase hindamise erinevused

| Eelhindamine | Asjakohane hindamine |
| --- | --- |
| Tehakse kindlaks, kas kava või projekti rakendamise tagajärjel võib tõenäoliselt avalduda Natura 2000 alale selle kaitse-eesmärke silmas pidades olulist kahjulikku mõju. | Hinnatakse tõenäolist mõju Natura 2000 alale, pidades silmas selle kaitse-eesmärke, ja seda, kas ala terviklikkusele avaldub või võib avalduda ebasoodsat mõju. |
| Kui olulise mõju esinemist ei ole võimalik kindlalt välistada, tuleb läbi viia kava või projekti asjakohane hindamine. | Kavale või projektile võib loa anda ainult juhul, kui on võimalik välistada ebasoodne mõju Natura 2000 ala terviklikkusele. |
| Põhineb tavaliselt olemasolevatel andmetel, olemasolevatel teadmistel ja kogemustel ning eksperdiarvamusel. | Nõuab üksikasjalikku uurimist, sageli kohapealseid uuringuid, ekspertide nõuandeid ja eksperdihinnangut konkreetse juhtumi kohta. |
| Leevendusmeetmeid ei saa kaaluda (15). | Hinnatakse leevendusmeetmeid ebasoodsa mõju kõrvaldamiseks või vähendamiseks. |

Eelhindamine

Asjakohane hindamine

Tehakse kindlaks, kas kava või projekti rakendamise tagajärjel võib tõenäoliselt avalduda Natura 2000 alale selle kaitse-eesmärke silmas pidades olulist kahjulikku mõju.

Hinnatakse tõenäolist mõju Natura 2000 alale, pidades silmas selle kaitse-eesmärke, ja seda, kas ala terviklikkusele avaldub või võib avalduda ebasoodsat mõju.

Kui olulise mõju esinemist ei ole võimalik kindlalt välistada, tuleb läbi viia kava või projekti asjakohane hindamine.

Kavale või projektile võib loa anda ainult juhul, kui on võimalik välistada ebasoodne mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.

Põhineb tavaliselt olemasolevatel andmetel, olemasolevatel teadmistel ja kogemustel ning eksperdiarvamusel.

Nõuab üksikasjalikku uurimist, sageli kohapealseid uuringuid, ekspertide nõuandeid ja eksperdihinnangut konkreetse juhtumi kohta.

Leevendusmeetmeid ei saa kaaluda (15).

15

Hinnatakse leevendusmeetmeid ebasoodsa mõju kõrvaldamiseks või vähendamiseks.

3.1.1.   
  1. samm: tehakse kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik

1. samm: tehakse kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik

Selle sammuga tehakse kindlaks, kas kava või projekt on seotud ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik, st kas see aitab kaasa ala kaitse-eesmärkide saavutamisele.

| Terminiga „kaitsekorraldus“ tähistatakse alal võetavaid kaitsemeetmeid, st seda tuleb mõista artikli 6 lõike 1 tähenduses. Seega on tegevus juhul, kui see on otseselt seotud kaitse-eesmärkide saavutamisega, ja selleks vajalik, hindamisnõudest vabastatud.


  Kavad ja projektid, mis on otseselt seotud Natura 2000 alade kaitsekorraldusega või on selle jaoks vajalikud, peaksid üldjuhul artikli 6 lõike 3 kohaldamisalast välja jääma, kuid nende komponendid, mis ei ole seotud kaitsekorraldusega, võivad siiski vajada hindamist.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.4.3. |
| --- |

Terminiga „kaitsekorraldus“ tähistatakse alal võetavaid kaitsemeetmeid, st seda tuleb mõista artikli 6 lõike 1 tähenduses. Seega on tegevus juhul, kui see on otseselt seotud kaitse-eesmärkide saavutamisega, ja selleks vajalik, hindamisnõudest vabastatud.

Terminiga „kaitsekorraldus“ tähistatakse alal võetavaid kaitsemeetmeid, st seda tuleb mõista artikli 6 lõike 1 tähenduses. Seega on tegevus juhul, kui see on otseselt seotud kaitse-eesmärkide saavutamisega, ja selleks vajalik, hindamisnõudest vabastatud.

Kavad ja projektid, mis on otseselt seotud Natura 2000 alade kaitsekorraldusega või on selle jaoks vajalikud, peaksid üldjuhul artikli 6 lõike 3 kohaldamisalast välja jääma, kuid nende komponendid, mis ei ole seotud kaitsekorraldusega, võivad siiski vajada hindamist.

Kavad ja projektid, mis on otseselt seotud Natura 2000 alade kaitsekorraldusega või on selle jaoks vajalikud, peaksid üldjuhul artikli 6 lõike 3 kohaldamisalast välja jääma, kuid nende komponendid, mis ei ole seotud kaitsekorraldusega, võivad siiski vajada hindamist.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.4.3.

Kui kava või projekti muude eesmärkide seas on neid, mis on seotud kaitsekorraldusega, võivad kaitsekorraldusega mitteseotud komponendid siiski eeldada asjakohast hindamist. Nii võib see olla näiteks Natura 2000 alaks määratud metsamaa puhul, mille kaitsekorralduskava ühe osa võib moodustada metsaraie. Tegevuse selle osa suhtes, mis ei ole vajalik ala kaitsekorralduseks, tuleks läbi viia asjakohane hindamine (16).

16

Võib esineda olukordi, kus kava või projekt, mis on otseselt seotud ühe ala (sihtala) kaitsekorraldusega või selleks vajalik, võib negatiivselt mõjutada mõnd teist ala. Näiteks võidakse sihtala üleujutusriski juhtimiseks kavandada tammi rajamist mõnel teisel alal, mis võib avaldada viimasele olulist ebasoodsat mõju. Seepärast tuleks selle kava või projekti puhul hinnata võimalikku olulist mõju teisele kaitsealale.

Sellest tulenevalt peaksid kavad või projektid, mis on otseselt seotud Natura 2000 alade haldamisega linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi alusel või on selleks otseselt vajalikud, olema kavad või projektid, mille eesmärk on säilitada või vajaduse korral taastada kaitsealuste elupaikade ja liikide soodne kaitsestaatus kõnealustel aladel.

| Infokast 2


  Näited kriteeriumidest, mis võimaldavad teha kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik







  — | Kavas või projektis kavandatud meetmed sisalduvad asjaomase Natura 2000 ala kaitsekorralduskavas või on kavandatud osana muudest õiguslikest, haldus- või lepingulistest meetmetest, mis on vajalikud ala, selle elupaigatüüpide ja liikide soodsa kaitsestaatuse säilitamiseks ja (vajaduse korral) taastamiseks. |
| --- | --- |

Infokast 2

Infokast 2

Näited kriteeriumidest, mis võimaldavad teha kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik

Näited kriteeriumidest, mis võimaldavad teha kindlaks, kas kava või projekt on otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või on selleks vajalik

—

Kavas või projektis kavandatud meetmed sisalduvad asjaomase Natura 2000 ala kaitsekorralduskavas või on kavandatud osana muudest õiguslikest, haldus- või lepingulistest meetmetest, mis on vajalikud ala, selle elupaigatüüpide ja liikide soodsa kaitsestaatuse säilitamiseks ja (vajaduse korral) taastamiseks.

| — | On olemas Natura 2000 ala haldamise eest vastutava seadusjärgse organi põhjendatud avaldus selle kohta, et tegevus on otseselt seotud sihtala kaitsekorraldusega ja selleks vajalik ning et see on selgelt seotud elupaigatüüpide või liikide kaitsestaatuse säilitamise või parandamisega alal. |
| --- | --- |

—

On olemas Natura 2000 ala haldamise eest vastutava seadusjärgse organi põhjendatud avaldus selle kohta, et tegevus on otseselt seotud sihtala kaitsekorraldusega ja selleks vajalik ning et see on selgelt seotud elupaigatüüpide või liikide kaitsestaatuse säilitamise või parandamisega alal.

3.1.2.   
  2. samm: kava või projekti ja selle mõjutegurite kirjeldamine

2. samm: kava või projekti ja selle mõjutegurite kirjeldamine

Kava või projekti kirjeldamisel on vaja kindlaks teha kõik aspektid, mis võivad mõjutada Natura 2000 ala eraldi või koos muude kavade või projektidega.

Arvesse tuleb võtta kõiki projekti etappe, sealhulgas ehitamist, käitamist ja käitusest kõrvaldamist.

Kavade puhul tuleb koguda ja analüüsida asjakohaseid üksikasju kava raames ellu viidavate tegevuste kohta, et teha kindlaks, kas need võivad eraldi või koos võetuna Natura 2000 alasid oluliselt mõjutada, sealhulgas koos muude kavade või projektidega.

Infokastis 3 on loetletud kava või projekti põhiparameetrid, mis tuleb kindlaks teha. Need elemendid on üksnes soovituslikud ning neid tuleb iga juhtumi puhul kohandada või täiendada. Mõne projekti või kava puhul võib olla vaja kindlaks määrata eraldi parameetrid ehitus-, käitus- ja käitusest kõrvaldamise etapiks.

| Infokast 3


  Näited kava või projekti elementidest, mida tuleb eelhindamise käigus arvesse võtta







  — | suurus (nt seoses otsese maa hõivamisega); |
| --- | --- |

Infokast 3

Infokast 3

Näited kava või projekti elementidest, mida tuleb eelhindamise käigus arvesse võtta

Näited kava või projekti elementidest, mida tuleb eelhindamise käigus arvesse võtta

—

suurus (nt seoses otsese maa hõivamisega);

| — | kogu mõjutatud ala, sealhulgas ala, millele avalduvad kaudsed mõjud (nt müra, hägusus, vibratsioon); |
| --- | --- |

—

kogu mõjutatud ala, sealhulgas ala, millele avalduvad kaudsed mõjud (nt müra, hägusus, vibratsioon);

| — | füüsilised muutused keskkonnas (nt jõesängi või muude veekogude morfoloogia muutumine, metsa tiheduse muutumine); |
| --- | --- |

—

füüsilised muutused keskkonnas (nt jõesängi või muude veekogude morfoloogia muutumine, metsa tiheduse muutumine);

| — | muutused olemasoleva surveteguri intensiivsuse tasemes (nt müra, saaste või liikluse suurenemine); |
| --- | --- |

—

muutused olemasoleva surveteguri intensiivsuse tasemes (nt müra, saaste või liikluse suurenemine);

| — | ressursivajadused (nt veevõtmine, maavarade kaevandamine); |
| --- | --- |

—

ressursivajadused (nt veevõtmine, maavarade kaevandamine);

| — | heitmed (nt lämmastiksaaste) ja jäätmed (ning kas need kõrvaldatakse maal, vees või õhus); |
| --- | --- |

—

heitmed (nt lämmastiksaaste) ja jäätmed (ning kas need kõrvaldatakse maal, vees või õhus);

| — | transpordivajadused (nt juurdepääsuteed); |
| --- | --- |

—

transpordivajadused (nt juurdepääsuteed);

| — | ehitamise, käitamise, käitusest kõrvaldamise jne kestus; |
| --- | --- |

—

ehitamise, käitamise, käitusest kõrvaldamise jne kestus;

| — | ajalised aspektid (kava või projekti eri etappide ajakava); |
| --- | --- |

—

ajalised aspektid (kava või projekti eri etappide ajakava);

| — | kaugus Natura 2000 aladest ja eelkõige objektidest, mille kaitseks alad on määratud; |
| --- | --- |

—

kaugus Natura 2000 aladest ja eelkõige objektidest, mille kaitseks alad on määratud;

| — | kumulatiivsed mõjud koos teiste projektide ja kavadega. |
| --- | --- |

—

kumulatiivsed mõjud koos teiste projektide ja kavadega.

3.1.3.   
  3. samm: kindlakstegemine, milliseid Natura 2000 alasid võib kava või projekt mõjutada

3. samm: kindlakstegemine, milliseid Natura 2000 alasid võib kava või projekt mõjutada

Võimalike mõjutatud Natura 2000 alade kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta kõiki kava või projekti aspekte, millel võib olla mõju kava või projekti mõjupiirkonnas asuvatele Natura 2000 aladele. Seejuures tuleks arvesse võtta kõiki aladel leiduvaid objekte, mille kaitseks alad on määratud (liigid, elupaigatüübid), ja nende kaitse-eesmärke.

Eelkõige tuleks kindlaks määrata:

| — | kõik Natura 2000 alad, mis kattuvad või külgnevad geograafiliselt kava või projekti mõne meetme või aspektiga selle mis tahes etapis; |
| --- | --- |

—

kõik Natura 2000 alad, mis kattuvad või külgnevad geograafiliselt kava või projekti mõne meetme või aspektiga selle mis tahes etapis;

| — | kõik Natura 2000 alad, mis jäävad kava või projekti tõenäolise mõjuala piiresse. Natura 2000 alad, mis asuvad kava või projekti asukoha ümbruses (või teatavas kauguses) ja mida projekti aspektid võivad siiski kaudselt mõjutada, sealhulgas seoses loodusvarade (nt vee) kasutamise ja eri liiki jäätmete, ainete või energia keskkonda laskmise või heitega; |
| --- | --- |

—

kõik Natura 2000 alad, mis jäävad kava või projekti tõenäolise mõjuala piiresse. Natura 2000 alad, mis asuvad kava või projekti asukoha ümbruses (või teatavas kauguses) ja mida projekti aspektid võivad siiski kaudselt mõjutada, sealhulgas seoses loodusvarade (nt vee) kasutamise ja eri liiki jäätmete, ainete või energia keskkonda laskmise või heitega;

| — | kava või projekti asukoha ümbruses (või sellest teatavas kauguses) asuvad Natura 2000 alad, millel elavad loomad võivad liikuda projektialale ja seejärel hukkuda või olla muul viisil mõjutatud (nt kaob toitumisala või väheneb kodupiirkond); |
| --- | --- |

—

kava või projekti asukoha ümbruses (või sellest teatavas kauguses) asuvad Natura 2000 alad, millel elavad loomad võivad liikuda projektialale ja seejärel hukkuda või olla muul viisil mõjutatud (nt kaob toitumisala või väheneb kodupiirkond);

| — | Natura 2000 alad, mille ühendatust või ökoloogilist järjepidevust kava või projekt võib mõjutada. |
| --- | --- |

—

Natura 2000 alad, mille ühendatust või ökoloogilist järjepidevust kava või projekt võib mõjutada.

Hinnatavate Natura 2000 alade ulatus, st piirkond, kus kava või projekt võib mõju avaldada, sõltub kava või projekti laadist ja sellest, kui pika vahemaa tagant võib mõju avalduda. Jõel allavoolu asuvate Natura 2000 alade või põhjaveekihtidest toituvate märgalade puhul võib kava või projekt mõjutada veevoolu, kalade rännet jne isegi väga kaugelt. Ka saasteainete heite mõju võib avalduda pika vahemaa tagant.

Osal projektidest või kavadest, mis ei mõjuta otseselt Natura 2000 alasid, võib siiski olla aladele oluline mõju, kui nad avaldavad tõkestavat mõju või katkestavad ökoloogilisi sidemeid. See võib juhtuda näiteks siis, kui kavad mõjutavad Natura 2000 alasid ühendavaid maastikuvorme, takistavad liikide liikumist või häirivad jõe või metsa ökosüsteemi järjepidevust.

Selleks et teha kindlaks kava või projekti võimalik mõju Natura 2000 aladele, on vaja kindlaks määrata mitte ainult asjaomased alad, vaid ka nendel aladel olulisel määral leiduvad elupaigad ja liigid ning alapõhised kaitse-eesmärgid.

Infokast 4 sisaldab näiteid andmeallikatest, mida saab sel eesmärgil kasutada.

| Infokast 4


  Allikad Natura 2000 alale avalduva mõju kindlakstegemiseks







  — | Natura 2000 standardne andmevorm ala kohta; |
| --- | --- |

Infokast 4

Infokast 4

Allikad Natura 2000 alale avalduva mõju kindlakstegemiseks

Allikad Natura 2000 alale avalduva mõju kindlakstegemiseks

—

Natura 2000 standardne andmevorm ala kohta;

| — | alapõhised kaitse-eesmärgid (sätestatud loodusalade määramise või linnualade klassifitseerimise aktides, ala kaitsekorralduskavas või eraldi õigusaktis); |
| --- | --- |

—

alapõhised kaitse-eesmärgid (sätestatud loodusalade määramise või linnualade klassifitseerimise aktides, ala kaitsekorralduskavas või eraldi õigusaktis);

| — | ala kaitsekorralduskavad (kus nt tehakse kindlaks ala mõjutavad survetegurid ja ohud); |
| --- | --- |

—

ala kaitsekorralduskavad (kus nt tehakse kindlaks ala mõjutavad survetegurid ja ohud);

| — | varasemad uuringud ja seireandmed asjaomaste liikide ja elupaigatüüpide, nende leviku kohta alal ja selle ümbruses ning nende kaitsestaatuse, surve ja ohtude kohta; |
| --- | --- |

—

varasemad uuringud ja seireandmed asjaomaste liikide ja elupaigatüüpide, nende leviku kohta alal ja selle ümbruses ning nende kaitsestaatuse, surve ja ohtude kohta;

| — | ala praegused ja varasemad kaardid; |
| --- | --- |

—

ala praegused ja varasemad kaardid;

| — | maakasutuse ja muud asjakohased olemasolevad kavad; |
| --- | --- |

—

maakasutuse ja muud asjakohased olemasolevad kavad;

| — | ala uuringutel põhinev olemasolev materjal; |
| --- | --- |

—

ala uuringutel põhinev olemasolev materjal;

| — | olemasolevad hüdrogeoloogilised andmed; |
| --- | --- |

—

olemasolevad hüdrogeoloogilised andmed;

| — | olemasolevad andmed asjaomaste ainete kohta (nt lämmastiksaaste, keskkonda lastud reovee koostis); |
| --- | --- |

—

olemasolevad andmed asjaomaste ainete kohta (nt lämmastiksaaste, keskkonda lastud reovee koostis);

| — | sarnaste projektide või kavade keskkonnamõju hinnangud; |
| --- | --- |

—

sarnaste projektide või kavade keskkonnamõju hinnangud;

| — | asjakohased keskkonnaseisundi aruanded; |
| --- | --- |

—

asjakohased keskkonnaseisundi aruanded;

| — | kaardid ja geoinfosüsteemid; |
| --- | --- |

—

kaardid ja geoinfosüsteemid;

| — | toimikud ala ajaloo kohta jne. |
| --- | --- |

—

toimikud ala ajaloo kohta jne.

Natura 2000 standardsel andmevormil (17)esitatud teave on lähtepunkt, mis aitab teha kindlaks alal olulisel määral leiduvad elupaigatüübid ja liigid, mida kava või projekt võib mõjutada, samuti kõik olemasolevad survetegurid ja mõjud alale. Muud kaitseala tasandi teavet saab sellistest allikatest nagu Natura 2000 ala kaitsekorralduskava, loetelu tegevustest, mis võivad põhjustada kahju või halvenemist, alal leiduvate elupaikade ja liikide seire tulemused ning väljaspool Natura 2000 ala asuvad biogeograafilise, riikliku ja kohaliku tasandi allikad.

17

On oluline, et need andmed ja teave tehakse avalikult kättesaadavaks näiteks keskandmebaasi või riiklike või piirkondlike ametiasutuste veebiportaalide ja -saitide kaudu ning et neid ajakohastatakse korrapäraselt, et kõigil asjaomastel sidusrühmadel ja asutustel oleks neile lihtne juurde pääseda.

| Infokast 5


  Peamised teabeallikad objektide kohta, mille kaitseks Natura 2000 alad on määratud

  Iga Natura 2000 ala kohta on täidetud standardne andmevorm. See sisaldab teavet kaitsealal leiduvate ELi kaitstavate liikide ja elupaigatüüpide kohta ning selles antakse üldine hinnang asjaomase ala iga liigi või elupaigatüübi seisundi kohta (hindega skaalal A–D). Andmevorm sisaldab teavet kaitsealal asuvate elupaikade pindala, esinduslikkuse ja kaitsestaatuse kohta ning üldist hinnangut ala väärtuslikkuse kohta asjaomaste looduslike elupaigatüüpide kaitsmise seisukohast. Seoses alal leiduvate liikidega sisaldab andmevorm teavet nende populatsioonide ja staatuse (paikne, pesitsev, talvituv, rändav) kohta ning kaitseala väärtuslikkuse kohta asjaomase liigi kaitse seisukohast.
  Samuti hõlmab andmevorm järgmist taustteavet kaitseala kohta:






  — | ala üldisi omadusi, kvaliteeti ja tähtsust käsitlev teave; |
| --- | --- |

Infokast 5

Infokast 5

Peamised teabeallikad objektide kohta, mille kaitseks Natura 2000 alad on määratud

Peamised teabeallikad objektide kohta, mille kaitseks Natura 2000 alad on määratud

Iga Natura 2000 ala kohta on täidetud standardne andmevorm. See sisaldab teavet kaitsealal leiduvate ELi kaitstavate liikide ja elupaigatüüpide kohta ning selles antakse üldine hinnang asjaomase ala iga liigi või elupaigatüübi seisundi kohta (hindega skaalal A–D). Andmevorm sisaldab teavet kaitsealal asuvate elupaikade pindala, esinduslikkuse ja kaitsestaatuse kohta ning üldist hinnangut ala väärtuslikkuse kohta asjaomaste looduslike elupaigatüüpide kaitsmise seisukohast. Seoses alal leiduvate liikidega sisaldab andmevorm teavet nende populatsioonide ja staatuse (paikne, pesitsev, talvituv, rändav) kohta ning kaitseala väärtuslikkuse kohta asjaomase liigi kaitse seisukohast.

standardne andmevorm

Samuti hõlmab andmevorm järgmist taustteavet kaitseala kohta:

—

ala üldisi omadusi, kvaliteeti ja tähtsust käsitlev teave;

| — | ala kahjustatavust käsitlev teave (alale inimtegevusest või muudest mõjuritest tulenev koormus ning elupaikade ja ökosüsteemide tundlikkus); |
| --- | --- |

—

ala kahjustatavust käsitlev teave (alale inimtegevusest või muudest mõjuritest tulenev koormus ning elupaikade ja ökosüsteemide tundlikkus);

| — | teave inimtegevuse ja looduslike protsessidega seotud positiivse või negatiivse mõju kohta ala kaitsele ja kaitsekorraldusele ning selle kohta, kui suur osa alast on mõjutatud; |
| --- | --- |

—

teave inimtegevuse ja looduslike protsessidega seotud positiivse või negatiivse mõju kohta ala kaitsele ja kaitsekorraldusele ning selle kohta, kui suur osa alast on mõjutatud;

| — | teave ala kaitsekorralduse eest vastutava organi kohta; |
| --- | --- |

—

teave ala kaitsekorralduse eest vastutava organi kohta;

| — | teave ala kaitsekorralduskavade ja -tavade, sealhulgas tavapärase inimtegevuse kohta; |
| --- | --- |

—

teave ala kaitsekorralduskavade ja -tavade, sealhulgas tavapärase inimtegevuse kohta;

| — | kaitseala kaart. |
| --- | --- |

—

kaitseala kaart.

Kaitsemeetmed ja kaitsekorralduskavad

Kaitsemeetmed ja kaitsekorralduskavad

Loodusalade jaoks peavad liikmesriigid kehtestama kaitsemeetmed, mis vastavad alal esinevate I lisa looduslike elupaigatüüpide ja II lisa liikide ökoloogilistele vajadustele (elupaikade direktiivi artikli 6 lõige 1). See võib vajaduse korral hõlmata spetsiaalselt kaitsealade jaoks välja töötatud või muudesse arengukavadesse lisatud kaitsekorralduskavade kasutamist ja/või muid õigus-, haldus- või lepingulisi meetmeid.

Samuti tuleb sihipäraseid kaitsemeetmeid kohaldada linnualade suhtes. Kui Natura 2000 kaitsekorralduskavad on kättesaadavad, võivad need sisaldada teavet ala kaitse-eesmärkide, alal esinevate liikide ja elupaikade asukoha ja seisundi, neid ähvardavate ohtude ning nende kaitsestaatuse parandamiseks vajalike kaitsemeetmete kohta. Sellest kõigest võib olla kasu eel- ja asjakohasel hindamisel.

Komisjoni veebisaidil on Natura 2000 Network Vieweri ja Natura 2000 avaliku andmebaasi kaudu esitatud andmed ja kaardid kõigi ELi Natura 2000 alade kohta: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/data/indexen.htm. Ka enamikus liikmesriikides on avalikult kättesaadav teave Natura 2000 alade ja nende omaduste kohta. Geoinfosüsteemid võivad samuti aidata mõista seoseid kava või projekti aspektide ja Natura 2000 ala eritunnuste vahel.

Eri riikides on olemas praktilised töövahendid ja infosüsteemid, mis aitavad kindlaks teha eri liiki projektide ja kavade võimalikku mõju Natura 2000 aladele. Infokastis 6 on esitatud mõned näited sellistest töövahenditest.

praktilised töövahendid ja infosüsteemid

| Infokast 6


  Näited infosüsteemidest, mis aitavad teha kindlaks eri liiki projektide ja kavade võimalikku mõju Natura 2000 aladele


  Saksamaa

  Vajalik teave peaaegu kõikide projektitüüpide võimaliku kahjuliku mõju hindamise jaoks on esitatud föderaalse looduskaitseameti infosüsteemis FFH-VP-Info. See sisaldab ulatuslikku andmebaasi võimalike mõjude kohta konkreetsetele elupaigatüüpidele ja liikidele, mida saab kasutada eel- ja asjakohaseks hindamiseks. Selles esitatakse üksikasjalik teave mõjutegurite tundlikkuse ja võimaliku mõju kohta peaaegu kõigile Saksamaal loodusdirektiivide alusel kaitstavatele elupaikadele ja liikidele. See sisaldab ka kontroll-loendeid, milles hinnatakse iga elupaigatüüpidele ja liikidele avalduva mõju raskusastet/olulisust.
  Vt: http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp.

  Iirimaa

  Iirimaal on kättesaadav rakendus GeoTool, mis toetab andmekogumisprotsessi 1. etappi (eelhindamine) ja 2. etappi (asjakohane hindamine). See võimaldab kasutajal valida kaardil mõne punkti ning seejärel otsida loodus- ja linnualasid sellest punktist määratud raadiuses, mille kasutaja saab valida sõltuvalt kava või projekti võimaliku keskkonnamõju tasemest. Teave iga valitud raadiuses asuva Natura 2000 ala kohta sisaldab nende elupaikade ja liikide loetelu, mille kaitseks alad on määratud, ning on seotud iga ala kaitse-eesmärkidega.
  Vt: https://gis.epa.ie/EPAMaps/AAGeoTool.

  Madalmaad

  Madalmaade valitsus on loonud töövahendi projekti võimaliku mõju kiireks hindamiseks algetapis. Selles kirjeldatakse toiminguid, mida on vaja teha, kui loa saamise menetlus hõlmab Natura 2000 aladele või kaitsealustele liikidele avalduva mõju hindamist. See aitab kindlaks teha võimalikku mõju üksikutele liikidele ja elupaigatüüpidele ning annab teavet liikide ja elupaigatüüpide tundlikkuse kohta eri tegevuste suhtes.
  Vt www.natura2000.nl („routeplanner beschermde natuur“ ja „effectenindicator Natura 2000-gebieden“).

  Belgia

  Õhusaaste (NOx ja NH3 sadestumine, mis on seotud intensiivse põllumajanduse, tööstuslike kütte- ja energiaprotsesside ning liikuvusega) mõjul toimuva hapestumise ja eutrofeerumise hindamiseks on Belgias esmaseks eelhindamiseks kasutusel interaktiivne veebirakendus. See on kiirskaneerimisvahend võimalike mõjude kindlakstegemiseks. Kui kiirskaneerimise tulemusena antakse heakskiit, ei ole oodata võimalikku kahjulikku mõju. Kui aga heakskiitu ei anta, võib esineda kahjulik mõju, mida tuleks asjakohase hindamise abil lähemalt uurida.
  Vt: https://www.milieuinfo.be/voortoets/.

  Lisateavet eel- ja asjakohast hindamist toetava teabe ja praktiliste töövahendite kohta vt käesoleva juhenddokumendi lisast (punkt 1.1). |
| --- |

Infokast 6

Infokast 6

Näited infosüsteemidest, mis aitavad teha kindlaks eri liiki projektide ja kavade võimalikku mõju Natura 2000 aladele

Näited infosüsteemidest, mis aitavad teha kindlaks eri liiki projektide ja kavade võimalikku mõju Natura 2000 aladele

Saksamaa

Saksamaa

Vajalik teave peaaegu kõikide projektitüüpide võimaliku kahjuliku mõju hindamise jaoks on esitatud föderaalse looduskaitseameti infosüsteemis FFH-VP-Info. See sisaldab ulatuslikku andmebaasi võimalike mõjude kohta konkreetsetele elupaigatüüpidele ja liikidele, mida saab kasutada eel- ja asjakohaseks hindamiseks. Selles esitatakse üksikasjalik teave mõjutegurite tundlikkuse ja võimaliku mõju kohta peaaegu kõigile Saksamaal loodusdirektiivide alusel kaitstavatele elupaikadele ja liikidele. See sisaldab ka kontroll-loendeid, milles hinnatakse iga elupaigatüüpidele ja liikidele avalduva mõju raskusastet/olulisust.

Vt: http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp.

Iirimaa

Iirimaa

Iirimaal on kättesaadav rakendus GeoTool, mis toetab andmekogumisprotsessi 1. etappi (eelhindamine) ja 2. etappi (asjakohane hindamine). See võimaldab kasutajal valida kaardil mõne punkti ning seejärel otsida loodus- ja linnualasid sellest punktist määratud raadiuses, mille kasutaja saab valida sõltuvalt kava või projekti võimaliku keskkonnamõju tasemest. Teave iga valitud raadiuses asuva Natura 2000 ala kohta sisaldab nende elupaikade ja liikide loetelu, mille kaitseks alad on määratud, ning on seotud iga ala kaitse-eesmärkidega.

Vt: https://gis.epa.ie/EPAMaps/AAGeoTool.

Madalmaad

Madalmaad

Madalmaade valitsus on loonud töövahendi projekti võimaliku mõju kiireks hindamiseks algetapis. Selles kirjeldatakse toiminguid, mida on vaja teha, kui loa saamise menetlus hõlmab Natura 2000 aladele või kaitsealustele liikidele avalduva mõju hindamist. See aitab kindlaks teha võimalikku mõju üksikutele liikidele ja elupaigatüüpidele ning annab teavet liikide ja elupaigatüüpide tundlikkuse kohta eri tegevuste suhtes.

Vt www.natura2000.nl („routeplanner beschermde natuur“ ja „effectenindicator Natura 2000-gebieden“).

Belgia

Belgia

Õhusaaste (NOx ja NH3 sadestumine, mis on seotud intensiivse põllumajanduse, tööstuslike kütte- ja energiaprotsesside ning liikuvusega) mõjul toimuva hapestumise ja eutrofeerumise hindamiseks on Belgias esmaseks eelhindamiseks kasutusel interaktiivne veebirakendus. See on kiirskaneerimisvahend võimalike mõjude kindlakstegemiseks. Kui kiirskaneerimise tulemusena antakse heakskiit, ei ole oodata võimalikku kahjulikku mõju. Kui aga heakskiitu ei anta, võib esineda kahjulik mõju, mida tuleks asjakohase hindamise abil lähemalt uurida.

x

3

Vt: https://www.milieuinfo.be/voortoets/.

Lisateavet eel- ja asjakohast hindamist toetava teabe ja praktiliste töövahendite kohta vt käesoleva juhenddokumendi lisast (punkt 1.1).

Lisateavet eel- ja asjakohast hindamist toetava teabe ja praktiliste töövahendite kohta vt käesoleva juhenddokumendi lisast (punkt 1.1).

3.1.4.   
  4. samm: hindamine, kas tõenäolist olulist mõju on võimalik välistada, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke

4. samm: hindamine, kas tõenäolist olulist mõju on võimalik välistada, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke

Eelhindamise järgmise sammuna hinnatakse eelmise sammu käigus kindlaks tehtud mõjude tõenäosust ja võimalikku olulisust, võttes arvesse võimalikku kumulatiivset mõju muude kavade või projektidega.

Olulise mõju tõenäosuse hindamine

Olulise mõju tõenäosuse hindamine

Selles kontekstis mõistetakse tõenäolise olulise mõju all igasugust mõju, mida võib põhjendatult prognoosida sellise kava või projekti tagajärjel, mis mõjutaks negatiivselt ja oluliselt Natura 2000 alal märkimisväärsel määral esinevatele elupaikadele ja liikidele kehtestatud kaitse-eesmärke. See võib tuleneda kas kaitsealal või sellest väljaspool toimuvast tegevusest või koosmõjust muude kavade või projektidega.

Siinkohal tuleks meelde tuletada, et kui tõenäolist olulist mõju ei saa ilma mõistlike kahtlusteta välistada, peab kava või projekt läbima artikli 6 lõike 3 kohase täieliku asjakohase hindamise ehk täishindamise (võimaliku mõju hindamise täpsemad üksikasjad on esitatud punkti 3.2.2 alapunktis b).

Mõju olulisus varieerub sõltuvalt sellistest teguritest nagu mõju suurus, liik, ulatus, kestus, intensiivsus, avaldumise aeg, tõenäosus ja kumulatiivsus ning asjaomaste elupaikade ja liikide haavatavus.

Infokastis 7 on esitatud näited mõõdikutest, mille abil saab nende mõjude olulisust kvantifitseerida.

| Infokast 7


  Olulisuse mõõdikute näited








  Mõju tüüp | Olulisuse näitaja |
| --- | --- |
| Elupaigaala kadu
  Halvenemine | Elupaiga kao pindala hektarites ja osakaal protsentides.
  Ala (absoluutarvudes ja protsentides), kus liigi või elupaiga kaitsestaatuse määramiseks kasutatavad omadused on halvenenud, samuti iga omaduse halvenemise ulatus. |
| Häirimine | Häirimisteguri intensiivsuse, kestuse või püsivuse aste ja selle kaugus pesitsusaladest |
| Killustatus | Muutus võrreldes algsete ja soovitud seisunditega (nt mitme väikese elupaigalaigu loomine ühe suure asemel, servaefektist mõjutatud hektarite arv elupaigas) |
| Kaudsed mõjud | Mil määral on ala avatud muudele ohtudele (invasiivsed võõrliigid, ala hõlvamine inimeste ja loomade poolt, lisaarendused). |

Infokast 7

Infokast 7

Olulisuse mõõdikute näited

Olulisuse mõõdikute näited

Mõju tüüp

Mõju tüüp

Olulisuse näitaja

Olulisuse näitaja

Elupaigaala kadu

Halvenemine

Elupaiga kao pindala hektarites ja osakaal protsentides.

Ala (absoluutarvudes ja protsentides), kus liigi või elupaiga kaitsestaatuse määramiseks kasutatavad omadused on halvenenud, samuti iga omaduse halvenemise ulatus.

Häirimine

Häirimisteguri intensiivsuse, kestuse või püsivuse aste ja selle kaugus pesitsusaladest

Killustatus

Muutus võrreldes algsete ja soovitud seisunditega (nt mitme väikese elupaigalaigu loomine ühe suure asemel, servaefektist mõjutatud hektarite arv elupaigas)

Kaudsed mõjud

Mil määral on ala avatud muudele ohtudele (invasiivsed võõrliigid, ala hõlvamine inimeste ja loomade poolt, lisaarendused).

Mõju olulisuse hindamiseks kasutatavate teabeallikate hulka kuuluvad tõendid samalaadse tegevuse kohta, mis avaldab mõju sarnaste kaitsealuste objektidega ja sarnase kaitsestaatusega või sarnaste kaitse-eesmärkidega aladele, samuti olemasolevatel tõenditel põhinevad eksperdiarvamused. Kuna aga iga juhtum on paratamatult erinev, tuleb arvesse võtta kohalikke asjaolusid. Seetõttu tuleb hindamine alati teha iga juhtumi puhul eraldi.

Nagu on sätestatud artikli 6 kohaldamise juhendis, ei pruugi see, mis võib olla ühe kaitseala puhul oluline, olla oluline teise ala jaoks. Näiteks võib elupaiga sajaruutmeetrine kadu olla oluline väikesel haruldase orhideeliigi kaitsealal, samas kui suurel stepialal ei tarvitse selline kadu olla oluline, kui see ei ohusta ala kaitse-eesmärkide saavutamist.

Kavade puhul võib sõltuvalt kava erinevate aspektide ja komponentide määratluse tasemest ja üksikasjadest olla keeruline hinnata selles etapis iga võimaliku mõju ulatust ja olulisust üksikutele aladele. Siiski saab hinnata Natura 2000 alale avalduva olulise mõju tõenäosust, võttes arvesse näiteks kava või projekti liiki ja selle võimalikku mõjuala.

tõenäosust

Seepärast tuleb kavad eelhindamisel läbi vaadata piisavalt hoolikalt (et välistada põhjendatud kahtlused) ja ettevaatuspõhimõtet silmas pidades, et vältida Natura 2000 alale potentsiaalselt mõju avaldavate komponentide või tegevuste välistamist ning nende väljajätmist asjakohase hindamise käigus tehtavast täiendavast kontrollist.

Seoses leevendusmeetmete (18) hindamisega artikli 6 lõike 3 kohase menetluse rakendamisel on kohus otsustanud, et „selle kindlaks tegemiseks, kas hiljem on vaja korraldada kava või projektiga alale kaasneva keskkonnamõju hindamist, ei võeta eelhindamise etapis arvesse meetmeid, mille eesmärk on vältida või vähendada nimetatud kava või projektiga alale kaasnevat kahjulikku mõju“ (otsus kohtuasjas C-323/17).

leevendusmeetmete

18

Projektiarendajad võivad aga vahel projekte kavandada viisil, mis võimaldab algusest peale vältida või minimeerida võimalikku mõju. Seda saab teha, kasutades parimat võimalikku tehnoloogiat või rakendades ennetavaid meetmeid, sealhulgas kohustuslikke meetmeid (nt keelutsoonid), mis on ette nähtud näiteks valdkondlike määruste, Natura 2000 kaitsekorralduskavade või (üld)planeeringutega.

Projekti selliseid üldkomponente võib eelhindamisel arvesse võtta, erinevalt kava- või projektipõhistest leevendusmeetmetest, mida selles etapis arvesse võtta ei tohi. Need komponendid tuleks projekti kirjelduses selgelt ära märkida. Konkreetseid leevendusmeetmeid, nt rohesildade ehitamine, et võimaldada selliste liikide rännet, kelle kaitseks ala on määratud, eriti kui need on kehtestanud pädev asutus, tuleks kaaluda alles asjakohase hindamise käigus, nagu on kirjeldatud punktis 3.2.5.

Teiste kavade ja projektidega seotud võimaliku kumulatiivse mõju hindamine

Teiste kavade ja projektidega seotud võimaliku kumulatiivse mõju hindamine

Eelhindamise käigus tuleks hinnata kava või projekti võimaliku olulise mõju tõenäosust kas eraldi või koos teiste projektide või kavadega. Sellise kumulatiivse mõju hindamine on eelhindamises etapis sageli vähem üksikasjalik kui asjakohase hindamise etapis. Siiski tuleb teha kindlaks kõik muud kavad või projektid, mis võivad koos kõnealuse kava või projektiga põhjustada kumulatiivset mõju.

kas eraldi või koos teiste projektide või kavadega

kumulatiivse mõju

Selline koosmõju eelhindamine eeldab, et tehakse kindlaks muud kavad ja projektid, millel võib olla potentsiaalne mõju samadele Natura 2000 aladele, ning seejärel hinnatakse nende võimet avaldada olulist mõju koos hinnatava kava või projektiga. Kui selle analüüsi käigus ei jõuta lõplike järeldusteni, tuleks vähemalt kindlaks määrata muud asjakohased kavad ja projektid, mida tuleks asjakohase hindamise käigus üksikasjalikumalt uurida.

| Kumulatiivse mõju hindamine eelhindamise etapis



  Rida üksikuid tagasihoidlikke mõjutusi võivad kokku moodustada olulise mõju. Võimaliku olulise mõju kindlaksmääramisel tuleks hinnatava kava või projekti kõrval arvesse võtta ka teisi kavasid ja/või projekte, et hinnata kumulatiivset mõju.


  Koosmõju käsitlevas sättes peetakse silmas teisi kavasid või projekte, mis on
  lõpule viidud, mis on heakskiidetud, kuid lõpule viimata, või mille kohta on tehtud ettepanek
  (st on esitatud heakskiitmis- või nõusolekutaotlus). Lisaks on oluline tähele panna, et kumulatiivse mõju hindamine
  ei piirdu samasse tegevusvaldkonda kuuluvate samalaadsete kavade või projektide hindamisega
  . Hindamisel tuleks arvesse võtta kõiki muud liiki kavasid või projekte, mis võivad koos hinnatava kava või projektiga avaldada olulist mõju.


  Samuti peaks hindamisel lisaks sellele, et võetakse arvesse eri projektide vahelist ja eri kavade vahelist kumulatiivset mõju, silmas pidama ka
  projektide ja kavade omavahelist kumulatiivset mõju (ja vastupidi)
  . Näiteks uus projekt, mis näeb ette kiirtee ehitamise, ei pruugi eraldi võttes avaldada alale ebasoodsat mõju, ent kui võtta arvesse juba heaks kiidetud kava, mis näeb ette samale alale elamuehituse, võib projekti ja kava kumulatiivne mõju olla piisavalt oluline, et avaldada alale ebasoodsat mõju. Seevastu ei pruugi mõni kava üksikult võetuna avaldada olulist mõju Natura 2000 aladele, kuid hinnang võib olla teistsugune, kui kava hindamisel võetakse arvesse kavandatavat või juba loa saanud suurt arendusprojekti, mis selles kavas ei sisaldu.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.5.3. |
| --- |

Kumulatiivse mõju hindamine eelhindamise etapis

Kumulatiivse mõju hindamine eelhindamise etapis

Rida üksikuid tagasihoidlikke mõjutusi võivad kokku moodustada olulise mõju. Võimaliku olulise mõju kindlaksmääramisel tuleks hinnatava kava või projekti kõrval arvesse võtta ka teisi kavasid ja/või projekte, et hinnata kumulatiivset mõju.

Rida üksikuid tagasihoidlikke mõjutusi võivad kokku moodustada olulise mõju. Võimaliku olulise mõju kindlaksmääramisel tuleks hinnatava kava või projekti kõrval arvesse võtta ka teisi kavasid ja/või projekte, et hinnata kumulatiivset mõju.

Koosmõju käsitlevas sättes peetakse silmas teisi kavasid või projekte, mis on
  lõpule viidud, mis on heakskiidetud, kuid lõpule viimata, või mille kohta on tehtud ettepanek
  (st on esitatud heakskiitmis- või nõusolekutaotlus). Lisaks on oluline tähele panna, et kumulatiivse mõju hindamine
  ei piirdu samasse tegevusvaldkonda kuuluvate samalaadsete kavade või projektide hindamisega
  . Hindamisel tuleks arvesse võtta kõiki muud liiki kavasid või projekte, mis võivad koos hinnatava kava või projektiga avaldada olulist mõju.

Koosmõju käsitlevas sättes peetakse silmas teisi kavasid või projekte, mis on

lõpule viidud, mis on heakskiidetud, kuid lõpule viimata, või mille kohta on tehtud ettepanek

(st on esitatud heakskiitmis- või nõusolekutaotlus). Lisaks on oluline tähele panna, et kumulatiivse mõju hindamine

ei piirdu samasse tegevusvaldkonda kuuluvate samalaadsete kavade või projektide hindamisega

. Hindamisel tuleks arvesse võtta kõiki muud liiki kavasid või projekte, mis võivad koos hinnatava kava või projektiga avaldada olulist mõju.

Samuti peaks hindamisel lisaks sellele, et võetakse arvesse eri projektide vahelist ja eri kavade vahelist kumulatiivset mõju, silmas pidama ka
  projektide ja kavade omavahelist kumulatiivset mõju (ja vastupidi)
  . Näiteks uus projekt, mis näeb ette kiirtee ehitamise, ei pruugi eraldi võttes avaldada alale ebasoodsat mõju, ent kui võtta arvesse juba heaks kiidetud kava, mis näeb ette samale alale elamuehituse, võib projekti ja kava kumulatiivne mõju olla piisavalt oluline, et avaldada alale ebasoodsat mõju. Seevastu ei pruugi mõni kava üksikult võetuna avaldada olulist mõju Natura 2000 aladele, kuid hinnang võib olla teistsugune, kui kava hindamisel võetakse arvesse kavandatavat või juba loa saanud suurt arendusprojekti, mis selles kavas ei sisaldu.

Samuti peaks hindamisel lisaks sellele, et võetakse arvesse eri projektide vahelist ja eri kavade vahelist kumulatiivset mõju, silmas pidama ka

projektide ja kavade omavahelist kumulatiivset mõju (ja vastupidi)

. Näiteks uus projekt, mis näeb ette kiirtee ehitamise, ei pruugi eraldi võttes avaldada alale ebasoodsat mõju, ent kui võtta arvesse juba heaks kiidetud kava, mis näeb ette samale alale elamuehituse, võib projekti ja kava kumulatiivne mõju olla piisavalt oluline, et avaldada alale ebasoodsat mõju. Seevastu ei pruugi mõni kava üksikult võetuna avaldada olulist mõju Natura 2000 aladele, kuid hinnang võib olla teistsugune, kui kava hindamisel võetakse arvesse kavandatavat või juba loa saanud suurt arendusprojekti, mis selles kavas ei sisaldu.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.5.3.

Teabe hankimine muude kavade ja projektide kohta, mis võivad koos avaldada Natura 2000 alale kumulatiivset mõju, võib olla keeruline. Väga kasulik on omada andmebaase või infosüsteeme, mis võivad anda seda teavet valitud piirkonna kohta – mõnes riigis on need juba välja töötatud või väljatöötamisel (19). Võimaliku kumulatiivse mõju kindlakstegemiseks võib kasutada ka olemasolevaid andmebaase, mis on mõeldud üldsuse teavitamiseks kavade ja projektide keskkonnamõju strateegilisest hindamisest ja keskkonnamõju hindamisest (20).

19

20

Igal juhul tuleks konsulteerida pädevate asutustega (keskkonna- või valdkondlikud asutused) ja neil peaks olema võimalik esitada teavet muude kavade/projektide kohta, mida eelhindamise käigus tuleks arvesse võtta.

Tabelis 2 on esitatud Natura 2000 alale avalduva kumulatiivse mõju hindamise põhisammud.

Tabel 2

Tabel 2

Kumulatiivse mõju hindamine

Kumulatiivse mõju hindamine

| Hindamisel läbitavad sammud | Vajalik tegevus |
| --- | --- |
| Määrata kindlaks geograafilised piirid ja hindamise ajakava | Määrata kindlaks piirid kumulatiivse mõju uurimiseks; pange tähele, et need erinevad olenevalt mõju tüübist (nt mõju veevarudele, müra) ja võivad hõlmata kaugemaid (alaväliseid) asukohti. |
| Teha kindlaks kõik projektid/kavad, mis võivad avaldada koosmõju | Teha kindlaks kõik kaalutava kava või projekti mõju allikad koos kõigi teiste allikatega olemasolevas keskkonnas ning teistest kavandatud projektidest või kavadest tuleneda võiv muu mõju; projektide või kavade ajakava ja etappideks jagamine. |
| Mõju kindlakstegemine | Teha kindlaks mõju tüüp (nt müra, veevarude vähendamine, keemiline heide), mis võivad mõjutada muutuste suhtes tundliku kaitseala struktuuri ja funktsioone. |
| Kumuleerumistee kindlakstegemine | Teha kindlaks võimalikud kumuleerumisteed (21) (nt vee, õhu kaudu; mõju kumuleerumine ajas ja ruumis). Uurida ala tingimusi, et teha kindlaks ala struktuuri ja funktsioneerimise haavatavad aspektid, mis on ohustatud. |
| Prognoosimine | Prognoosida kindlakstehtud tõenäolise kumulatiivse mõju suurust/ulatust. |
| Hinnang | Selgitada, kas võimalik kumulatiivne mõju on tõenäoliselt oluline, võttes arvesse olulisuse hindamise etapis kogutud teavet. |

Hindamisel läbitavad sammud

Vajalik tegevus

Määrata kindlaks geograafilised piirid ja hindamise ajakava

Määrata kindlaks piirid kumulatiivse mõju uurimiseks; pange tähele, et need erinevad olenevalt mõju tüübist (nt mõju veevarudele, müra) ja võivad hõlmata kaugemaid (alaväliseid) asukohti.

Teha kindlaks kõik projektid/kavad, mis võivad avaldada koosmõju

Teha kindlaks kõik kaalutava kava või projekti mõju allikad koos kõigi teiste allikatega olemasolevas keskkonnas ning teistest kavandatud projektidest või kavadest tuleneda võiv muu mõju; projektide või kavade ajakava ja etappideks jagamine.

Mõju kindlakstegemine

Teha kindlaks mõju tüüp (nt müra, veevarude vähendamine, keemiline heide), mis võivad mõjutada muutuste suhtes tundliku kaitseala struktuuri ja funktsioone.

Kumuleerumistee kindlakstegemine

Teha kindlaks võimalikud kumuleerumisteed (21) (nt vee, õhu kaudu; mõju kumuleerumine ajas ja ruumis). Uurida ala tingimusi, et teha kindlaks ala struktuuri ja funktsioneerimise haavatavad aspektid, mis on ohustatud.

21

Prognoosimine

Prognoosida kindlakstehtud tõenäolise kumulatiivse mõju suurust/ulatust.

Hinnang

Selgitada, kas võimalik kumulatiivne mõju on tõenäoliselt oluline, võttes arvesse olulisuse hindamise etapis kogutud teavet.

Kui alal leiduv kaitsealune elupaik või liik on juba ebasoodsa kaitsestaatusega või kui ületatakse elupaikade või liikide eriomadustele avalduva mõju kriitilisi künniseid (või kui ala suhtes avalduv kumulatiivne mõju viib ühe või teise eespool mainitud olukorrani), avaldab iga täiendav kava või projekt, mis eraldi või koos muude kavade ja projektidega lisab nendele tasemetele täiendavat mõju, tõenäoliselt Natura 2000 alale olulist mõju.

3.1.5.   
  Järeldused: eelhindamise tulemusel põhinev otsus

Järeldused: eelhindamise tulemusel põhinev otsus

Otsusega, kas kaval või projektil on Natura 2000 alale tõenäoliselt oluline mõju, kaasnevad praktilised ja õiguslikud tagajärjed. Kavasid ja projekte, mille puhul on jõutud ilma põhjendatud kahtlusteta järeldusele, et need tõenäoliselt ei avalda olulist mõju, võib menetleda artikli 6 lõikes 3 osutatud edasisi samme läbimata.

Sarnaselt asjakohase hindamise etapile peab eelhindamisetapp lõppema pädeva asutuse kirjaliku põhjendatud otsusega, et jääks kirjalik jälg põhjendustest, mille alusel sellele järeldusele jõuti. Järelduste koostamisel tuleks arvesse võtta ka Natura 2000 ala haldava asutuse arvamust.

Otsus tuleks teha ka avalikult kättesaadavaks. Kuigi direktiivi tekstis ei ole sellele sõnaselgelt viidatud, on Euroopa Kohus tunnistanud, et avalikkuse osalemine on vajalik ka artikli 6 lõike 3 kohase eelhindamise etapis (kohtuasi C-243/15, punktid 46–49). Lisaks on kohus tunnustanud valitsusväliste organisatsioonide õigust vaidlustada ametiasutuste eelhindamisotsus (kohtuasi C-243/15, punktid 56–61).

Kuna asjakohase hindamise vajaduse tingib ka ainult võimalus, et kaitsealale avaldatakse olulist mõju, võib selle otsuse teha kas pärast kava või projekti põhjalikku uurimist või lihtsa analüüsi alusel, kui juba eeldatakse, et oluline mõju on tõenäoliselt olemas (kava või projekti liigi, suuruse või ulatuse, Natura 2000 ala omaduste või suure koosmõju riski tõttu muude kavade või projektidega). See võimaldab alustada asjakohast hindamist niipea kui võimalik.

Kahtluste korral, st kui olemasoleva teabe põhjal ei saa välistada, et kava või projekt võib avaldada olulist mõju Natura 2000 alale kas eraldi või koos muude kavade või projektidega, tuleb kava või projekti suhtes teha asjakohane hindamine.

Ideaaljuhul peaks eelhindamise tulemusel tehtud otsus andma ka suuniseid järgneva asjakohase hindamise ulatuse ja tõenäolise olulise mõju kohta, mida tuleb uurida (22). Kava puhul peaks see hõlmama ka kõiki Natura 2000 alasid, mida kava võib mõjutada.

22

Infokastis 8 on esitatud eelhindamisanalüüsi vorm.

| Infokast 8


  Eelhindamisanalüüsi vorm

  Kava või projekti kokkuvõtlik kirjeldus ja peamised aspektid, mis tõenäoliselt mõju avaldavad
  Kava või projekti eesmärgid ja selle peamised omadused/tegevused eri etappides (nt ehitamine, käitamine ja vajaduse korral käitusest kõrvaldamine).
  Natura 2000 alade ja nende põhitunnuste kokkuvõtlik kirjeldus
  Elupaigad ja liigid, mille kaitseks alad on määratud, ning nende kaitse-eesmärgid.
  Kava või projekti selliste üksikute aspektide kirjeldus, mis võivad avaldada mõju Natura 2000 aladele, sealhulgas:






  — | ulatus ja mõõtmed; |
| --- | --- |

Infokast 8

Infokast 8

Eelhindamisanalüüsi vorm

Eelhindamisanalüüsi vorm

Kava või projekti kokkuvõtlik kirjeldus ja peamised aspektid, mis tõenäoliselt mõju avaldavad

Kava või projekti eesmärgid ja selle peamised omadused/tegevused eri etappides (nt ehitamine, käitamine ja vajaduse korral käitusest kõrvaldamine).

Natura 2000 alade ja nende põhitunnuste kokkuvõtlik kirjeldus

Elupaigad ja liigid, mille kaitseks alad on määratud, ning nende kaitse-eesmärgid.

Kava või projekti selliste üksikute aspektide kirjeldus, mis võivad avaldada mõju Natura 2000 aladele, sealhulgas:

—

ulatus ja mõõtmed;

| — | kaugus Natura 2000 aladest; |
| --- | --- |

—

kaugus Natura 2000 aladest;

| — | maa hõivamine (otsene/kaudne); |
| --- | --- |

—

maa hõivamine (otsene/kaudne);

| — | ressursivajadused (nt veevõtmine, pinnase väljakaevamine, maavarade kaevandamine); |
| --- | --- |

—

ressursivajadused (nt veevõtmine, pinnase väljakaevamine, maavarade kaevandamine);

| — | heide (maale, vette või õhku laskmine); |
| --- | --- |

—

heide (maale, vette või õhku laskmine);

| — | veonõuded; |
| --- | --- |

—

veonõuded;

| — | ehituse, käituse ja käitusest kõrvaldamise kestus ja ajastus; |
| --- | --- |

—

ehituse, käituse ja käitusest kõrvaldamise kestus ja ajastus;

| — | mõjutegurite (nt müra, lämmastiksaaste, hägusus) ulatus. |
| --- | --- |

—

mõjutegurite (nt müra, lämmastiksaaste, hägusus) ulatus.

Natura 2000 aladele avalduva tõenäolise mõju kirjeldus, pidades silmas konkreetseid kaitse-eesmärke, mis on kehtestatud objektide kohta, mille kaitseks alad on määratud, sh:

| — | elupaiga pindala vähenemine, seisundi halvenemine või killustumine; |
| --- | --- |

—

elupaiga pindala vähenemine, seisundi halvenemine või killustumine;

| — | liikide häirimine, populatsioonide ja asustustiheduse vähenemine; |
| --- | --- |

—

liikide häirimine, populatsioonide ja asustustiheduse vähenemine;

| — | elupaikade ja liikide ökoloogiliste vajaduste seisukohalt oluliste ökoloogiliste funktsioonide ja/või tunnuste muutus (nt vee kvaliteet ja hulk); |
| --- | --- |

—

elupaikade ja liikide ökoloogiliste vajaduste seisukohalt oluliste ökoloogiliste funktsioonide ja/või tunnuste muutus (nt vee kvaliteet ja hulk);

| — | sekkumine peamistesse seostesse, mis määravad kindlaks kaitseala struktuuri ja funktsiooni. |
| --- | --- |

—

sekkumine peamistesse seostesse, mis määravad kindlaks kaitseala struktuuri ja funktsiooni.

Koos muude kavade või projektidega esinevate tõenäoliste mõjude kirjeldus:

| — | kumulatiivse mõju puhul arvestatavad mõjutegurid; |
| --- | --- |

—

kumulatiivse mõju puhul arvestatavad mõjutegurid;

| — | selliste projektide loetelu ja kirjeldus, mis võivad kumulatiivset mõju suurendada; |
| --- | --- |

—

selliste projektide loetelu ja kirjeldus, mis võivad kumulatiivset mõju suurendada;

| — | kumulatiivse mõju ulatuse ja olulisuse hindamine, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke. |
| --- | --- |

—

kumulatiivse mõju ulatuse ja olulisuse hindamine, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke.

Olulisuse hindamise kriteeriumid, olulisuse näitajad seoses alapõhiste kaitse-eesmärkidega, nt:

| — | elupaiga kadumise määr (absoluutne, suhteline), muutused elupaikade struktuuris; |
| --- | --- |

—

elupaiga kadumise määr (absoluutne, suhteline), muutused elupaikade struktuuris;

| — | liikide populatsioonide väljatõrjumise oht, häirimise tase, liikide kodupiirkonna, toitumis- või varjeala vähenemine, paljunemiseks soodsa seisundi muutumine; |
| --- | --- |

—

liikide populatsioonide väljatõrjumise oht, häirimise tase, liikide kodupiirkonna, toitumis- või varjeala vähenemine, paljunemiseks soodsa seisundi muutumine;

| — | mõjutatud elupaikade ja liikide olulisus, nt esinduslikkus, kohalik liik; |
| --- | --- |

—

mõjutatud elupaikade ja liikide olulisus, nt esinduslikkus, kohalik liik;

| — | ala tähtsus (nt asub teatava elupaiga ja liigi levila piiril, täidab nn astmelaua rolli ökoloogilise ühenduvuse loomisel); |
| --- | --- |

—

ala tähtsus (nt asub teatava elupaiga ja liigi levila piiril, täidab nn astmelaua rolli ökoloogilise ühenduvuse loomisel);

| — | ökoloogiliste funktsioonide katkemine või muutumine; |
| --- | --- |

—

ökoloogiliste funktsioonide katkemine või muutumine;

| — | muutused kaitseala peamistes ökoloogilistes omadustes (nt vee kvaliteet). |
| --- | --- |

—

muutused kaitseala peamistes ökoloogilistes omadustes (nt vee kvaliteet).

Järeldused. Kirjeldada eespool esitatud teabe põhjal kava või projekti selliseid aspekte või nende kombinatsiooni, mis tõenäoliselt põhjustavad olulist mõju, samuti selliseid aspekte, mille puhul mõju iseloom või ulatus ei ole teada.

| Tõenäoliselt oluline mõju: | ☐ ei | ☐ jah või ei ole kindel |
| --- | --- | --- |

Tõenäoliselt oluline mõju:

☐ ei

☐ jah või ei ole kindel

3.2.   2. etapp: asjakohane hindamine (täishindamine)

2. etapp: asjakohane hindamine (täishindamine)

| Asjakohase hindamise eesmärk on hinnata kava või projekti mõju ala kaitse-eesmärkide saavutamisele, kas eraldi või koos muude kavade või projektidega.


  Hindamise järeldused peaksid pädevatel asutustel võimaldama otsustada, kas kava või projekt avaldab „asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju“. Seega on asjakohase hindamise keskmes konkreetselt need liigid ja/või elupaigad, mille kaitseks Natura 2000 ala on määratud.

  Artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.1. |
| --- |

Asjakohase hindamise eesmärk on hinnata kava või projekti mõju ala kaitse-eesmärkide saavutamisele, kas eraldi või koos muude kavade või projektidega.

Asjakohase hindamise eesmärk on hinnata kava või projekti mõju ala kaitse-eesmärkide saavutamisele, kas eraldi või koos muude kavade või projektidega.

Hindamise järeldused peaksid pädevatel asutustel võimaldama otsustada, kas kava või projekt avaldab „asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju“. Seega on asjakohase hindamise keskmes konkreetselt need liigid ja/või elupaigad, mille kaitseks Natura 2000 ala on määratud.

Hindamise järeldused peaksid pädevatel asutustel võimaldama otsustada, kas kava või projekt avaldab „asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju“. Seega on asjakohase hindamise keskmes konkreetselt need liigid ja/või elupaigad, mille kaitseks Natura 2000 ala on määratud.

Artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.1.

Asjakohast hindamist viiakse läbi nii projektide kui ka kavade suhtes. Seda võib kooskõlastada või ühendada muude keskkonnamõju hindamistega, nagu projektide keskkonnamõju hindamine (KMH), kavade ja programmide keskkonnamõju strateegiline hindamine (KSH) ning veepoliitika raamdirektiivi kontekstis tehtud hindamised (vt punkt 5.2).

Nagu KMH ja KSH protsessidegi puhul, esitab kava või projekti arendaja tavaliselt pädevale asutusele kontrollimiseks asjakohase hindamise aruande. Kui hinnangus tehakse kindlaks negatiivne mõju või sellise mõju tõenäosus, võib arendaja selles etapis võtta ka leevendusmeetmeid mõju vähendamiseks.

Seejärel on pädeva asutuse ülesanne kindlaks teha, kas kava või projekt avaldab asjaomase ala terviklikkusele ebasoodsat mõju või mitte ning kas kava või projekti saab seega heaks kiita või mitte. Samuti võib pädev asutus kehtestada heakskiitmise tingimused ja vajaduse korral küsida eelnevalt üldsuse arvamust. Täiendav teave asjakohase hindamisega seotud konsulteerimise kohta on esitatud punktis 3.2.7.

Hindamisprotsess hõlmab mitmelt sidusrühmalt, sealhulgas riigi, piirkondliku ja kohaliku tasandi looduskaitseasutustelt, teadusekspertidelt ja asjaomastelt vabaühendustelt teabe kogumist ning selle hindamist. Pädev asutus võib kasutada ka kava või projekti arendaja esitatud teavet lähtekohana, millel põhinevad konsultatsioonid sise- ja välisekspertide ning muude sidusrühmadega.

Mõnel juhul võib pädeval asutusel olla vaja küsida lisateavet tagamaks, et lõplik hinnang on võimalikult põhjalik ja objektiivne. Tuleb meeles pidada, et asjakohane hindamine peab olema piisavalt üksikasjalik ja põhjendatud, et tõendada ebasoodsa mõju puudumist, võttes aluseks parimad teaduslikud valdkonnateadmised.

puudumist

Kokkuvõttes hõlmab asjakohane hindamine järgmisi samme:

| 1. | projekti ja asjaomase Natura 2000 ala kohta teabe kogumine; |
| --- | --- |

1.

projekti ja asjaomase Natura 2000 ala kohta teabe kogumine;

| 2. | kava või projekti tagajärgede hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärke kas eraldi või koos muude kavade või projektidega; |
| --- | --- |

2.

kava või projekti tagajärgede hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärke kas eraldi või koos muude kavade või projektidega;

| 3. | kindlakstegemine, kas kaval või projektil võib olla ebasoodne mõju kaitseala terviklikkusele; |
| --- | --- |

3.

kindlakstegemine, kas kaval või projektil võib olla ebasoodne mõju kaitseala terviklikkusele;

| 4. | leevendusmeetmete (sealhulgas nende järelevalve) kaalumine. |
| --- | --- |

4.

leevendusmeetmete (sealhulgas nende järelevalve) kaalumine.

Neid samme võib olla vaja rakendada järk-järgult ning teatavaid samme võib olla vaja järgnevate sammude tulemuste põhjal korrata. Järgmistes osades kirjeldatakse iga sammu eraldi. Muid küsimusi, nagu avalik konsultatsioon ja asjakohaste hindamiste kvaliteedi tagamine, käsitletakse käesoleva peatüki lõpus.

3.2.1.   
  1. samm: projekti ja asjaomaste Natura 2000 alade kohta teabe kogumine

1. samm: projekti ja asjaomaste Natura 2000 alade kohta teabe kogumine

Asjakohaseks hindamiseks vajalik teave hõlmab tõenäoliselt mõjutatavate Natura 2000 alade kirjeldust, kaitsealal olulisel määral esinevaid liike ja elupaiku (objektid, mille kaitseks alad on määratud) ning nende kaitse-eesmärke, samuti kava või projekti kirjeldust ja selle võimalikku mõju ala kaitse-eesmärkidele. Osa sellest teabest võib olla kogutud juba eelhindamise etapis, kuid tavaliselt peab teave olema asjakohase hindamise jaoks üksikasjalikum.

Keskkonnamõju hindamise direktiivi artikli 5 lõike 2 ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi artikli 5 lõike 4 kohaselt peaks pädev asutus arendaja taotlusel kindlaks määrama keskkonnamõju hindamise ulatuse (ulatuse kindlaksmääramine). Ulatuse kindlaksmääramise eesmärk on teha kindlaks elemendid, mida tuleks käsitleda arendaja koostatud ja pädevale asutusele esitatud keskkonnamõju hindamise aruandes. Eelkõige peaks hindamise ulatuse kindlaksmääramine aitama välja selgitada kõige olulisemad uuritavad elemendid, et neid oleks võimalik üksikasjalikumalt käsitleda (23).

ulatuse kindlaksmääramine

23

Hindamise ulatuse kindlaksmääramise protsess sõltub kavast või projektist ja asjaomastest aladest. Tavaliselt sisaldab see siiski ala kirjeldust, kava või projekti kirjeldust ja alale avaldatava võimaliku mõju kindlakstegemist, pidades silmas ala kaitse-eesmärke. Olenemata sellest, kas asjakohane hindamine on KMH/KSH hindamisega ühendatud või mitte, tuleks ulatuse kindlaksmääramisel määratleda ala lähteseisund (st alal olulisel määral esinevate kaitsealuste elupaikade ja liikide seisund, alapõhised kaitse-eesmärgid ning muud elemendid, mis määravad ala terviklikkuse ja selle olulisuse võrgustiku sidususe jaoks), mida tuleb asjakohase hindamise käigus kindlaks teha ja uurida, analüüsi üksikasjalikkuse tase, meetodid, olulisuse hindamise kriteeriumid, analüüsitavad leevendusmeetmete liigid ja alternatiivsed lahendused jne.

| KMH direktiivi (direktiivi 2011/92/EL (muudetud direktiiviga 2014/52/EL) artikli 5 lõige 2


  Arendaja taotlusel esitab pädev asutus arvamuse arendaja poolt keskkonnamõju hindamise aruandes käesoleva artikli lõike 1 kohaselt esitatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse astme kohta, võttes arvesse arendajalt saadud teavet projekti erisuste, sealhulgas selle asukoha ja tehnilise võimsuse, ning tõenäolise keskkonnamõju kohta. Pädev asutus konsulteerib enne arvamuse esitamist artikli 6 lõikes 1 osutatud asutustega.


  Liikmesriigid võivad samuti nõuda, et pädevad asutused esitaksid esimeses lõigus osutatud arvamuse olenemata sellest, kas arendaja seda taotleb.


  KSH direktiivi (direktiiv 2001/42/EÜ) artikli 5 lõige 4


  Keskkonnamõju hindamise aruandes sisalduva teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse üle otsustamisel konsulteeritakse artikli 6 lõikes 3 osutatud asutustega. |
| --- |

KMH direktiivi (direktiivi 2011/92/EL (muudetud direktiiviga 2014/52/EL) artikli 5 lõige 2

KMH direktiivi (direktiivi 2011/92/EL (muudetud direktiiviga 2014/52/EL) artikli 5 lõige 2

Arendaja taotlusel esitab pädev asutus arvamuse arendaja poolt keskkonnamõju hindamise aruandes käesoleva artikli lõike 1 kohaselt esitatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse astme kohta, võttes arvesse arendajalt saadud teavet projekti erisuste, sealhulgas selle asukoha ja tehnilise võimsuse, ning tõenäolise keskkonnamõju kohta. Pädev asutus konsulteerib enne arvamuse esitamist artikli 6 lõikes 1 osutatud asutustega.

Arendaja taotlusel esitab pädev asutus arvamuse arendaja poolt keskkonnamõju hindamise aruandes käesoleva artikli lõike 1 kohaselt esitatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse astme kohta, võttes arvesse arendajalt saadud teavet projekti erisuste, sealhulgas selle asukoha ja tehnilise võimsuse, ning tõenäolise keskkonnamõju kohta. Pädev asutus konsulteerib enne arvamuse esitamist artikli 6 lõikes 1 osutatud asutustega.

Liikmesriigid võivad samuti nõuda, et pädevad asutused esitaksid esimeses lõigus osutatud arvamuse olenemata sellest, kas arendaja seda taotleb.

Liikmesriigid võivad samuti nõuda, et pädevad asutused esitaksid esimeses lõigus osutatud arvamuse olenemata sellest, kas arendaja seda taotleb.

KSH direktiivi (direktiiv 2001/42/EÜ) artikli 5 lõige 4

KSH direktiivi (direktiiv 2001/42/EÜ) artikli 5 lõige 4

Keskkonnamõju hindamise aruandes sisalduva teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse üle otsustamisel konsulteeritakse artikli 6 lõikes 3 osutatud asutustega.

Keskkonnamõju hindamise aruandes sisalduva teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse üle otsustamisel konsulteeritakse artikli 6 lõikes 3 osutatud asutustega.

Andmete kogumise, uuringute ja uurimise ulatus ja vajaliku üksikasjalikkuse tase sõltub projektist ja mõjutatud ala(de)st. Seega tuleb otsus teha igal üksikjuhul eraldi. See võib sõltuda näiteks projekti ja ala keerukusest ning ala tähtsusest nende liikide ja elupaikade jaoks, mille kaitseks see on määratud. See sõltub ka kaitseala ning seal olulisel määral esinevate liikide ja elupaikade kohta juba olemasolevatest andmetest, samuti varasematest hindamistest saadud teabest jne.

Ühtlustatud ja kvaliteetne geograafiline teave hõlbustab tavaliselt arendajate, ametiasutuste ja sidusrühmade tööd ning on eriti oluline piiriüleste projektide ja mõju kontekstis. Näiteks piiriülest jõge või sellist käitist mõjutava projekti puhul, mis võib tekitada piiriülest saastet, on väga oluline, et selle mõju kindlakstegemiseks, hindamiseks ja leevendamiseks kasutataks ühiseid standardeid. ELi ruumiandmete infrastruktuuri (INSPIRE) direktiivi eesmärk on tagada, et sellised standardandmed oleksid kättesaadavad ja kasutusel (24).

24

Tabelis 3 on esitatud asjakohaseks hindamiseks vajalike lähteandmete soovituslik kontroll-loend ning tabelis 4 on esitatud näide teabe kohta, mida tuleb koguda kavade ja projektidega Natura 2000 võrgustikule avaldatava mõju hindamisel.

Tabel 3

Tabel 3

Asjakohaseks hindamiseks vajalike lähteandmete soovituslik kontroll-loend

Asjakohaseks hindamiseks vajalike lähteandmete soovituslik kontroll-loend

| Lähteandmed Natura 2000 alade ja nende tunnuste kohta | Teabeallikad | Kättesaadav: |
| --- | --- | --- |
| Natura 2000 alade kaitse-eesmärgid.
  Alade suhtes kehtestatud kaitsemeetmed.
  Maakasutus, aladel keelatud ja lubatud tegevus.
  Aladel tuvastatud peamised ohud ja survetegurid.
  Natura 2000 alade kaardid (kus on näidatud alade piirid ja oluliste objektide asukoht). | Natura 2000 standardsed andmevormid
  Loodus- ja linnualade määramisaktid
  Kaitsekorralduskavad ja muud alade kaitsekorraldust käsitlevad dokumendid/õigusaktid (määrused, lepingud, kokkulepped) | Riikide/piirkondade veebiportaalid
  Ametlikud teatajad
  Looduskaitseasutused/-ametid
  Natura 2000 Network Viewer (25)

  Natura 2000 andmebaas (26)

  Riiklikud andmebaasid |
| Kaitsealal leiduvad elupaigatüübid ja liigid ning nende seisund: kaitsestaatus, esinduslikkus jne.
  Alade olulisus seal leiduvate elupaikade ja liikide jaoks.
  Elupaigatüüpide ja liikide peamised ökoloogilised vajadused, haavatavus ja tundlikkus. | Natura 2000 standardsed andmevormid
  Ala kaitsekorralduskavad
  Määramisaktid
  Seadusega ette nähtud looduskaitsekavad ja -poliitikad riiklikul/piirkondlikul/kohalikul tasandil
  Liikide ja elupaikade kaitse tegevuskavad
  Praegused ja ajaloolised kaardid, uuringud jne
  Ekspertidelt saadud teave | Riikide/piirkondade veebiportaalid
  Natura 2000 Network Viewer
  Natura 2000 andmebaas
  Riiklikud andmebaasid
  Pädevad asutused
  Kättesaadav kirjandus
  Teadusasutused |
| Elupaikade ja liikide kaitsestaatus, suundumused, peamised ohud ja survetegurid (biogeograafilises piirkonnas ja riigi tasandil). | Elupaikade direktiivi artikli 17 ja linnudirektiivi artikli 12 kohased riiklikud kaitsestaatuse aruanded | Veebiaruanded (27) |
| Projekti/kavaga seotud lähteandmed | Teabeallikad | Kättesaadav: |
| Kava või projekti täielik kirjeldus: projektiga mõjutatav kogupindala, projekti tegevused, heited, loodusvarade kasutamine, etapid, ajakava jne.
  Kava või projekti ja Natura 2000 ala vaheline seos (nt olulised vahemaad või liikumisteed). | Kava või projekti dokumendid (plaanid, kaardid jne)
  Kaardid, geoinfosüsteemid | Projekti/kava taotleja
  Natura 2000 Network Viewer |
| Muude (rakendatud, heakskiidetud või kavandatud) kavade või projektide omadused, mis võivad koos hinnatava projektiga avaldada Natura 2000 alale koos- või kumulatiivset mõju. | Andmebaasid, nt KSH, KMH, kavade/projektide asjakohane hindamine, piirkondlikud või munitsipaalkavad, kohaliku omavalitsuse planeerimistaotlused | Pädevad asutused
  Veebiplatvormid |
| Teave projektile loa andmiseks või kava heakskiitmiseks vajalike muude hindamiste kohta. | Siseriiklikud õigusaktid | Pädevad asutused
  Ametlikud teatajad |
| Organisatsioonid, kes osalevad kava või projekti sektoris/tegevuses või on sellega seotud. | Valdkondlikud organisatsioonid/ühendused | Projekti/kava arendaja
  Pädevad asutused |
| Samalaadsete kavade või projektide hinnangud. | KMH ja KSH aruanded, asjakohase hindamise aruanded ja muud varem hinnatud samalaadsete kavade või projektidega seotud dokumentaalsed tõendid | Ametlikud teatajad
  Pädevad asutused, asjaomased asutused ja muud organid |

Lähteandmed Natura 2000 alade ja nende tunnuste kohta

Teabeallikad

Kättesaadav:

Natura 2000 alade kaitse-eesmärgid.

Alade suhtes kehtestatud kaitsemeetmed.

Maakasutus, aladel keelatud ja lubatud tegevus.

Aladel tuvastatud peamised ohud ja survetegurid.

Natura 2000 alade kaardid (kus on näidatud alade piirid ja oluliste objektide asukoht).

Natura 2000 standardsed andmevormid

Loodus- ja linnualade määramisaktid

Kaitsekorralduskavad ja muud alade kaitsekorraldust käsitlevad dokumendid/õigusaktid (määrused, lepingud, kokkulepped)

Riikide/piirkondade veebiportaalid

Ametlikud teatajad

Looduskaitseasutused/-ametid

Natura 2000 Network Viewer (25)

25

Natura 2000 andmebaas (26)

26

Riiklikud andmebaasid

Kaitsealal leiduvad elupaigatüübid ja liigid ning nende seisund: kaitsestaatus, esinduslikkus jne.

Alade olulisus seal leiduvate elupaikade ja liikide jaoks.

Elupaigatüüpide ja liikide peamised ökoloogilised vajadused, haavatavus ja tundlikkus.

Natura 2000 standardsed andmevormid

Ala kaitsekorralduskavad

Määramisaktid

Seadusega ette nähtud looduskaitsekavad ja -poliitikad riiklikul/piirkondlikul/kohalikul tasandil

Liikide ja elupaikade kaitse tegevuskavad

Praegused ja ajaloolised kaardid, uuringud jne

Ekspertidelt saadud teave

Riikide/piirkondade veebiportaalid

Natura 2000 Network Viewer

Natura 2000 andmebaas

Riiklikud andmebaasid

Pädevad asutused

Kättesaadav kirjandus

Teadusasutused

Elupaikade ja liikide kaitsestaatus, suundumused, peamised ohud ja survetegurid (biogeograafilises piirkonnas ja riigi tasandil).

Elupaikade direktiivi artikli 17 ja linnudirektiivi artikli 12 kohased riiklikud kaitsestaatuse aruanded

Veebiaruanded (27)

27

Projekti/kavaga seotud lähteandmed

Teabeallikad

Kättesaadav:

Kava või projekti täielik kirjeldus: projektiga mõjutatav kogupindala, projekti tegevused, heited, loodusvarade kasutamine, etapid, ajakava jne.

Kava või projekti ja Natura 2000 ala vaheline seos (nt olulised vahemaad või liikumisteed).

Kava või projekti dokumendid (plaanid, kaardid jne)

Kaardid, geoinfosüsteemid

Projekti/kava taotleja

Natura 2000 Network Viewer

Muude (rakendatud, heakskiidetud või kavandatud) kavade või projektide omadused, mis võivad koos hinnatava projektiga avaldada Natura 2000 alale koos- või kumulatiivset mõju.

Andmebaasid, nt KSH, KMH, kavade/projektide asjakohane hindamine, piirkondlikud või munitsipaalkavad, kohaliku omavalitsuse planeerimistaotlused

Pädevad asutused

Veebiplatvormid

Teave projektile loa andmiseks või kava heakskiitmiseks vajalike muude hindamiste kohta.

Siseriiklikud õigusaktid

Pädevad asutused

Ametlikud teatajad

Organisatsioonid, kes osalevad kava või projekti sektoris/tegevuses või on sellega seotud.

Valdkondlikud organisatsioonid/ühendused

Projekti/kava arendaja

Pädevad asutused

Samalaadsete kavade või projektide hinnangud.

KMH ja KSH aruanded, asjakohase hindamise aruanded ja muud varem hinnatud samalaadsete kavade või projektidega seotud dokumentaalsed tõendid

Ametlikud teatajad

Pädevad asutused, asjaomased asutused ja muud organid

Tabel 4

Tabel 4

Teave, mida kogutakse kavade ja projektidega Natura 2000 aladele avaldatava mõju hindamisel (suunised Hispaanias)

Teave, mida kogutakse kavade ja projektidega Natura 2000 aladele avaldatava mõju hindamisel (suunised Hispaanias)

| Elemendid | Ulatus | Kogutav teave |
| --- | --- | --- |
| Natura 2000 alad | Elupaigad | Üldist | — | tunnus, nimetus, prioriteetsus; |

Elemendid

Ulatus

Kogutav teave

Natura 2000 alad

Natura 2000 alad

Elupaigad

Elupaigad

Üldist

—

tunnus, nimetus, prioriteetsus;

| — | iseloomulikud liigid; |
| --- | --- |

—

iseloomulikud liigid;

| — | struktuuri ja funktsiooniga seotud olulised muutujad ning ökoloogilised vajadused. |
| --- | --- |

—

struktuuri ja funktsiooniga seotud olulised muutujad ning ökoloogilised vajadused.

Biogeograafiline piirkond (riigi tasandil)

| — | elupaiga kaitsestaatus biogeograafilises piirkonnas (riigi tasandil); |
| --- | --- |

—

elupaiga kaitsestaatus biogeograafilises piirkonnas (riigi tasandil);

| — | kaitseala roll ja tähtsus asjaomase elupaiga kaitsmisel. |
| --- | --- |

—

kaitseala roll ja tähtsus asjaomase elupaiga kaitsmisel.

Natura 2000 ala

| — | elupaiga kaitsetase ja esinduslikkus alal; |
| --- | --- |

—

elupaiga kaitsetase ja esinduslikkus alal;

| — | elupaigale kaitsealal seatud kaitse-eesmärk; |
| --- | --- |

—

elupaigale kaitsealal seatud kaitse-eesmärk;

| — | elupaiga levila alal (lisada kaardid), % kogupindalast (riik/piirkond); |
| --- | --- |

—

elupaiga levila alal (lisada kaardid), % kogupindalast (riik/piirkond);

| — | elupaigale alal avalduvad surve- ja ohutegurid ning mõjud; |
| --- | --- |

—

elupaigale alal avalduvad surve- ja ohutegurid ning mõjud;

| — | haavatavus projekti võimalike mõjude poolt. |
| --- | --- |

—

haavatavus projekti võimalike mõjude poolt.

Liigid

Liigid

Üldist

| — | tunnus, nimetus, prioriteetsus, kaitsestaatus piirkonnas/riigis; |
| --- | --- |

—

tunnus, nimetus, prioriteetsus, kaitsestaatus piirkonnas/riigis;

| — | ökoloogilised vajadused ja tegurid, mis mõjutavad liigi populatsiooni dünaamikat. |
| --- | --- |

—

ökoloogilised vajadused ja tegurid, mis mõjutavad liigi populatsiooni dünaamikat.

Biogeograafiline piirkond (riigi tasandil)

| — | liigi kaitsestaatus biogeograafilises piirkonnas (riigi tasandil); |
| --- | --- |

—

liigi kaitsestaatus biogeograafilises piirkonnas (riigi tasandil);

| — | kaitseala roll ja tähtsus asjaomase liigi kaitsmisel. |
| --- | --- |

—

kaitseala roll ja tähtsus asjaomase liigi kaitsmisel.

Natura 2000 ala

| — | liigi kaitsestaatus alal; |
| --- | --- |

—

liigi kaitsestaatus alal;

| — | liigile alal seatud kaitse-eesmärk; |
| --- | --- |

—

liigile alal seatud kaitse-eesmärk;

| — | liigi levila ja ala kasutamine (koos kaartidega); |
| --- | --- |

—

liigi levila ja ala kasutamine (koos kaartidega);

| — | populatsioonid ja suundumused alal; % kogu riigi/piirkonna populatsioonist; |
| --- | --- |

—

populatsioonid ja suundumused alal; % kogu riigi/piirkonna populatsioonist;

| — | liiki alal mõjutavad olemasolevad surve- ja ohutegurid; |
| --- | --- |

—

liiki alal mõjutavad olemasolevad surve- ja ohutegurid;

| — | liigi haavatavus võimalike mõjude poolt (nt tundlikkus häirimise suhtes). |
| --- | --- |

—

liigi haavatavus võimalike mõjude poolt (nt tundlikkus häirimise suhtes).

Natura 2000 võrgustiku sidususe seisukohast olulised maastikuelemendid

Natura 2000 võrgustiku sidususe seisukohast olulised maastikuelemendid

Biogeograafiline piirkond (riigi tasandil)

| — | tüüp (ökoloogiline koridor, „astmelaud“ jne); |
| --- | --- |

—

tüüp (ökoloogiline koridor, „astmelaud“ jne);

| — | Natura 2000 ja muud ühendatud või ökoloogiliselt seotud alad (koos kaartidega); |
| --- | --- |

—

Natura 2000 ja muud ühendatud või ökoloogiliselt seotud alad (koos kaartidega);

| — | liigid (või elupaigad), mille jaoks see on oluline, ja tähtsus nende kaitse seisukohast; |
| --- | --- |

—

liigid (või elupaigad), mille jaoks see on oluline, ja tähtsus nende kaitse seisukohast;

| — | objektile alal avalduvad surve- ja ohutegurid ning mõjud; |
| --- | --- |

—

objektile alal avalduvad surve- ja ohutegurid ning mõjud;

| — | haavatavus projekti ja selle võimalike mõjude poolt. |
| --- | --- |

—

haavatavus projekti ja selle võimalike mõjude poolt.

Kohandatud allikast:„Recommendations on the information to include in the appropriate assessment of projects on the Natura 2000 network in the EIA documents of the national administration in Spain“ (Soovitused teabe kohta, mida võtta arvesse Hispaania ametiasutuste keskkonnamõju hindamise dokumentides seoses Natura 2000 võrgustiku projektide asjakohase hindamisega) (Ministerio de Agricultura y Pesca, Alimentación y Medio Ambiente, 2018). Kättesaadav aadressil https://www.miteco.gob.es/es/calidad-y-evaluacion-ambiental/temas/evaluacion-ambiental/guias-directrices/.

Kohandatud allikast:

3.2.2.   
  2. samm: kava või projekti mõju hindamine kas eraldi või koos muude kavade või projektidega, pidades silmas ala kaitse-eesmärke

2. samm: kava või projekti mõju hindamine kas eraldi või koos muude kavade või projektidega, pidades silmas ala kaitse-eesmärke

| Lisaks tuleks asjakohase hindamise käigus teha kindlaks kogu võimalik oluline mõju, mida kava või projekt alale tõenäoliselt avaldab, võttes arvesse hinnatava kava või projekti ning muude kavade või projektide koostoimest tekkida võivat kumulatiivset ja muud mõju.

  (Artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.2) |
| --- |

Lisaks tuleks asjakohase hindamise käigus teha kindlaks kogu võimalik oluline mõju, mida kava või projekt alale tõenäoliselt avaldab, võttes arvesse hinnatava kava või projekti ning muude kavade või projektide koostoimest tekkida võivat kumulatiivset ja muud mõju.

Lisaks tuleks asjakohase hindamise käigus teha kindlaks kogu võimalik oluline mõju, mida kava või projekt alale tõenäoliselt avaldab, võttes arvesse hinnatava kava või projekti ning muude kavade või projektide koostoimest tekkida võivat kumulatiivset ja muud mõju.

(Artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.2)

Asjakohane hindamine peaks tagama, et kõiki ala terviklikkust toetavaid struktuurilisi ja funktsionaalseid aspekte võetakse täielikult arvesse nii lähteseisundi kindlaksmääramisel kui ka võimalike mõjude, leevendusmeetmete ja pärast leevendusmeetmete rakendamist tekkivate jääkmõjude kindlakstegemise etappides.

2. etapp hõlmab järgmisi tegevusi:

| — | kava või projektiga mõjutatud Natura 2000 alade kaitse-eesmärkide kindlaksmääramine; |
| --- | --- |

—

kava või projektiga mõjutatud Natura 2000 alade kaitse-eesmärkide kindlaksmääramine;

| — | kava või projekti mõju kindlakstegemine ja hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärkide saavutamist; |
| --- | --- |

—

kava või projekti mõju kindlakstegemine ja hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärkide saavutamist;

| — | koos teiste kavade ja projektidega tekkiva võimaliku kumulatiivse mõju hindamine. |
| --- | --- |

—

koos teiste kavade ja projektidega tekkiva võimaliku kumulatiivse mõju hindamine.

a)   
  Kava või projektiga mõjutatud Natura 2000 alade kaitse-eesmärkide kindlaksmääramine

Kava või projektiga mõjutatud Natura 2000 alade kaitse-eesmärkide kindlaksmääramine

Asjakohase hindamise käigus tuleb hinnata kava või projekti mõju, võttes arvesse Natura 2000 aladel leiduvatele kaitsealustele elupaikadele ja liikidele seatud kaitse-eesmärke.

Pädevad asutused peavad määrama igale alale kaitse-eesmärgid. Kaitse-eesmärgid tuleb kehtestada kõigi elupaikade direktiivi kohaselt ühenduse tähtsusega liikidele ja elupaigatüüpidele ning linnudirektiivi I lisas nimetatud linnuliikidele, mis on Natura 2000 alal oluliselt esindatud, ja samuti korrapäraselt esinevate rändliikide jaoks.

| Ala tasandil seatud kaitse-eesmärgid on kaitseala jaoks seatud konkreetsed eesmärgid selle tagamiseks, et ala aitaks parimal võimalikul viisil saavutada soodsat kaitsestaatust asjakohasel tasandil (võttes arvesse asjaomaste liikide või elupaigatüüpide looduslikku levilat).

  Ala tasandi kaitse-eesmärkides peaks olema määratletud alal esinevate looduslike elupaigatüüpide ja liikide soovitav kaitsestaatus, mis aitaks maksimaalsel määral kaasa soodsa kaitsestaatuse saavutamisele asjakohasel tasandil. Mõnikord määratletakse need vahe-eesmärkidena, mis tuleb teatava perioodi jooksul saavutada. Vahe-eesmärkide seadmisel tuleks lähtuda hinnangust iga alal esineva liigi ja elupaigatüübi seisundile, mis on märgitud standardsel andmevormil.
  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 2.3.1 ja komisjoni teadaandes kaitse-eesmärkide kehtestamise kohta (kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm). |
| --- |

Ala tasandil seatud kaitse-eesmärgid on kaitseala jaoks seatud konkreetsed eesmärgid selle tagamiseks, et ala aitaks parimal võimalikul viisil saavutada soodsat kaitsestaatust asjakohasel tasandil (võttes arvesse asjaomaste liikide või elupaigatüüpide looduslikku levilat).

Ala tasandil seatud kaitse-eesmärgid on kaitseala jaoks seatud konkreetsed eesmärgid selle tagamiseks, et ala aitaks parimal võimalikul viisil saavutada soodsat kaitsestaatust asjakohasel tasandil (võttes arvesse asjaomaste liikide või elupaigatüüpide looduslikku levilat).

Ala tasandi kaitse-eesmärkides peaks olema määratletud alal esinevate looduslike elupaigatüüpide ja liikide soovitav kaitsestaatus, mis aitaks maksimaalsel määral kaasa soodsa kaitsestaatuse saavutamisele asjakohasel tasandil. Mõnikord määratletakse need vahe-eesmärkidena, mis tuleb teatava perioodi jooksul saavutada. Vahe-eesmärkide seadmisel tuleks lähtuda hinnangust iga alal esineva liigi ja elupaigatüübi seisundile, mis on märgitud standardsel andmevormil.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 2.3.1 ja komisjoni teadaandes kaitse-eesmärkide kehtestamise kohta (kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm).

Natura 2000 ala kaitse-eesmärgid on tavaliselt sätestatud kaitsekorralduskavades või asjakohastes kaitsekorraldust käsitlevates õigusaktides või muudes alade kohta avaldatud dokumentides (nt ametlikes teatajates avaldatud määramisaktid). Need tuleks teha ka avalikult kättesaadavaks.

Iga alal leiduva elupaigatüübi ja liigi kaitse-eesmärgid peaksid olema seotud nende ökoloogiliste vajadustega ning lähtuma parameetritest, mida kasutatakse nende kaitsestaatuse kindlaksmääramiseks vastaval alal (nt pindala, struktuur ja funktsioonid või populatsioonid). Iga tunnuse/parameetri puhul tuleks kindlaks määrata eesmärgid, mis on vaja saavutada. Samuti peaksid kaitse-eesmärgid hõlmama selliste ökoloogiliste funktsioonide ja protsesside sihtväärtusi/piirmäärasid, millest need elupaigad ja liigid sõltuvad (nt veeloomade ja -taimede puhul nõutava veekvaliteedi ja vee koguse kindlaksmääramine).

| Kaitse-eesmärgid peavad olema:







  — | konkreetsed
  – seotud konkreetse huvipakkuva looduselemendiga (liik või loodusliku elupaiga tüüp) ning tuleb kindlaks määrata kaitse-eesmärgi saavutamise tingimused; |
| --- | --- |

Kaitse-eesmärgid peavad olema:

Kaitse-eesmärgid peavad olema:

—

konkreetsed
  – seotud konkreetse huvipakkuva looduselemendiga (liik või loodusliku elupaiga tüüp) ning tuleb kindlaks määrata kaitse-eesmärgi saavutamise tingimused;

konkreetsed

– seotud konkreetse huvipakkuva looduselemendiga (liik või loodusliku elupaiga tüüp) ning tuleb kindlaks määrata kaitse-eesmärgi saavutamise tingimused;

| — | mõõdetavad ja aruandluseks sobivad
  – hõlmama kvantitatiivseid eesmärke (mida võib täiendada kvalitatiivsete eesmärkidega, nagu näiteks elupaiga soodsa seisundi või populatsiooni struktuuri kirjeldus), võimaldama teha seire käigus kindlaks, kas kaitse-eesmärgid on saavutatud, ning võimaldama elupaikade direktiivi artikli 17 kohast aruandlust; |
| --- | --- |

—

mõõdetavad ja aruandluseks sobivad
  – hõlmama kvantitatiivseid eesmärke (mida võib täiendada kvalitatiivsete eesmärkidega, nagu näiteks elupaiga soodsa seisundi või populatsiooni struktuuri kirjeldus), võimaldama teha seire käigus kindlaks, kas kaitse-eesmärgid on saavutatud, ning võimaldama elupaikade direktiivi artikli 17 kohast aruandlust;

mõõdetavad ja aruandluseks sobivad

– hõlmama kvantitatiivseid eesmärke (mida võib täiendada kvalitatiivsete eesmärkidega, nagu näiteks elupaiga soodsa seisundi või populatsiooni struktuuri kirjeldus), võimaldama teha seire käigus kindlaks, kas kaitse-eesmärgid on saavutatud, ning võimaldama elupaikade direktiivi artikli 17 kohast aruandlust;

| — | realistlikud
  – põhinema mõistlikul ajakaval ja ressurssidel; |
| --- | --- |

—

realistlikud
  – põhinema mõistlikul ajakaval ja ressurssidel;

realistlikud

– põhinema mõistlikul ajakaval ja ressurssidel;

| — | järjepidevad
  – võimaluse korral peaks kaitse-eesmärkide struktuur olema sama kõigi alade puhul ning alade puhul, mis on loodud samade loodusobjektide kaitseks, tuleks soodsa seisundi kirjeldamisel kasutada sarnaseid tunnuseid ja sihtväärtusi ning |
| --- | --- |

—

järjepidevad
  – võimaluse korral peaks kaitse-eesmärkide struktuur olema sama kõigi alade puhul ning alade puhul, mis on loodud samade loodusobjektide kaitseks, tuleks soodsa seisundi kirjeldamisel kasutada sarnaseid tunnuseid ja sihtväärtusi ning

järjepidevad

– võimaluse korral peaks kaitse-eesmärkide struktuur olema sama kõigi alade puhul ning alade puhul, mis on loodud samade loodusobjektide kaitseks, tuleks soodsa seisundi kirjeldamisel kasutada sarnaseid tunnuseid ja sihtväärtusi ning

| — | kõikehõlmavad
  – tunnused ja sihtväärtused peaksid hõlmama kaitsealuse objekti kõiki omadusi, mida on vaja selleks, et kirjeldada, kas selle seisund on soodne või ebasoodne. |
| --- | --- |

—

kõikehõlmavad
  – tunnused ja sihtväärtused peaksid hõlmama kaitsealuse objekti kõiki omadusi, mida on vaja selleks, et kirjeldada, kas selle seisund on soodne või ebasoodne.

kõikehõlmavad

– tunnused ja sihtväärtused peaksid hõlmama kaitsealuse objekti kõiki omadusi, mida on vaja selleks, et kirjeldada, kas selle seisund on soodne või ebasoodne.

Eesmärkides tuleb täpsustada ka seda, kas nende siht on ala kaitsealuse loodusobjekti kaitsestaatuse
  taastamine
  või
  säilitamine
  (eesmärgi tasemest sõltuvad vajalikud kaitsemeetmed).

Eesmärkides tuleb täpsustada ka seda, kas nende siht on ala kaitsealuse loodusobjekti kaitsestaatuse

taastamine

või

säilitamine

(eesmärgi tasemest sõltuvad vajalikud kaitsemeetmed).

Komisjoni teadaanne kaitse-eesmärkide kehtestamise kohta, kohandatud sõnastuses (dokument on kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm).

Alapõhiste kaitse-eesmärkide puudumine või eespool kirjeldatud standardile mittevastavate kaitse-eesmärkide kehtestamine takistab artikli 6 lõike 3 nõuete järgimist.

Infokastis 9 tuuakse näiteid alade kaitse-eesmärkide kohta.

| Infokast 9


  Natura 2000 alade elupaigatüüpide ja liikide kaitse-eesmärkide näiteid


  Karid (1170)








  — | püsielupaiga pindala (xx ha) on stabiilne või suureneb, sõltuvus looduslikest protsessidest; |
| --- | --- |

Infokast 9

Infokast 9

Natura 2000 alade elupaigatüüpide ja liikide kaitse-eesmärkide näiteid

Natura 2000 alade elupaigatüüpide ja liikide kaitse-eesmärkide näiteid

Karid (1170)

Karid (1170)

—

püsielupaiga pindala (xx ha) on stabiilne või suureneb, sõltuvus looduslikest protsessidest;

| — | karide levila on stabiilne või suureneb (lisatud kaart); |
| --- | --- |

—

karide levila on stabiilne või suureneb (lisatud kaart);

| — | looduslikus seisundis säilitatakse järgmisi kooslusetüüpe: loodetevööndi (eulitoraali) paljastunud karide koosluste kompleks (xx ha) sublitoraali paljastunud karide koosluste kompleks (lisatud on kõigi kooslusetüüpide kirjeldused). |
| --- | --- |

—

looduslikus seisundis säilitatakse järgmisi kooslusetüüpe: loodetevööndi (eulitoraali) paljastunud karide koosluste kompleks (xx ha) sublitoraali paljastunud karide koosluste kompleks (lisatud on kõigi kooslusetüüpide kirjeldused).

Liikuvad rannikuluited (valged luited) rand-luidekaeraga (Ammophila arenaria) (2120)

Liikuvad rannikuluited (valged luited) rand-luidekaeraga (Ammophila arenaria

| — | elupaiga pindala (xx ha) on stabiilne või suureneb ning selle levila ei vähene (lisatud kaart), sõltuvus looduslikest protsessidest; |
| --- | --- |

—

elupaiga pindala (xx ha) on stabiilne või suureneb ning selle levila ei vähene (lisatud kaart), sõltuvus looduslikest protsessidest;

| — | säilib setete ja orgaanilise aine loomulik ringlus ilma füüsiliste takistusteta (nt füüsilised tõkked); |
| --- | --- |

—

säilib setete ja orgaanilise aine loomulik ringlus ilma füüsiliste takistusteta (nt füüsilised tõkked);

| — | säilivad liigivaesed kooslused, kus domineerib rand-luidekaer; |
| --- | --- |

—

säilivad liigivaesed kooslused, kus domineerib rand-luidekaer;

| — | negatiivses sõltuvuses indikaatorliikide (sealhulgas võõrliigid, toitainesisalduse muutusi näitavad liigid ja liigid, mida ei peeta elupaigale iseloomulikeks) katvus on alla 5 %. |
| --- | --- |

—

negatiivses sõltuvuses indikaatorliikide (sealhulgas võõrliigid, toitainesisalduse muutusi näitavad liigid ja liigid, mida ei peeta elupaigale iseloomulikeks) katvus on alla 5 %.

Kuivad nõmmed (4030)

Kuivad nõmmed (4030)

| — | hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart); |
| --- | --- |

—

hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart);

| — | säilib tüüpiliste liikide arvukus (esitatud loend); |
| --- | --- |

—

säilib tüüpiliste liikide arvukus (esitatud loend);

| — | säilib hajutatud kohalike puude ja võsa väike katvus (alla 10 %); |
| --- | --- |

—

säilib hajutatud kohalike puude ja võsa väike katvus (alla 10 %);

| — | vähemalt 1 %, kuid mitte üle10 % elupaiga katvusest koosneb paljast maast; |
| --- | --- |

—

vähemalt 1 %, kuid mitte üle10 % elupaiga katvusest koosneb paljast maast;

| — | lämmastiksaastet hoitakse allpool ala jaoks kindlaksmääratud kriitilise saastekoormuse väärtusi (nt 10–20 kg N/ha/aastas). |
| --- | --- |

—

lämmastiksaastet hoitakse allpool ala jaoks kindlaksmääratud kriitilise saastekoormuse väärtusi (nt 10–20 kg N/ha/aastas).

Sinihelmikaniidud (Molinion caeruleae kooslused) karbonaatsel või turvastunud mullal või savikatel mudasetetel (6410).

Sinihelmikaniidud (Molinion caeruleae

| — | hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart); |
| --- | --- |

—

hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart);

| — | taimestiku koostis paraneb: esineb vähemalt xx positiivses sõltuvuses indikaatorliiki, sealhulgas üks nn kõrgekvaliteediline liik, negatiivses sõltuvuses indikaatorliikide katvus kokku ei ületa 20 %, kusjuures üksikute liikide katvus on väiksem kui 10 %, ja võõrliikide katvus ei ületa 1 %; |
| --- | --- |

—

taimestiku koostis paraneb: esineb vähemalt xx positiivses sõltuvuses indikaatorliiki, sealhulgas üks nn kõrgekvaliteediline liik, negatiivses sõltuvuses indikaatorliikide katvus kokku ei ületa 20 %, kusjuures üksikute liikide katvus on väiksem kui 10 %, ja võõrliikide katvus ei ületa 1 %;

| — | taimestiku struktuur paraneb: puittaimeliikide ja kilpjala (Pteridium aquilinum) katvus ei ületa 5 %, laialehiste rohttaimede osakaal taimestikus on 40–90 %. Vähemalt 30 % rohust on 10–80 cm kõrge; |
| --- | --- |

—

taimestiku struktuur paraneb: puittaimeliikide ja kilpjala (Pteridium aquilinum) katvus ei ületa 5 %, laialehiste rohttaimede osakaal taimestikus on 40–90 %. Vähemalt 30 % rohust on 10–80 cm kõrge;

Pteridium aquilinum

| — | säilib füüsiline struktuur: palja maa osakaal ei ületa 10 %. |
| --- | --- |

—

säilib füüsiline struktuur: palja maa osakaal ei ületa 10 %.

Rabad (7110)

Rabad (7110)

| — | elupaiga pindala alal laieneb (suureneb nt 10 % – xx hektarilt yy hektarini) ja selle seisund paraneb (nt rabale iseloomuliku turbasambla (Sphagnum’i liikide) katvus suureneb vähemalt x %-ni); |
| --- | --- |

—

elupaiga pindala alal laieneb (suureneb nt 10 % – xx hektarilt yy hektarini) ja selle seisund paraneb (nt rabale iseloomuliku turbasambla (Sphagnum’i liikide) katvus suureneb vähemalt x %-ni);

Sphagnum

| — | kogu alal taastub õige veetase (keskmine veetase peab olema suurema osa aastast samblamuru pinna lähedal või sellest kõrgemal; hooajalised kõikumised ei tohiks ületada 20 cm ja peaksid ulatuma ainult 10 cm pinnast allapoole, välja arvatud väga lühikese aja jooksul); |
| --- | --- |

—

kogu alal taastub õige veetase (keskmine veetase peab olema suurema osa aastast samblamuru pinna lähedal või sellest kõrgemal; hooajalised kõikumised ei tohiks ületada 20 cm ja peaksid ulatuma ainult 10 cm pinnast allapoole, välja arvatud väga lühikese aja jooksul);

| — | mulla pH ja vajalikud toitainete tasemed säilivad (esitatakse andmed vajalike toitainete ja nende loomulike kõikumisvahemike kohta kaitsealal); |
| --- | --- |

—

mulla pH ja vajalikud toitainete tasemed säilivad (esitatakse andmed vajalike toitainete ja nende loomulike kõikumisvahemike kohta kaitsealal);

| — | hajutatud kohalike puude ja põõsaste katvus ei ületa 10 %. |
| --- | --- |

—

hajutatud kohalike puude ja põõsaste katvus ei ületa 10 %.

Luzulo-Fagetum’i kooslusega pöögimetsad (9110)

Luzulo-Fagetum

| — | säilib soodne kaitsestaatus; |
| --- | --- |

—

säilib soodne kaitsestaatus;

| — | elupaiga pindala kaitsealal: säilib xx ha; |
| --- | --- |

—

elupaiga pindala kaitsealal: säilib xx ha;

| — | säilivad iseloomulikud puuliigid: vähemalt 70 % võrastikust koosneb harilikust kuusest (Picea abies), harilikust pöögist (Fagus sylvatica ssp. Sylvatica) ja valgest nulust (Abies alba) erinevates proportsioonides, kusjuures arukaske (Betula pendula) ja harilikku pihlakat (Sorbus aucuparia) esineb harva, kuuskede ja nulgude katvus on 80–90 % ja kõrgus 22–30 m ning saja-aastase pöögi puhul 18–24 m; |
| --- | --- |

—

säilivad iseloomulikud puuliigid: vähemalt 70 % võrastikust koosneb harilikust kuusest (Picea abies), harilikust pöögist (Fagus sylvatica ssp. Sylvatica) ja valgest nulust (Abies alba) erinevates proportsioonides, kusjuures arukaske (Betula pendula) ja harilikku pihlakat (Sorbus aucuparia) esineb harva, kuuskede ja nulgude katvus on 80–90 % ja kõrgus 22–30 m ning saja-aastase pöögi puhul 18–24 m;

Picea abies

Fagus sylvatica ssp. Sylvatica

Abies alba

Betula pendula

Sorbus aucuparia

| — | säilivad rohurinde iseloomulikud liigid: rohurindes leidub 1 000 m2 kohta järgmistest happelembestest liikidest vähemalt kolm: Calamagrostis arundinacea (teravaõiene kastik), Luzula luzuloides (salu-piiphein), Vaccinium myrtillus (harilik mustikas), Hieracium rotundatum, Athyrium filix-femina (harilik naistesõnajalg), Digitalis grandiflora (helekollane sõrmkübar), Dryopteris filix-mas (maarjasõnajalg), Festuca drymeia, Galium odoratum (lõhnav madar), Galium Lischle, Galium schultesii (metsmadar), Lamium galeobdolon (koldnõges), Oxalis acetosella (harilik jänesekapsas), Poa nemoralis (salunurmikas), Pteridium aquilinum (kilpjalg), Veronica officinalis (harilik mailane); |
| --- | --- |

—

säilivad rohurinde iseloomulikud liigid: rohurindes leidub 1 000 m2 kohta järgmistest happelembestest liikidest vähemalt kolm: Calamagrostis arundinacea (teravaõiene kastik), Luzula luzuloides (salu-piiphein), Vaccinium myrtillus (harilik mustikas), Hieracium rotundatum, Athyrium filix-femina (harilik naistesõnajalg), Digitalis grandiflora (helekollane sõrmkübar), Dryopteris filix-mas (maarjasõnajalg), Festuca drymeia, Galium odoratum (lõhnav madar), Galium Lischle, Galium schultesii (metsmadar), Lamium galeobdolon (koldnõges), Oxalis acetosella (harilik jänesekapsas), Poa nemoralis (salunurmikas), Pteridium aquilinum (kilpjalg), Veronica officinalis (harilik mailane);

2

Calamagrostis arundinacea

Luzula luzuloides

Vaccinium myrtillus

Hieracium rotundatum

Athyrium filix-femina

Digitalis grandiflora

Dryopteris filix-mas

Festuca drymeia

Galium odoratum

Galium Lischle, Galium schultesii

Lamium galeobdolon

, Oxalis acetosella

Poa nemoralis

Pteridium aquilinum

Veronica officinalis

| — | invasiivsete ja allohtoonsete puuliikide (sh mittevastavad ökotüübid) katvus on alla 20 %; säilikpuud: vähemalt kolm puud hektari kohta; lagupuidu maht: vähemalt 20 m3 hektari kohta. |
| --- | --- |

—

invasiivsete ja allohtoonsete puuliikide (sh mittevastavad ökotüübid) katvus on alla 20 %; säilikpuud: vähemalt kolm puud hektari kohta; lagupuidu maht: vähemalt 20 m3 hektari kohta.

3

Asperula-Fagetum’i kooslustega pöögimets (9130)

Asperula-Fagetum’i kooslustega pöögimets (9130)

| — | hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart); |
| --- | --- |

—

hindamisaegne pindala (xx ha) ja elupaiga levila alal suureneb x % võrra (lisatud kaart);

| — | elupaikade kvaliteet (ökoloogiline struktuur ja funktsioon) paraneb järgmiste tegurite tagamisega: vähemalt 95 % võrastikku moodustavatest puudest on omamaised liigid, nagu pöök, saar ja tamm, kusjuures vähemalt 50 % moodustab harilik pöök (Fagus sylvatica); ligikaudu 10 % võrastikust sisaldab dünaamiliselt muutuvaid tühimikke, et soodustada igas vanuses puuliikide looduslikku taastumist; vähemalt x täiskasvanud puud hektari kohta ja samblarindes vähemalt x nõutud liiki hektari kohta (esitatud asjaomaste liikide loetelu); |
| --- | --- |

—

elupaikade kvaliteet (ökoloogiline struktuur ja funktsioon) paraneb järgmiste tegurite tagamisega: vähemalt 95 % võrastikku moodustavatest puudest on omamaised liigid, nagu pöök, saar ja tamm, kusjuures vähemalt 50 % moodustab harilik pöök (Fagus sylvatica); ligikaudu 10 % võrastikust sisaldab dünaamiliselt muutuvaid tühimikke, et soodustada igas vanuses puuliikide looduslikku taastumist; vähemalt x täiskasvanud puud hektari kohta ja samblarindes vähemalt x nõutud liiki hektari kohta (esitatud asjaomaste liikide loetelu);

Fagus sylvatica

| — | et tagada elupaik selgrootutele, seentele ja muudele metsaliikidele, suurendatakse võimaluse korral lagu- ja lamapuidu hulka (langenud puud ja oksad, eluspuude surnud oksad või seisvad surnud puud, kõik üle 20 cm läbimõõduga; näidatakse miinimummaht). |
| --- | --- |

—

et tagada elupaik selgrootutele, seentele ja muudele metsaliikidele, suurendatakse võimaluse korral lagu- ja lamapuidu hulka (langenud puud ja oksad, eluspuude surnud oksad või seisvad surnud puud, kõik üle 20 cm läbimõõduga; näidatakse miinimummaht).

Saarmas (Lutra lutra)

Saarmas (Lutra lutra)

| — | säilib praeguse populatsiooni suurus (xx isendit); |
| --- | --- |

—

säilib praeguse populatsiooni suurus (xx isendit);

| — | paraneb magevee (jõe) elupaikade ökoloogiline kvaliteet (rohkem kui xx km ulatuses); |
| --- | --- |

—

paraneb magevee (jõe) elupaikade ökoloogiline kvaliteet (rohkem kui xx km ulatuses);

| — | pesakohtade ja urgude arv (esitada) jääb samaks ja kalade biomass (xx kg) oluliselt ei vähene; |
| --- | --- |

—

pesakohtade ja urgude arv (esitada) jääb samaks ja kalade biomass (xx kg) oluliselt ei vähene;

| — | paraneb ühenduvus saarmaste populatsioonidega jõe teistes lõikudes. |
| --- | --- |

—

paraneb ühenduvus saarmaste populatsioonidega jõe teistes lõikudes.

Pringel (Phocoena phocoena)

Pringel (Phocoena phocoena)

| — | säilib praeguse populatsiooni suurus alal (xx isendit); |
| --- | --- |

—

säilib praeguse populatsiooni suurus alal (xx isendit);

| — | veealuse müra maksimumtase piirdub xx dB-ga. |
| --- | --- |

—

veealuse müra maksimumtase piirdub xx dB-ga.

| — | alal säilitatakse liigi levila, tagades, et puuduvad kunstlikud tõkked, mis võiksid piirata ala kasutamist; |
| --- | --- |

—

alal säilitatakse liigi levila, tagades, et puuduvad kunstlikud tõkked, mis võiksid piirata ala kasutamist;

| — | säilib saakloomade kättesaadavus ja tihedus alal (sh tobiaslased, merlang, heeringas ja kilu); |
| --- | --- |

—

säilib saakloomade kättesaadavus ja tihedus alal (sh tobiaslased, merlang, heeringas ja kilu);

| — | alal välditakse pringli kaaspüüki püügivahendis. |
| --- | --- |

—

alal välditakse pringli kaaspüüki püügivahendis.

Väike-sagarnina (Rhinolophus hipposideros)

Väike-sagarnina (Rhinolophus hipposideros)

| — | populatsioon säilib, suvistes varjepaikades on alal vähemalt xx nahkhiirt; |
| --- | --- |

—

populatsioon säilib, suvistes varjepaikades on alal vähemalt xx nahkhiirt;

| — | säilib suviste ja üleminekuvarjepaikade arv ja seisund; |
| --- | --- |

—

säilib suviste ja üleminekuvarjepaikade arv ja seisund;

| — | säilib võimaliku toitumisala ulatus (xx ha) ja pikkus (xx km): 2,5 km raadiuses varjepaigast toitumisala oluliselt ei kao ega vähene (lisatud kaart); |
| --- | --- |

—

säilib võimaliku toitumisala ulatus (xx ha) ja pikkus (xx km): 2,5 km raadiuses varjepaigast toitumisala oluliselt ei kao ega vähene (lisatud kaart);

| — | varjepaikade juures ja lennuradadel ei ole kunstliku valguse intensiivsus varjepaigast 2,5 km raadiuses oluliselt suurenenud. |
| --- | --- |

—

varjepaikade juures ja lennuradadel ei ole kunstliku valguse intensiivsus varjepaigast 2,5 km raadiuses oluliselt suurenenud.

Kaitse-eesmärkide puudumisel (28) tuleks asjakohase hindamise puhul lähtuda miinimumnõudena sellest, et eesmärk on tagada, et alal olulisel määral leiduvad elupaigatüübid või liikide elupaigad hindamisaegse tasemega võrreldes ei halveneks ning et liike oluliselt ei häiritaks, kooskõlas artikli 6 lõike 2 nõuetega (29).

28

29

Kuigi hindamisel tuleks keskenduda alal olulisel määral leiduvatele lindudele ning ühenduse tähtsusega liikidele ja elupaigatüüpidele, ei tohiks unustada, et need sihtobjektid on keerukal viisil seotud ka teiste liikide, elupaigatüüpide ja looduskeskkonnaga. Seega võib kaitstavatele elupaikadele avalduva võimaliku mõju uurimisel olla vaja võtta arvesse ka teisi liike, kui need on kõnealusele elupaigale tüüpilised taime- või loomaliigid (30) või mängivad olulist rolli toiduahelas, millest Natura 2000 alal kaitstavad sihtobjektid sõltuvad. See kajastub ala kaitse-eesmärkides ja asjakohane hindamine peaks vajaduse korral käsitlema ka kava või projekti võimalikku mõju nendele teistele liikidele.

30

Vajaduse korral tuleks kavade ja projektide Natura 2000 võrgustikule avaldatava mõju hindamisel arvesse võtta ka maastikuobjekte, mis aitavad kaasa võrgustiku ökoloogilisele sidususele, sealhulgas selle ühenduvusele (vt tabel 4).

b)   
  Kava või projekti mõju kindlakstegemine ja hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärke

Kava või projekti mõju kindlakstegemine ja hindamine, pidades silmas ala kaitse-eesmärke

| Kõik kava või projekti aspektid, mis eraldi või koos muude kavade või projektidega võivad avaldada mõju ala kaitse-eesmärkidele, tuleb kindlaks teha, võttes arvesse valdkonna parimaid teaduslikke teadmisi.


  Mõju hindamine peaks põhinema objektiivsetel ja võimaluse korral kvantifitseeritavatel kriteeriumidel. Mõju tuleks prognoosida võimalikult täpselt ning prognooside alus peaks olema selge ja see tuleks dokumenteerida asjakohase hindamise aruandes.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.6. |
| --- |

Kõik kava või projekti aspektid, mis eraldi või koos muude kavade või projektidega võivad avaldada mõju ala kaitse-eesmärkidele, tuleb kindlaks teha, võttes arvesse valdkonna parimaid teaduslikke teadmisi.

Kõik kava või projekti aspektid, mis eraldi või koos muude kavade või projektidega võivad avaldada mõju ala kaitse-eesmärkidele, tuleb kindlaks teha, võttes arvesse valdkonna parimaid teaduslikke teadmisi.

Mõju hindamine peaks põhinema objektiivsetel ja võimaluse korral kvantifitseeritavatel kriteeriumidel. Mõju tuleks prognoosida võimalikult täpselt ning prognooside alus peaks olema selge ja see tuleks dokumenteerida asjakohase hindamise aruandes.

Mõju hindamine peaks põhinema objektiivsetel ja võimaluse korral kvantifitseeritavatel kriteeriumidel. Mõju tuleks prognoosida võimalikult täpselt ning prognooside alus peaks olema selge ja see tuleks dokumenteerida asjakohase hindamise aruandes.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.6.

Hindamisel tuleks arvesse võtta kogu kaalumisel oleva kava või projekti mõju, võttes arvesse kõiki sellega seotud tegevusi ja kõiki etappe (ettevalmistamine, ehitamine, käitamine ja vajaduse korral käitusest kõrvaldamine või taastamine). See nõuab mõjude kindlaksmääramist ja eristamist liikide kaupa, sh otsene ja kaudne mõju, ajutine või püsiv mõju, lühi- ja pikaajaline mõju ning kumulatiivne mõju.

Hindamine hõlmab tavaliselt järgmiste võimalike mõjude analüüsi.

| — | Otsene kadumine: elupaiga pindala vähenemine füüsilise hävimise tõttu (näiteks selle eemaldamise või ehitusmaterjalide või setete ladestamise tõttu); liikide pesitsus-, paljunemis-, toitumis- ja puhkealade kadumine. |
| --- | --- |

—

Otsene kadumine: elupaiga pindala vähenemine füüsilise hävimise tõttu (näiteks selle eemaldamise või ehitusmaterjalide või setete ladestamise tõttu); liikide pesitsus-, paljunemis-, toitumis- ja puhkealade kadumine.

Otsene kadumine:

| — | Halvenemine: elupaiga kvaliteedi halvenemine, mis viib iseloomulike liikide arvukuse vähenemise või koosluste struktuuri (liigilise koosluse) muutumiseni. Selle põhjuseks võivad olla abiootiliste tingimuste muutused (nt veetaseme muutus või hõljuvate setete, saasteainete või tolmu ladestumine); liikide pesitsus-, paljunemis-, toitumis- ja puhkealade kahjustumine. |
| --- | --- |

—

Halvenemine: elupaiga kvaliteedi halvenemine, mis viib iseloomulike liikide arvukuse vähenemise või koosluste struktuuri (liigilise koosluse) muutumiseni. Selle põhjuseks võivad olla abiootiliste tingimuste muutused (nt veetaseme muutus või hõljuvate setete, saasteainete või tolmu ladestumine); liikide pesitsus-, paljunemis-, toitumis- ja puhkealade kahjustumine.

Halvenemine:

| — | Häirimine: keskkonnatingimuste muutumine (nt suurenenud müra- või valgusreostus, inimeste ja sõidukite tihedam liikumine). Häirimine võib muu hulgas põhjustada liigi isendite väljatõrjumist, muutusi liigi käitumises või suurendada haigestumise või suremuse riski. |
| --- | --- |

—

Häirimine: keskkonnatingimuste muutumine (nt suurenenud müra- või valgusreostus, inimeste ja sõidukite tihedam liikumine). Häirimine võib muu hulgas põhjustada liigi isendite väljatõrjumist, muutusi liigi käitumises või suurendada haigestumise või suremuse riski.

Häirimine:

| — | Killustumine: asjaomaste elupaikade ja liikide levikualade muutmine näiteks füüsiliste või ökoloogiliste tõkete loomisega füüsiliselt või funktsionaalselt ühendatud aladel või nende jagamine väiksemateks isoleeritumateks üksusteks. |
| --- | --- |

—

Killustumine: asjaomaste elupaikade ja liikide levikualade muutmine näiteks füüsiliste või ökoloogiliste tõkete loomisega füüsiliselt või funktsionaalselt ühendatud aladel või nende jagamine väiksemateks isoleeritumateks üksusteks.

Killustumine:

| — | Muu kaudne mõju: kaudne muutus keskkonna kvaliteedis (mis tuleneb näiteks toitainete ja valguse kättesaadavuse muutumisest või kaitseala suuremast haavatavusest muude uute ohtude poolt, nagu invasiivsed võõrliigid, ala hõlvamine inimeste ja loomade poolt). |
| --- | --- |

—

Muu kaudne mõju: kaudne muutus keskkonna kvaliteedis (mis tuleneb näiteks toitainete ja valguse kättesaadavuse muutumisest või kaitseala suuremast haavatavusest muude uute ohtude poolt, nagu invasiivsed võõrliigid, ala hõlvamine inimeste ja loomade poolt).

Muu kaudne mõju:

Neid mõjusid tuleks analüüsida, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke, mis tähendab, et analüüsida tuleb mitte ainult alal olulisel määral leiduvate elupaikade ja liikide seisundit hindamise ajal, vaid ka nende soovitud seisundit, nagu see on määratletud kaitse-eesmärkidega (nt populatsiooni suuruse või elupaiga pindala suurenemine x % võrra).

Analüüsides mõju alapõhiste kaitse-eesmärkide seisukohast, tuleb seepärast lähtuda ka konkreetsetest tunnustest või parameetritest, mis määravad kindlaks kaitsealuste objektide kaitsestaatuse (nt levila, elupaik, struktuur ja funktsioon, populatsiooni suurus, tulevikuväljavaated).

Kava või projekti iga aspekti tuleks uurida järgemööda ja selle võimalikku mõju tuleks hinnata lähtuvalt ala kaitse-eesmärkidest. Seejärel vaadeldakse kõiki eri elupaikadele ja liikidele avalduvaid mõjusid koos ja omavahelises seoses, et arvesse võtta ka nendevahelist vastastikust mõju.

Kava või projekti võimaliku mõju prognoosimiseks võib kasutada erinevaid meetodeid. Infokastis 10 on esitatud mõned näited mõju ja selle ulatuse prognoosimiseks kasutatavate meetodite kohta.

| Infokast 10


  Mõju prognoosimise meetodite näiteid


  Otsene mõõtmine, näiteks kadunud või mõjutatud elupaikade pindala mõõtmise abil saab kindlaks teha liikide populatsioonide, elupaikade ja koosluste proportsionaalse kao suuruse.

  Vooskeemid, võrgustikud ja süsteemidiagrammid näitavad otsesest ja kaudsest mõjust tulenevaid mõjuahelaid vastavalt nende tekkele, näitlikustades vastastikuseid seoseid ja protsesside kulgu.

  Kvantitatiivsed prognoosimismudelid matemaatiliste prognooside tegemiseks, lähtudes andmetest ja eeldustest mõju tugevuse ja suuna kohta. Mudelid võivad ekstrapoleerida prognoose, mis on kooskõlas varasemate ja praeguste andmetega (suundumuste analüüsid, stsenaariumid, muude asjakohaste asukohtade teabel põhinevad analoogiad) ning intuitiivse prognoosimisega. Mõned üldkasutatavad mudelid prognoosivad saasteainete hajumist õhus, mullaerosiooni, setete ladestumist ojades ja hapnikusisaldust reostatud jõgedes.

  Geoinfosüsteeme (GIS) kasutatakse selleks, et koostada mudeleid ruumiliste suhete kohta, näiteks piirangute andmekihtidena, või kaardistada tundlikke piirkondi ja elupaikade kadumist. GISis on ühendatud arvutipõhine kartograafia, kaardiandmete salvestamine ja andmebaasi haldussüsteem, milles salvestatakse selliseid atribuute nagu maakasutus või kallak. GIS võimaldab salvestatud muutujaid kuvada, kombineerida ja kiiresti analüüsida.

  Sarnastest projektidest saadud teave võib olla kasulik, eriti kui algul on tehtud kvantitatiivseid prognoose ja neid projekti käitamisetapis jälgitud.
  Varasemate kogemuste ja konsultatsioonide põhjal saab koguda eksperdiarvamusi ja -hinnanguid. |
| --- |

Infokast 10

Infokast 10

Mõju prognoosimise meetodite näiteid

Mõju prognoosimise meetodite näiteid

Otsene mõõtmine, näiteks kadunud või mõjutatud elupaikade pindala mõõtmise abil saab kindlaks teha liikide populatsioonide, elupaikade ja koosluste proportsionaalse kao suuruse.

Otsene mõõtmine

Vooskeemid, võrgustikud ja süsteemidiagrammid näitavad otsesest ja kaudsest mõjust tulenevaid mõjuahelaid vastavalt nende tekkele, näitlikustades vastastikuseid seoseid ja protsesside kulgu.

Vooskeemid, võrgustikud ja süsteemidiagrammid

Kvantitatiivsed prognoosimismudelid matemaatiliste prognooside tegemiseks, lähtudes andmetest ja eeldustest mõju tugevuse ja suuna kohta. Mudelid võivad ekstrapoleerida prognoose, mis on kooskõlas varasemate ja praeguste andmetega (suundumuste analüüsid, stsenaariumid, muude asjakohaste asukohtade teabel põhinevad analoogiad) ning intuitiivse prognoosimisega. Mõned üldkasutatavad mudelid prognoosivad saasteainete hajumist õhus, mullaerosiooni, setete ladestumist ojades ja hapnikusisaldust reostatud jõgedes.

Kvantitatiivsed prognoosimismudelid

Geoinfosüsteeme (GIS) kasutatakse selleks, et koostada mudeleid ruumiliste suhete kohta, näiteks piirangute andmekihtidena, või kaardistada tundlikke piirkondi ja elupaikade kadumist. GISis on ühendatud arvutipõhine kartograafia, kaardiandmete salvestamine ja andmebaasi haldussüsteem, milles salvestatakse selliseid atribuute nagu maakasutus või kallak. GIS võimaldab salvestatud muutujaid kuvada, kombineerida ja kiiresti analüüsida.

Geoinfosüsteeme (GIS)

Sarnastest projektidest saadud teave võib olla kasulik, eriti kui algul on tehtud kvantitatiivseid prognoose ja neid projekti käitamisetapis jälgitud.

Sarnastest projektidest saadud teave

Varasemate kogemuste ja konsultatsioonide põhjal saab koguda eksperdiarvamusi ja -hinnanguid.

eksperdiarvamusi

Tabelis 5 on esitatud näide süstemaatilisest ristanalüüsist projekti elementide ja Natura 2000 ala kaitsealuste objektide vahel.

Tabel 5

Tabel 5

Näide süstemaatilisest ristanalüüsist projekti elementide ja Natura 2000 ala kaitsealuste objektide vahel: kalakasvanduse lihtsustatud näide

Näide süstemaatilisest ristanalüüsist projekti elementide ja Natura 2000 ala kaitsealuste objektide vahel: kalakasvanduse lihtsustatud näide

| Projekti etapp | Projekti element | 1. elupaik
  Jõgi | 2. elupaik
  Jõeäärsed metsad | 3. elupaik
  Märjad nõmmed | 1. liik
  Kalad | 2. liik
  Selgrootud | 3. liik
  Linnud |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ehitus | Tiigid | Jõesängi ja jõe vooluhulga muutmine
  (xx m pikkuses) | Elupaigaala kadu
  (xx m2) | Elupaigaala kadu (xx m2) | | Muutused liikide kooslustes | Häirimine, isendite väljatõrjumine
  Pesitsus-/paljunemiselupaiga kadu |
| Hooned | | | Elupaigaala kadu (xx m2) | | Elupaiga kadumine ja halvenemine | |
| Maanteed | | Kohalikud veevoolu muutused | Elupaigaala kadu (xx m2) | | Elupaiga kadumine ja halvenemine | |
| Käitamine | Kalade toitmine ja ravimine | Orgaanilistest ja keemiatoodetest tulenev veereostus | | | Elupaikade kvaliteedi muutus veereostuse tõttu | | Häirimine, isendite väljatõrjumine |
| Veevõtmine | Elupaiga muutus veevoolu vähenemise tõttu | | Elupaiga halvenemine veevoolu vähenemise tõttu | Elupaiga halvenemine veevoolu vähenemise tõttu | | |
| Valgustus | | | | | Häirimine, isendite väljatõrjumine | Häirimine, isendite väljatõrjumine |
| Müra | | | | | | Isendite väljatõrjumine |

Projekti etapp

Projekti element

1. elupaik

Jõgi

2. elupaik

Jõeäärsed metsad

3. elupaik

Märjad nõmmed

1. liik

Kalad

2. liik

Selgrootud

3. liik

Linnud

Ehitus

Tiigid

Jõesängi ja jõe vooluhulga muutmine

(xx m pikkuses)

Elupaigaala kadu

(xx m2)

2

Elupaigaala kadu (xx m2)

2

Muutused liikide kooslustes

Häirimine, isendite väljatõrjumine

Pesitsus-/paljunemiselupaiga kadu

Hooned

Elupaigaala kadu (xx m2)

2

Elupaiga kadumine ja halvenemine

Maanteed

Kohalikud veevoolu muutused

Elupaigaala kadu (xx m2)

2

Elupaiga kadumine ja halvenemine

Käitamine

Kalade toitmine ja ravimine

Orgaanilistest ja keemiatoodetest tulenev veereostus

Elupaikade kvaliteedi muutus veereostuse tõttu

Häirimine, isendite väljatõrjumine

Veevõtmine

Elupaiga muutus veevoolu vähenemise tõttu

Elupaiga halvenemine veevoolu vähenemise tõttu

Elupaiga halvenemine veevoolu vähenemise tõttu

Valgustus

Häirimine, isendite väljatõrjumine

Häirimine, isendite väljatõrjumine

Müra

Isendite väljatõrjumine

Hindamine peab põhinema valdkonna parimatel teaduslikel teadmistel. See tähendab, et teave peab olema täielik ja ajakohane. Seetõttu on sageli vaja teha väliuuringuid, et täita teabelüngad ja koguda täpseid andmeid. See võib hõlmata näiteks piirkonna uurimist (kasutades proovivõtumeetodeid, loendusi, inventarinimestikke jne), et teha kindlaks või kinnitada loodusobjektide täpne asukoht ja levik seoses hinnatava kava või projekti kavandatud tegevustega ning nende kaitsestaatusega.

väliuuringuid

Vajalik võib olla eelnev teoreetiline uuring, et vaadata läbi olemasolevad teadmised ja teha kindlaks teabevajadused, mis eeldavad täiendavaid väliuuringuid. Näiteks võib sellest olla abi, kui teoreetiline uuring näitab, et esineb haavatavaid elupaiku, kus leidub haruldasi taime- ja/või loomakooslusi, või et mõjutataval territooriumil esineb liike, mis on ala kaitse-eesmärkide seisukohast kriitilise tähtsusega.

Väliuuringutest saadud andmed peaksid olema objektiivseks aluseks hindamisprotsessile, mille läbiviimisel tuleb silmas pidada alapõhiseid kaitse-eesmärke. Selleks et väliuuringute andmed oleksid täielikud, tuleb kehtestada piisav ajakava, nt üks või mitu aastat kestev uuring, mis hõlmab kogu vegetatsioonitsüklit, võttes arvesse eluslooduse sesoonsust, või loomastiku uuringud, mida võib olla vaja korrata, et andmeid populatsioonide ja suundumuste kohta pikema aja jooksul kinnitada.

Suurte arenduste puhul, nagu kiirteed, raudteed, tuulepargid, sadamad, veeteed jne, mis oma ulatuse ja laadi tõttu avaldavad alale eeldatavasti olulist mõju, on peaaegu alati vaja väliuuringuid. Need peavad hõlmama kaitsealuste elupaikade või liikide paljunemis-/pesitsemisalade või puhkepaikade jne üksikasjalikku kaardistamist (välja arvatud juhul, kui mõni neist uuringutest on hiljuti juba tehtud, näiteks kaitsekorralduskava koostamise või ajakohastamise ajal või piirkonna mõne muu olulise arenguprojekti hindamise ajal).

Mõju tuleks kvantifitseerida või dokumenteerida, kasutades parameetreid, mis võimaldavad hinnata mõju ulatust ja tõsidust alal olulisel määral leiduvate elupaikade ja liikide konkreetsete kaitse-eesmärkide puhul (vt ka infokast 7 punktis 3.1.4 „Olulised näitajad“). See võib hõlmata näiteks järgmisi parameetreid.

kvantifitseerida või dokumenteerida, kasutades parameetreid

| — | Püsivalt kadunud elupaiga või püsivalt kadunud liigi elupaiga pindala (nt kui eemaldatakse taimestik või sobivad pesitsus- või paljunemiskohad), mida hinnatakse piirkonna, riigi ja biogeograafilisel tasandil, võttes arvesse elupaiga pindala kaitsealal (kadunud elupaiga pindala protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki) seatud eesmärki. |
| --- | --- |

—

Püsivalt kadunud elupaiga või püsivalt kadunud liigi elupaiga pindala (nt kui eemaldatakse taimestik või sobivad pesitsus- või paljunemiskohad), mida hinnatakse piirkonna, riigi ja biogeograafilisel tasandil, võttes arvesse elupaiga pindala kaitsealal (kadunud elupaiga pindala protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki) seatud eesmärki.

| — | Mõjutatud elupaiga (nt reostuse, müra või muude ökoloogiliste tingimuste halvenemise tõttu) või mõjutatud liigi elupaiga pindala, mida hinnatakse piirkonna, riigi ja biogeograafilisel tasandil, võttes arvesse kaitsealal paikneva elupaigaala pindala (kadunud elupaiga pindala protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki) seatud eesmärki. |
| --- | --- |

—

Mõjutatud elupaiga (nt reostuse, müra või muude ökoloogiliste tingimuste halvenemise tõttu) või mõjutatud liigi elupaiga pindala, mida hinnatakse piirkonna, riigi ja biogeograafilisel tasandil, võttes arvesse kaitsealal paikneva elupaigaala pindala (kadunud elupaiga pindala protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki) seatud eesmärki.

| — | Mõjutatud kohalike ja rändliikide populatsioonide suurus, mille hindamisel võetakse arvesse kohalikku, piirkonna, riigi ja maailma populatsiooni suurust (mõjutatud populatsiooni protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis määratud sihtväärtust (mis võib eeldada alal populatsiooni suurendamist). |
| --- | --- |

—

Mõjutatud kohalike ja rändliikide populatsioonide suurus, mille hindamisel võetakse arvesse kohalikku, piirkonna, riigi ja maailma populatsiooni suurust (mõjutatud populatsiooni protsent) ning alapõhises kaitse-eesmärgis määratud sihtväärtust (mis võib eeldada alal populatsiooni suurendamist).

| — | Elupaiga või mõjutatud liigi elupaiga kvaliteedile või mõjutatud liikide ellujäämisele avalduva mõju (nt saastamine, müra, muude ökoloogiliste tingimuste halvenemine) ulatus, pidades silmas elupaikade ja liikide ökoloogilisi vajadusi kaitsealal, nagu on määratletud alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki). |
| --- | --- |

—

Elupaiga või mõjutatud liigi elupaiga kvaliteedile või mõjutatud liikide ellujäämisele avalduva mõju (nt saastamine, müra, muude ökoloogiliste tingimuste halvenemine) ulatus, pidades silmas elupaikade ja liikide ökoloogilisi vajadusi kaitsealal, nagu on määratletud alapõhises kaitse-eesmärgis (mis võib hõlmata taastamiseesmärki).

Nagu eelmistes punktides juba mainitud, tuleks võimaliku ebasoodsa mõju hindamisel arvesse võtta mitte ainult praeguse seisundi halvenemist, vaid ka muutusi, mis võivad takistada kaitse-eesmärkide saavutamist, kui need nõuavad praeguste tingimuste parandamist.

c)   
  Koos teiste kavade ja projektidega tekkiva kumulatiivse mõju hindamine

Koos teiste kavade ja projektidega tekkiva kumulatiivse mõju hindamine

Kumulatiivne mõju võib tuleneda arenduse (kava, projekt) järjestikustest, täiendavatest ja/või koosmõjudest, kui arendus lisandub muudele olemasolevatele, kavandatud ja/või mõistlike ootuste põhjal eeldatavatele arendustele (vt ka punktis 3.1.4 tabel 2 Natura 2000 alale avalduva kumulatiivse mõju hindamise põhisammude kohta). Kumulatiivse mõju näideteks on:

| — | saasteainete suurenenud kontsentratsioonid (eelkõige vees ja pinnases), mis ületavad alal kaitstava elupaiga või liigi ökoloogilistele vajadustele vastavaid tasemeid; |
| --- | --- |

—

saasteainete suurenenud kontsentratsioonid (eelkõige vees ja pinnases), mis ületavad alal kaitstava elupaiga või liigi ökoloogilistele vajadustele vastavaid tasemeid;

| — | veevoolu vähenemine valgalal mitmekordse veevõtu tõttu allapoole taset, mis on kooskõlas alal kaitstava elupaiga või liigi ökoloogiliste vajadustega; |
| --- | --- |

—

veevoolu vähenemine valgalal mitmekordse veevõtu tõttu allapoole taset, mis on kooskõlas alal kaitstava elupaiga või liigi ökoloogiliste vajadustega;

| — | lindude või loomade rände- ja liikumisteedele takistuste seadmine; |
| --- | --- |

—

lindude või loomade rände- ja liikumisteedele takistuste seadmine;

| — | erinevatest arendustest tulenev suurem surve ökosüsteemi elupaikadele ja liikidele. |
| --- | --- |

—

erinevatest arendustest tulenev suurem surve ökosüsteemi elupaikadele ja liikidele.

Kumulatiivne mõju hõlmab mitmesuguseid mõjusid erinevatele geograafilistele tasanditele ja ajakavadele. Mõnel juhul avaldub kumulatiivne mõju seetõttu, et arendamisel on mitu sama tüüpi projekti. Peamised näited on järgmised:

sama tüüpi projekti

| — | kui samale jõele või valgalale ehitatakse või kavandatakse mitu hüdroelektrijaama; |
| --- | --- |

—

kui samale jõele või valgalale ehitatakse või kavandatakse mitu hüdroelektrijaama;

| — | kui üksteise vahetus läheduses on arendamisel mitu nafta- ja gaasiprojekti või maavarade kaevandamise projekti või |
| --- | --- |

—

kui üksteise vahetus läheduses on arendamisel mitu nafta- ja gaasiprojekti või maavarade kaevandamise projekti või

| — | kui samale rändeteele või samasse piirkonda ehitatakse või kavandatakse mitu tuuleparki. |
| --- | --- |

—

kui samale rändeteele või samasse piirkonda ehitatakse või kavandatakse mitu tuuleparki.

Muudel juhtudel on kumulatiivne mõju tingitud sama piirkonna eri liiki projektide – näiteks maavarade kaevandamise arendus, juurdepääsuteed, ülekandeliinid ja muud külgneva maa kasutusviisid – kombineeritud mõjust. Mõnes olukorras viiakse sama arenduse eri komponente ellu ja hinnatakse neid eraldi ning seega tuleks nende komponentide kumulatiivse mõju hindamiseks teha ka kumulatiivne mõjuhindamine.

Asjakohase hindamise ajal tuleb arvesse võtta muid kavasid või projekte, mis võivad koos hinnatava kava või projektiga avaldada kaitsealale märkimisväärset mõju. Näiteks võib kavandatav tee asuda Natura 2000 alast teataval kaugusel, nii et sellest tulenevad häirivad tegurid (nt müra) ei mõjuta oluliselt alal kaitstavaid linnuliike. Kui aga arendamisel või kavandamisel on muidki projekte või kavasid (nt maantee teisel pool Natura 2000 ala), võib kõigi nende projektide summaarne müratase põhjustada nende linnuliikide olulist häirimist (müratase ületab liigi ökoloogiliste vajadustega kooskõlas olevat taset).

Samuti tuleb märkida, et ka mõjutatud alade kokkupuutepunktis võib ilmneda kumulatiivne mõju. Näiteks võib tuua olukorra, kus kavandatav projekt vähendab tõenäoliselt veetaset Natura 2000 alal. Kuigi see ressursside vähenemine iseenesest ei pruugi olla märkimisväärne, võib madalam veetase juhul, kui lähedalasuvast intensiivse põllumajandusega piirkonnast jõuavad Natura 2000 alale väetise- ja pestitsiidijäägid, viia äravoolu ajal saasteainete suurema kontsentratsioonini, nii et koosmõju võib muutuda oluliseks, st saasteainete kontsentratsioon ületab taseme, mis on kooskõlas alal kaitstava elupaiga või liigi ökoloogiliste vajadustega.

Koosmõju oleks tulnud uurida juba eelhindamise etapis (punkt 3.2) ning kindlaks oleks tulnud teha kõik muud kavad ja projektid, mis võivad koos mõju avaldada. Eelhindamine võib olla lihtsustatud, kuid asjakohase hindamise etapis tuleks koos hinnatava kava või projektiga koosmõju avaldavate muude projektide või kavade kindlakstehtud mõju nõuetekohaselt hinnata. See eeldab nende muude mõjude ulatuse kvantifitseerimist ja/või kvalifitseerimist ning Natura 2000 alade mõjutatud tunnuste kindlakstegemist.

Nagu punktis 3.1.4 märgitud, hõlmab koosmõju käsitlev nõue muid kavasid või projekte, mis on juba lõpule viidud, heaks kiidetud, kuid veel lõpule viimata, või nõusoleku saamiseks esitatud.

muid kavasid või projekte, mis on juba lõpule viidud, heaks kiidetud, kuid veel lõpule viimata, või nõusoleku saamiseks esitatud

| Lisaks nende kavade või projektide mõjule, mis on hindamise esmane ese, võib olla asjakohane võtta arvesse juba lõpule viidud kavade ja projektide mõju, hõlmates ka kavad ja projektid, mis viidi ellu enne direktiivi ülevõtmise kuupäeva või enne kuupäeva, mil ala määrati kaitsealaks. Lõpuleviidud kavade ja projektide mõju moodustab tavaliselt osa ala algsest olukorrast, mida selles etapis kaalutakse.


  Kavasid ja projekte, mis on minevikus heaks kiidetud, kuid mida pole veel rakendatud või lõpule viidud, tuleks koosmõju käsitleva sätte kohaldamisel arvesse võtta. Mis puudutab teisi planeeritavaid kavasid või projekte, siis oleks õiguskindluse huvides asjakohane piirata koosmõju käsitleva sätte kohaldamisala nende kavadega, mille kohta on tegelikult tehtud ettepanek, st mille kohta on esitatud heakskiidu või nõusoleku taotlus. Samal ajal on ilmne, et planeeritava kava või projekti hindamisel ei või liikmesriigid luua eeldust, et tulevikus tehakse otsus muude kavade või projektide kasuks, mille kohta ei ole veel ettepanekut tehtud.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.5.3. |
| --- |

Lisaks nende kavade või projektide mõjule, mis on hindamise esmane ese, võib olla asjakohane võtta arvesse juba lõpule viidud kavade ja projektide mõju, hõlmates ka kavad ja projektid, mis viidi ellu enne direktiivi ülevõtmise kuupäeva või enne kuupäeva, mil ala määrati kaitsealaks. Lõpuleviidud kavade ja projektide mõju moodustab tavaliselt osa ala algsest olukorrast, mida selles etapis kaalutakse.

Lisaks nende kavade või projektide mõjule, mis on hindamise esmane ese, võib olla asjakohane võtta arvesse juba lõpule viidud kavade ja projektide mõju, hõlmates ka kavad ja projektid, mis viidi ellu enne direktiivi ülevõtmise kuupäeva või enne kuupäeva, mil ala määrati kaitsealaks. Lõpuleviidud kavade ja projektide mõju moodustab tavaliselt osa ala algsest olukorrast, mida selles etapis kaalutakse.

Kavasid ja projekte, mis on minevikus heaks kiidetud, kuid mida pole veel rakendatud või lõpule viidud, tuleks koosmõju käsitleva sätte kohaldamisel arvesse võtta. Mis puudutab teisi planeeritavaid kavasid või projekte, siis oleks õiguskindluse huvides asjakohane piirata koosmõju käsitleva sätte kohaldamisala nende kavadega, mille kohta on tegelikult tehtud ettepanek, st mille kohta on esitatud heakskiidu või nõusoleku taotlus. Samal ajal on ilmne, et planeeritava kava või projekti hindamisel ei või liikmesriigid luua eeldust, et tulevikus tehakse otsus muude kavade või projektide kasuks, mille kohta ei ole veel ettepanekut tehtud.

Kavasid ja projekte, mis on minevikus heaks kiidetud, kuid mida pole veel rakendatud või lõpule viidud, tuleks koosmõju käsitleva sätte kohaldamisel arvesse võtta. Mis puudutab teisi planeeritavaid kavasid või projekte, siis oleks õiguskindluse huvides asjakohane piirata koosmõju käsitleva sätte kohaldamisala nende kavadega, mille kohta on tegelikult tehtud ettepanek, st mille kohta on esitatud heakskiidu või nõusoleku taotlus. Samal ajal on ilmne, et planeeritava kava või projekti hindamisel ei või liikmesriigid luua eeldust, et tulevikus tehakse otsus muude kavade või projektide kasuks, mille kohta ei ole veel ettepanekut tehtud.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.5.3.

Kumulatiivse mõju hindamisel kasutatav geograafiline ulatus sõltub kava või projekti liigist ning alal olulisel määral leiduvatest elupaikadest ja liikidest. Lähtuda võib näiteks teatavast raadiusest, valgalast või lindude rändeteest. Hõlmata tules siiski kogu geograafiline ala, kus asjaomaste Natura 2000 alade kaitse-eesmärkidele avaldavad tõenäoliselt mõju kavade või projektide tegevused ja nende kumulatiivne mõju.

geograafiline ulatus

Kumulatiivse ja koostoimelise mõju hindamiseks sobivad eriti hästi kava tasandi hindamised (sektoripõhised, näiteks transpordi, energeetika, veemajanduse kavad, samuti piirkondlikud kavad ja strateegiad, maakasutuskavad jne), sest need võivad ennetada edasisi probleeme projekti etapis. Selles kontekstis võib olla eriti kasulik tutvuda teiste sama valdkonda mõjutavate olemasolevate kavade ja projektide keskkonnamõju hindamistega (keskkonnamõju strateegiline hindamine ja asjakohane hindamine, kui seda on tehtud).

kava tasandi

Selliste kavade asjakohane hindamine võib aidata kindlaks määrata ka kava (projektid) üksikute komponentide asjakohase hindamise ulatuse nende kumulatiivset mõju arvestades. Näiteks maavarade kaevandamise kava asjakohase hindamise ulatuse kindlaksmääramisel võib olla kasulik kindlaks määrata, mil määral kaevandamiskohtadesse viivate juurdepääsuteede laiem võrk võib kumulatiivset mõju suurendada, põhjustades näiteks populatsioone mõjutavat elupaiga killustumist.

Tabelis 3 on esitatud allikad, mis võivad anda teavet muude kavade ja projektide kohta, millega võib kaasneda kumulatiivne mõju. Kumulatiivse mõju hindamise ühtlustamisel on abiks kumulatiivse mõju võrdlemiseks kasutatavad töövahendid, näiteks andmebaasid kaalutavate projektide ja kavade kohta. Näiteks saab eri tegevustest palju hõlpsamini ülevaate, kui on olemas ajakohastatud riiklik või piirkondlik andmebaas, eelistatavalt koos dünaamilise kaardiga, mis võimaldab kasutajatel teha otsingut kõikide projektide, sealhulgas veel kavandamisetapis projektide kohta. Selleks et need andmebaasid oleksid asjakohase hindamise jaoks kasulikud, peaksid pädevad asutused püüdma säilitada asjaomaseid dokumente (nt mõjuhinnang, kehtestatud leevendusmeetmed või heakskiitmise tingimused) veebis ka pärast lubade andmist.

andmebaasid

Pädevate asutustega (looduskaitse- ja valdkondlikud asutused) tuleks konsulteerida, et koguda teavet muude kavade/projektide kohta, mida tuleks hindamisel arvesse võtta. Pädevad asutused võivad anda panuse ka kumulatiivse mõju hindamisse või seda toetada, sest neil on parim ülevaade ja teadmised muude tegevuste kohta laiemates valdkondades. Nad võivad koguda ka asjaomast teavet ja esitada selle projektiarendajatele ja konsultantidele.

Pädevate asutustega

Kumulatiivse mõju hindamine võib tugineda mitmesugustest allikatest pärit teabele, sealhulgas keskkonnauuringutele ja -programmidele, strateegilistele, valdkondlikele ja piirkondlikele keskkonnamõju hindamistele, projekti tasandi keskkonnamõju hindamistele, sarnaste olukordade kumulatiivsetele mõjuhinnangutele ja konkreetseid küsimusi käsitlevatele sihtuuringutele. Heaks teabeallikaks kumulatiivse mõju kohta võivad olla ka eksperdinõuanded.

allikatest

Kumulatiivse mõju hindamiseks võib kasutada mitmesuguseid meetodeid ja vahendeid ning tavaliselt hõlmab see ka ulatuse kindlaksmääramist ja hindamisetappi (vt joonis 2).

meetodeid ja vahendeid

| Allikas: Euroopa Komisjon, 1999. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions (Kaudse ja kuhjuva mõju ning erinevate tegurite koosmõju hindamise juhend). |
| --- |

Image 2

Allikas: Euroopa Komisjon, 1999. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions (Kaudse ja kuhjuva mõju ning erinevate tegurite koosmõju hindamise juhend).

Allikas:

Konsultatsioonid, kontroll-loendid, kaardikihid, võrgustiku- ja süsteemianalüüs võivad olla ulatuse kindlaksmääramiseks sobivad vahendid, mille abil saab tuvastada võimalikud mõjud, mida tuleb kumulatiivse mõju hindamisel täiendavalt uurida.

| — | Võrgustiku- ja süsteemianalüüsid lähtuvad põhimõttest, et keskkonna üksikute tunnuste vahel on seosed ja vastasmõjud ning kui üks element on mõjutatud, mõjutab see ka teisi tunnuseid, millega see on seotud. |
| --- | --- |

—

Võrgustiku- ja süsteemianalüüsid lähtuvad põhimõttest, et keskkonna üksikute tunnuste vahel on seosed ja vastasmõjud ning kui üks element on mõjutatud, mõjutab see ka teisi tunnuseid, millega see on seotud.

Võrgustiku- ja süsteemianalüüsid

| — | Ruumianalüüsides kasutatakse geoinfosüsteeme (GIS-süsteeme) ja kaardikihte, et teha kindlaks, kus võib ilmneda mitme eri meetme kumulatiivne mõju, ning tuvastada koosmõju. Selle käigus võidakse võrrelda ka projekti mõjusid teatavatele vastuvõtjatele, tunnustele või ressurssidele, et teha kindlaks, kus mõju oleks kõige suurem. |
| --- | --- |

—

Ruumianalüüsides kasutatakse geoinfosüsteeme (GIS-süsteeme) ja kaardikihte, et teha kindlaks, kus võib ilmneda mitme eri meetme kumulatiivne mõju, ning tuvastada koosmõju. Selle käigus võidakse võrrelda ka projekti mõjusid teatavatele vastuvõtjatele, tunnustele või ressurssidele, et teha kindlaks, kus mõju oleks kõige suurem.

Ruumianalüüsides

| — | Kasu võib olla ka tundlike alade kaardistamisest, sest see võib aidata prognoosida teatavate tegevuste võimalikku kumulatiivset mõju loodusobjektidele, mis on nende tegevuste mõju poolt haavatavad (vt täpsemalt käesoleva juhenddokumendi punkt 4.2.2) (31). |
| --- | --- |

—

Kasu võib olla ka tundlike alade kaardistamisest, sest see võib aidata prognoosida teatavate tegevuste võimalikku kumulatiivset mõju loodusobjektidele, mis on nende tegevuste mõju poolt haavatavad (vt täpsemalt käesoleva juhenddokumendi punkt 4.2.2) (31).

tundlike alade kaardistamisest

31

| — | Kumulatiivse mõju kindlakstegemiseks ja hindamiseks võib moodustada eksperdirühmi. Selleks, et mõju hinnata ja võtta arvesse mitme meetme kumulatiivset mõju alale või objektile, samuti mõjude koostoimet, võib kasutada maatrikseid. |
| --- | --- |

—

Kumulatiivse mõju kindlakstegemiseks ja hindamiseks võib moodustada eksperdirühmi. Selleks, et mõju hinnata ja võtta arvesse mitme meetme kumulatiivset mõju alale või objektile, samuti mõjude koostoimet, võib kasutada maatrikseid.

eksperdirühmi

| — | Modelleerimine on analüütiline vahend põhjuse ja tagajärje seoste kvantifitseerimiseks keskkonnatingimuste simuleerimise abil. Modelleerimine võib ulatuda õhukvaliteedi või müra mudelitest keerukat looduslikku süsteemi kujutava mudeli kasutamiseni. |
| --- | --- |

—

Modelleerimine on analüütiline vahend põhjuse ja tagajärje seoste kvantifitseerimiseks keskkonnatingimuste simuleerimise abil. Modelleerimine võib ulatuda õhukvaliteedi või müra mudelitest keerukat looduslikku süsteemi kujutava mudeli kasutamiseni.

Modelleerimine

| — | Keskkonna taluvusvõime (32)
  analüüsides vaadeldakse mõju akumuleerumist künniste suhtes. Siiski ei pruugi alati olla võimalik kehtestada konkreetse objekti või vastuvõtja jaoks künnist või taluvusvõimet. |
| --- | --- |

—

Keskkonna taluvusvõime (32)
  analüüsides vaadeldakse mõju akumuleerumist künniste suhtes. Siiski ei pruugi alati olla võimalik kehtestada konkreetse objekti või vastuvõtja jaoks künnist või taluvusvõimet.

Keskkonna taluvusvõime

32

analüüsides

Valitud meetoditest olenemata tuleks neid kohandada analüüsiks kättesaadava teabega ja esitada võimaluse korral kumulatiivse mõju kvantitatiivne hinnang. Kui töötatakse välja kumulatiivse mõju kvalitatiivsed hinnangud, peaksid need põhinema sõltumatute ekspertide rühma konsensuslikul hinnangul, mitte üksiku eksperdi arvamusel. Eksperdirühm võib olla kasulik ja isegi vajalik ka näiteks juhul, kui hinnatav kumulatiivne mõju tuleneb eri projektidest, nt kui samal jõel toimuvad korraga hüdroenergiajaama ehitus ning süvendus- ja niisutustööd.

Valitud meetod ei pea olema keerukas. Eesmärk peaks olema esitada tulemused viisil, mis on arendajale, otsusetegijale (st pädevale asutusele) ja üldsusele kergesti arusaadav. Valitsused võivad täita olulist rolli, luues ja rakendades tugiraamistikke, mis seda tööd suunavad ning aitavad kindlaks teha ja hallata kumulatiivset mõju.

Infokastis 11 on esitatud näide kumulatiivse mõju hindamise järkjärgulisest protsessist. Protsessi tuleb kohaldada paindlikult, st etappide järjestus ei pea olema sama ja neid võib olla vaja rakendada korduvalt: mõnd etappi võidakse teiste etappide tulemuste selgudes uuesti läbi vaadata.

| Infokast 11


  Kumulatiivse mõju hindamise protsessi näide



  1. samm. Ulatuse kindlaksmääramine








  — | Teha kindlaks kumulatiivse mõju hindamise geograafilised piirid ja ajakava; |
| --- | --- |

Infokast 11

Infokast 11

Kumulatiivse mõju hindamise protsessi näide

Kumulatiivse mõju hindamise protsessi näide

1. samm. Ulatuse kindlaksmääramine

1. samm. Ulatuse kindlaksmääramine

—

Teha kindlaks kumulatiivse mõju hindamise geograafilised piirid ja ajakava;

| — | teha kindlaks alal olulisel määral leiduvad kaitsealused elupaigad ja liigid ning ökoloogilised protsessid, mida tuleb kaaluda; |
| --- | --- |

—

teha kindlaks alal olulisel määral leiduvad kaitsealused elupaigad ja liigid ning ökoloogilised protsessid, mida tuleb kaaluda;

| — | teha kindlaks muud olemasolevad ja kavandatud kavad ja projektid (ja inimtegevus), mis mõjutavad/mõjutaksid loodusobjekte ja mida tuleb kumulatiivse mõju hindamisel arvesse võtta; |
| --- | --- |

—

teha kindlaks muud olemasolevad ja kavandatud kavad ja projektid (ja inimtegevus), mis mõjutavad/mõjutaksid loodusobjekte ja mida tuleb kumulatiivse mõju hindamisel arvesse võtta;

| — | teha kindlaks looduslikud keskkonnategurid, mis mõjutavad ka kumulatiivse mõju hindamisel käsitletavate objektide seisundit. |
| --- | --- |

—

teha kindlaks looduslikud keskkonnategurid, mis mõjutavad ka kumulatiivse mõju hindamisel käsitletavate objektide seisundit.

2. samm. Kaitsealustele elupaikadele ja liikidele avalduva kumulatiivse mõju hindamine

2. samm. Kaitsealustele elupaikadele ja liikidele avalduva kumulatiivse mõju hindamine

| — | Koguda kättesaadavat teavet mõju kohta, mida muud kavad, projektid, tegevused ja looduslikud tegurid avaldavad alal asuvate loodusobjektide kohta kehtestatud alapõhistele kaitse-eesmärkidele; |
| --- | --- |

—

Koguda kättesaadavat teavet mõju kohta, mida muud kavad, projektid, tegevused ja looduslikud tegurid avaldavad alal asuvate loodusobjektide kohta kehtestatud alapõhistele kaitse-eesmärkidele;

| — | hinnata kumulatiivset mõju kaitsealuste objektide alapõhistele kaitse-eesmärkidele, st kaitsealustele objektidele avalduvat kogumõju, kui asjaomase kava või projekti mõju vaadeldakse koos muude kavade või projektidega. |
| --- | --- |

—

hinnata kumulatiivset mõju kaitsealuste objektide alapõhistele kaitse-eesmärkidele, st kaitsealustele objektidele avalduvat kogumõju, kui asjaomase kava või projekti mõju vaadeldakse koos muude kavade või projektidega.

3. samm. Eeldatava kumulatiivse mõju olulisuse hindamine

3. samm. Eeldatava kumulatiivse mõju olulisuse hindamine

| — | Hinnata vaatlusalustele loodusobjektidele eeldatavalt avalduva kumulatiivse mõju olulisust, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke. Näiteks on mõju oluline juhul, kui kumulatiivne mõju loodusobjektide seisundile läheneb selle looduselemendi kaitse-eesmärgis määratletud teatava omaduse künnisväärtusele või ületab seda. |
| --- | --- |

—

Hinnata vaatlusalustele loodusobjektidele eeldatavalt avalduva kumulatiivse mõju olulisust, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke. Näiteks on mõju oluline juhul, kui kumulatiivne mõju loodusobjektide seisundile läheneb selle looduselemendi kaitse-eesmärgis määratletud teatava omaduse künnisväärtusele või ületab seda.

4. samm. Kumulatiivse mõju haldamine

4. samm. Kumulatiivse mõju haldamine

| — | Määrata vajaduse korral kindlaks täiendavad leevendusmeetmed, et vähendada hinnangulist kumulatiivset mõju kaitsealustele objektidele (sellise täiendava leevendusmeetme väärtuse hindamiseks on vaja täita 2. ja 3. sammus kirjeldatud ülesandeid). |
| --- | --- |

—

Määrata vajaduse korral kindlaks täiendavad leevendusmeetmed, et vähendada hinnangulist kumulatiivset mõju kaitsealustele objektidele (sellise täiendava leevendusmeetme väärtuse hindamiseks on vaja täita 2. ja 3. sammus kirjeldatud ülesandeid).

3.2.3.   
  3. samm: kava või projektiga Natura 2000 ala terviklikkusele avaldatava mõju kinnitamine

3. samm: kava või projektiga Natura 2000 ala terviklikkusele avaldatava mõju kinnitamine

Kogutud teave ja prognoosid kava või projekti eri etappidest tõenäoliselt tulenevate mõjude ja muutuste ulatuse ja intensiivsuse kohta peaksid nüüd võimaldama hinnata kava või projekti mõju ulatust kaitseala terviklikkusele.

Ala terviklikkuse kirjeldus ja mõjuhinnang peaksid põhinema parameetritel, millega määratakse kindlaks kaitse-eesmärgid ning mis on iseloomulikud kaitseala elupaikadele ja liikidele ning nende ökoloogilistele vajadustele. Sellest võib olla kasu ka kava või projekti mõju edasisel seirel rakendamise ajal.

| Mis puudutab sõna „terviklikkus“ tähendust, siis see on selgelt seotud ökoloogilise terviklikkusega. Seda võib pidada omaduseks või seisundiks, mida saab iseloomustada sõnadega „terve“ või „täielik“. Muutuvas ökoloogilises kontekstis võib selle all mõelda ka vastupidavust ja võimet areneda viisil, mis on säilimise seisukohast soodne.


  „Ala terviklikkust“ on kasulik määratleda kogu ala hõlmava ökoloogilise struktuuri, funktsiooni ja kõigi ökoloogiliste protsesside sidusa summana, mis võimaldab alal säilitada neid elupaiku, elupaikade kompleksi ja/või liikide populatsioone, mille kaitseks ala on määratud.


  Suure terviklikkusega alana võib kirjeldada ala, mille sisemine potentsiaal ala kaitse-eesmärkide saavutamiseks on teostunud, mille iseparanemis- ja -taastumisvõime säilib dünaamilistes tingimustes ning mis vajab minimaalselt välist toetavat korraldamist.

  Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.4. |
| --- |

Mis puudutab sõna „terviklikkus“ tähendust, siis see on selgelt seotud ökoloogilise terviklikkusega. Seda võib pidada omaduseks või seisundiks, mida saab iseloomustada sõnadega „terve“ või „täielik“. Muutuvas ökoloogilises kontekstis võib selle all mõelda ka vastupidavust ja võimet areneda viisil, mis on säilimise seisukohast soodne.

Mis puudutab sõna „terviklikkus“ tähendust, siis see on selgelt seotud ökoloogilise terviklikkusega. Seda võib pidada omaduseks või seisundiks, mida saab iseloomustada sõnadega „terve“ või „täielik“. Muutuvas ökoloogilises kontekstis võib selle all mõelda ka vastupidavust ja võimet areneda viisil, mis on säilimise seisukohast soodne.

„Ala terviklikkust“ on kasulik määratleda kogu ala hõlmava ökoloogilise struktuuri, funktsiooni ja kõigi ökoloogiliste protsesside sidusa summana, mis võimaldab alal säilitada neid elupaiku, elupaikade kompleksi ja/või liikide populatsioone, mille kaitseks ala on määratud.

„Ala terviklikkust“ on kasulik määratleda kogu ala hõlmava ökoloogilise struktuuri, funktsiooni ja kõigi ökoloogiliste protsesside sidusa summana, mis võimaldab alal säilitada neid elupaiku, elupaikade kompleksi ja/või liikide populatsioone, mille kaitseks ala on määratud.

Suure terviklikkusega alana võib kirjeldada ala, mille sisemine potentsiaal ala kaitse-eesmärkide saavutamiseks on teostunud, mille iseparanemis- ja -taastumisvõime säilib dünaamilistes tingimustes ning mis vajab minimaalselt välist toetavat korraldamist.

Suure terviklikkusega alana võib kirjeldada ala, mille sisemine potentsiaal ala kaitse-eesmärkide saavutamiseks on teostunud, mille iseparanemis- ja -taastumisvõime säilib dünaamilistes tingimustes ning mis vajab minimaalselt välist toetavat korraldamist.

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.4.

Ala terviklikkus on seega seotud ala kaitse-eesmärkide, peamiste loodusobjektide, ökoloogilise struktuuri ja funktsiooniga. Kui kavandatud kava või projekt (üksikult ja koos teiste kavade ja projektidega) ei kahjusta ala kaitse-eesmärke, ei avalda see ala terviklikkusele ebasoodsat mõju.

Ala terviklikkus hõlmab ka peamisi ökoloogilisi protsesse ja tegureid, mis toetavad liikide ja elupaikade pikaajalist esinemist Natura 2000 alal. See on tavaliselt tagatud ala kaitse-eesmärkidega (nt elupaiga kvaliteedi parandamine või liigi levila laiendamine kaitsealal). Nende tegurite kahjustamine võib ohustada nende eesmärkide saavutamist ja avaldada ebasoodsat mõju isegi siis, kui liike või elupaiku otseselt ei mõjutata. Näiteks jõe veerežiim ja morfoloogiaprotsessid, erosioon, setete edasikandumine ja kuhjumine on olulised tegurid jõgede elupaikade ja liikide kaitsmisel ja kajastuvad vastavates kaitse-eesmärkides. Nende protsesside mõjutamine võib avaldada mõju ala terviklikkusele, isegi kui see ei mõjuta otseselt looduslikke elupaiku ja liikide teadaolevaid leiupaiku.

Kui projekti või kava tulemusena tehakse kindlaks kaitsealal olulisel määral leiduva elupaiga või liigi populatsiooni osa püsiv kadumine alal või ala ökoloogilise struktuuri, funktsiooni ja protsesside pikaajaline halvenemine, võib järeldada, et kava või projekt avaldab ala terviklikkusele ebasoodsat mõju.

Siiski tuleb arvesse võtta ka seda, et iseparanemis- või vastupidavusvõime võib mõnel juhul võimaldada ala ökoloogilisel struktuuril ja funktsioonidel suhteliselt lühikese aja jooksul taastuda, näiteks võib mõni kooslus või liigi populatsioon pärast teatavat ajutist häiritust loomulikul teel taastuda. Kui see on nii, võib arvata, et arendusel ei ole negatiivset mõju ala terviklikkusele. Iseparanemisvõime peegeldub tavaliselt kaitsealuste objektide kaitse-eesmärkides (nt teatavate künniste või muutuste piiride kehtestamisel, nagu jõgede või muude veekogude hooldustööde tõttu teatava ajutise hägususe lubamine).

Ajutise ebasoodsa mõju ulatus võib aidata teha järelduse selle kohta, kas alale avaldub kahjulik mõju. Kui elupaiga taastumiseks kulub hinnanguliselt päevi, nädalaid või ka paar kuud, võib arvata, et ala terviklikkusele ebasoodsat mõju ei esine. Lühike häirimisperiood, mis võib mõjutada küll mõnda elupaika või liiki, ei pruugi seega ala terviklikkusele ebasoodsat mõju avaldada. Seda tuleb siiski igal üksikjuhul hoolikalt analüüsida, võttes arvesse konkreetse ala ökosüsteemide tsükleid, koosluste struktuuri, ökoloogilisi funktsioone ja ala protsesse.

Väikestel kaitsealadel, millel on vaid üks või mõned elupaigad või liigid ja selged ökoloogilised funktsioonid, võib ala terviklikkusele avalduva mõju hindamine olla suhteliselt lihtne. Ent keerukate ökosüsteemide ja ökoloogiliste funktsioonidega suurtel aladel, kus on palju elupaiku ja liike, on seda raskem hinnata.

Ala terviklikkusele avalduva mõju süstemaatiliseks ja objektiivseks hindamiseks on oluline kehtestada künnised ja sihtväärtused iga omaduse jaoks, mille alusel määratletakse alal kaitstavate elupaigatüüpide ja liikide kaitse-eesmärgid. Et aidata kindlaks teha, kas Natura 2000 ala terviklikkust on kahjustatud, on infokastis 12 esitatud soovituslik kontroll-loend, mis kajastab aladel kaitstavate elupaikade/liikide kaitse-eesmärkide kindlaksmääramiseks kasutatavaid parameetreid.

| Infokast 12


  Ala terviklikkusele avalduva mõju hindamine: kontroll-loendi näide

  Kas kava või projekt võib






  — | takistada ala kaitse-eesmärkide saavutamist või põhjustada selles viivitusi? |
| --- | --- |

Infokast 12

Infokast 12

Ala terviklikkusele avalduva mõju hindamine: kontroll-loendi näide

Ala terviklikkusele avalduva mõju hindamine: kontroll-loendi näide

Kas kava või projekt võib

—

takistada ala kaitse-eesmärkide saavutamist või põhjustada selles viivitusi?

| — | vähendada alal esinevate kaitsealuste elupaigatüüpide või kaitsealuste liikide elupaikade pindala või kvaliteeti? |
| --- | --- |

—

vähendada alal esinevate kaitsealuste elupaigatüüpide või kaitsealuste liikide elupaikade pindala või kvaliteeti?

| — | vähendada alal olulisel määral leiduvate kaitsealuste liikide populatsioone? |
| --- | --- |

—

vähendada alal olulisel määral leiduvate kaitsealuste liikide populatsioone?

| — | põhjustada häirimist, mis võib mõjutada populatsiooni suurust või tihedust või liikidevahelist tasakaalu? |
| --- | --- |

—

põhjustada häirimist, mis võib mõjutada populatsiooni suurust või tihedust või liikidevahelist tasakaalu?

| — | põhjustada alal olulisel määral leiduvate kaitsealuste liikide väljatõrjumist ja vähendada seega nende liikide levila pindala kaitsealal? |
| --- | --- |

—

põhjustada alal olulisel määral leiduvate kaitsealuste liikide väljatõrjumist ja vähendada seega nende liikide levila pindala kaitsealal?

| — | viia I lisa elupaikade või liikide elupaikade killustumiseni? |
| --- | --- |

—

viia I lisa elupaikade või liikide elupaikade killustumiseni?

| — | põhjustada alal asjaomaste elupaikade ja liikide säilitamiseks või taastamiseks vajalike põhitunnuste, looduslike protsesside või ressursside (nt puude katvus, looted, iga-aastased üleujutused, saakloomad, toiduvarud) kadumist või vähenemist? |
| --- | --- |

—

põhjustada alal asjaomaste elupaikade ja liikide säilitamiseks või taastamiseks vajalike põhitunnuste, looduslike protsesside või ressursside (nt puude katvus, looted, iga-aastased üleujutused, saakloomad, toiduvarud) kadumist või vähenemist?

| — | häirida tegureid, mis aitavad alal soodsaid tingimusi säilitada või mis on vajalikud selleks, et taastada alal soodsad tingimused? |
| --- | --- |

—

häirida tegureid, mis aitavad alal soodsaid tingimusi säilitada või mis on vajalikud selleks, et taastada alal soodsad tingimused?

| — | häirida selliste liikide tasakaalu, levikut ja arvukust, mis on ala soodsate tingimuste indikaatorid? |
| --- | --- |

—

häirida selliste liikide tasakaalu, levikut ja arvukust, mis on ala soodsate tingimuste indikaatorid?

3.2.4.   
  4. samm: leevendusmeetmed

4. samm: leevendusmeetmed

| Kui asjakohase hindamise tulemusena jõutakse järeldusele, et kava või projekt avaldab ala terviklikkusele negatiivset mõju või et sellist mõju ei saa välistada, ei või asjaomast projekti heaks kiita. Siiski võib sõltuvalt kindlakstehtud mõju suurusest olla võimalik kehtestada teatavad leevendusmeetmed, mis hoiavad selle mõju ära või vähendavad seda sellisele tasemele, kus see enam ei kahjusta ala terviklikkust.

  Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.6. |
| --- |

Kui asjakohase hindamise tulemusena jõutakse järeldusele, et kava või projekt avaldab ala terviklikkusele negatiivset mõju või et sellist mõju ei saa välistada, ei või asjaomast projekti heaks kiita. Siiski võib sõltuvalt kindlakstehtud mõju suurusest olla võimalik kehtestada teatavad leevendusmeetmed, mis hoiavad selle mõju ära või vähendavad seda sellisele tasemele, kus see enam ei kahjusta ala terviklikkust.

Kui asjakohase hindamise tulemusena jõutakse järeldusele, et kava või projekt avaldab ala terviklikkusele negatiivset mõju või et sellist mõju ei saa välistada, ei või asjaomast projekti heaks kiita. Siiski võib sõltuvalt kindlakstehtud mõju suurusest olla võimalik kehtestada teatavad leevendusmeetmed, mis hoiavad selle mõju ära või vähendavad seda sellisele tasemele, kus see enam ei kahjusta ala terviklikkust.

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.6.

Kava või projekti arendaja võib pakkuda välja leevendusmeetmed või pädevad asutused võivad nõuda leevendusmeetmeid, et asjakohase hindamise käigus kindlaks tehtud mõju kõrvaldada, ära hoida või vähendada seda tasemeni, kus see enam ei kahjusta ala terviklikkust.

Praktikas tunnistatakse leevendusmeetmete vajadust sageli kava/projekti kavandamise või alustamise varases etapis (näiteks taotluse esitamisele eelneva arutelu käigus arendaja/taotleja ja looduskaitsenõustajate vahel) ning seda kinnitatakse loataotluses. Kuigi leevendusmeetmeid ei saa kava või projekti eelhindamisel arvesse võtta, võib asjaolu, et need on tunnistatud vajalikuks, aidata oluliselt kaasa asjakohase hindamise etapi tõhusale, tulemuslikule ja õigeaegsele läbiviimisele ning seega otsusele, kas kavale/projektile saab anda loa artikli 6 lõike 3 alusel.

Leevendusmeetmete hierarhias soovitatakse kõigepealt mõju vältida (st vältida olulise mõju ilmnemist) ja seejärel mõju vähendada (st vähendada mõju ulatust ja/või tõenäosust). Näited on esitatud allpool tabelis 6.

vältida

vähendada

Tabel 6

Tabel 6

Leevendusmeetmete liikide näited

Leevendusmeetmete liikide näited

| Mõju ärahoidmine: |
| --- |
| — | tehnilised lahendused kava või projekti negatiivsete mõjude vältimiseks (nt müra, valguse või tolmu vähendamise seadmed); |

Mõju ärahoidmine:

—

tehnilised lahendused kava või projekti negatiivsete mõjude vältimiseks (nt müra, valguse või tolmu vähendamise seadmed);

| — | projekti elementide paigutamine nii, et vältida tundlikke alasid (kas kogu Natura 2000 ala või Natura 2000 aladel asuvaid või neid ühendavaid olulisi alasid); |
| --- | --- |

—

projekti elementide paigutamine nii, et vältida tundlikke alasid (kas kogu Natura 2000 ala või Natura 2000 aladel asuvaid või neid ühendavaid olulisi alasid);

| — | kaitsetarad ja muud meetmed, mis aitavad vältida taimestiku või eluslooduse kahjustamist; |
| --- | --- |

—

kaitsetarad ja muud meetmed, mis aitavad vältida taimestiku või eluslooduse kahjustamist;

| — | tööde vältimine tundlikel perioodidel (nt liikide pesitsus-/paljunemisaeg); |
| --- | --- |

—

tööde vältimine tundlikel perioodidel (nt liikide pesitsus-/paljunemisaeg);

| — | tööde koordineerimise optimeerimine, et vältida kumulatiivset mõju. |
| --- | --- |

—

tööde koordineerimise optimeerimine, et vältida kumulatiivset mõju.

Mõju vähendamine:

| — | heitekontroll; |
| --- | --- |

—

heitekontroll;

| — | müratõkked; |
| --- | --- |

—

müratõkked;

| — | saasteainete püüdurid; |
| --- | --- |

—

saasteainete püüdurid;

| — | ehituse/käituse ajal tundlikele aladele juurdepääsu piiramine; |
| --- | --- |

—

ehituse/käituse ajal tundlikele aladele juurdepääsu piiramine;

| — | loomade ülekäigukohad (nt sillad, tunnelid ja ökoduktid); |
| --- | --- |

—

loomade ülekäigukohad (nt sillad, tunnelid ja ökoduktid);

| — | mõju põhjustavate meetmete kohandamine, et vähendada mõju (nt müra, valgus, tolm jne) nii palju kui võimalik. |
| --- | --- |

—

mõju põhjustavate meetmete kohandamine, et vähendada mõju (nt müra, valgus, tolm jne) nii palju kui võimalik.

Kavade tasandil võivad leevendusmeetmed hõlmata näiteks kava selliste komponentide ümberpaigutamist või kõrvaldamist, millel on oluline ebasoodne mõju ala terviklikkusele. Kavandatud meetmeid võib kogu hindamisprotsessi vältel viimistleda. Kõrgel planeerimistasandil (nt riiklikes/piirkondlikes kavades) võib leevendamine tähendada seda, et sätestatakse võimalikud meetmed, mis tuleb üksikasjalikumalt välja töötada madalamal tasandil kooskõlas ökoloogiliste, asukohapõhiste, ajaliste, õiguslike ja finantsparameetritega, mida tuleb mis tahes planeerimistaotluse raames järgida.

Leevendusmeetmeid ei tohi segi ajada asendusmeetmetega, mida kaalutakse ainult artikli 6 lõike 4 kohase menetluse raames (vt käesoleva dokumendi punkt 3.3.3).

ei tohi segi ajada asendusmeetmetega

| Leevendusmeetmed
  on meetmed, mis on suunatud kava või projekti rakendamisel tõenäoliselt tekkida võiva negatiivse mõju minimeerimisele või isegi ärahoidmisele, nii et ala terviklikkust ei kahjustata. Neid meetmeid kaalutakse artikli 6 lõike 3 kontekstis ning need on kava või projekti spetsifikatsioonide lahutamatu osa või kujutavad endast kavale või projektile loa andmise eeltingimust.


  Asendusmeetmed
  on projektist (sh võimalikest projektiga seotud leevendusmeetmetest) sõltumatud. Nende eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne jääkmõju, et säilitada Natura 2000 võrgustiku üldine ökoloogiline sidusus. Neid võib kaaluda üksnes artikli 6 lõike 4 kontekstis.

  Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 5.4.1. |
| --- |

Leevendusmeetmed
  on meetmed, mis on suunatud kava või projekti rakendamisel tõenäoliselt tekkida võiva negatiivse mõju minimeerimisele või isegi ärahoidmisele, nii et ala terviklikkust ei kahjustata. Neid meetmeid kaalutakse artikli 6 lõike 3 kontekstis ning need on kava või projekti spetsifikatsioonide lahutamatu osa või kujutavad endast kavale või projektile loa andmise eeltingimust.

Leevendusmeetmed

on meetmed, mis on suunatud kava või projekti rakendamisel tõenäoliselt tekkida võiva negatiivse mõju minimeerimisele või isegi ärahoidmisele, nii et ala terviklikkust ei kahjustata. Neid meetmeid kaalutakse artikli 6 lõike 3 kontekstis ning need on kava või projekti spetsifikatsioonide lahutamatu osa või kujutavad endast kavale või projektile loa andmise eeltingimust.

Asendusmeetmed
  on projektist (sh võimalikest projektiga seotud leevendusmeetmetest) sõltumatud. Nende eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne jääkmõju, et säilitada Natura 2000 võrgustiku üldine ökoloogiline sidusus. Neid võib kaaluda üksnes artikli 6 lõike 4 kontekstis.

Asendusmeetmed

on projektist (sh võimalikest projektiga seotud leevendusmeetmetest) sõltumatud. Nende eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne jääkmõju, et säilitada Natura 2000 võrgustiku üldine ökoloogiline sidusus. Neid võib kaaluda üksnes artikli 6 lõike 4 kontekstis.

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 5.4.1.

Täpsemalt ei tohiks meetmeid, mis ei ole projekti funktsionaalsed osad, nagu elupaikade parandamine ja taastamine (isegi kui need aitavad kaasa elupaiga pindala suurenemisele mõjutatud alal (33)) või liikide pesitsus- või puhkepaikade loomine ja parandamine, pidada leevendavateks meetmeteks, kuna need ei vähenda projekti kui sellise negatiivset mõju. Seda liiki meetmed, mis jäävad väljapoole ala kaitseks vajalikku tavapraktikat, vastavad pigem asendusmeetmete kriteeriumidele.

33

Iga leevendusmeedet tuleb üksikasjalikult kirjeldada, täpsustades, kuidas see kõrvaldab või vähendab kindlaks tehtud ebasoodsat mõju ning kuidas, millal ja kelle poolt seda rakendatakse. Tuleb esitada järgmine teave.

Iga leevendusmeedet tuleb üksikasjalikult kirjeldada

| — | Mõju, mida leevendusmeetmetega püütakse saavutada, sealhulgas teave asjakohaste parameetrite kohta (nt ühenduse tähtsusega elupaikade ala, mille seisund on halvenenud, ja nende kaitsetase alal, häiritavate liikide populatsioon). |
| --- | --- |

—

Mõju, mida leevendusmeetmetega püütakse saavutada, sealhulgas teave asjakohaste parameetrite kohta (nt ühenduse tähtsusega elupaikade ala, mille seisund on halvenenud, ja nende kaitsetase alal, häiritavate liikide populatsioon).

| — | Kavandatud leevendusmeetmete rakendamise eeldatavad tulemused, võttes arvesse iga parameetrit (nt elupaiga pindala, liikide populatsioonide arvukus või struktuur ja funktsioonid). |
| --- | --- |

—

Kavandatud leevendusmeetmete rakendamise eeldatavad tulemused, võttes arvesse iga parameetrit (nt elupaiga pindala, liikide populatsioonide arvukus või struktuur ja funktsioonid).

| — | Kavandatud meetmete tehniline ja teaduslik teostatavus ning eeldatav tõhusus. |
| --- | --- |

—

Kavandatud meetmete tehniline ja teaduslik teostatavus ning eeldatav tõhusus.

| — | Rakendamise eest vastutav isik või asutus. |
| --- | --- |

—

Rakendamise eest vastutav isik või asutus.

| — | Selle piirkonna haldamine, kus leevendusmeetmeid rakendatakse (meetodid, kestus). |
| --- | --- |

—

Selle piirkonna haldamine, kus leevendusmeetmeid rakendatakse (meetodid, kestus).

| — | Meetmete asukoht ja ajakava seoses kava või projektiga. |
| --- | --- |

—

Meetmete asukoht ja ajakava seoses kava või projektiga.

| — | Meetmete rakendamise kontrollimise meetodid. |
| --- | --- |

—

Meetmete rakendamise kontrollimise meetodid.

| — | Meetmete rahastamine. |
| --- | --- |

—

Meetmete rahastamine.

| — | Seireprogramm, et kontrollida meetmete tõhusust ja neid vajaduse korral kohandada. |
| --- | --- |

—

Seireprogramm, et kontrollida meetmete tõhusust ja neid vajaduse korral kohandada.

Leevendusmeetmete tõhusust tuleb tõendada, nt nende eduka rakendamisega muudes sarnastes arendustes, ning seda tuleb jälgida ja kehtestada süsteem tulemuste jälgimiseks ja parandusmeetmete võtmiseks, kui avastatakse puudusi. Tõhususe hindamiseks võib kasutada alljärgnevat kontroll-loendit.

Leevendusmeetmete tõhusust

| Infokast 13


  Leevendusmeetmete tõhususe hindamine







  — | Kas leevendusmeetmed on hinnatava kava või projekti raames teostatavad? |
| --- | --- |

Infokast 13

Infokast 13

Leevendusmeetmete tõhususe hindamine

Leevendusmeetmete tõhususe hindamine

—

Kas leevendusmeetmed on hinnatava kava või projekti raames teostatavad?

| — | Kas leevendamismeetmed on selgelt suunatud asjakohase hindamise käigus kindlaks tehtud mõjudele? Kas need aitavad tõhusalt vähendada seda mõju alla olulisuse taseme? |
| --- | --- |

—

Kas leevendamismeetmed on selgelt suunatud asjakohase hindamise käigus kindlaks tehtud mõjudele? Kas need aitavad tõhusalt vähendada seda mõju alla olulisuse taseme?

| — | Kas leevendusmeetmete rakendamiseks on ette nähtud piisavalt vahendeid ja ressursse? |
| --- | --- |

—

Kas leevendusmeetmete rakendamiseks on ette nähtud piisavalt vahendeid ja ressursse?

| — | Kas on tõendeid kavandatud leevendusmeetmete eduka eelneva rakendamise kohta? |
| --- | --- |

—

Kas on tõendeid kavandatud leevendusmeetmete eduka eelneva rakendamise kohta?

| — | Kas on andmeid kavandatavate meetmete piiravate tegurite ja õnnestumise/ebaõnnestumise määra kohta? |
| --- | --- |

—

Kas on andmeid kavandatavate meetmete piiravate tegurite ja õnnestumise/ebaõnnestumise määra kohta?

| — | Kas on olemas ülevaatlik kava leevendusmeetmete rakendamise ja jätkumise (sh vajaduse korral seire ja hindamise) kohta? |
| --- | --- |

—

Kas on olemas ülevaatlik kava leevendusmeetmete rakendamise ja jätkumise (sh vajaduse korral seire ja hindamise) kohta?

Leevendusmeetmete seire on väga oluline, et kontrollida nende edukat ja õigeaegset rakendamist ning avastada ootamatuid mõjusid, mis nõuavad lisameetmeid.

seire

Enne kava või projekti heakskiitmist tuleb tõendada leevendusmeetmete tõhusust. Samuti tuleks juhul, kui leevendusmeetmete tõhusus sõltub stabiilsetest looduslikest tingimustest või looduslikest protsessidest, mis võivad muutuda (nt üleujutuste, põudade, tormide või muude sündmuste tõttu), seiret kasutada ka oodatavate tulemuste kontrollimiseks ja selliste võimalike muutuste tuvastamiseks, mis tingivad vajaduse meetmeid kohandada või ümber kavandada.

Seire tulemusi tuleks jagada pädevate asutustega, et aidata vajaduse korral välja töötada sobivad reageerimisvõimalused, nt leevendusmeetme mis tahes ilmsete puuduste kõrvaldamiseks või reageerimiseks ootamatutele mõjudele või mõjudele, mille puhul tuvastati ainult risk. Tabelis 7 on esitatud maatriks leevendusmeetmeid käsitleva teabe esitamiseks.

Leevendusmeetme rakendamise oodatavad tulemused seoses hindamise käigus kindlaks tehtud mõju ärahoidmise või vähendamisega tuleks nõuetekohaselt dokumenteerida.

Tabelist 8 leiab näite maatriksist, milles esitatakse hindamise tulemused pärast leevendusmeetme võtmist.

Tabel 7

Tabel 7

Teave kava või projekti jaoks kavandatud leevendusmeetmete kohta

Teave kava või projekti jaoks kavandatud leevendusmeetmete kohta

| Kindlaks tehtud ebasoodsad mõjud (loetelu) | Meetmete kirjeldus, rakendamise üksikasjad, tõhusus, seire |
| --- | --- |
| Mõju nr 1 | Meede nr 1 |
| Nimetus/kirjeldus | Selgitada, kuidas meede aitab vältida/vähendada mõju ala terviklikkusele | Selgitada, kuidas seda rakendatakse ja kes seda teeb | Tõendada meetme tõhusust (nt teaduslike tõendite / eksperdiarvamuste alusel) | Esitada rakendamise ajakava, näidates, kuidas see on seotud kava või projektiga | Esitada kavandatud seirekava ja aruandlusnõuded, sealhulgas teave selle kohta, mida tehakse võimalike ootamatute mõjude korral |
| | Esitada leevendusmeetme üksikasjad, selgitades elemente, millega kavatsetakse leevendada ebasoodsat mõju | See võib sisaldada üksikasju õiguslikult siduvate lepingute kohta, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist. | See võib hõlmata hindamist: i) aruanded või tõendid sarnaste projektide või kavade kohta; ii) asjaomaste ekspertide avaldused või iii) asjaomase looduskaitseasutuse antud toetus | Mõningane leevendamine võib olla kavasse või projekti sisse kirjutatud; mõnel juhul on see lisameede, mis tuleb kehtestada kas enne kavale või projektile loa andmist või vahetult pärast seda | Seda võib teha õiguslikult siduvate lepingutega, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist. |
| | | | | | |
| | | | | | |

Kindlaks tehtud ebasoodsad mõjud (loetelu)

Meetmete kirjeldus, rakendamise üksikasjad, tõhusus, seire

Mõju nr 1

Mõju nr 1

Meede nr 1

Meede nr 1

Nimetus/kirjeldus

Selgitada, kuidas meede aitab vältida/vähendada mõju ala terviklikkusele

Selgitada, kuidas seda rakendatakse ja kes seda teeb

Tõendada meetme tõhusust (nt teaduslike tõendite / eksperdiarvamuste alusel)

Esitada rakendamise ajakava, näidates, kuidas see on seotud kava või projektiga

Esitada kavandatud seirekava ja aruandlusnõuded, sealhulgas teave selle kohta, mida tehakse võimalike ootamatute mõjude korral

Esitada leevendusmeetme üksikasjad, selgitades elemente, millega kavatsetakse leevendada ebasoodsat mõju

Esitada leevendusmeetme üksikasjad, selgitades elemente, millega kavatsetakse leevendada ebasoodsat mõju

See võib sisaldada üksikasju õiguslikult siduvate lepingute kohta, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist.

See võib sisaldada üksikasju õiguslikult siduvate lepingute kohta, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist.

See võib hõlmata hindamist: i) aruanded või tõendid sarnaste projektide või kavade kohta; ii) asjaomaste ekspertide avaldused või iii) asjaomase looduskaitseasutuse antud toetus

See võib hõlmata hindamist: i) aruanded või tõendid sarnaste projektide või kavade kohta; ii) asjaomaste ekspertide avaldused või iii) asjaomase looduskaitseasutuse antud toetus

Mõningane leevendamine võib olla kavasse või projekti sisse kirjutatud; mõnel juhul on see lisameede, mis tuleb kehtestada kas enne kavale või projektile loa andmist või vahetult pärast seda

Mõningane leevendamine võib olla kavasse või projekti sisse kirjutatud; mõnel juhul on see lisameede, mis tuleb kehtestada kas enne kavale või projektile loa andmist või vahetult pärast seda

Seda võib teha õiguslikult siduvate lepingutega, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist.

Seda võib teha õiguslikult siduvate lepingutega, mis tuleks sõlmida enne kava või projekti heakskiitmist.

Tabel 8

Tabel 8

Kokkuvõte hindamise tulemustest pärast leevendusmeetmete rakendamist

Kokkuvõte hindamise tulemustest pärast leevendusmeetmete rakendamist

| Asjaomased objektid alal | Mõjude / ebasoodsate mõjude kokkuvõtlik kirjeldus | Mõju olulisus/suurus | Kavandatavate leevendusmeetmete kirjeldus | Oodatavad tulemused seoses mõju leevendamisega |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Elupaigad






  — | ... |

Asjaomased objektid alal

Mõjude / ebasoodsate mõjude kokkuvõtlik kirjeldus

Mõju olulisus/suurus

Kavandatavate leevendusmeetmete kirjeldus

Oodatavad tulemused seoses mõju leevendamisega

Elupaigad

—

...

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

Liigid

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

Muud ala terviklikkuse seisukohast olulised loodusobjektid

3.2.5.   
  Asjakohase hindamise järeldused

Asjakohase hindamise järeldused

Elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 alusel tehtav hindamine peab sisaldama terviklikke, täpseid ja lõplikke leide ja järeldusi, mis põhinevad valdkonna parimatel teaduslikel teadmistel. See peab võimaldama kõrvaldada kõik teaduslikult põhjendatud kahtlused seoses kavandatava projekti või kava mõjuga asjaomasele kaitsealale.

Asjakohase hindamise järeldused peavad olema selgelt seotud ala terviklikkuse ja selle kaitse-eesmärkidega. Kui hindamise tulemusena jõutakse järeldusele, et ala terviklikkusele avaldub ebasoodne mõju, tuleks hinnangus selgitada, milliste aspektide puhul võib pärast leevendusmeetmete võtmist endiselt esineda ebasoodsat mõju. See on oluline, kui kava või projekti artikli 6 lõike 4 alusel jätkuvalt kaalutakse.

Järgmisel leheküljel tabelis 9 on esitatud näide võimaliku vormi kohta asjakohase hindamise tulemuste dokumenteerimiseks.

Tabel 9

Tabel 9

Hindamistulemuste vormi näide

Hindamistulemuste vormi näide

| 1. ala Xxx linnuala | Kokkuvõtlik kirjeldus: linnualal asuvad Xxxxxx piirkonna suurimad lodud. Alal asub väga mitmesuguseid rannikuelupaiku, kus aasta läbi leidub suurel arvul linde. |
| --- | --- |
| Võimalik mõju | Mõjutatud tunnus | Kaitse-eesmärgid | Üksiku kava/projekti ebasoodne mõju tunnusele | Kava/projekti ebasoodne mõju mõjutatud tunnusele koos muude kavade või projektidega | Ebasoodsa mõju võimalik vältimine või leevendamine | Järeldus: ebasoodne mõju ala terviklikkusele: on olemas. Puudub. Ebakindel. Pikaajaline. Lühiajaline |
| Elupaiga kadu
  Liikide häirimine | Rannikuelupaikade linnud:
  ...
  ...
  (liikide nimed) | Säilitada liikide populatsioon ja levila ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad).
  Säilitada struktuur ja funktsioonid ning toetada protsesse, millest liikide elupaigad sõltuvad ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad). | Kava komponent X vähendab liikidele kättesaadavat loduala. Asjakohasel hindamisel prognoositi võimalikuks kaoks 110 hektarit. | Koos muude kavadega, mis suurendaksid aladele avalduvat kaudset survet, on olemas ebasoodsa mõju võimalus. Kuna muud projektid suurendaksid ala kasutamist puhke-eesmärkidel, kaasneks sellest tuleneva suurema häirimisega alale ebasoodne mõju. | Ei | Jah – pikaajaliselt |
| Ala halvenemine | Tasandikulise märja rohumaa linnud
  ...
  ...
  (liikide nimed) | Säilitada liikide populatsioon ja levila ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad). Säilitada struktuur ja funktsioonid ning toetada protsesse, millest liikide elupaigad sõltuvad ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad). | Kava komponent Y võib muuta veevoolurežiimi, mis võib mõjutada märgi rohumaid, mis pakuvad sobivat elupaika liigile ..... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad) | Ei peeta tõenäoliseks | Ebakindel | Ebakindel (komponenti Y ei ole üksikasjalikult määratletud, seega ei saa mõju voolurežiimile nõuetekohaselt hinnata ega mõõta). |
| ... | | | | | | |

1. ala Xxx linnuala

1. ala Xxx linnuala

Kokkuvõtlik kirjeldus: linnualal asuvad Xxxxxx piirkonna suurimad lodud. Alal asub väga mitmesuguseid rannikuelupaiku, kus aasta läbi leidub suurel arvul linde.

Kokkuvõtlik kirjeldus:

Võimalik mõju

Mõjutatud tunnus

Kaitse-eesmärgid

Üksiku kava/projekti ebasoodne mõju tunnusele

Kava/projekti ebasoodne mõju mõjutatud tunnusele koos muude kavade või projektidega

Ebasoodsa mõju võimalik vältimine või leevendamine

Järeldus: ebasoodne mõju ala terviklikkusele: on olemas. Puudub. Ebakindel. Pikaajaline. Lühiajaline

Elupaiga kadu

Liikide häirimine

Rannikuelupaikade linnud:

...

...

(liikide nimed)

Säilitada liikide populatsioon ja levila ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad).

Säilitada struktuur ja funktsioonid ning toetada protsesse, millest liikide elupaigad sõltuvad ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad).

Kava komponent X vähendab liikidele kättesaadavat loduala. Asjakohasel hindamisel prognoositi võimalikuks kaoks 110 hektarit.

Koos muude kavadega, mis suurendaksid aladele avalduvat kaudset survet, on olemas ebasoodsa mõju võimalus. Kuna muud projektid suurendaksid ala kasutamist puhke-eesmärkidel, kaasneks sellest tuleneva suurema häirimisega alale ebasoodne mõju.

Ei

Jah – pikaajaliselt

Ala halvenemine

Tasandikulise märja rohumaa linnud

...

...

(liikide nimed)

Säilitada liikide populatsioon ja levila ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad). Säilitada struktuur ja funktsioonid ning toetada protsesse, millest liikide elupaigad sõltuvad ... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad).

Kava komponent Y võib muuta veevoolurežiimi, mis võib mõjutada märgi rohumaid, mis pakuvad sobivat elupaika liigile ..... (kaitse-eesmärkidega seotud üksikasjad)

Ei peeta tõenäoliseks

Ebakindel

Ebakindel (komponenti Y ei ole üksikasjalikult määratletud, seega ei saa mõju voolurežiimile nõuetekohaselt hinnata ega mõõta).

...

Pärast asjakohase hindamise lõpuleviimist tuleks selle järeldused esitada selgelt aruandes, milles:

| a) | kirjeldatakse kava või projekti piisavalt üksikasjalikult selleks, et üldsus mõistaks selle olemust, ulatust ja eesmärke; |
| --- | --- |

a)

kirjeldatakse kava või projekti piisavalt üksikasjalikult selleks, et üldsus mõistaks selle olemust, ulatust ja eesmärke;

| b) | kirjeldatakse Natura 2000 ala algset olukorda ja kaitse-eesmärke; |
| --- | --- |

b)

kirjeldatakse Natura 2000 ala algset olukorda ja kaitse-eesmärke;

| c) | tehakse kindlaks kava või projekti ebasoodne mõju Natura 2000 alale, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke; |
| --- | --- |

c)

tehakse kindlaks kava või projekti ebasoodne mõju Natura 2000 alale, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke;

| d) | selgitatakse, kuidas seda mõju kavatsetakse vältida või leevendusmeetmete abil piisavalt vähendada; |
| --- | --- |

d)

selgitatakse, kuidas seda mõju kavatsetakse vältida või leevendusmeetmete abil piisavalt vähendada;

| e) | määratakse kindlaks ajakava ja mehhanismid, mille kaudu toimub leevendusmeetmete tagamine, rakendamine ja järelevalve; |
| --- | --- |

e)

määratakse kindlaks ajakava ja mehhanismid, mille kaudu toimub leevendusmeetmete tagamine, rakendamine ja järelevalve;

| f) | tehakse nõuetekohaselt põhjendatud järeldus mõju kohta ala terviklikkusele. |
| --- | --- |

f)

tehakse nõuetekohaselt põhjendatud järeldus mõju kohta ala terviklikkusele.

Asjakohase hindamise aruanne tuleks koostada selgelt ja see peaks sisaldama järgmist: i) lihtsasti jälgitavad tõendusjäljed (näiteks tegevuste seosed surveteguritega ning mõjutatud loodusobjektide tundlikkuse ja haavatavusega) ning ii) piisavad tõendid või analüüs, mis annab sobiva aluse konsulteerimiseks asjaomaste looduskaitseasutuste ja üldsusega.

Mõne kava elemendi või komponendi puhul võib ebasoodne mõju ala terviklikkusele olla ebakindel või ei ole seda võimalik piisava usaldusväärsusega kindlaks teha. Sellised aspektid vajavad siiski täiendavat kaalumist. Paljud riiklikud strateegiad hõlmavad kavandatud suurinvesteeringuid näiteks uutesse veehoidlatesse või transpordikoridoridesse, mis võivad mõjutada Natura 2000 alasid, kuid mille täpne asukoht, ehitusprojekt või käitamise üksikasjad ei ole veel kindlaks määratud; selliseid elemente tuleb nõuetekohaselt hinnata projekti tasandil. Sellisel juhul tuleks asjaolu, et mõju puudumine on veel ebakindel, märkida hindamistulemustesse ning sellised kavade komponendid/elemendid peavad läbima asjakohase hindamise projekti tasandil (vt ka punkt 4.2).

Asjakohase hindamise järeldused koos kokkulepitud leevendusmeetmete või -tingimustega peaksid samuti olema loa saamise või seoses kõnealuse kava või projektiga tehtud mis tahes muu otsuse aluseks.

| Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel



  Pädevate asutuste ülesanne on otsustada kava või projekti heakskiitmise üle, võttes arvesse asjakohase hindamise järeldusi kava või projekti tagajärgede kohta Natura 2000 alale. Heakskiitmisotsuse võib teha ainult pärast seda, kui nad on veendunud, et kava või projekt ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju. Nii on see juhul, kui teaduslikust seisukohast ei ole mingisugust põhjendatud kahtlust, et selline mõju puudub.


  Kui kava või projektiga seotud nimetatud ala terviklikkusele negatiivsete mõjude puudumise suhtes jääb püsima kahtlus, peab pädev asutus kavale või projektile loa andmisest keelduma (otsus kohtuasjas C-127/02, punkt 57).

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.7.3. |
| --- |

Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel

Otsuse tegemine asjakohase hindamise alusel

Pädevate asutuste ülesanne on otsustada kava või projekti heakskiitmise üle, võttes arvesse asjakohase hindamise järeldusi kava või projekti tagajärgede kohta Natura 2000 alale. Heakskiitmisotsuse võib teha ainult pärast seda, kui nad on veendunud, et kava või projekt ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju. Nii on see juhul, kui teaduslikust seisukohast ei ole mingisugust põhjendatud kahtlust, et selline mõju puudub.

Pädevate asutuste ülesanne on otsustada kava või projekti heakskiitmise üle, võttes arvesse asjakohase hindamise järeldusi kava või projekti tagajärgede kohta Natura 2000 alale. Heakskiitmisotsuse võib teha ainult pärast seda, kui nad on veendunud, et kava või projekt ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju. Nii on see juhul, kui teaduslikust seisukohast ei ole mingisugust põhjendatud kahtlust, et selline mõju puudub.

Kui kava või projektiga seotud nimetatud ala terviklikkusele negatiivsete mõjude puudumise suhtes jääb püsima kahtlus, peab pädev asutus kavale või projektile loa andmisest keelduma (otsus kohtuasjas C-127/02, punkt 57).

Kui kava või projektiga seotud nimetatud ala terviklikkusele negatiivsete mõjude puudumise suhtes jääb püsima kahtlus, peab pädev asutus kavale või projektile loa andmisest keelduma (otsus kohtuasjas C-127/02, punkt 57).

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.7.3.

Asjakohase hindamise tulemuste aruande näidis on esitatud infokastis 16 punkti 3.2 lõpus.

Kui pädev asutus teeb kindlaks, et ebasoodne mõju tekib või seda ei saa välistada, ei või kava või projekt jätkuda (välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 6 lõike 4 tingimusi – vt punkt 3.3).

3.2.6.   
  Muud kaalutlused: konsultatsioonid, asjakohase hindamise kvaliteet, õiguskaitse kättesaadavus

Muud kaalutlused: konsultatsioonid, asjakohase hindamise kvaliteet, õiguskaitse kättesaadavus

Konsultatsioonid

Konsultatsioonid

Ekspertide, muude ametiasutuste, vabaühenduste, potentsiaalselt mõjutatud rühmade või üldsusega peetavad konsultatsioonid võivad parandada asjakohase hindamise läbiviijatele ja otsustajatele kättesaadavat keskkonnateavet, näiteks aidates teha kindlaks keskkonnamõjud või töötada välja sobivad leevendusmeetmed. Samuti võivad konsultatsioonid aidata minimeerida võimalikke konflikte ja viivitusi.

Konsulteerimine asjaomaste asutuste, bioloogia- või ökoloogiaekspertide ning asjaomaste tööstusharude ja poliitikavaldkondade esindajate, sidusrühmade ja vabaühendustega artikli 6 lõikes 3 sätestatud menetluste ajal parandab teabe kättesaadavust ja erinevate seisukohtade arvessevõtmist.

Looduskaitse- ja valdkondlikud asutused peaksid hindamisprotsessi käigus tegema koostööd tagamaks, et i) asjakohane hindamine põhineb parimal kättesaadaval teabel ja kogemustel ning ii) kõiki asjakohaseid aspekte võetakse nõuetekohaselt arvesse.

| Üldsuse kaasamine artikli 6 lõike 3 kohasesse menetlusse



  Elupaikade direktiiviga ei ole ette nähtud sõnaselget kohustust saada avalik arvamus selliste kavade või projektide elluviimiseks loa andmisel, mis nõuavad asjakohast hindamist. Artikli 6 lõike 3 sõnastuse kohaselt tuleb seda teha ainult „vajaduse korral“. Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et Århusi konventsiooni (34)
  nõuete kohaselt on asjaomasel üldsusel, sealhulgas tunnustatud valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel, õigus loamenetluses osaleda (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 49). See õigus hõlmab eelkõige õigust „„keskkonnaasjade otsustamise igas etapis tõhusalt osaleda“, esitades „kavandatava tegevuse kohta asjakohaseid kommentaare, teavet, analüüse ja arvamusi kirjalikult või avalikul arutelul või järelepärimisel, kus viibib taotleja, vajaduse järgi ka suuliselt““ (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 46).

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.7.2. |
| --- |

Üldsuse kaasamine artikli 6 lõike 3 kohasesse menetlusse

Üldsuse kaasamine artikli 6 lõike 3 kohasesse menetlusse

Elupaikade direktiiviga ei ole ette nähtud sõnaselget kohustust saada avalik arvamus selliste kavade või projektide elluviimiseks loa andmisel, mis nõuavad asjakohast hindamist. Artikli 6 lõike 3 sõnastuse kohaselt tuleb seda teha ainult „vajaduse korral“. Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et Århusi konventsiooni (34)
  nõuete kohaselt on asjaomasel üldsusel, sealhulgas tunnustatud valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel, õigus loamenetluses osaleda (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 49). See õigus hõlmab eelkõige õigust „„keskkonnaasjade otsustamise igas etapis tõhusalt osaleda“, esitades „kavandatava tegevuse kohta asjakohaseid kommentaare, teavet, analüüse ja arvamusi kirjalikult või avalikul arutelul või järelepärimisel, kus viibib taotleja, vajaduse järgi ka suuliselt““ (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 46).

Elupaikade direktiiviga ei ole ette nähtud sõnaselget kohustust saada avalik arvamus selliste kavade või projektide elluviimiseks loa andmisel, mis nõuavad asjakohast hindamist. Artikli 6 lõike 3 sõnastuse kohaselt tuleb seda teha ainult „vajaduse korral“. Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et Århusi konventsiooni

34

nõuete kohaselt on asjaomasel üldsusel, sealhulgas tunnustatud valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel, õigus loamenetluses osaleda (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 49). See õigus hõlmab eelkõige õigust „„keskkonnaasjade otsustamise igas etapis tõhusalt osaleda“, esitades „kavandatava tegevuse kohta asjakohaseid kommentaare, teavet, analüüse ja arvamusi kirjalikult või avalikul arutelul või järelepärimisel, kus viibib taotleja, vajaduse järgi ka suuliselt““ (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 46).

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 4.7.2.

Kui asjakohane hindamine on kooskõlastatud või seda viiakse läbi koos keskkonnamõju hindamisega (KMH) / keskkonnamõju strateegilise hindamisega (KSH), võib olla kasu ka vastavate direktiivide kohaste üldsuse kaasamist käsitlevate sätete kohaldamisest. Siiski on oluline, et asjakohase hindamise tulemused eristuksid ja erineksid KMH/KSH tulemustest. Seda on vaja selleks, et tagada artikli 6 lõike 3 teise lause nõuetekohane kohaldamine (loa võib anda alles pärast seda, kui on kindlaks tehtud, et see ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju).

Keskkonnamõju hindamise direktiivi (artikkel 6) kohaselt peavad liikmesriigid: i) tagama konsulteerimise asjaomaste asutustega ning ii) pakkuma varakult tõhusaid võimalusi üldsuse teavitamiseks ja võimaldama asjaomasel üldsusel osaleda keskkonnaalaste otsuste tegemise menetluses. See hõlmab mõistlike tähtaegade kehtestamist osalemise eri etappide jaoks. Sarnased nõuded on sätestatud keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi artiklis 6.

| Üldsuse kaasamine KMH ja KSH direktiivi alusel



  KMH direktiiv


  Preambul:







  — | „
  Üldsuse tõhus kaasamine
  otsuste tegemisse võimaldab üldsusel väljendada ja otsustajatel arvesse võtta arvamusi ja probleeme, mis võivad olla selliste otsuste puhul asjakohased, ning suurendada otsustamisprotsessi vastutustundlikkust ja läbipaistvust, panustada üldsuse teadlikkusesse keskkonnaküsimustes ning avaldada toetust vastuvõetavatele otsustele. |
| --- | --- |

Üldsuse kaasamine KMH ja KSH direktiivi alusel

Üldsuse kaasamine KMH ja KSH direktiivi alusel

KMH direktiiv

KMH direktiiv

Preambul:

Preambul:

—

„
  Üldsuse tõhus kaasamine
  otsuste tegemisse võimaldab üldsusel väljendada ja otsustajatel arvesse võtta arvamusi ja probleeme, mis võivad olla selliste otsuste puhul asjakohased, ning suurendada otsustamisprotsessi vastutustundlikkust ja läbipaistvust, panustada üldsuse teadlikkusesse keskkonnaküsimustes ning avaldada toetust vastuvõetavatele otsustele.

„

Üldsuse tõhus kaasamine

otsuste tegemisse võimaldab üldsusel väljendada ja otsustajatel arvesse võtta arvamusi ja probleeme, mis võivad olla selliste otsuste puhul asjakohased, ning suurendada otsustamisprotsessi vastutustundlikkust ja läbipaistvust, panustada üldsuse teadlikkusesse keskkonnaküsimustes ning avaldada toetust vastuvõetavatele otsustele.

| — | Osavõttu, sealhulgas ühenduste, organisatsioonide ja rühmade osavõttu ning eelkõige keskkonnakaitset toetavate valitsusväliste organisatsioonide osavõttu tuleb seega toetada, edendades muu hulgas üldsusele pakutavat keskkonnaalast haridust. |
| --- | --- |

—

Osavõttu, sealhulgas ühenduste, organisatsioonide ja rühmade osavõttu ning eelkõige keskkonnakaitset toetavate valitsusväliste organisatsioonide osavõttu tuleb seega toetada, edendades muu hulgas üldsusele pakutavat keskkonnaalast haridust.

Osavõttu, sealhulgas ühenduste, organisatsioonide ja rühmade osavõttu ning eelkõige keskkonnakaitset toetavate valitsusväliste organisatsioonide osavõttu tuleb seega toetada, edendades muu hulgas üldsusele pakutavat keskkonnaalast haridust.

| — | Århusi konventsiooni eesmärkide hulgas on soov tagada keskkonnaküsimuste üle otsustamisel üldsuse kaasamise õigus, et aidata kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, mille kvaliteet on tervise ja heaolu tagamiseks piisav. Århusi konventsiooni artiklis 6 sätestatakse üldsuse kaasamine otsuste tegemisse, mis on seotud [...] tegevustega, mida ei ole kõnealuses lisas loetletud, kuid millel võib olla oluline mõju keskkonnale.“ |
| --- | --- |

—

Århusi konventsiooni eesmärkide hulgas on soov tagada keskkonnaküsimuste üle otsustamisel üldsuse kaasamise õigus, et aidata kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, mille kvaliteet on tervise ja heaolu tagamiseks piisav. Århusi konventsiooni artiklis 6 sätestatakse üldsuse kaasamine otsuste tegemisse, mis on seotud [...] tegevustega, mida ei ole kõnealuses lisas loetletud, kuid millel võib olla oluline mõju keskkonnale.“

Århusi konventsiooni eesmärkide hulgas on soov tagada keskkonnaküsimuste üle otsustamisel üldsuse kaasamise õigus, et aidata kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, mille kvaliteet on tervise ja heaolu tagamiseks piisav. Århusi konventsiooni artiklis 6 sätestatakse üldsuse kaasamine otsuste tegemisse, mis on seotud [...] tegevustega, mida ei ole kõnealuses lisas loetletud, kuid millel võib olla oluline mõju keskkonnale.“

Artikli 6 lõige 2: „Selleks et tagada asjaomase üldsuse tõhus osalemine otsustusprotsessides, teavitatakse üldsust artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsustusprotsesside korral aegsasti ja hiljemalt siis, kui on mõistlikult võimalik teavet anda, elektrooniliselt, avalike teadete või muude sobivate vahendite kaudu järgmisest:“

Artikli 6 lõige 2: „Selleks et tagada asjaomase üldsuse tõhus osalemine otsustusprotsessides, teavitatakse üldsust artikli 2 lõikes 2 osutatud keskkonnaalaste otsustusprotsesside korral aegsasti ja hiljemalt siis, kui on mõistlikult võimalik teavet anda, elektrooniliselt, avalike teadete või muude sobivate vahendite kaudu järgmisest:“

KSH direktiiv

KSH direktiiv

Preambul: „Läbipaistvamate otsuste tegemiseks ning hindamiseks esitatud teabe täielikkuse ja usaldusväärsuse tagamiseks on vaja sätestada, et kavade ja programmide hindamise käigus konsulteeritakse asjaomaste keskkonnaalaste tööülesannetega asutustega ja avalikkusega ning et kehtestatakse kohane ajakava, mis jätab konsulteerimiseks ja arvamuste avaldamiseks piisavalt aega.“

Preambul: „Läbipaistvamate otsuste tegemiseks ning hindamiseks esitatud teabe täielikkuse ja usaldusväärsuse tagamiseks on vaja sätestada, et kavade ja programmide hindamise käigus konsulteeritakse asjaomaste keskkonnaalaste tööülesannetega asutustega ja avalikkusega ning et kehtestatakse kohane ajakava, mis jätab konsulteerimiseks ja arvamuste avaldamiseks piisavalt aega.“

Artikli 6 lõige 4: „Liikmesriigid määravad kindlaks avalikkuse lõike 2 tähenduses, sealhulgas avalikkuse, keda käesoleva direktiivi alusel tehtavad otsused mõjutavad või tõenäoliselt mõjutavad või kellel on huvi nende otsuste vastu, kaasa arvatud asjakohased valitsusvälised organisatsioonid, näiteks keskkonnakaitset edendavad ja muud asjaomased organisatsioonid.“

Artikli 6 lõige 4: „Liikmesriigid määravad kindlaks avalikkuse lõike 2 tähenduses, sealhulgas avalikkuse, keda käesoleva direktiivi alusel tehtavad otsused mõjutavad või tõenäoliselt mõjutavad või kellel on huvi nende otsuste vastu, kaasa arvatud asjakohased valitsusvälised organisatsioonid, näiteks keskkonnakaitset edendavad ja muud asjaomased organisatsioonid.“

Asjakohase hindamise kvaliteedi tagamine

Asjakohase hindamise kvaliteedi tagamine

Nagu eespool märgitud, peab asjakohane hindamine põhinema valdkonna parimatel teaduslikel teadmistel. Seega peab asjakohase hinnangu koostama isik või isikud, kellel on vajalikud teadmised ökoloogiast ja sellealased kogemused. Uuringut tuleks vajaduse korral täiendada muude valdkondade (nt geoloogia, hüdroloogia, inseneriteadus või planeerimine, keskkonnaõigus) eksperditeadmiste ja kogemustega ning see tuleks läbi viia teaduslikult terviklikul, professionaalsel ja objektiivsel viisil.

Kuigi asjakohase hindamise aluseks oleva uuringu esitavad tavaliselt kava või projekti heakskiitmist taotlevad isikud, peaksid pädevad asutused veenduma, et uuringu asjatundlikkus, ulatus ja fookus on asjaomaseid ökoloogilisi või muid küsimusi (nt hüdroloogilised küsimused) arvesse võttes piisav ning uuring põhineb piisaval pädevusel ning teadusliku metoodika ja mõju hindamise standarditel. Nende kvaliteedinõuete täitmiseks on mõned riigid vastu võtnud asjakohase hindamise uuringu läbiviijate sertifitseerimissüsteemi või kvalifitseerimis-/loasüsteemi (vt infokast 14).

| Keskkonnamõju hindamise aruande kvaliteedi tagamise sätted keskkonnamõju hindamise direktiivis


  Keskkonnamõju hindamise aruande täielikkuse ja kvaliteedi tagamiseks







  a) | tagab arendaja, et keskkonnamõju hindamise aruande koostavad pädevad eksperdid; |
| --- | --- |

Keskkonnamõju hindamise aruande kvaliteedi tagamise sätted keskkonnamõju hindamise direktiivis

Keskkonnamõju hindamise aruande kvaliteedi tagamise sätted keskkonnamõju hindamise direktiivis

Keskkonnamõju hindamise aruande täielikkuse ja kvaliteedi tagamiseks

Keskkonnamõju hindamise aruande täielikkuse ja kvaliteedi tagamiseks

a)

tagab arendaja, et keskkonnamõju hindamise aruande koostavad pädevad eksperdid;

tagab arendaja, et keskkonnamõju hindamise aruande koostavad pädevad eksperdid;

| b) | tagab pädev asutus, et tal on keskkonnamõju hindamise aruande läbivaatamiseks piisavad erialateadmised või vajaduse korral juurdepääs sellistele teadmistele, ja |
| --- | --- |

b)

tagab pädev asutus, et tal on keskkonnamõju hindamise aruande läbivaatamiseks piisavad erialateadmised või vajaduse korral juurdepääs sellistele teadmistele, ja

tagab pädev asutus, et tal on keskkonnamõju hindamise aruande läbivaatamiseks piisavad erialateadmised või vajaduse korral juurdepääs sellistele teadmistele, ja

| c) | vajaduse korral nõuab pädev asutus arendajalt IV lisa kohast lisateavet, mis on otseselt vajalik põhjendatud järelduse tegemiseks projekti olulise keskkonnamõju kohta. |
| --- | --- |

c)

vajaduse korral nõuab pädev asutus arendajalt IV lisa kohast lisateavet, mis on otseselt vajalik põhjendatud järelduse tegemiseks projekti olulise keskkonnamõju kohta.

vajaduse korral nõuab pädev asutus arendajalt IV lisa kohast lisateavet, mis on otseselt vajalik põhjendatud järelduse tegemiseks projekti olulise keskkonnamõju kohta.

Vajaduse korral tagavad liikmesriigid, et asjakohast teavet omavad asutused esitavad selle teabe arendajale, pidades eelkõige silmas artiklit 3.

Vajaduse korral tagavad liikmesriigid, et asjakohast teavet omavad asutused esitavad selle teabe arendajale, pidades eelkõige silmas artiklit 3.

(KMH direktiivi artikli 5 lõiked 3 ja 4)

| Infokast 14


  Litsentsitud ekspertide kasutamine asjakohasel hindamisel Tšehhis

  Tšehhis võivad asjakohaseid hindamisi teha üksnes litsentsitud eksperdid. Litsentsimissüsteem põhineb looduskaitseseadusel ja selle üksikasjad on kindlaks määratud ministri määrusega. Esimene põhikriteerium loa saamiseks on kõrgharidus bioloogias või ökoloogias või ökoloogia riikliku eksami läbimine. Sellest reeglist ei ole lubatud erandeid teha, kuna valdkonna kogemused on näidanud, et ökoloogiateadmised on korrektse hindamise oluline eeltingimus.
  Loaeksam koosneb kirjalikust testist ökoloogia, zooloogia, botaanika ja (asjakohase hindamise ja KMH/KSH küsimustega seotud) siseriikliku õiguse kohta ning suulisest ettekandest juhtumiuuringu kohta. Eksamid toimuvad üldjuhul kaks korda aastas ja standardid on seatud üsna kõrgele tasemele, kusjuures erilist tähelepanu pööratakse ökoloogiaalastele teadmistele. Edukatele kandidaatidele annab keskkonnaministeerium viieks aastaks tegevusloa.
  Ühe positiivse kõrvalmõjuna on litsentsimissüsteem aidanud parandada kogu asjakohase hindamise protsessi. Litsentsitud hindajad korraldavad korrapäraseid kohtumisi, et jagada kogemusi ja arutada keerulisi juhtumeid. Seda silmas pidades tellis keskkonnaministeerium neilt mitmeid praktilisi juhenddokumente, et parandada asjakohast hindamist ja tagada järjepidev lähenemisviis. |
| --- |

Infokast 14

Infokast 14

Litsentsitud ekspertide kasutamine asjakohasel hindamisel Tšehhis

Litsentsitud ekspertide kasutamine asjakohasel hindamisel Tšehhis

Tšehhis võivad asjakohaseid hindamisi teha üksnes litsentsitud eksperdid. Litsentsimissüsteem põhineb looduskaitseseadusel ja selle üksikasjad on kindlaks määratud ministri määrusega. Esimene põhikriteerium loa saamiseks on kõrgharidus bioloogias või ökoloogias või ökoloogia riikliku eksami läbimine. Sellest reeglist ei ole lubatud erandeid teha, kuna valdkonna kogemused on näidanud, et ökoloogiateadmised on korrektse hindamise oluline eeltingimus.

Loaeksam koosneb kirjalikust testist ökoloogia, zooloogia, botaanika ja (asjakohase hindamise ja KMH/KSH küsimustega seotud) siseriikliku õiguse kohta ning suulisest ettekandest juhtumiuuringu kohta. Eksamid toimuvad üldjuhul kaks korda aastas ja standardid on seatud üsna kõrgele tasemele, kusjuures erilist tähelepanu pööratakse ökoloogiaalastele teadmistele. Edukatele kandidaatidele annab keskkonnaministeerium viieks aastaks tegevusloa.

Ühe positiivse kõrvalmõjuna on litsentsimissüsteem aidanud parandada kogu asjakohase hindamise protsessi. Litsentsitud hindajad korraldavad korrapäraseid kohtumisi, et jagada kogemusi ja arutada keerulisi juhtumeid. Seda silmas pidades tellis keskkonnaministeerium neilt mitmeid praktilisi juhenddokumente, et parandada asjakohast hindamist ja tagada järjepidev lähenemisviis.

Olenemata sellest, kas artikli 6 lõiget 3 järgitakse olemasolevate keskkonnamõju hindamise menetluste või muude konkreetsete lähenemisviiside kaudu, peaksid artikli 6 lõike 3 kohaste hindamiste tulemused võimaldama tehtud otsuste täielikku jälgitavust.

| Infokast 15


  Asjakohase hindamise kvaliteedi tagamise elemendid

  Hindamisel






  — | kaalutakse kõiki elemente, mis aitavad kaasa Natura 2000 ala terviklikkusele kooskõlas ala kaitse-eesmärkide, kaitsekorralduskava (kui see on olemas) ja standardse andmevormiga ning asjaomaste elupaikade ja liikide tähtsust võrgustiku kontekstis, ning põhineb valdkonna parimatel kättesaadavatel teaduslikel teadmistel; |
| --- | --- |

Infokast 15

Infokast 15

Asjakohase hindamise kvaliteedi tagamise elemendid

Asjakohase hindamise kvaliteedi tagamise elemendid

Hindamisel

—

kaalutakse kõiki elemente, mis aitavad kaasa Natura 2000 ala terviklikkusele kooskõlas ala kaitse-eesmärkide, kaitsekorralduskava (kui see on olemas) ja standardse andmevormiga ning asjaomaste elupaikade ja liikide tähtsust võrgustiku kontekstis, ning põhineb valdkonna parimatel kättesaadavatel teaduslikel teadmistel;

| — | võetakse arvesse ala rolli ja funktsiooni biogeograafilises piirkonnas ning Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe tagamisel; |
| --- | --- |

—

võetakse arvesse ala rolli ja funktsiooni biogeograafilises piirkonnas ning Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe tagamisel;

| — | tehakse igakülgselt kindlaks kogu võimalik oluline mõju, mida kava või projekt alale tõenäoliselt avaldab, võttes arvesse hinnatava kava või projekti ning muude kavade või projektide koostoimest tekkida võivat kumulatiivset mõju; |
| --- | --- |

—

tehakse igakülgselt kindlaks kogu võimalik oluline mõju, mida kava või projekt alale tõenäoliselt avaldab, võttes arvesse hinnatava kava või projekti ning muude kavade või projektide koostoimest tekkida võivat kumulatiivset mõju;

| — | vajaduse korral lisatakse kavale või projektile tõhusad leevendusmeetmed, et alale avalduvat negatiivset mõju vältida, vähendada või see isegi kõrvaldada; |
| --- | --- |

—

vajaduse korral lisatakse kavale või projektile tõhusad leevendusmeetmed, et alale avalduvat negatiivset mõju vältida, vähendada või see isegi kõrvaldada;

| — | kasutatakse kava või projektiga ala(de) terviklikkusele avaldatava mõju ulatuse hindamiseks parimat võimalikku tehnikat ja parimaid võimalikke meetodeid; |
| --- | --- |

—

kasutatakse kava või projektiga ala(de) terviklikkusele avaldatava mõju ulatuse hindamiseks parimat võimalikku tehnikat ja parimaid võimalikke meetodeid;

| — | määratakse usaldusväärsed näitajad kava või projekti rakendamise järelevalveks. |
| --- | --- |

—

määratakse usaldusväärsed näitajad kava või projekti rakendamise järelevalveks.

Artikli 6 lõike 3 kohase hindamise nõuete täitmiseks võivad Natura 2000 alasid haldavad ametiasutused koostada ametlikud juhised vajaliku teabe liigi ja kriteeriumide kohta, mida tuleb asjakohase hindamise läbiviimisel järgida.

On väga soovitatav jagada häid tavasid ja pakkuda koolitust kõigile, keda asjakohane hindamine puudutab (nt kõigi valitsustasandite asjaomased ametiasutused, konsultandid, projektide või kavade arendajad).

| Infokast 16


  Asjakohase hindamise aruande sisu näide


  Kava või projekti kirjeldus


  Eesmärk, ulatus, asukoht, põhitegevused


  Tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 alad ja nende kaitse-eesmärgid


  Ülevaade tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 aladest ning liikidest ja elupaikadest, mille kaitseks need alad on määratud, ja nende kaitsestaatusest, samuti alade kaitse-eesmärkidest.


  Kava või projektiga ala terviklikkusele avaldatava mõju hindamine







  — | Kirjeldada kava või projekti elemente (eraldi või koos muude projektide või kavadega), mis tõenäoliselt avaldavad Natura 2000 alale olulist mõju (kasutada eelhindamise tulemusi). |
| --- | --- |

Infokast 16

Infokast 16

Asjakohase hindamise aruande sisu näide

Asjakohase hindamise aruande sisu näide

Kava või projekti kirjeldus

Kava või projekti kirjeldus

Eesmärk, ulatus, asukoht, põhitegevused

Eesmärk, ulatus, asukoht, põhitegevused

Tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 alad ja nende kaitse-eesmärgid

Tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 alad ja nende kaitse-eesmärgid

Ülevaade tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 aladest ning liikidest ja elupaikadest, mille kaitseks need alad on määratud, ja nende kaitsestaatusest, samuti alade kaitse-eesmärkidest.

Ülevaade tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 aladest ning liikidest ja elupaikadest, mille kaitseks need alad on määratud, ja nende kaitsestaatusest, samuti alade kaitse-eesmärkidest.

Kava või projektiga ala terviklikkusele avaldatava mõju hindamine

Kava või projektiga ala terviklikkusele avaldatava mõju hindamine

—

Kirjeldada kava või projekti elemente (eraldi või koos muude projektide või kavadega), mis tõenäoliselt avaldavad Natura 2000 alale olulist mõju (kasutada eelhindamise tulemusi).

Kirjeldada kava või projekti elemente (eraldi või koos muude projektide või kavadega), mis tõenäoliselt avaldavad Natura 2000 alale olulist mõju (kasutada eelhindamise tulemusi).

| — | Kirjeldada, kuidas kava või projekt mõjutab alal kaitstavaid liike ja elupaiku ning ala kaitse-eesmärkidega seotud tagajärgi (nt elupaiga kadu, killustumine, liikide häirimine, liikide suremus, keemilised muutused, hüdroloogilised või geoloogilised muutused). Tunnistada ebakindlust ja teabelünki. |
| --- | --- |

—

Kirjeldada, kuidas kava või projekt mõjutab alal kaitstavaid liike ja elupaiku ning ala kaitse-eesmärkidega seotud tagajärgi (nt elupaiga kadu, killustumine, liikide häirimine, liikide suremus, keemilised muutused, hüdroloogilised või geoloogilised muutused). Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

Kirjeldada, kuidas kava või projekt mõjutab alal kaitstavaid liike ja elupaiku ning ala kaitse-eesmärkidega seotud tagajärgi (nt elupaiga kadu, killustumine, liikide häirimine, liikide suremus, keemilised muutused, hüdroloogilised või geoloogilised muutused). Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

| — | Märkida, kas kava või projekt mõjutab ala terviklikkust. |
| --- | --- |

—

Märkida, kas kava või projekt mõjutab ala terviklikkust.

Märkida, kas kava või projekt mõjutab ala terviklikkust.

| — | Tunnistada ebakindlust ja teabelünki. |
| --- | --- |

—

Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

Leevendusmeetmed

Leevendusmeetmed

| — | Kirjeldada, milliseid leevendusmeetmeid tuleb võtta, et vältida või vähendada kahjulikku mõju ala terviklikkusele, ja tõendada nende tõhusust olulisest väiksema mõju vähendamisel. |
| --- | --- |

—

Kirjeldada, milliseid leevendusmeetmeid tuleb võtta, et vältida või vähendada kahjulikku mõju ala terviklikkusele, ja tõendada nende tõhusust olulisest väiksema mõju vähendamisel.

Kirjeldada, milliseid leevendusmeetmeid tuleb võtta, et vältida või vähendada kahjulikku mõju ala terviklikkusele, ja tõendada nende tõhusust olulisest väiksema mõju vähendamisel.

| — | Tunnistada ebakindlust ja teabelünki. |
| --- | --- |

—

Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

Tunnistada ebakindlust ja teabelünki.

| — | Kirjeldada kavandatud järelevalvet. |
| --- | --- |

—

Kirjeldada kavandatud järelevalvet.

Kirjeldada kavandatud järelevalvet.

Järeldused

Järeldused

Märkida, kas kava või projekt mõjutab või võib mõjutada või ei mõjuta kindlasti ala terviklikkust (võttes arvesse ettevaatuspõhimõtet).

Märkida, kas kava või projekt mõjutab või võib mõjutada või ei mõjuta kindlasti ala terviklikkust (võttes arvesse ettevaatuspõhimõtet).

Asjakohase hinnangu koostamisel kasutatud allikad

Asjakohase hinnangu koostamisel kasutatud allikad

Märkida kasutatud teabeallikad

Märkida kasutatud teabeallikad

Konsulteerimise tulemused

Konsulteerimise tulemused

Asutuste, organite või ekspertide nimed, kellega on konsulteeritud

Asutuste, organite või ekspertide nimed, kellega on konsulteeritud

Vastuste kokkuvõte

Vastuste kokkuvõte

Õiguskaitse kättesaadavus

Õiguskaitse kättesaadavus

Euroopa Liidu Kohus on tunnustanud ka üldsuse, sealhulgas keskkonnaorganisatsioonide õigust vaidlustada ametiasutuste tehtud asjakohase hindamise otsused (kohtuasi C-243/15, punktid 56–61), sealhulgas otsused kava või projektiga ala terviklikkusele kaasneva ohu hindamisel tehtud järelduste kehtivuse kohta.

3.3.   3. etapp: artikli 6 lõike 4 kohane menetlus

3. etapp: artikli 6 lõike 4 kohane menetlus

| Artikli 6 lõige 4 lubab teha erandeid artikli 6 lõike 3 üldreeglist, kuid selle kohaldamine ei ole automaatne. Asjaomase asutuse ülesanne on otsustada, kas artikli 6 lõikes 3 sätestatud erandit võib kohaldada. Artikli 6 lõike 4 kohaldamisel tuleb järgida direktiivis sätestatud järjekorda, st seda lõiget võib kohaldada pärast seda, kui kõik artikli 6 lõike 3 tingimused on rahuldavalt täidetud.
  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.2. |
| --- |

Artikli 6 lõige 4 lubab teha erandeid artikli 6 lõike 3 üldreeglist, kuid selle kohaldamine ei ole automaatne. Asjaomase asutuse ülesanne on otsustada, kas artikli 6 lõikes 3 sätestatud erandit võib kohaldada. Artikli 6 lõike 4 kohaldamisel tuleb järgida direktiivis sätestatud järjekorda, st seda lõiget võib kohaldada pärast seda, kui kõik artikli 6 lõike 3 tingimused on rahuldavalt täidetud.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.2.

Kavad või projektid, mille puhul asjakohase hindamise tulemusena ei saa järeldada, et need ei mõjuta asjaomaste alade terviklikkust, võivad pädevad asutused heaks kiita üksnes juhul, kui taotletakse artikli 6 lõike 4 sätete kohast erandit.

Kõnealuste sätetega on ette nähtud kolm peamist nõuet, mis tuleb täita ja mille täitmist tuleb dokumenteerida:

| 1. | kaalutud on alternatiive ja saab tõendada, et heakskiitmiseks esitatud alternatiiv kahjustab elupaiku, liike ja Natura 2000 ala terviklikkust kõige vähem ning et puuduvad muud teostatavad alternatiivid, mis ei avaldaks ala(de) terviklikkusele ebasoodsat mõju; |
| --- | --- |

1.

kaalutud on alternatiive ja saab tõendada, et heakskiitmiseks esitatud alternatiiv kahjustab elupaiku, liike ja Natura 2000 ala terviklikkust kõige vähem ning et puuduvad muud teostatavad alternatiivid, mis ei avaldaks ala(de) terviklikkusele ebasoodsat mõju;

| 2. | on olemas ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused, sealhulgas „sotsiaalsed või majanduslikud“ põhjused; |
| --- | --- |

2.

on olemas ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused, sealhulgas „sotsiaalsed või majanduslikud“ põhjused;

| 3. | võetakse kõik Natura 2000 üldise sidususe kaitse tagamiseks vajalikud asendusmeetmed. |
| --- | --- |

3.

võetakse kõik Natura 2000 üldise sidususe kaitse tagamiseks vajalikud asendusmeetmed.

Neid kolme peamist nõuet käsitletakse järgmistes punktides.

3.3.1.   
  1. samm: alternatiivsete lahenduste uurimine

1. samm: alternatiivsete lahenduste uurimine

| Pädevate siseriiklike asutuste ülesanne on tagada, et kõiki teostatavaid alternatiivlahendusi, mis vastavad kava või projekti eesmärkidele, uuritakse sama üksikasjalikult. Selle hindamise läbiviimisel tuleks pidada silmas liike ja elupaiku, mille kaitseks ala on määratud, ning ala kaitse-eesmärke.


  Enne, kui asutakse uurima, kas kava või projekt on vajalik ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel, tuleb tõendada alternatiivide puudumist (Euroopa Kohtu otsus Castro Verde kohtuasjas C-239/04, punktid 36–39).

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.3.1. |
| --- |

Pädevate siseriiklike asutuste ülesanne on tagada, et kõiki teostatavaid alternatiivlahendusi, mis vastavad kava või projekti eesmärkidele, uuritakse sama üksikasjalikult. Selle hindamise läbiviimisel tuleks pidada silmas liike ja elupaiku, mille kaitseks ala on määratud, ning ala kaitse-eesmärke.

Pädevate siseriiklike asutuste ülesanne on tagada, et kõiki teostatavaid alternatiivlahendusi, mis vastavad kava või projekti eesmärkidele, uuritakse sama üksikasjalikult. Selle hindamise läbiviimisel tuleks pidada silmas liike ja elupaiku, mille kaitseks ala on määratud, ning ala kaitse-eesmärke.

Enne, kui asutakse uurima, kas kava või projekt on vajalik ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel, tuleb tõendada alternatiivide puudumist (Euroopa Kohtu otsus Castro Verde kohtuasjas C-239/04, punktid 36–39).

Enne, kui asutakse uurima, kas kava või projekt on vajalik ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel, tuleb tõendada alternatiivide puudumist (Euroopa Kohtu otsus Castro Verde kohtuasjas C-239/04, punktid 36–39).

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.3.1.

Esimene artikli 6 lõike 4 kohase menetlusega ette nähtud kohustus on uurida, kas kavale või projektile leidub alternatiive. Alternatiivseks lahenduseks võib olla teistsugune projekteerimislahendus (nt tee erinev kulgemisjoon või radade erinev arv). Alternatiiviks võib olla ka laiem võimalus sama üldeesmärgi saavutamiseks, nt võiks uue tee ehitamise alternatiivina kaaluda raudteeühenduse parandamist või hüdroelektrijaama asemel tuuleparki.

Alternatiivsete lahenduste uurimine artikli 6 lõike 4 alusel hõlmab järgmisi ülesandeid:

| — | alternatiivsete lahenduste kindlakstegemine; |
| --- | --- |

—

alternatiivsete lahenduste kindlakstegemine;

| — | kaalutud alternatiivide võrdlev hindamine; |
| --- | --- |

—

kaalutud alternatiivide võrdlev hindamine;

| — | põhjendav selgitus artikli 6 lõike 4 kohaste kaalumisele tulevate alternatiivide puudumise kohta (kui see on asjakohane). |
| --- | --- |

—

põhjendav selgitus artikli 6 lõike 4 kohaste kaalumisele tulevate alternatiivide puudumise kohta (kui see on asjakohane).

a)   
  Alternatiivsete lahenduste kindlakstegemine

Alternatiivsete lahenduste kindlakstegemine

Esimene ülesanne on vaadata läbi võimalikud alternatiivid kava või projekti eesmärkide saavutamiseks. Väga oluline on kaaluda status quo stsenaariumi (nullstsenaariumi), mis on alternatiivide võrdlemisel aluseks.

status quo

Alternatiivid võivad hõlmata järgmist:

| — | teistsugune viis kavandatava arenduse eesmärkide saavutamiseks; |
| --- | --- |

—

teistsugune viis kavandatava arenduse eesmärkide saavutamiseks;

| — | muu asukoht, kus arendus võiks kaitsealuseid elupaiku ja liike arvesse võttes toimuda, näiteks muutes maismaatranspordi koridore maanteede ja kiirteede üldplaneeringus või elamuarenduspiirkondi; |
| --- | --- |

—

muu asukoht, kus arendus võiks kaitsealuseid elupaiku ja liike arvesse võttes toimuda, näiteks muutes maismaatranspordi koridore maanteede ja kiirteede üldplaneeringus või elamuarenduspiirkondi;

| — | arendusprojekti ulatuse ja mõõtmete muutmine; |
| --- | --- |

—

arendusprojekti ulatuse ja mõõtmete muutmine;

| — | muud projekteerimislahendused; |
| --- | --- |

—

muud projekteerimislahendused;

| — | teistsuguste tehnikate, ehitus- või töömeetodite kasutamine arendusprojekti elluviimisel; |
| --- | --- |

—

teistsuguste tehnikate, ehitus- või töömeetodite kasutamine arendusprojekti elluviimisel;

| — | tegevuste ja ülesannete ajakava muumine projekti elluviimise igas etapis (sh ehitamine, käitamine, hooldus ja vajaduse korral käitusest kõrvaldamine või taastamine). |
| --- | --- |

—

tegevuste ja ülesannete ajakava muumine projekti elluviimise igas etapis (sh ehitamine, käitamine, hooldus ja vajaduse korral käitusest kõrvaldamine või taastamine).

Looduspõhised lahendused (vastandina traditsioonilisele nn hallile taristule) võivad sageli olla sama elujõulised ja Natura 2000 aladele vähem kahjulikud. Näiteks võib looduslikuma jõesängi taastamine koos külgnevate märgaladega tagada samasuguse või parema kaitse üleujutuste eest kui tehistammid ja/või reservuaarid, avaldades samal ajal oluliselt vähem mõju kaitsealustele elupaikadele ja liikidele või isegi parandades nende seisundit. Seega tuleks selliseid alternatiive olemasolevate võimaluste analüüsimisel nõuetekohaselt arvesse võtta.

Kavade puhul näevad riiklikud või piirkondlikud poliitikad ja strateegiad ning muud valdkondlikke poliitikasuundi kirjeldavad dokumendid (nt taastuvenergia- või muu taristu arendamise kohta) ette raamistiku võimalike alternatiivsete lahenduste ulatuse ja liigi hindamiseks. Kava koostamise protsess sobib alternatiivide analüüsimiseks eriti hästi, kuna tegemist on korduva protsessiga, mis saab pakkuda lahendusi Natura 2000 alade kaitsmiseks ja tagada ühiskonna vajadustele vastavate tegevuste säästva arengu.

Tuleks kaaluda alternatiive kõikidele kava komponentidele, tegevustele ja toimingutele, mille puhul on kindlaks tehtud, et need mõjuvad Natura 2000 ala(de) terviklikkusele ebasoodsalt.

Nagu on kirjeldatud punktis 3.2.6, võivad kava teatavad komponendid või meetmed olla ebapiisavalt määratletud, mis piirab alternatiivide hindamist. Siiski tuleks kindlaks määrata mõistlikud alternatiivid ning neid kirjeldada ja hinnata, võttes arvesse kava või programmi eesmärke ja geograafilist ulatust. Seda nõutakse ka KSH direktiivis (artikkel 5).

Artikli 6 lõike 4 menetluste rakendamine võib olla lihtsam, kui kava või projekti arendajad arutavad võimalikke alternatiive pädevate asutuste ja/või seadusjärgsete looduskaitseasutustega protsessi varases etapis.

Sobiv raamistik alternatiivide leidmiseks on ette nähtud avalike konsultatsioonide menetlustega, mis on sätestatud KSH ja KMH direktiivides.

b)   
  Kaalutud alternatiivide võrdlev hindamine

Kaalutud alternatiivide võrdlev hindamine

Pädevate asutuste ülesanne on hinnata alternatiivsete lahenduste suhtelist mõju, et põhjendada artikli 6 lõike 4 kohast otsust. Pädevad asutused peavad kindlaks tegema, kas heakskiitmiseks esitatud alternatiiv kahjustab elupaiku ja liike ning asjaomas(t)e Natura 2000 ala(de) terviklikkust kõige vähem. Alternatiivsete lahenduste hindamine on vajalik isegi siis, kui investeeringut on juba eelnevalt põhjendatud ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel nt siseriikliku õiguse kaudu.

Alternatiivide võrdlemisel tuleb võtta arvesse nende mõju alal olulisel määral esinevatele elupaikadele ja liikidele, nendega seotud kaitse-eesmärkidele ning ala terviklikkusele, samuti ala olulisust Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe seisukohast.

Iga alternatiivi puhul kindlakstehtud mõjusid tuleb kirjeldada täielikult ja täpselt ning neid võimalikul määral kvantifitseerida, võttes arvesse järgmist (mitteammendav loetelu) ja pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke:

| — | mõjutatud Natura 2000 alad; |
| --- | --- |

—

mõjutatud Natura 2000 alad;

| — | elupaikade kao ja halvenemise pindala; |
| --- | --- |

—

elupaikade kao ja halvenemise pindala;

| — | mõjutatud liikide populatsiooni arvukus; |
| --- | --- |

—

mõjutatud liikide populatsiooni arvukus;

| — | oluliste funktsioonide halvenemine; |
| --- | --- |

—

oluliste funktsioonide halvenemine;

| — | häirimine; |
| --- | --- |

—

häirimine;

| — | liikide populatsioonide väljatõrjumine. |
| --- | --- |

—

liikide populatsioonide väljatõrjumine.

See peaks olema aluseks alternatiivide võrdlemisele ja selle kindlakstegemisele, millised alternatiivid on Natura 2000 aladele ning seal olulisel määral esinevatele liikidele ja elupaikadele kõige vähem kahjulikud, pidades silmas alapõhiseid kaitse-eesmärke. Kindlaksmääramisel tuleb lähtuda kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete kriteeriumide kogumist.

Teises etapis võib alternatiivsete lahenduste valimisel kaaluda muid kriteeriume, näiteks sotsiaalseid kaalutlusi ja analüüsitud alternatiivide majanduslikku kulu.

| Alternatiivide läbivaatamisel kaalutavate meetmete majanduslik kulu ei saa olla alternatiivsete lahenduste valikul ainus otsustav tegur. Teisisõnu ei saa projekti esitaja väita, et alternatiive ei ole uuritud, kuna need maksaksid liiga palju.
  (Vt artikli 6 kohaldamise juhendipunkt 5.3.1) |
| --- |

Alternatiivide läbivaatamisel kaalutavate meetmete majanduslik kulu ei saa olla alternatiivsete lahenduste valikul ainus otsustav tegur. Teisisõnu ei saa projekti esitaja väita, et alternatiive ei ole uuritud, kuna need maksaksid liiga palju.

(Vt artikli 6 kohaldamise juhendipunkt 5.3.1)

Alternatiivide hindamisel tehtavad toimingud on kokkuvõtlikult esitatud infokastis 17.

| Infokast 17


  Kuidas hinnata alternatiivseid lahendusi?







  — | Konsulteerida asjaomaste asutuste ja organisatsioonidega; |
| --- | --- |

Infokast 17

Infokast 17

Kuidas hinnata alternatiivseid lahendusi?

Kuidas hinnata alternatiivseid lahendusi?

—

Konsulteerida asjaomaste asutuste ja organisatsioonidega;

| — | kasutada artikli 6 lõike 3 kohaste eel- ja asjakohase hindamise etappide elluviimisel kogutud teavet; |
| --- | --- |

—

kasutada artikli 6 lõike 3 kohaste eel- ja asjakohase hindamise etappide elluviimisel kogutud teavet;

| — | määrata kindlaks kava või projekti peamised eesmärgid ja kirjeldada neid ka laiemas (strateegilises) kontekstis (35); |
| --- | --- |

—

määrata kindlaks kava või projekti peamised eesmärgid ja kirjeldada neid ka laiemas (strateegilises) kontekstis (35);

35

| — | teha kindlaks kõik alternatiivsed vahendid projekti või kava eesmärkide saavutamiseks; |
| --- | --- |

—

teha kindlaks kõik alternatiivsed vahendid projekti või kava eesmärkide saavutamiseks;

| — | anda võimalikult palju teavet, tunnistada teabelünki ja esitada teabeallikad; |
| --- | --- |

—

anda võimalikult palju teavet, tunnistada teabelünki ja esitada teabeallikad;

| — | hinnata (kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt) iga alternatiivi mõju ala kaitse-eesmärkidele. |
| --- | --- |

—

hinnata (kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt) iga alternatiivi mõju ala kaitse-eesmärkidele.

Allpool tabelis 10 on esitatud maatriks alternatiivide kindlakstegemiseks ja hindamiseks. Maatriksit saab kasutada ka aruandmiseks alternatiivide hindamise tulemuste kohta.

Tabel 10

Tabel 10

Alternatiivsete lahenduste hindamise maatriks

Alternatiivsete lahenduste hindamise maatriks

| Alternatiivsete lahenduste hindamine |
| --- |
| Kava või projekti kirjeldus ja eesmärgid | Status quo stsenaarium |
| Kava või projekti asjakohase hinnangu põhjal prognoositav ebasoodne mõju Natura 2000 alale |
| Võrdlus kava või projektiga |
| Võimalikud alternatiivsed lahendused | Tõendid alternatiivsete lahenduste hindamise viisi kohta | Kirjeldada suhtelist mõju Natura 2000 kaitse-eesmärkidele (suurem või väiksem ebasoodne mõju) |
| Alternatiivsed asukohad/kulgemisjooned |
| Alternatiiv 1 | | |
| Alternatiiv 2 | | |
| Alternatiiv 3 | | |
| Alternatiivne ulatus ja mõõtmed |
| Alternatiiv 1 | | |
| Alternatiiv 2 | | |
| Alternatiiv 3 | | |
| Alternatiivsed võimalused eesmärkide saavutamiseks (nt nõudluse juhtimine) |
| Alternatiiv 1 | | |
| Alternatiiv 2 | | |
| Alternatiiv 3 | | |
| | Võrdlus kava või projektiga (jätk) | |
| Võimalikud alternatiivsed lahendused | Tõendid alternatiivsete lahenduste hindamise viisi kohta | Kirjeldada suhtelist mõju Natura 2000 kaitse-eesmärkidele (suurem või väiksem ebasoodne mõju) |
| | Alternatiivsed meetodid (ehitus, käitus, käitusest kõrvaldamine) | |
| Alternatiiv 1 | | |
| Alternatiiv 2 | | |
| Alternatiiv 3 | | |
| | Alternatiivne ajakava | |
| Alternatiiv 1 | | |
| Alternatiiv 2 | | |
| Alternatiiv 3 | | |
| Järeldused alternatiivide hindamise kohta |

Alternatiivsete lahenduste hindamine

Alternatiivsete lahenduste hindamine

Kava või projekti kirjeldus ja eesmärgid

Status quo stsenaarium

Status quo

Kava või projekti asjakohase hinnangu põhjal prognoositav ebasoodne mõju Natura 2000 alale

Võrdlus kava või projektiga

Võrdlus kava või projektiga

Võimalikud alternatiivsed lahendused

Tõendid alternatiivsete lahenduste hindamise viisi kohta

Kirjeldada suhtelist mõju Natura 2000 kaitse-eesmärkidele (suurem või väiksem ebasoodne mõju)

Alternatiivsed asukohad/kulgemisjooned

Alternatiivsed asukohad/kulgemisjooned

Alternatiiv 1

Alternatiiv 2

Alternatiiv 3

Alternatiivne ulatus ja mõõtmed

Alternatiivne ulatus ja mõõtmed

Alternatiiv 1

Alternatiiv 2

Alternatiiv 3

Alternatiivsed võimalused eesmärkide saavutamiseks (nt nõudluse juhtimine)

Alternatiivsed võimalused eesmärkide saavutamiseks (nt nõudluse juhtimine)

Alternatiiv 1

Alternatiiv 2

Alternatiiv 3

Võrdlus kava või projektiga (jätk)

Võrdlus kava või projektiga (jätk)

Võimalikud alternatiivsed lahendused

Tõendid alternatiivsete lahenduste hindamise viisi kohta

Kirjeldada suhtelist mõju Natura 2000 kaitse-eesmärkidele (suurem või väiksem ebasoodne mõju)

Alternatiivsed meetodid (ehitus, käitus, käitusest kõrvaldamine)

Alternatiivsed meetodid (ehitus, käitus, käitusest kõrvaldamine)

Alternatiiv 1

Alternatiiv 2

Alternatiiv 3

Alternatiivne ajakava

Alternatiivne ajakava

Alternatiiv 1

Alternatiiv 2

Alternatiiv 3

Järeldused alternatiivide hindamise kohta

Järeldused alternatiivide hindamise kohta

Allpool infokastis 18 on esitatud näited alternatiivide kohta, mida on kaalutud seoses elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 4 kohaste teadete esitamisega komisjoni arvamuse saamiseks (36).

36

| Infokast 18


  Näited artikli 6 lõike 4 kohase menetluse käigus kaalutud alternatiivide kohta


  1. juhtum. Jõe laevatee süvendamine ja laiendamine

  Projekt hõlmas Maini jõe laevatee süvendamist ja laiendamist Wipfeldi, Garstadti ja Schweinfurti lõikudes Baierimaal (Saksamaa).
  Asjakohases hinnangus jõuti järeldusele, et mõju kahele Natura 2000 alale oleks oluline ja kaks elupaigatüüpi saaksid otseselt kahjustatud, kusjuures esmatähtsa elupaiga 91E0* pindala väheneks 9 460 m2 ja elupaiga 6510 pindala 6 440 m2 võrra.
  Lisaks nullvariandile uuriti kolme alternatiivi. Nullvariant näitas jõetranspordiga seotud eesmärkide tähtsust. Üks alternatiiv jäeti kõrvale, sest see mõjutaks negatiivselt teist Natura 2000 ala ja pikendaks nii ehitusaega kui suurendaks ka projekti ruumilist ulatust. Teine alternatiiv lükati tagasi, sest kuigi sellega kaasneks ökoloogiliselt väiksem kahju, ei parandaks see jõe laevatamisomadusi, mis on üks projekti eesmärkidest.
  Valitud alternatiiviga loodaks ühtse miinimumlaiuse ja -sügavusega pidevalt laevatatav kanal, mis piirdub peamiselt olemasoleva jõesängiga. Kuigi see mõjutaks kahte eespool nimetatud ühenduse tähtsusega elupaigatüüpi, leidsid pädevad asutused, et pakutud lahendus saavutab parima tasakaalu ökoloogiliste ja jõetranspordi eesmärkide vahel. Elupaikade kadumist kompenseeritaks piisavalt.

  2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus

  Projekt puudutas kaug- ja linnarongiühendust Bad Cannstattist Stuttgarti (Saksamaa). See mõjutaks oluliselt Natura 2000 ala, mis on kaitsealuse esmatähtsa liigi eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) oluline elupaik.
  Ametiasutused uurisid trassi alternatiive, mis hõlmasid kogu lõiku, selle osi ja nullvarianti. Viimane ei vastaks projekti kriteeriumile, mis näeb ette Stuttgarti ja Bad Cannstatti jaamade ühendamise ja Neckari jõe raudteesilla renoveerimise. Kõik muud alternatiivsed lahendused mõjutaksid oluliselt Natura 2000 ala, sealhulgas esmatähtsa liigiga alasid, ning nende võrdlus näitas, et mõned neist hõlmaksid Natura 2000 alast suuremat territooriumi kui valitud lahendus või nõuaksid rohkemate liigile potentsiaalseks elupaigaks olevate puude langetamist. Pakutud lahendus pakkus seega parimat tasakaalu ökoloogiliste ja majanduslike eesmärkide vahel.

  3. juhtum. Uue sadama ehitus

  Projekt hõlmas uue sadama ehitamist Granadillasse Tenerifel (Kanaari saared). Projekt avaldaks ebasoodsat mõju kahele Natura 2000 alale, mis on määratud esmatähtsa liigi merikilpkonna (Caretta caretta) ja esmatähtsa elupaigatüübi 2130 (rohttaimedega kinnistunud rannikuluited, „hallid luited“) kaitseks.
  Hispaania ametiasutused uurisid mitmeid alternatiive, sealhulgas võimalust sadama läbilaskevõimet mitte suurendada (nn nullvariant) ning olemasoleva Santa Cruzi sadama edasist laiendamist ja arendamist. Nullvariant jäeti kõrvale, sest olemasolevad sadamarajatised ei suudaks toime tulla mereliikluse eeldatava kasvuga ja saare majanduslikuks arenguks on vaja suurendada sadamate läbilaskevõimet. Santa Cruzi olemasolevate sadamarajatiste laiendamine ei oleks võimalik mitmel tehnilisel põhjusel. Muid alternatiivseid asukohti ei oleks võimalik valida eri tegurite tõttu, nagu jõesängi sügavus kalda juures, kavandatud alale piisavalt lähedal asuva karjääri puudumine, vaba kõrvalmaa kättesaadavus käitlemiseks ja logistikaks, sisemaaga loodud transpordiühenduste piisavus ja sadama kasutajate lähedus. |
| --- |

Infokast 18

Infokast 18

Näited artikli 6 lõike 4 kohase menetluse käigus kaalutud alternatiivide kohta

Näited artikli 6 lõike 4 kohase menetluse käigus kaalutud alternatiivide kohta

1. juhtum. Jõe laevatee süvendamine ja laiendamine

1. juhtum. Jõe laevatee süvendamine ja laiendamine

Projekt hõlmas Maini jõe laevatee süvendamist ja laiendamist Wipfeldi, Garstadti ja Schweinfurti lõikudes Baierimaal (Saksamaa).

Asjakohases hinnangus jõuti järeldusele, et mõju kahele Natura 2000 alale oleks oluline ja kaks elupaigatüüpi saaksid otseselt kahjustatud, kusjuures esmatähtsa elupaiga 91E0* pindala väheneks 9 460 m2 ja elupaiga 6510 pindala 6 440 m2 võrra.

2

2

Lisaks nullvariandile uuriti kolme alternatiivi. Nullvariant näitas jõetranspordiga seotud eesmärkide tähtsust. Üks alternatiiv jäeti kõrvale, sest see mõjutaks negatiivselt teist Natura 2000 ala ja pikendaks nii ehitusaega kui suurendaks ka projekti ruumilist ulatust. Teine alternatiiv lükati tagasi, sest kuigi sellega kaasneks ökoloogiliselt väiksem kahju, ei parandaks see jõe laevatamisomadusi, mis on üks projekti eesmärkidest.

Valitud alternatiiviga loodaks ühtse miinimumlaiuse ja -sügavusega pidevalt laevatatav kanal, mis piirdub peamiselt olemasoleva jõesängiga. Kuigi see mõjutaks kahte eespool nimetatud ühenduse tähtsusega elupaigatüüpi, leidsid pädevad asutused, et pakutud lahendus saavutab parima tasakaalu ökoloogiliste ja jõetranspordi eesmärkide vahel. Elupaikade kadumist kompenseeritaks piisavalt.

2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus

2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus

Projekt puudutas kaug- ja linnarongiühendust Bad Cannstattist Stuttgarti (Saksamaa). See mõjutaks oluliselt Natura 2000 ala, mis on kaitsealuse esmatähtsa liigi eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) oluline elupaik.

Osmoderma eremita

Ametiasutused uurisid trassi alternatiive, mis hõlmasid kogu lõiku, selle osi ja nullvarianti. Viimane ei vastaks projekti kriteeriumile, mis näeb ette Stuttgarti ja Bad Cannstatti jaamade ühendamise ja Neckari jõe raudteesilla renoveerimise. Kõik muud alternatiivsed lahendused mõjutaksid oluliselt Natura 2000 ala, sealhulgas esmatähtsa liigiga alasid, ning nende võrdlus näitas, et mõned neist hõlmaksid Natura 2000 alast suuremat territooriumi kui valitud lahendus või nõuaksid rohkemate liigile potentsiaalseks elupaigaks olevate puude langetamist. Pakutud lahendus pakkus seega parimat tasakaalu ökoloogiliste ja majanduslike eesmärkide vahel.

3. juhtum. Uue sadama ehitus

3. juhtum. Uue sadama ehitus

Projekt hõlmas uue sadama ehitamist Granadillasse Tenerifel (Kanaari saared). Projekt avaldaks ebasoodsat mõju kahele Natura 2000 alale, mis on määratud esmatähtsa liigi merikilpkonna (Caretta caretta) ja esmatähtsa elupaigatüübi 2130 (rohttaimedega kinnistunud rannikuluited, „hallid luited“) kaitseks.

Caretta caretta

Hispaania ametiasutused uurisid mitmeid alternatiive, sealhulgas võimalust sadama läbilaskevõimet mitte suurendada (nn nullvariant) ning olemasoleva Santa Cruzi sadama edasist laiendamist ja arendamist. Nullvariant jäeti kõrvale, sest olemasolevad sadamarajatised ei suudaks toime tulla mereliikluse eeldatava kasvuga ja saare majanduslikuks arenguks on vaja suurendada sadamate läbilaskevõimet. Santa Cruzi olemasolevate sadamarajatiste laiendamine ei oleks võimalik mitmel tehnilisel põhjusel. Muid alternatiivseid asukohti ei oleks võimalik valida eri tegurite tõttu, nagu jõesängi sügavus kalda juures, kavandatud alale piisavalt lähedal asuva karjääri puudumine, vaba kõrvalmaa kättesaadavus käitlemiseks ja logistikaks, sisemaaga loodud transpordiühenduste piisavus ja sadama kasutajate lähedus.

c)   
  Tulemused – alternatiivide puudumise põhjendus

Tulemused – alternatiivide puudumise põhjendus

Kui alternatiivsete lahenduste hindamine on lõpule viidud, tuleks registreerida kõik kaalutud alternatiivid, nende hindamise tulemused ning asutused ja muud organid, kellega konsulteeriti. Eesmärk on teha kindlaks, kas on võimalik objektiivselt järeldada, et alternatiivseid lahendusi ei ole. Kui on kindlaks tehtud alternatiivsed lahendused, mis kas hoiavad ära ebasoodsa mõju alale või vähendavad sellist mõju, on vaja hinnata nende võimalikku mõju asjakohase hindamisega. Kui aga saab mõistlikult ja objektiivselt järeldada, et alternatiive ei ole, tuleb liikuda edasi artikli 6 lõike 4 kohase menetluse järgmise sammu juurde.

3.3.2.   
  2. samm: ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste uurimine

2. samm: ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste uurimine

Kui puuduvad alternatiivsed lahendused, millel ei ole ebasoodsat mõju asjaomase Natura 2000 ala terviklikkusele, või kui on olemas lahendused, millel on alale veelgi negatiivsem keskkonnamõju, peavad pädevad asutused uurima, kas on olemas ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused, sealhulgas sotsiaalsed või majanduslikud põhjused, mis õigustaksid kõnealuse kava või projekti elluviimist.

| Mõistet „ülekaalukad avalike huvide seisukohast eriti mõjuvad põhjused“ ei ole direktiivis määratletud. Artikli 6 lõike 4 teises lõigus nimetatakse selliste põhjuste näidetena siiski inimeste tervist, avalikku julgeolekut ja esmatähtsaid soodsaid tagajärgi keskkonnale.


  Seoses sotsiaalset või majanduslikku laadi „muude [ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega“ selgub sõnastusest, et direktiivi kaitse-eesmärkidele võib vastukaaluks seada üksnes üldised huvid, olenemata sellest, kas neid edendavad avalikud või eraõiguslikud asutused. Seega võib eraettevõtjate arendatavaid projekte kaaluda vaid juhul, kui need tõestatult teenivad selliseid üldisi huve.


  On mõistlik arvata, et „[ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjuste, sh sotsiaalsete või majanduslike põhjustega“ peetakse silmas olukordi, kus planeeritavad kavad või projektid on hädavajalikud:







  — | kodanike elu põhiväärtuste (tervis, julgeolek, keskkond) kaitsmisele suunatud meetmete või poliitika raames; |
| --- | --- |

Mõistet „ülekaalukad avalike huvide seisukohast eriti mõjuvad põhjused“ ei ole direktiivis määratletud. Artikli 6 lõike 4 teises lõigus nimetatakse selliste põhjuste näidetena siiski inimeste tervist, avalikku julgeolekut ja esmatähtsaid soodsaid tagajärgi keskkonnale.

Mõistet „ülekaalukad avalike huvide seisukohast eriti mõjuvad põhjused“ ei ole direktiivis määratletud. Artikli 6 lõike 4 teises lõigus nimetatakse selliste põhjuste näidetena siiski inimeste tervist, avalikku julgeolekut ja esmatähtsaid soodsaid tagajärgi keskkonnale.

Seoses sotsiaalset või majanduslikku laadi „muude [ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega“ selgub sõnastusest, et direktiivi kaitse-eesmärkidele võib vastukaaluks seada üksnes üldised huvid, olenemata sellest, kas neid edendavad avalikud või eraõiguslikud asutused. Seega võib eraettevõtjate arendatavaid projekte kaaluda vaid juhul, kui need tõestatult teenivad selliseid üldisi huve.

Seoses sotsiaalset või majanduslikku laadi „muude [ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega“ selgub sõnastusest, et direktiivi kaitse-eesmärkidele võib vastukaaluks seada üksnes üldised huvid, olenemata sellest, kas neid edendavad avalikud või eraõiguslikud asutused. Seega võib eraettevõtjate arendatavaid projekte kaaluda vaid juhul, kui need tõestatult teenivad selliseid üldisi huve.

On mõistlik arvata, et „[ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjuste, sh sotsiaalsete või majanduslike põhjustega“ peetakse silmas olukordi, kus planeeritavad kavad või projektid on hädavajalikud:

On mõistlik arvata, et „[ülekaalukate] üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjuste, sh sotsiaalsete või majanduslike põhjustega“ peetakse silmas olukordi, kus planeeritavad kavad või projektid on hädavajalikud:

—

kodanike elu põhiväärtuste (tervis, julgeolek, keskkond) kaitsmisele suunatud meetmete või poliitika raames;

kodanike elu põhiväärtuste (tervis, julgeolek, keskkond) kaitsmisele suunatud meetmete või poliitika raames;

| — | riigi ja ühiskonna jaoks eriti oluliste strateegiate raames; |
| --- | --- |

—

riigi ja ühiskonna jaoks eriti oluliste strateegiate raames;

riigi ja ühiskonna jaoks eriti oluliste strateegiate raames;

| — | konkreetseid avalike teenuste osutamise kohustusi täitva majanduslikku või sotsiaalset laadi tegevuse raames. |
| --- | --- |

—

konkreetseid avalike teenuste osutamise kohustusi täitva majanduslikku või sotsiaalset laadi tegevuse raames.

konkreetseid avalike teenuste osutamise kohustusi täitva majanduslikku või sotsiaalset laadi tegevuse raames.

Pädevate asutuste ülesanne on kõrvutada ülekaalukate üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvaid põhjuseid, mis õigustavad kava või projekti elluviimist, looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse eesmärgiga. Kava või projekti võib heaks kiita üksnes siis, selle rakendamise eriti mõjuvad põhjused kaaluvad üles kaitse-eesmärkidele avaldatava mõju.

Pädevate asutuste ülesanne on kõrvutada ülekaalukate üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvaid põhjuseid, mis õigustavad kava või projekti elluviimist, looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse eesmärgiga. Kava või projekti võib heaks kiita üksnes siis, selle rakendamise eriti mõjuvad põhjused kaaluvad üles kaitse-eesmärkidele avaldatava mõju.

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 5.3.2.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse määratlemisel peab pädev asutus kaaluma mõiste määratlemise kõiki elemente – kas põhjus

| — | on üldistes huvides oluline: kava või projekt teenib pigem olulisi avalikke huve kui erahuve; |
| --- | --- |

—

on üldistes huvides oluline: kava või projekt teenib pigem olulisi avalikke huve kui erahuve;

on üldistes huvides oluline:

| — | on ülekaalukas: kava või projektiga teenitav huvi kaalub üles asjakohase hindamise käigus tuvastatud kahju (või kahjuriski) ala terviklikkusele; |
| --- | --- |

—

on ülekaalukas: kava või projektiga teenitav huvi kaalub üles asjakohase hindamise käigus tuvastatud kahju (või kahjuriski) ala terviklikkusele;

on ülekaalukas:

| — | omab ühiskondlikku tähtsust: näiteks on see riikliku või ühiskondliku poliitika oluline osa. |
| --- | --- |

—

omab ühiskondlikku tähtsust: näiteks on see riikliku või ühiskondliku poliitika oluline osa.

omab ühiskondlikku tähtsust:

Avalikud huvid võivad esineda riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil, kuid olenemata tasandist peavad olema täidetud ka muud testikriteeriumid. Praktikas teenivad avalikke huve suurema tõenäosusega kavad ja projektid, mis on kooskõlas riiklike või piirkondlike strateegiliste kavade või poliitikatega (nt riiklikus taristukavas kindlaks määratud). Siiski tuleks veel kaaluda, kas konkreetsel juhul kaalub see huvi üles kahju, mida mõjutatud aladele tekitatakse, ja kas seetõttu saab tõendada ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse olemasolu. Ka riiklikest strateegilistest kavadest välja jäävate, sealhulgas väiksema geograafilise ulatusega kavade või projektide puhul võib olla võimalik tõendada sellise põhjuse esinemist.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse olemasolu tuleb hinnata iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse i) konkreetse kava või projekti eesmärki ja ii) selle konkreetset mõju mõjutatud Natura 2000 aladele, nagu on kindlaks määratud asjakohase hindamise käigus.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse kõrvutamine kaitse-eesmärkidega

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse kõrvutamine kaitse-eesmärkidega

Juba kava või projekti eesmärkide kirjeldus võib sisaldada elemente, mida saab kasutada ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse olemasolu hindamiseks. See hindamine, nagu ka vähem kahjulike alternatiivide kindlakstegemist käsitlev hindamine, eeldab ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse kõrvutamist kaalumisel oleva kava või projekti rakendamise tagajärjel Natura 2000 alale tekitatava kahjuga, pidades silmas selle kaitse-eesmärke ja võttes arvesse ka ala üldist tähtsust nende liikide ja elupaikade jaoks, mille kaitseks see on määratud.

Mida olulisemad või haavatavamad on mõjutatud ala kaitseväärtused, seda väiksem on võimalus, et ülekaalukat avaliku huviga seotud põhjust saaks pidada vastuvõetavaks ja et alale tekitatav kahju, mis on kindlaks määratud asjakohase hindamisega, oleks põhjendatud.

Kui kava või projektiga kahjustataks esmatähtsat looduslikku elupaigatüüpi või esmatähtsat liiki, võib elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 4 alusel käsitleda ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjusena üksnes selliseid kaalutlusi, mis on seotud inimeste tervise või avaliku julgeolekuga või esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale. Kui kõne all on mõni muu ülekaalukas avaliku huviga seotud põhjus, on vaja komisjoni arvamust.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse aluseks olevad elemendid võib teataval määral lisada kavade või programmide kirjeldusse, eelkõige arendust motiveerivate eesmärkide kirjeldusse. Sellised põhjused tuleb täpsustada ka asjakohase valitsemistasandi (nt piirkondlik, riiklik) ametlikus otsuses ning need tuleb selgelt dokumenteerida.

Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste arvessevõtmine võib olla eriti vajalik teatavate inimtervise, avaliku julgeoleku või avalike hüvede kaitsega seotud poliitikavaldkondade (nt üleujutusriski juhtimine) strateegilise planeerimise juures. Tegevuste puhul, mis on selliseid põhjusi silmas pidades tõenäoliselt õigustatud, võib seega planeerimisprotsessi varases etapis arvesse võtta alternatiivide ja asendusmeetmete kaalumise vajadust (vt näidet infokastis 20 allpool).

Näiteid ülekaalukatest avaliku huviga seotud põhjustest, mille kohta on taotletud elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 4 kohast komisjoni arvamust, (37) on esitatud allpool infokastis 19.

37

| Infokast 19


  Näiteid ülekaalukatest avaliku huviga seotud põhjustest vastavalt artikli 6 lõikele 4


  1. juhtum. Laevatee süvendamine ja laiendamine (38)

  Maini jõgi on osa üleeuroopalisest võrgust (TEN) ja ainus siseveetee, mis ühendab mitut liikmesriiki Euroopa kaguosaga. Sellel on oluline roll Rotterdami (Madalmaad) ja Constanţat (Rumeenia) ühendava piiriülese kaubateena ning seetõttu on sellel majanduslik tähtsus.
  Projekt on üks viimaseid puuduvaid ühenduslülisid, mida on vaja selle laevatee kohandamiseks uute poliitiliste ja majanduslike arengusuundadega ning laienenud Euroopa Liidu nõudmistega. Praegu tekitab Maini jõe see osa 30 km pikkuse „pudelikaela“, kus laevade laius ja süvis on endiselt piiratud.

  2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus (39)

  Ametiasutuste sõnul parandab projekt piirkondlikke ja pikamaa-reisijateveoteenuseid, luues ja tugevdades piirkondadevahelisi sidemeid teiste arenguvaldkondadega. See oleks osa ringsüsteemist, mis on vajalik piirkonna raudteetranspordi parandamiseks. See hõlmaks ka üle 100 aasta vanuse silla ümberehitamist.

  3. juhtum. Uue sadama ehitus (40)

  Tenerife saar (Kanaari saared, Hispaania) sõltub suurel määral meretranspordist ja tõhusast sadamasüsteemist. Praegu pealinnas asuv peamine sadam heitleb üha suurema ülekoormusega.
  Uus sadam suurendaks väga vajalikku läbilaskevõimet, mis võimaldaks i) võtta arvesse mereliikluse tulevast kasvu, eelkõige seoses konteineriliiklusega, mis prognooside kohaselt saarel märkimisväärselt suureneb, ja ii) vähendada olemasoleva sadama ülekoormust. Uus sadam peaks tooma kaasa kindla majandusliku tasuvuse ja suurendama saare atraktiivsust rahvusvahelises merekaubanduses konteinerite ümberlaadimise kohana. |
| --- |

Infokast 19

Infokast 19

Näiteid ülekaalukatest avaliku huviga seotud põhjustest vastavalt artikli 6 lõikele 4

Näiteid ülekaalukatest avaliku huviga seotud põhjustest vastavalt artikli 6 lõikele 4

1. juhtum. Laevatee süvendamine ja laiendamine (38)

1. juhtum. Laevatee süvendamine ja laiendamine

38

Maini jõgi on osa üleeuroopalisest võrgust (TEN) ja ainus siseveetee, mis ühendab mitut liikmesriiki Euroopa kaguosaga. Sellel on oluline roll Rotterdami (Madalmaad) ja Constanţat (Rumeenia) ühendava piiriülese kaubateena ning seetõttu on sellel majanduslik tähtsus.

Projekt on üks viimaseid puuduvaid ühenduslülisid, mida on vaja selle laevatee kohandamiseks uute poliitiliste ja majanduslike arengusuundadega ning laienenud Euroopa Liidu nõudmistega. Praegu tekitab Maini jõe see osa 30 km pikkuse „pudelikaela“, kus laevade laius ja süvis on endiselt piiratud.

2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus (39)

2. juhtum. Kaug- ja linnalähirongiühendus

39

Ametiasutuste sõnul parandab projekt piirkondlikke ja pikamaa-reisijateveoteenuseid, luues ja tugevdades piirkondadevahelisi sidemeid teiste arenguvaldkondadega. See oleks osa ringsüsteemist, mis on vajalik piirkonna raudteetranspordi parandamiseks. See hõlmaks ka üle 100 aasta vanuse silla ümberehitamist.

3. juhtum. Uue sadama ehitus (40)

3. juhtum. Uue sadama ehitus

40

Tenerife saar (Kanaari saared, Hispaania) sõltub suurel määral meretranspordist ja tõhusast sadamasüsteemist. Praegu pealinnas asuv peamine sadam heitleb üha suurema ülekoormusega.

Uus sadam suurendaks väga vajalikku läbilaskevõimet, mis võimaldaks i) võtta arvesse mereliikluse tulevast kasvu, eelkõige seoses konteineriliiklusega, mis prognooside kohaselt saarel märkimisväärselt suureneb, ja ii) vähendada olemasoleva sadama ülekoormust. Uus sadam peaks tooma kaasa kindla majandusliku tasuvuse ja suurendama saare atraktiivsust rahvusvahelises merekaubanduses konteinerite ümberlaadimise kohana.

3.3.3.   
  3. samm: asendusmeetmete kindlaksmääramine, hindamine ja vastuvõtmine

3. samm: asendusmeetmete kindlaksmääramine, hindamine ja vastuvõtmine

Kui on täielikult kindlaks tehtud ja dokumenteeritud, et puuduvad alternatiivid, mis oleksid alale vähem kahjulikud, ja et ülekaalukas avaliku huviga seotud põhjus on õigustatud, tuleb võtta kõik asendusmeetmed, et tagada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe kaitse.

| Asendusmeetmed kujutavad endast projektile või kavale eriomaseid meetmeid, mis lisanduvad linnudirektiivist ja elupaikade direktiivist tulenevatele tavapärastele kohustustele. Nende meetmete eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne mõju asjaomastele liikidele või elupaikadele. Need meetmed on viimane abinõu ja neid kasutatakse ainult siis, kui muud direktiivis sätestatud kaitsemeetmed on ammendatud ning vaatamata sellele on vastu võetud otsus kaaluda kava või projekti, mis avaldab või võib avaldada negatiivset mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.


  Asendamisel tuleks silmas pidada Natura 2000 ala kaitse-eesmärke ning negatiivselt mõjutatud elupaiku ja liike kvaliteedi, kvantiteedi, funktsioonide ja staatuse poolest võrreldavas proportsioonis. Samal ajal tuleb kohasel viisil asendada asjaomase ala roll seoses biogeograafilise jaotumisega.

  Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 5.4. |
| --- |

Asendusmeetmed kujutavad endast projektile või kavale eriomaseid meetmeid, mis lisanduvad linnudirektiivist ja elupaikade direktiivist tulenevatele tavapärastele kohustustele. Nende meetmete eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne mõju asjaomastele liikidele või elupaikadele. Need meetmed on viimane abinõu ja neid kasutatakse ainult siis, kui muud direktiivis sätestatud kaitsemeetmed on ammendatud ning vaatamata sellele on vastu võetud otsus kaaluda kava või projekti, mis avaldab või võib avaldada negatiivset mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.

Asendusmeetmed kujutavad endast projektile või kavale eriomaseid meetmeid, mis lisanduvad linnudirektiivist ja elupaikade direktiivist tulenevatele tavapärastele kohustustele. Nende meetmete eesmärk on korvata kava või projekti negatiivne mõju asjaomastele liikidele või elupaikadele. Need meetmed on viimane abinõu ja neid kasutatakse ainult siis, kui muud direktiivis sätestatud kaitsemeetmed on ammendatud ning vaatamata sellele on vastu võetud otsus kaaluda kava või projekti, mis avaldab või võib avaldada negatiivset mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.

Asendamisel tuleks silmas pidada Natura 2000 ala kaitse-eesmärke ning negatiivselt mõjutatud elupaiku ja liike kvaliteedi, kvantiteedi, funktsioonide ja staatuse poolest võrreldavas proportsioonis. Samal ajal tuleb kohasel viisil asendada asjaomase ala roll seoses biogeograafilise jaotumisega.

Asendamisel tuleks silmas pidada Natura 2000 ala kaitse-eesmärke ning negatiivselt mõjutatud elupaiku ja liike kvaliteedi, kvantiteedi, funktsioonide ja staatuse poolest võrreldavas proportsioonis. Samal ajal tuleb kohasel viisil asendada asjaomase ala roll seoses biogeograafilise jaotumisega.

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 5.4.

a)   Peamised asendusmeetmete liigid

Peamised asendusmeetmete liigid

Asendusmeetmed elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 4 kontekstis peaksid: i) olema seotud konkreetselt kaalumisel oleva kava või projektiga ja ii) minema kaugemale meetmetest, mis on vajalikud Natura 2000 alade määramiseks, kaitsmiseks ja kaitsekorralduseks, nagu on sätestatud ala kaitse-eesmärkides.

Asendusmeetmena ei saa käsitada järgmist: i) ala kaitsekorralduskava rakendamist; ii) juba kavandatud meetmeid ala elupaigatüübi kaitsestaatuse parandamiseks kavast/projektist olenemata või iii) juba ühenduse tähtsusega alaks loetud ala määramist erikaitsealaks. Asendusmeetmed peaksid täiendama kaitsemeetmeid, mis tuleb Natura 2000 alal kehtestada ja rakendada, ning muid kaitsekohustusi, mis on ette nähtud loodus- ja linnudirektiivi sätete või muude ELi õigusaktidega.

ei saa

Allpool tabelis 11 on esitatud näiteid asendusmeetmete liikide ja kaasnevate meetmete kohta, mis saavad nende rakendamist võimaldada ja hõlbustada. Oluline on märkida, et kõik need meetmed peavad minema kaugemale linnudirektiivist ja elupaikade direktiivist tulenevatest tavapärastest kohustustest, sealhulgas alade määramise, kaitsekorralduse ja taastamisega seotud kohustustest.

meetmed peavad minema kaugemale linnudirektiivist ja elupaikade direktiivist tulenevatest tavapärastest kohustustest

Tabel 11

Tabel 11

Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete liikide näited

Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete liikide näited

| Asendusmeede | Kirjeldus |
| --- | --- |
| Elupaikade taastamine või parandamine olemasolevatel aladel | Elupaiga pindala laiendamine asjaomasel alal või elupaiga taastamine mõnel muul Natura 2000 alal proportsionaalselt kahjuga, mida kava või projekt tekitab, kui seda ei ole juba ette nähtud alapõhistes kaitse-eesmärkides. |
| Elupaiga taasloomine | Elupaiga loomine või taastamine uuel või laiendatud alal, mis selle kaitsekorraldust silmas pidades lisatakse Natura 2000 võrgustikku. |
| Natura 2000 võrgustikus uue ala määramine koos kaasnevate kaitsekorraldusmeetmete rakendamisega | Linnu- või elupaikade direktiivi alusel piisava kvaliteediga uue ala määramine ning asjakohaste kaitsemeetmete rakendamine. |
| Liikide taasasustamine, taastamine ja tugevdamine, sh saakliikide tugevdamine | Liikide taasasustamine aladele, kus liik on kadunud (tingimusel, et taasasustamine toimub teaduslikel alustel), või liikide populatsioonide taasasustamine piirkondades, kus nende arvukus väheneb, ning seejärel nende alade kaitsekorraldus liigi huvides. |
| Võimalikud kaasnevad meetmed | Kirjeldus |
| Maa ostmine ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine | Maa-ala omandamine looduskaitse eesmärkidel ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine. |
| Looduskaitse seotud õiguste omandamine ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine | Maa- või mereala majandamise õiguste omandamine looduskaitse eesmärkidel ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine. |
| Reservaatide loomine | Maa- või mereala kasutamise piirangute kehtestamine lisaks nendele, mis on vajalikud linnu- ja elupaikade direktiivi muude sätete järgimiseks. |
| Ohtude vähendamine | (Muude) ohtude vähendamine kas ühe allika suhtes võetava meetmega või koordineeritud meetmetega kõigi ohutegurite suhtes. |

Asendusmeede

Kirjeldus

Elupaikade taastamine või parandamine olemasolevatel aladel

Elupaiga pindala laiendamine asjaomasel alal või elupaiga taastamine mõnel muul Natura 2000 alal proportsionaalselt kahjuga, mida kava või projekt tekitab, kui seda ei ole juba ette nähtud alapõhistes kaitse-eesmärkides.

Elupaiga taasloomine

Elupaiga loomine või taastamine uuel või laiendatud alal, mis selle kaitsekorraldust silmas pidades lisatakse Natura 2000 võrgustikku.

Natura 2000 võrgustikus uue ala määramine koos kaasnevate kaitsekorraldusmeetmete rakendamisega

Linnu- või elupaikade direktiivi alusel piisava kvaliteediga uue ala määramine ning asjakohaste kaitsemeetmete rakendamine.

Liikide taasasustamine, taastamine ja tugevdamine, sh saakliikide tugevdamine

Liikide taasasustamine aladele, kus liik on kadunud (tingimusel, et taasasustamine toimub teaduslikel alustel), või liikide populatsioonide taasasustamine piirkondades, kus nende arvukus väheneb, ning seejärel nende alade kaitsekorraldus liigi huvides.

Võimalikud kaasnevad meetmed

Kirjeldus

Maa ostmine ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine

Maa-ala omandamine looduskaitse eesmärkidel ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine.

Looduskaitse seotud õiguste omandamine ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine

Maa- või mereala majandamise õiguste omandamine looduskaitse eesmärkidel ning asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamine/rakendamine.

Reservaatide loomine

Maa- või mereala kasutamise piirangute kehtestamine lisaks nendele, mis on vajalikud linnu- ja elupaikade direktiivi muude sätete järgimiseks.

Ohtude vähendamine

(Muude) ohtude vähendamine kas ühe allika suhtes võetava meetmega või koordineeritud meetmetega kõigi ohutegurite suhtes.

Tõhusate asendusmeetmete kavandamise ja rakendamise võimalused erinevad sõltuvalt asjaomastest elupaikadest ja liikidest ning kohalikest tingimustest. Kuigi märgalade lindude või kahepaiksete paljunemise jaoks uute elupaikade eduka taastamise või loomise kohta on palju häid näiteid, ei ole paljude liikide ja elupaikade puhul tõhusad taastamismeetodid veel laialdaselt tuntud või kättesaadavad.

Igal juhul peab ökosüsteemide ja liikide elupaikade taastamine ja taasloomine asendamise eesmärgil põhinema põhjalikel teadmistel taastamisökoloogia kohta (41).

41

Mõnel juhul ei pruugi taastamine olla piisava asendusmeetmena võimalik. Nii võib see olla eelkõige järgmistel juhtudel:

| — | kui hävitatakse ohustatud liikide või elupaigatüüpide jaoks üliolulised kohad, kuid neid ei saa asendada sarnaste põhiasukohtadega (nt sobivate kohtadega, millel on liigi areaalis sarnane roll nagu mõjutatud kohtadel); |
| --- | --- |

—

kui hävitatakse ohustatud liikide või elupaigatüüpide jaoks üliolulised kohad, kuid neid ei saa asendada sarnaste põhiasukohtadega (nt sobivate kohtadega, millel on liigi areaalis sarnane roll nagu mõjutatud kohtadel);

| — | kui taastamine ei ole teostatav kas seetõttu, et selleks kuluks väga palju aega (nt rabade tegelik taastamine nõuaks paar tuhat aastat), või seetõttu, et praegu puuduvad teadmised vastava liigi või elupaigatüübi taastamisökoloogia kohta (näiteks võib see nii olla lubjarikaste allikate või looduslike aluseliste madalsoode puhul). |
| --- | --- |

—

kui taastamine ei ole teostatav kas seetõttu, et selleks kuluks väga palju aega (nt rabade tegelik taastamine nõuaks paar tuhat aastat), või seetõttu, et praegu puuduvad teadmised vastava liigi või elupaigatüübi taastamisökoloogia kohta (näiteks võib see nii olla lubjarikaste allikate või looduslike aluseliste madalsoode puhul).

Kui kahjustatud elupaikade ja liikide tõhus taastamine või ennistamine ei ole garanteeritud, ei ole tagatud vastavus artikli 6 lõikele 4. Eespool kirjeldatud olukordades võib siiski asendusmeetmena olla võimalik määrata uus ala, kus asub sama mõjutatud elupaiga jaoks sobiv ala, ning seda kaitsta ja majandada (vt eespool tabel 12).

b)   Asendusmeetmete ja sihtväärtuste kehtestamise juhtpõhimõtted

Asendusmeetmete ja sihtväärtuste kehtestamise juhtpõhimõtted

Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete peamine eesmärk on säilitada Natura 2000 võrgustiku üldine sidusus. Sellest tulenevalt tuleb tähelepanu pöörata kahele aspektile, millest sõltub asendusmeetmete kavandamine ja rakendamine: proportsionaalsus ja ökoloogiline funktsionaalsus.

proportsionaalsus

ökoloogiline funktsionaalsus

Nende kahe põhimõttega määratakse kindlaks kava või projekti ebasoodsa mõju hüvitamiseks vajalike meetmete ulatus ja ambitsioonikus. Asendusmeetmete eesmärk peaks olema ka tasakaalustada halvimaid tõenäolise ebasoodsa mõju stsenaariume.

| Seega peaksid projektiga seoses kavandatavad asendusmeetmed Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe tagamiseks a) olema suunatud negatiivselt mõjutatud elupaikadele ja liikidele võrreldavates proportsioonides ning b) täitma algse ala valikut õigustanutega võrreldavaid funktsioone, eelkõige seoses asjakohase geograafilise jaotumisega. Järelikult ei piisa sellest, kui asendusmeetmed on seotud sama biogeograafilise piirkonnaga samas liikmesriigis. |
| --- |

Seega peaksid projektiga seoses kavandatavad asendusmeetmed Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe tagamiseks a) olema suunatud negatiivselt mõjutatud elupaikadele ja liikidele võrreldavates proportsioonides ning b) täitma algse ala valikut õigustanutega võrreldavaid funktsioone, eelkõige seoses asjakohase geograafilise jaotumisega. Järelikult ei piisa sellest, kui asendusmeetmed on seotud sama biogeograafilise piirkonnaga samas liikmesriigis.

Seega peaksid projektiga seoses kavandatavad asendusmeetmed Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe tagamiseks a) olema suunatud negatiivselt mõjutatud elupaikadele ja liikidele võrreldavates proportsioonides ning b) täitma algse ala valikut õigustanutega võrreldavaid funktsioone, eelkõige seoses asjakohase geograafilise jaotumisega. Järelikult ei piisa sellest, kui asendusmeetmed on seotud sama biogeograafilise piirkonnaga samas liikmesriigis.

| Vahemaa algse ala ja asendusmeetmete koha vahel ei pruugi olla takistuseks juhul, kui see ei mõjuta ala funktsionaalsust, rolli seoses geograafilise jaotumisega ja algse valiku põhjuseid.

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.4.2. |
| --- |

Vahemaa algse ala ja asendusmeetmete koha vahel ei pruugi olla takistuseks juhul, kui see ei mõjuta ala funktsionaalsust, rolli seoses geograafilise jaotumisega ja algse valiku põhjuseid.

Vahemaa algse ala ja asendusmeetmete koha vahel ei pruugi olla takistuseks juhul, kui see ei mõjuta ala funktsionaalsust, rolli seoses geograafilise jaotumisega ja algse valiku põhjuseid.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.4.2.

Asendusmeetmete proportsionaalsus

Asendusmeetmete proportsionaalsus

Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamine eeldab selle tagamist, et kavandatud asendusmeetmed on suunatud elupaikadele ja liikidele proportsionaalselt alale põhjustatud ebasoodsa mõjuga. Pädevad asutused peavad seetõttu kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete kriteeriumide alusel kindlaks määrama mõjutatud Natura 2000 loodusobjektide suhtelise tähtsuse ja neile avalduva negatiivse mõju. Sellest tuleb asendamisel lähtuda.

| Kõige parem on kehtestada asendusmäärad igal üksikjuhul eraldi. Need tuleks esialgu kindlaks määrata artikli 6 lõike 3 kohase asjakohase hindamise käigus saadud teabe alusel, tagades ökoloogilise funktsionaalsuse. Seejärel võib asendusmäärad vastavalt tulemuslikkuse järelevalve tulemustele uuesti kindlaks määrata. Lõplik otsus asendamise proportsiooni kohta peab olema põhjendatud.


  Laialdaselt tunnustatud arusaama kohaselt peaksid määrad üldiselt oluliselt ületama suhet üks ühele. Seega tuleks asendamist suhtega üks ühele või alla selle kaaluda vaid juhul, kui on tõendatud, et sellise ulatuse juures tagavad meetmed struktuuri ja funktsionaalsuse ennistamisel lühiajalise perioodi jooksul täieliku tulemuslikkuse (näiteks et kava või projektiga tõenäoliselt mõjutatavate võtmeliikide elupaikade või populatsioonide säilimine ja nendega seotud kaitse-eesmärkide saavutamine ei satu ohtu).

  Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.5.4. |
| --- |

Kõige parem on kehtestada asendusmäärad igal üksikjuhul eraldi. Need tuleks esialgu kindlaks määrata artikli 6 lõike 3 kohase asjakohase hindamise käigus saadud teabe alusel, tagades ökoloogilise funktsionaalsuse. Seejärel võib asendusmäärad vastavalt tulemuslikkuse järelevalve tulemustele uuesti kindlaks määrata. Lõplik otsus asendamise proportsiooni kohta peab olema põhjendatud.

Kõige parem on kehtestada asendusmäärad igal üksikjuhul eraldi. Need tuleks esialgu kindlaks määrata artikli 6 lõike 3 kohase asjakohase hindamise käigus saadud teabe alusel, tagades ökoloogilise funktsionaalsuse. Seejärel võib asendusmäärad vastavalt tulemuslikkuse järelevalve tulemustele uuesti kindlaks määrata. Lõplik otsus asendamise proportsiooni kohta peab olema põhjendatud.

Laialdaselt tunnustatud arusaama kohaselt peaksid määrad üldiselt oluliselt ületama suhet üks ühele. Seega tuleks asendamist suhtega üks ühele või alla selle kaaluda vaid juhul, kui on tõendatud, et sellise ulatuse juures tagavad meetmed struktuuri ja funktsionaalsuse ennistamisel lühiajalise perioodi jooksul täieliku tulemuslikkuse (näiteks et kava või projektiga tõenäoliselt mõjutatavate võtmeliikide elupaikade või populatsioonide säilimine ja nendega seotud kaitse-eesmärkide saavutamine ei satu ohtu).

Laialdaselt tunnustatud arusaama kohaselt peaksid määrad üldiselt oluliselt ületama suhet üks ühele. Seega tuleks asendamist suhtega üks ühele või alla selle kaaluda vaid juhul, kui on tõendatud, et sellise ulatuse juures tagavad meetmed struktuuri ja funktsionaalsuse ennistamisel lühiajalise perioodi jooksul täieliku tulemuslikkuse (näiteks et kava või projektiga tõenäoliselt mõjutatavate võtmeliikide elupaikade või populatsioonide säilimine ja nendega seotud kaitse-eesmärkide saavutamine ei satu ohtu).

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.5.4.

Asendusmeetmete ökoloogiline funktsionaalsus ja asukoht

Asendusmeetmete ökoloogiline funktsionaalsus ja asukoht

Lisaks vajadusele käsitleda negatiivselt mõjutatud elupaiku ja liike võrreldavates proportsioonides, tuleb asendamisega tagada ka ökoloogilised funktsioonid, mis on võrreldavad nendega, mis õigustasid algse Natura 2000 ala valimist.

Asendusmeetmete ulatus määratakse kindlaks teatavate kava või projekti rakendamise tagajärjel tõenäoliselt kaduvate või halvenevate ökoloogiliste funktsioonide ja struktuuride ennistamise erinõuetega. Erilist tähelepanu tuleb pöörata elupaigatüüpidele või liikide elupaikadele, mis vajavad sama ökoloogilise funktsionaalsuse saavutamiseks pikka aega.

| Üldise kokkuleppe kohaselt peavad kaalulolevate ökoloogiliste varade ennistamiseks vajalikud kohalikud tingimused olema võimalikult sarnased kava või projektiga mõjutatud ala tingimustega. Seetõttu näib eelistatud variandiks olevat see, kui asendusmeetmete rakendamiseks valitud ala asub asjaomase Natura 2000 ala piires või selle lähedal kohas, kus on meetmete eduks sobivad tingimused. See ei ole aga alati võimalik, mistõttu tuleb seada prioriteedid, mida järgida elupaikade direktiivi nõuetele vastavate asukohtade otsimisel:








  1) | asendamine Natura 2000 ala piires, tingimusel et ökoloogilise sidususe ja võrgustiku funktsionaalsuse tagamiseks vajalikud elemendid on seal olemas; |
| --- | --- |

Üldise kokkuleppe kohaselt peavad kaalulolevate ökoloogiliste varade ennistamiseks vajalikud kohalikud tingimused olema võimalikult sarnased kava või projektiga mõjutatud ala tingimustega. Seetõttu näib eelistatud variandiks olevat see, kui asendusmeetmete rakendamiseks valitud ala asub asjaomase Natura 2000 ala piires või selle lähedal kohas, kus on meetmete eduks sobivad tingimused. See ei ole aga alati võimalik, mistõttu tuleb seada prioriteedid, mida järgida elupaikade direktiivi nõuetele vastavate asukohtade otsimisel:

Üldise kokkuleppe kohaselt peavad kaalulolevate ökoloogiliste varade ennistamiseks vajalikud kohalikud tingimused olema võimalikult sarnased kava või projektiga mõjutatud ala tingimustega. Seetõttu näib eelistatud variandiks olevat see, kui asendusmeetmete rakendamiseks valitud ala asub asjaomase Natura 2000 ala piires või selle lähedal kohas, kus on meetmete eduks sobivad tingimused. See ei ole aga alati võimalik, mistõttu tuleb seada prioriteedid, mida järgida elupaikade direktiivi nõuetele vastavate asukohtade otsimisel:

1)

1)

asendamine Natura 2000 ala piires, tingimusel et ökoloogilise sidususe ja võrgustiku funktsionaalsuse tagamiseks vajalikud elemendid on seal olemas;

asendamine Natura 2000 ala piires, tingimusel et ökoloogilise sidususe ja võrgustiku funktsionaalsuse tagamiseks vajalikud elemendid on seal olemas;

| 2) | asendamine väljaspool asjaomast Natura 2000 ala, kuid ühise topograafilise või maastikuüksuse piires, tingimusel et sama panus ökoloogilisse struktuuri ja/või võrgustiku funktsiooni on teostatav. Uus asukoht võib olla nii mõni teine Natura 2000 ala kui ka selliselt määramata ala. Viimasel juhul tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid; |
| --- | --- |

2)

2)

asendamine väljaspool asjaomast Natura 2000 ala, kuid ühise topograafilise või maastikuüksuse piires, tingimusel et sama panus ökoloogilisse struktuuri ja/või võrgustiku funktsiooni on teostatav. Uus asukoht võib olla nii mõni teine Natura 2000 ala kui ka selliselt määramata ala. Viimasel juhul tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid;

asendamine väljaspool asjaomast Natura 2000 ala, kuid ühise topograafilise või maastikuüksuse piires, tingimusel et sama panus ökoloogilisse struktuuri ja/või võrgustiku funktsiooni on teostatav. Uus asukoht võib olla nii mõni teine Natura 2000 ala kui ka selliselt määramata ala. Viimasel juhul tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid;

| 3) | asendamine väljaspool Natura 2000 ala erinevas topograafilises või maastikuüksuses. Uus asukoht võib olla mõni teine Natura 2000 ala. Kui asendus toimub alal, mis võrgustikku ei kuulu, tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid. |
| --- | --- |

3)

3)

asendamine väljaspool Natura 2000 ala erinevas topograafilises või maastikuüksuses. Uus asukoht võib olla mõni teine Natura 2000 ala. Kui asendus toimub alal, mis võrgustikku ei kuulu, tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid.

asendamine väljaspool Natura 2000 ala erinevas topograafilises või maastikuüksuses. Uus asukoht võib olla mõni teine Natura 2000 ala. Kui asendus toimub alal, mis võrgustikku ei kuulu, tuleb see ala määrata Natura 2000 alaks ja kohaldada selle suhtes kõiki elupaikade direktiivide nõudeid.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.5.5.

Infokastis 20 on esitatud lihtsustatud näide asendusmeetmete ulatuse määratlemise kohta seoses ökoloogiliste funktsioonidega.

| Infokast 20

  Asendusmeetmete ulatuse määratlemine seoses ökoloogiliste funktsioonidega – linnuala näide


  Kava või projektiga mõjutatav ökoloogiline funktsioon: linnualal asuvad põhja poole suunduvate rändlinnuliikide puhkealad.

  Asendusmeetme fookus:







  a) | asendusmeetmed peavad pakkuma rändlinnuliikide populatsioonidele alternatiivseid puhkealasid; |
| --- | --- |

Infokast 20

Asendusmeetmete ulatuse määratlemine seoses ökoloogiliste funktsioonidega – linnuala näide

Asendusmeetmete ulatuse määratlemine seoses ökoloogiliste funktsioonidega – linnuala näide

Kava või projektiga mõjutatav ökoloogiline funktsioon: linnualal asuvad põhja poole suunduvate rändlinnuliikide puhkealad.

Kava või projektiga mõjutatav ökoloogiline funktsioon:

Asendusmeetme fookus:

Asendusmeetme fookus:

a)

asendusmeetmed peavad pakkuma rändlinnuliikide populatsioonidele alternatiivseid puhkealasid;

| b) | sihtliigile ettenähtud uued sobivad puhkealad peavad asuma sobivas asukohas samal rändeteel; |
| --- | --- |

b)

sihtliigile ettenähtud uued sobivad puhkealad peavad asuma sobivas asukohas samal rändeteel;

| c) | uued sobivad puhkealad peavad olema kergesti ligipääsetavad lindudele, kes kasutavad projektiga mõjutatud algset Natura 2000 ala (42). Uue elupaiga koormustaluvus peab olema vähemalt võrdne mõjutatud ala koormustaluvusega. Uusi puhkealasid tuleks hakata kaitsma juba enne projekti elluviimist. |
| --- | --- |

c)

uued sobivad puhkealad peavad olema kergesti ligipääsetavad lindudele, kes kasutavad projektiga mõjutatud algset Natura 2000 ala (42). Uue elupaiga koormustaluvus peab olema vähemalt võrdne mõjutatud ala koormustaluvusega. Uusi puhkealasid tuleks hakata kaitsma juba enne projekti elluviimist.

42

Uued puhkealad sama liigi jaoks, kuid väljaspool rändeteed või rändeteel, kuid mõjutatud puhkepaigast kaugel, ei oleks sobiv asendusmeede – seda seetõttu, et taasloodud ökoloogiline funktsionaalsus ei oleks piisav võrgustiku ökoloogilise sidususe tagamiseks.

Käesoleva peatüki lõppu on lisatud kokkuvõtlik kontrollnimekiri põhiküsimustest, mida tuleb asendusmeetmete kavandamisel arvesse võtta (tabel 15).

c)   Asenduse ajastamine

Asenduse ajastamine

Aeg on asendusmeetmete kavandamisel otsustava tähtsusega, sest need peaksid olema kehtestatud, täielikult toimivad ja tõhusad enne, kui alale kahju tekitatakse.

| Asendusmeetmete ajastamine nõuab juhtumipõhist lähenemist. Vastuvõetud ajakava peab tagama Natura 2000 võrgustiku üldist sidusust toetavate struktuuri ja funktsioonide säilitamiseks hädavajalike ökoloogiliste protsesside katkematuse. See nõuab kava või projekti ja asendusmeetmete rakendamise järjepidevat koordineerimist. Samuti sõltub see ajast, mis kulub elupaikade väljakujunemiseks ja/või liikide populatsioonide taastumiseks või tekkeks asjaomases kohas.


  Lisaks tuleb kaaluda ka muid tegureid ja protsesse.







  — | Ala ei tohi enne asenduse olemasolu pöördumatult mõjutada. |
| --- | --- |

Asendusmeetmete ajastamine nõuab juhtumipõhist lähenemist. Vastuvõetud ajakava peab tagama Natura 2000 võrgustiku üldist sidusust toetavate struktuuri ja funktsioonide säilitamiseks hädavajalike ökoloogiliste protsesside katkematuse. See nõuab kava või projekti ja asendusmeetmete rakendamise järjepidevat koordineerimist. Samuti sõltub see ajast, mis kulub elupaikade väljakujunemiseks ja/või liikide populatsioonide taastumiseks või tekkeks asjaomases kohas.

Asendusmeetmete ajastamine nõuab juhtumipõhist lähenemist. Vastuvõetud ajakava peab tagama Natura 2000 võrgustiku üldist sidusust toetavate struktuuri ja funktsioonide säilitamiseks hädavajalike ökoloogiliste protsesside katkematuse. See nõuab kava või projekti ja asendusmeetmete rakendamise järjepidevat koordineerimist. Samuti sõltub see ajast, mis kulub elupaikade väljakujunemiseks ja/või liikide populatsioonide taastumiseks või tekkeks asjaomases kohas.

Lisaks tuleb kaaluda ka muid tegureid ja protsesse.

Lisaks tuleb kaaluda ka muid tegureid ja protsesse.

—

Ala ei tohi enne asenduse olemasolu pöördumatult mõjutada.

Ala ei tohi enne asenduse olemasolu pöördumatult mõjutada.

| — | Asendamise tulemus peab mõjutatava ala kahjustamise ajaks toimima. Teatavatel juhtudel, mil seda tulemust ei ole võimalik täielikult saavutada, on vahepealse kahju korvamiseks nõutav täiendav asendamine. |
| --- | --- |

—

Asendamise tulemus peab mõjutatava ala kahjustamise ajaks toimima. Teatavatel juhtudel, mil seda tulemust ei ole võimalik täielikult saavutada, on vahepealse kahju korvamiseks nõutav täiendav asendamine.

Asendamise tulemus peab mõjutatava ala kahjustamise ajaks toimima. Teatavatel juhtudel, mil seda tulemust ei ole võimalik täielikult saavutada, on vahepealse kahju korvamiseks nõutav täiendav asendamine.

| — | Ajalisi viivitusi võib lubada ainult juhul, kui on välja selgitatud, et need ei ohusta Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamise eesmärki. |
| --- | --- |

—

Ajalisi viivitusi võib lubada ainult juhul, kui on välja selgitatud, et need ei ohusta Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamise eesmärki.

Ajalisi viivitusi võib lubada ainult juhul, kui on välja selgitatud, et need ei ohusta Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamise eesmärki.

| — | Ajalisi viivitusi ei tohi lubada näiteks juhul, kui need põhjustavad alal elupaikade direktiivi II lisa või linnudirektiivi I lisa alusel kaitstavate liikide populatsioonide vähenemist; seejuures tuleb erilist tähelepanu pöörata elupaikade direktiivi II lisas loetletud esmatähtsatele liikidele. |
| --- | --- |

—

Ajalisi viivitusi ei tohi lubada näiteks juhul, kui need põhjustavad alal elupaikade direktiivi II lisa või linnudirektiivi I lisa alusel kaitstavate liikide populatsioonide vähenemist; seejuures tuleb erilist tähelepanu pöörata elupaikade direktiivi II lisas loetletud esmatähtsatele liikidele.

Ajalisi viivitusi ei tohi lubada näiteks juhul, kui need põhjustavad alal elupaikade direktiivi II lisa või linnudirektiivi I lisa alusel kaitstavate liikide populatsioonide vähenemist; seejuures tuleb erilist tähelepanu pöörata elupaikade direktiivi II lisas loetletud esmatähtsatele liikidele.

| — | Asendusmeetmeid võib olla võimalik ajaliselt lühendada; see sõltub sellest, kas oluline negatiivne mõju tekib eeldatavalt lühikeses, keskmises või pikas perspektiivis. |
| --- | --- |

—

Asendusmeetmeid võib olla võimalik ajaliselt lühendada; see sõltub sellest, kas oluline negatiivne mõju tekib eeldatavalt lühikeses, keskmises või pikas perspektiivis.

Asendusmeetmeid võib olla võimalik ajaliselt lühendada; see sõltub sellest, kas oluline negatiivne mõju tekib eeldatavalt lühikeses, keskmises või pikas perspektiivis.

Soovitatav võib olla rakendada erimeetmeid, et korvata vahepealset kahju, mis ilmneb enne kaitse-eesmärkide saavutamist. Kõik asendusmeetmete rakendamiseks vajalikud tehnilised, õiguslikud ja rahalised tingimused peavad olema täidetud enne projekti rakendamise algust, et vältida ettenägematuid viivitusi, mis võivad kahjustada meetmete tulemuslikkust.

Soovitatav võib olla rakendada erimeetmeid, et korvata vahepealset kahju, mis ilmneb enne kaitse-eesmärkide saavutamist. Kõik asendusmeetmete rakendamiseks vajalikud tehnilised, õiguslikud ja rahalised tingimused peavad olema täidetud enne projekti rakendamise algust, et vältida ettenägematuid viivitusi, mis võivad kahjustada meetmete tulemuslikkust.

Täpsemad üksikasjad on esitatud artikli 6 kohaldamise juhendi punktis 5.5.6.

Ökoloogilise funktsionaalsuse parandamiseks, taastamiseks või ennistamiseks vajalik aeg sõltub elupaikade ja liikide bioloogiast ja ökoloogiast. Seetõttu tuleb seda hinnata iga juhtumi puhul eraldi ja see võib nõuda uurimist või tõendite otsimist sarnastest olukordadest taastumise kohta.

Näide võimalikust viivitusest rohumaakoosluste taastamisel on esitatud allpool infokastis 21.

| Infokast 21


  Rohumaakoosluste taastamiseks vajalik aeg

  22 uuringut seitsmest Euroopa riigist sisaldavad teavet rohumaakoosluste taastamiseks kulunud aja kohta. Need hõlmavad 16 korduvat katset, millest üheksa on kontrollitud katsed ja kolm läbinud eksperdihinnangu. Kuues uuringus ilmnes taastumisest positiivseid märke vähem kui viie aastaga, 11 uuringus kümne aastaga ja kahes uuringus leiti, et taastumine võtab aega üle kümne aasta. Kuues uuringus leiti, et taastumise järel toimusid taimekooslustes piiratud või aeglased muutused.

  Allikas: tõendid taastamise kohta. Meede: liigirikaste poollooduslike rohumaade taastamine/loomine. http://www.restorationevidence.org |
| --- |

Infokast 21

Infokast 21

Rohumaakoosluste taastamiseks vajalik aeg

Rohumaakoosluste taastamiseks vajalik aeg

22 uuringut seitsmest Euroopa riigist sisaldavad teavet rohumaakoosluste taastamiseks kulunud aja kohta. Need hõlmavad 16 korduvat katset, millest üheksa on kontrollitud katsed ja kolm läbinud eksperdihinnangu. Kuues uuringus ilmnes taastumisest positiivseid märke vähem kui viie aastaga, 11 uuringus kümne aastaga ja kahes uuringus leiti, et taastumine võtab aega üle kümne aasta. Kuues uuringus leiti, et taastumise järel toimusid taimekooslustes piiratud või aeglased muutused.

Allikas: tõendid taastamise kohta. Meede: liigirikaste poollooduslike rohumaade taastamine/loomine. http://www.restorationevidence.org

Allikas: tõendid taastamise kohta. Meede: liigirikaste poollooduslike rohumaade taastamine/loomine. http://www.restorationevidence.org

d)   Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete hindamine ja seire

Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete hindamine ja seire

Selleks et täita kohustust säilitada Natura 2000 võrgustiku sidusus, tuleb artikli 6 lõike 4 kohases asendusmeetmete kavas tõendada nende meetmete tõhusust ja esitada sellekohased dokumendid.

Edukas asendamine sõltub nii geograafilisest asukohast kui ka meetmete ulatusest ja ajastusest. Selleks et tagada asendamise tõhusus enne kava või projekti mõju ilmnemist, on väga tähtis ka piisavate asendusmäärade kehtestamine.

Asendusmeetmete kavandamine ja rakendamine peab olema laialdane ja teaduslikult põhjendatud, st:

laialdane ja teaduslikult põhjendatud

| — | asendamisel pööratakse õiges proportsioonis tähelepanu kaitse-eesmärkidele, kaitstavatele loodusobjektidele ja ökoloogilistele funktsioonidele; |
| --- | --- |

—

asendamisel pööratakse õiges proportsioonis tähelepanu kaitse-eesmärkidele, kaitstavatele loodusobjektidele ja ökoloogilistele funktsioonidele;

| — | rakendatakse vajalikke kaasnevaid meetmeid, nagu tehnilised, haldus- ja finantsmeetmed; |
| --- | --- |

—

rakendatakse vajalikke kaasnevaid meetmeid, nagu tehnilised, haldus- ja finantsmeetmed;

| — | iga meetme raames konkreetsete ülesannete täitmise, sealhulgas hooldustööde ja seire ajakava on piisavalt üksikasjalik; |
| --- | --- |

—

iga meetme raames konkreetsete ülesannete täitmise, sealhulgas hooldustööde ja seire ajakava on piisavalt üksikasjalik;

| — | iga kompensatsioonimeetme tõhusust tõendavat teaduslikku alust selgitatakse ja näidatakse konkreetselt, millise mõju tasakaalustamiseks see on mõeldud; |
| --- | --- |

—

iga kompensatsioonimeetme tõhusust tõendavat teaduslikku alust selgitatakse ja näidatakse konkreetselt, millise mõju tasakaalustamiseks see on mõeldud;

| — | iga kavandatava meetme kohta esitatakse oodatavate tulemuste saavutamise ajakava; |
| --- | --- |

—

iga kavandatava meetme kohta esitatakse oodatavate tulemuste saavutamise ajakava;

| — | meetmete rakendamise prioriseerimine on põhjendatud, lähtudes Natura 2000 kaitse-eesmärkidest ja teaduslikest tõenditest. |
| --- | --- |

—

meetmete rakendamise prioriseerimine on põhjendatud, lähtudes Natura 2000 kaitse-eesmärkidest ja teaduslikest tõenditest.

Allpool on esitatud mõned tõhusate asendusmeetmete asukoha, ajastuse ja ulatusega seotud olulised elemendid. Näited selle kohta, kuidas neid elemente on praktikas kohaldatud, on esitatud lisa punktis 3.

Tabel 12

Tabel 12

Tõhusate asendusmeetmete olulised elemendid

Tõhusate asendusmeetmete olulised elemendid

| Asukoht | Peab võimaldama säilitada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe. |
| --- | --- |
| Peab hõlmama asjakohase hindamise põhjal asendamiseks vajalikke loodusobjekte, struktuuri ja funktsioone või olema soodus nende väljakujunemiseks. |
| Peab võtma nõuetekohaselt arvesse kvalitatiivseid ökoloogilisi aspekte, näiteks kahjustatavate objektide unikaalsust. |
| Tuleb kindlaks määrata kohalike ökoloogiliste tingimuste hoolika analüüsimise teel, nii et asendamine oleks teostatav ja asendusala asuks võimalikult lähedal kava või projektiga mõjutatud piirkonnale. |
| Peab asuma asjaomases liikmesriigis samas biogeograafilises piirkonnas (elupaikade direktiivi kohaselt määratud alade puhul) või linnuliigi sama levila, rändetee või talvitusala piires (linnudirektiivi kohaselt määratud alade puhul). |
| Ulatus | Sõltub järgmistest teguritest:






  — | mil määral avaldab kava või projekt loodusobjektidele ja ökoloogilistele protsessidele Natura 2000 ala terviklikkust kahjustavat negatiivset mõju; |

Asukoht

Asukoht

Peab võimaldama säilitada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe.

Peab hõlmama asjakohase hindamise põhjal asendamiseks vajalikke loodusobjekte, struktuuri ja funktsioone või olema soodus nende väljakujunemiseks.

Peab võtma nõuetekohaselt arvesse kvalitatiivseid ökoloogilisi aspekte, näiteks kahjustatavate objektide unikaalsust.

Tuleb kindlaks määrata kohalike ökoloogiliste tingimuste hoolika analüüsimise teel, nii et asendamine oleks teostatav ja asendusala asuks võimalikult lähedal kava või projektiga mõjutatud piirkonnale.

Peab asuma asjaomases liikmesriigis samas biogeograafilises piirkonnas (elupaikade direktiivi kohaselt määratud alade puhul) või linnuliigi sama levila, rändetee või talvitusala piires (linnudirektiivi kohaselt määratud alade puhul).

Ulatus

Ulatus

Sõltub järgmistest teguritest:

—

mil määral avaldab kava või projekt loodusobjektidele ja ökoloogilistele protsessidele Natura 2000 ala terviklikkust kahjustavat negatiivset mõju;

| — | kas teaduslikud tõendid näitavad, et meetmetega on võimalik saavutada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamiseks oodatud tulemusi. |
| --- | --- |

—

kas teaduslikud tõendid näitavad, et meetmetega on võimalik saavutada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamiseks oodatud tulemusi.

Tuleks parimal juhul määrata iga juhtumi puhul eraldi, lähtudes artikli 6 lõike 3 kohase asjakohase hindamise käigus saadud teabest.

Määratakse algselt eesmärgiga tasakaalustada halvimaid tõenäolise ebasoodsa mõju stsenaariume.

Määratakse kindlaks ökoloogilise funktsionaalsuse tulemuste seire ja aruandluse toel.

Ajastus

Ajastus

Peab tagama Natura 2000 võrgustiku üldist sidusust toetavate struktuuri ja funktsioonide säilitamiseks vajalike ökoloogiliste protsesside katkematuse.

Võtab arvesse koordineerimisvajadust kava või projekti rakendamise ja asendusmeetmete rakendamise vahel.

Sõltub ajast, mis kulub elupaikade väljakujunemiseks ja/või liikide populatsioonide taastumiseks või tekkeks asjaomases kohas.

Peab hõlmama õiguslikke tagatisi, mida on vaja meetmete pikaajaliseks rakendamiseks ja selleks, et enne elupaikadele ja/või liikidele avalduva mõju ilmnemist oleks tagatud alade kaitse, seire ja hooldus.

Võib nõuda erimeetmete rakendamist, et korvata vahepealset kahju, mis ilmneb enne kaitse-eesmärkide saavutamist.

Nõuab usaldusväärsete ja täielike järelevalveprogrammide loomist, mille abil oleks võimalik hinnata asendusmeetmete edukust.

Tõhusate asendusmeetmete võtmist tuleks kontrollida piisava seire abil.

seire

Tõhus seireprotsess võib eeldada järgmisi elemente:

| — | pädeva asutusega kooskõlastatud seirekava; |
| --- | --- |

—

pädeva asutusega kooskõlastatud seirekava;

| — | seire tegemiseks spetsialiseerunud ettevõtja või muu üksuse tellimine; |
| --- | --- |

—

seire tegemiseks spetsialiseerunud ettevõtja või muu üksuse tellimine;

| — | seire alla kuuluvate elementide kindlakstegemine: loomastiku ja taimestiku omadused, veevood, mulla kvaliteet jne; |
| --- | --- |

—

seire alla kuuluvate elementide kindlakstegemine: loomastiku ja taimestiku omadused, veevood, mulla kvaliteet jne;

| — | kokkulepe aruandluse ajakava kohta (igal aastal, iga kahe aasta tagant jne); |
| --- | --- |

—

kokkulepe aruandluse ajakava kohta (igal aastal, iga kahe aasta tagant jne);

| — | kokkulepe seirearuande kohta; |
| --- | --- |

—

kokkulepe seirearuande kohta;

| — | tööde edenemise dokumenteerimine (pildid, kohapealsed aruanded jne); |
| --- | --- |

—

tööde edenemise dokumenteerimine (pildid, kohapealsed aruanded jne);

| — | tulemuste säilitamise ja jagamise mehhanism; |
| --- | --- |

—

tulemuste säilitamise ja jagamise mehhanism;

| — | koostöö teadlastega eesmärgiga avaldada asendusmeetmete tulemused teadusartiklis. |
| --- | --- |

—

koostöö teadlastega eesmärgiga avaldada asendusmeetmete tulemused teadusartiklis.

Asendusmeetmete seire ja hindamine peab samuti võimaldama arvesse võtta sellist negatiivset mõju Natura 2000 aladele, mida ei olnud võimalik asjakohase hindamise käigus ette näha. Kui asendusmeetmed ei osutu nende uute mõjude tasakaalustamiseks piisavaks, võib olla vaja neid muuta, et lõppeesmärk – tagada Natura 2000 võrgustiku üldine sidusus – oleks endiselt teostatav.

Asendusmeetmete seiret tuleks tihedalt kooskõlastada mõjude ja leevendusmeetmete üldise seirega (vt punkt 3.2.4). Selline lähenemisviis on kooskõlas ELi poliitikas sätestatud nõudega kooskõlastada eri õigusaktidest tulenevaid seireprogramme, et parandada nende haldamise tõhusust.

Mõnel juhul võib olla vaja kohanduvat kaitsekorraldust, mis on süstemaatiline meetod kaitsemeetmete parandamiseks ja kohandamiseks kaitsekorralduse tulemustest õppimise kaudu, ning see võib olla tagatud õigusliku kokkuleppega. Sellega seoses võib kohanduvat kaitsekorraldust kasutada asendusmeetmete rakendamise parandamiseks, kui esineb ebaselgust, mis tingib vajaduse meetmete tegelikke tulemusi korrapäraselt hinnata. See on eriti asjakohane juhul, kui mõju ulatus ja seega ka asendamise ulatus ei ole selged (nt kui asendusmeetmed on mõeldud sellise mõju tasakaalustamiseks, mis tuleneb rannikualade üleujutuskaitse arendusest kaitsealast maismaa suunas).

e)   Kavadele asendusmeetmete kehtestamine

Kavadele asendusmeetmete kehtestamine

Kava etapis võivad vajalike asendusmeetmete kehtestamise võimalused olla piiratud. Kavaga teatavate Natura 2000 alade sihtobjektidele avaldatava ebasoodsa mõju hindamine ja kindlakstegemine on aluseks asendusmeetmete vajaduse kindlaksmääramisel. Kui on piisavalt kindel, milline on prognoositav mõju elupaikadele, liikidele või looduslikele protsessidele, ning kui on olemas head teadmised selle mõju ulatuse ja tugevuse kohta, võib olla võimalik määratleda asjakohased asendusmeetmed ning teha kindlaks sobiv asukoht ja asjakohane ajakava.

Siiski võib üksikasjalik teave kava mõne osa mõju kohta kavadest endist puududa. Sellisel juhul võib olla võimalik määratleda üksnes projekti tasandil vajalikud asendusmeetmed, nt teatavate elupaikade kao kompenseerimine või teatavatele liikidele täiendavate elupaikade loomine. Võimaluste piires tuleks ette näha vajaduste, näiteks elupaikade taastamiseks vajaliku pindala kvantifitseerimine.

Kõikidel juhtudel tuleks ette näha nõuded, millega tagatakse vajalike asendusmeetmete kindlaksmääramine, kavandamine ja rakendamine asjakohasel tasandil. Kavasse võiks lisada asendusmeetmete esialgse määratluse. Sellega peaksid kaasnema suunised, kriteeriumid ja lähenemisviisid, mis eeldavad täielikumat ja üksikasjalikumat määratlemist, kui kava väljatöötamine võimaldab seda ülesannet täita.

Tabelis 13 on esitatud ülevaade asendusmeetmete programmi kavandamise, rakendamise ja seirega seotud küsimustest.

Tabel 13

Tabel 13

Aspektid, mida tuleb kavade asendusmeetmete programmi loomisel arvesse võtta

Aspektid, mida tuleb kavade asendusmeetmete programmi loomisel arvesse võtta

| Asendusala: |
| --- |
| — | asendusalade asukoht ja pindala (sh kaardid) ja |

Asendusala:

Asendusala:

—

asendusalade asukoht ja pindala (sh kaardid) ja

| — | asendusalade seisund ja tingimused. |
| --- | --- |

—

asendusalade seisund ja tingimused.

Liigid ja elupaigad, mille kao kompenseerimiseks asendusmeetmed on ette nähtud:

Liigid ja elupaigad, mille kao kompenseerimiseks asendusmeetmed on ette nähtud:

| — | selliste liikide ja elupaikade varasem seisund ja tingimused asendusaladel ja |
| --- | --- |

—

selliste liikide ja elupaikade varasem seisund ja tingimused asendusaladel ja

| — | selgitus selle kohta, kuidas kavandatud asendusmeetmed eeldatavasti tasakaalustavad kahjulikku mõju ala terviklikkusele ja võimaldavad säilitada Natura 2000 võrgustiku sidususe. |
| --- | --- |

—

selgitus selle kohta, kuidas kavandatud asendusmeetmed eeldatavasti tasakaalustavad kahjulikku mõju ala terviklikkusele ja võimaldavad säilitada Natura 2000 võrgustiku sidususe.

Tehnilised näitajad:

Tehnilised näitajad:

| — | kavandatud asendusmeetmete kehtestamiseks rakendatavad tehnikad ja meetodid ja |
| --- | --- |

—

kavandatud asendusmeetmete kehtestamiseks rakendatavad tehnikad ja meetodid ja

| — | hinnang nende eeldatavale tõhususele. |
| --- | --- |

—

hinnang nende eeldatavale tõhususele.

Haldussätted:

Haldussätted:

| — | asendusmeetmete rakendamise hõlbustamiseks kehtestatud haldusmeetmete (nt planeerimise kaitsemeetmed) lõpuleviimine ja |
| --- | --- |

—

asendusmeetmete rakendamise hõlbustamiseks kehtestatud haldusmeetmete (nt planeerimise kaitsemeetmed) lõpuleviimine ja

| — | asendusmeetmete täieliku tõhususe tagamiseks vajalike täiendavate haldusmeetmete kindlakstegemine. |
| --- | --- |

—

asendusmeetmete täieliku tõhususe tagamiseks vajalike täiendavate haldusmeetmete kindlakstegemine.

Asendusmeetmete ajastamine:

Asendusmeetmete ajastamine:

| — | asendusmeetmete rakendamise ajakava (seoses pikaajalise rakendamisega vt kulusid käsitlev punkt allpool), näidates ära, millal oodatavad tulemused saavutatakse; |
| --- | --- |

—

asendusmeetmete rakendamise ajakava (seoses pikaajalise rakendamisega vt kulusid käsitlev punkt allpool), näidates ära, millal oodatavad tulemused saavutatakse;

| — | seiretulemuste pädevatele asutustele edastamise ajakava ja |
| --- | --- |

—

seiretulemuste pädevatele asutustele edastamise ajakava ja

| — | asendusmeetmete programmiga seotud seirekohustuste ülevõtmise ajakava. |
| --- | --- |

—

asendusmeetmete programmiga seotud seirekohustuste ülevõtmise ajakava.

Asendusmeetmete kulu:

Asendusmeetmete kulu:

| — | rakendatud meetmete tegelikud kulud; |
| --- | --- |

—

rakendatud meetmete tegelikud kulud;

| — | kõrvalekalded asendusmeetmete programmis kavandatud kuludest ja |
| --- | --- |

—

kõrvalekalded asendusmeetmete programmis kavandatud kuludest ja

| — | kulude ajaline diferentseerimine sõltuvalt halduskoordineerimisest (nt maa ost, ühekordsed maksed ressursikasutusõiguste eest ja/või regulaarsed maksed seoses konkreetsete korduvate meetmetega). |
| --- | --- |

—

kulude ajaline diferentseerimine sõltuvalt halduskoordineerimisest (nt maa ost, ühekordsed maksed ressursikasutusõiguste eest ja/või regulaarsed maksed seoses konkreetsete korduvate meetmetega).

Tabel 14

Tabel 14

Kokkuvõtlik kontrollnimekiri põhiküsimustest, mida tuleb asendusmeetmete kavandamisel arvesse võtta

Kokkuvõtlik kontrollnimekiri põhiküsimustest, mida tuleb asendusmeetmete kavandamisel arvesse võtta

| Tegevusliin | Kirjeldus | Hõlmatavad elemendid |
| --- | --- | --- |
| Tehnilised aspektid | Tehniline kava

  Võetavad meetmed koos viitega nende asjakohasusele lähtuvalt






  — | esialgse ala kaitse-eesmärkidest ja |

Tegevusliin

Kirjeldus

Hõlmatavad elemendid

Tehnilised aspektid

Tehnilised aspektid

Tehniline kava

Tehniline kava

Võetavad meetmed koos viitega nende asjakohasusele lähtuvalt

—

esialgse ala kaitse-eesmärkidest ja

| — | nende seosest Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamisega. |
| --- | --- |

—

nende seosest Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe säilitamisega.

Eesmärgid ja sihtväärtused vastavalt ala kaitse-eesmärkidele

Eesmärgid ja sihtväärtused

Kavandatud asendusmeetmete kirjeldus

kirjeldus

Tõendamine, et meetmed on tehniliselt teostatavad, arvestades nende kaitse-eesmärke ja ökoloogilist funktsionaalsust

Tõendamine, et meetmed on tehniliselt teostatavad

Teaduslikult usaldusväärne selgitus tegevuse tõhususe kohta kava või projekti negatiivse mõju kompenseerimisel

Teaduslikult usaldusväärne selgitus tegevuse tõhususe kohta

Tegevuste prioriseerimine looduskaitse eesmärkide alusel – looduskaitse eesmärkidega kooskõlastatud ajakava

Tegevuste prioriseerimine

ajakava

Seirekava – tegevuse kohta ja projekti kui terviku kohta

Seirekava

Finantsaspektid

Finantsaspektid

Rahastamiskava

Rahastamiskava

Asendusmeetmete programmi rakendamise majanduslikud kulud

Eelarve jaotus kulukategooriate kaupa

kulukategooriate

Eelarve jaotus rakendamise ajakava järgi

rakendamise ajakava

Meetmete rahalise teostatavuse tõendamine, võttes arvesse vahendite heakskiitmiseks vajalikku aega ja ajakava

rahalise teostatavuse tõendamine

Õiguslikud ja halduslikud aspektid

Õiguslikud ja halduslikud aspektid

Looduskaitselised kaitsemeetmed

Looduskaitselised kaitsemeetmed

Kaitsekorraldusõiguste teostatavuse analüüs: tegevuse liigi ja sobiva asukoha (ost, liisimine, hooldusõigus jne) kaupa

Kaitsekorraldusõiguste teostatavuse analüüs:

Tõendamine, et meetmed on õiguslikult ja/või rahaliselt teostatavad vastavalt nõutavale ajakavale

Tõendamine, et meetmed on õiguslikult ja/või rahaliselt teostatavad

Avalikkuse teavitamise nõuete kindlaksmääramine

Avalikkuse teavitamise nõuete

Koordineerimine ja koostöö – riigiasutused

Koordineerimine ja koostöö – riigiasutused

Rakendamise ja aruandlusega seotud ülesanded ja vastutus

Rakendamise ja aruandlusega seotud ülesanded ja vastutus

Konsulteerimis-, koordineerimis- ja koostöövajadused kooskõlas ajakavaga: asendusprogrammi kooskõlastamine ja heakskiitmine Natura 2000 asutuste, hindamisasutuste ja arendaja poolt

Konsulteerimis-, koordineerimis- ja koostöövajadused

Seirekava, mis põhineb kaitse-eesmärkidele vastavatel edunäitajatel koos aruandlusgraafiku ning võimalike viidetega juba kehtivatele hindamis- ja seirekohustustele

Seirekava,

4.   STRATEEGILINE PLANEERIMINE JA KAVADE ASJAKOHANE HINDAMINE

STRATEEGILINE PLANEERIMINE JA KAVADE ASJAKOHANE HINDAMINE

4.1.   Strateegiline planeerimine

Strateegiline planeerimine

Et tõhusalt vältida konflikte Natura 2000 alade ning ELi kaitsealuste liikide ja elupaikadega, tuleks võtta strateegilise planeerimise tasandil varakult arvesse uute arenduste keskkonnamõju. Seda saab teha valdkonna piirkondliku või riikliku arengukava kaudu (nt energiasektoris, transpordis, kaevandustegevuses, vesiviljeluses) või maakasutuse või muude planeeringute kaudu. Strateegilise kava olemasolu võimaldab varases planeerimisetapis arvesse võtta keskkonnatingimusi ja -nõudeid, eelkõige neid, mis on seotud looduskaitsega, et vältida või minimeerida võimalike konfliktide ohtu hiljem projekti tasandil ning määrata vastavalt kindlaks konkreetsete arenduste teostatavus ja rakendamise vahendid.

Elupaikade direktiivi artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaldamisel lihtsustab strateegiline planeerimine tunduvalt Natura 2000 aladele kavandatud tegevuste võimaliku mõju laiemat ja kõikehõlmavat arvessevõtmist. Sel viisil võetakse kaitsealade tundlikke aspekte arvesse varajases etapis, kui leidub rohkem võimalusi arenduse eesmärkide saavutamiseks nii, et samal ajal vähendatakse võimalikku keskkonnamõju. See aitab näiteks kindlaks teha sobivad või sobimatud alad konkreetseteks tegevusteks ning minimeerida Natura 2000 aladega konflikti sattumise ohtu üksikprojektide tasandil.

| Strateegilise planeerimisega saab






  — | edendada interaktiivsemat ja läbipaistvamat kavandamisprotsessi ning soodustada varajast ja korduvat dialoogi asjaomaste ametiasutuste, huvirühmade jt-ga, mis võib oluliselt lühendada loamenetluseks vajalikku aega; |
| --- | --- |

Strateegilise planeerimisega saab

—

edendada interaktiivsemat ja läbipaistvamat kavandamisprotsessi ning soodustada varajast ja korduvat dialoogi asjaomaste ametiasutuste, huvirühmade jt-ga, mis võib oluliselt lühendada loamenetluseks vajalikku aega;

| — | luua laiema ja sobivama raamistiku muude kavade või projektidega tekkiva võimaliku kumulatiivse mõju arvessevõtmiseks ja teostatavate alternatiivide leidmiseks; |
| --- | --- |

—

luua laiema ja sobivama raamistiku muude kavade või projektidega tekkiva võimaliku kumulatiivse mõju arvessevõtmiseks ja teostatavate alternatiivide leidmiseks;

| — | aidata vältida või vähendada võimalike kaitsealal tekkivate konfliktide arvu arendusprotsessi hilisemas etapis, kui rahalised ja õiguslikud vahendid on juba ette nähtud ja manööverdamisruumi on vähem; |
| --- | --- |

—

aidata vältida või vähendada võimalike kaitsealal tekkivate konfliktide arvu arendusprotsessi hilisemas etapis, kui rahalised ja õiguslikud vahendid on juba ette nähtud ja manööverdamisruumi on vähem;

| — | anda arendajatele asjakohast teavet ja õiguskindlust keskkonnaaspektide kohta, mida võib olla vaja arvesse võtta juba projekti algse kontseptsiooni juures; |
| --- | --- |

—

anda arendajatele asjakohast teavet ja õiguskindlust keskkonnaaspektide kohta, mida võib olla vaja arvesse võtta juba projekti algse kontseptsiooni juures;

| — | tagada pikas perspektiivis suurema kulutõhususe (kui võimalikke leevendusmeetmeid võetakse arvesse varajases kavandamisetapis, on need tõenäoliselt tehniliselt lihtsamad ja odavamad rakendada); |
| --- | --- |

—

tagada pikas perspektiivis suurema kulutõhususe (kui võimalikke leevendusmeetmeid võetakse arvesse varajases kavandamisetapis, on need tõenäoliselt tehniliselt lihtsamad ja odavamad rakendada);

| — | analüüsida laiaulatuslikumaid alternatiive, nagu rohelise taristu kasutuselevõtt „halli“ taristu asemel; aidata luua uusi, loomingulisi ja innovaatilisi (sh looduspõhiseid) lahendusi ja võimalikke mõlemale poolele kasulikke olukordi; |
| --- | --- |

—

analüüsida laiaulatuslikumaid alternatiive, nagu rohelise taristu kasutuselevõtt „halli“ taristu asemel; aidata luua uusi, loomingulisi ja innovaatilisi (sh looduspõhiseid) lahendusi ja võimalikke mõlemale poolele kasulikke olukordi;

| — | aidata parandada projektide ja nende eest vastutavate institutsioonide mainet üldsuse silmis. |
| --- | --- |

—

aidata parandada projektide ja nende eest vastutavate institutsioonide mainet üldsuse silmis.

Natura 2000 võrgustikuga seotud strateegilise planeerimise näiteid on esitatud käesoleva dokumendi lisa 5. jaos.

4.2.   Kavade asjakohane hindamine

Kavade asjakohane hindamine

Üldine menetlusraamistik keskkonnakaalutluste arvessevõtmiseks strateegilise planeerimise tasandil kehtestatakse keskkonnamõju strateegilise hindamisega, nagu on sätestatud keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivis (43). Keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi artikli 3 lõike 2 punkti b kohaselt peab kava läbima keskkonnamõju strateegilise hindamise, kui leitakse, et see nõuab elupaikade direktiivi alusel asjakohast hindamist (st kui kava võib avaldada Natura 2000 alale olulist mõju (44)).

43

44

Elupaikade direktiivi artikli 6 lõiget 3 kohaldatakse kõikide kavade suhtes, mis tõenäoliselt avaldavad Natura 2000 aladele olulist mõju. Nagu eespool ja artikli 6 kohaldamise juhendis selgitatud, on mõistel „kava“ lai tähendus: see hõlmab nii maakasutuse ja mereala planeeringuid (45) kui ka valdkondlikke kavasid või programme.

45

Selliste kavade hindamisel artikli 6 lõike 3 alusel ja nende asjakohasel hindamisel järgitakse käesoleva dokumendi 3. peatükis kirjeldatud samme. Kavade hindamisel on siiski ka teatavaid eripärasid, mida kirjeldatakse lähemalt allpool. Need eripärad on seotud võimalike piirangute ja kitsendustega ning sobivate lähenemisviisidega, mida saab kasutada selleks, et ületada raskusi ja ebakindlust, mis on seotud üksikasjaliku teabe puudumisega või kava kõigi elementide, komponentide ja meetmete ebapiisava määratlemisega.

Asjakohase hindamise ulatuse määrab kava enda üksikasjalikkuse tase, kuid igal juhul peab hindamise eesmärk olema teha kindlaks tundlikud või haavatavad alad või muud võimalikud ohud või konfliktid Natura 2000 aladega, et neid saaks kavandamisprotsessi hilisemates etappides arvesse võtta.

Näiteks võivad munitsipaal- või linnaplaneeringud sisaldada piisavalt üksikasju, mis võimaldavad suure kindlusega kindlaks teha võimalikku ebasoodsat mõju Natura 2000 aladele. Seevastu üldisemate ruumiliste või valdkondlike piirkondliku või riikliku tasandi planeeringute puhul, kus kava kõigi põhikomponentide asukoht ja ülesehitus ei ole veel kindlaks määratud, võib olla võimalik kindlaks teha üksnes kava teatavate meetmete või komponentide võimalik mõju üldisel tasandil, ilma seda ala tasandil täpsustamata. Sellest hoolimata võivad üldisemad kavad suunata edasisi arendusi aladele, kus on väiksem oht võimalike konfliktide tekkeks Natura 2000 võrgustikuga (nt eluslooduse tundlikkuse kaardid).

Hindamine peaks olema proportsionaalne geograafilise ulatuse, kava üksikasjalikkuse taseme ning tõenäolise mõju laadi ja ulatusega. Mõnel juhul ei pruugi selles etapis olla võimalik üksikasjalikult analüüsida kõiki võimalikke mõjusid üksikutele aladele; siiski tuleb teha piisav analüüs, et teha kindlaks:

| — | peamised mõjud Natura 2000 võrgustiku tasandil, sealhulgas tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 alad, samuti võimalik mõju alade ühenduvusele, ning mõju linnu- ja elupaikade direktiiviga kaitstud liikide ja elupaikade riiklikele või piirkondlikele kaitse-eesmärkidele, kui need on olemas; |
| --- | --- |

—

peamised mõjud Natura 2000 võrgustiku tasandil, sealhulgas tõenäoliselt mõjutatud Natura 2000 alad, samuti võimalik mõju alade ühenduvusele, ning mõju linnu- ja elupaikade direktiiviga kaitstud liikide ja elupaikade riiklikele või piirkondlikele kaitse-eesmärkidele, kui need on olemas;

| — | võimalikud üldised leevendusmeetmed, näiteks tundliku elurikkusega alade väljajätmine või teatavate standardite ja parimate tavade kohaldamine (nt metsloomade läbipääsude miinimumtihedus, mürabarjääride kasutamine, pesitsusperioodil häirimisest hoidumine); |
| --- | --- |

—

võimalikud üldised leevendusmeetmed, näiteks tundliku elurikkusega alade väljajätmine või teatavate standardite ja parimate tavade kohaldamine (nt metsloomade läbipääsude miinimumtihedus, mürabarjääride kasutamine, pesitsusperioodil häirimisest hoidumine);

| — | võimalikud alternatiivid, sealhulgas projektide muud asukohad või muud meetodid oodatavate tulemuste saavutamiseks (nt muude transpordiliikide või energiatootmise tehnoloogiate kasutamine); |
| --- | --- |

—

võimalikud alternatiivid, sealhulgas projektide muud asukohad või muud meetodid oodatavate tulemuste saavutamiseks (nt muude transpordiliikide või energiatootmise tehnoloogiate kasutamine);

| — | võimalik kumulatiivne mõju, võttes arvesse muid olemasolevaid või kavandatud kavasid, programme ja strateegiaid. |
| --- | --- |

—

võimalik kumulatiivne mõju, võttes arvesse muid olemasolevaid või kavandatud kavasid, programme ja strateegiaid.

Strateegiliste kavade puhul, mille puhul ei ole võimalik kindlaks teha mõju üksikutele aladele, tuleks analüüsis miinimumnõudena keskenduda võimalikule mõjule ja peamistele riskidele; alapõhist mõju tuleb seejärel analüüsida projekti tasandil. Sellistel juhtudel peaks asjakohane hindamine keskenduma vähemalt sellele, et teha kindlaks Natura 2000 alad, mida võidakse ebasoodsalt mõjutada, samuti kõik ELi kaitse all olevad elupaigad ja liigi, mida võidakse kahjustada (ka väljaspool Natura 2000 võrgustikku), mõju ühenduvusele, killustumine ja muud võrgustiku tasandi mõjud. See peaks aitama määrata kindlaks üksikute projektide hindamise ulatust ja fookust.

Kui ei ole kindel, milline on ebasoodne mõju Natura 2000 alade objektidele ja nende kaitse-eesmärkidele, võib olla mõttekas viia läbi ja dokumenteerida riskihindamine, milles võidakse arvesse võtta järgmisi aspekte:

| — | kavast tulenevad võimalikud ohud ja nende tõenäoline mõju erikaitseala või ühenduse tähtsusega ala loodusobjektide kaitse-eesmärkidele; |
| --- | --- |

—

kavast tulenevad võimalikud ohud ja nende tõenäoline mõju erikaitseala või ühenduse tähtsusega ala loodusobjektide kaitse-eesmärkidele;

| — | iga ohu puhul tõenäosus, et see mõjutab loodus- või linnuala kaitse-eesmärke; |
| --- | --- |

—

iga ohu puhul tõenäosus, et see mõjutab loodus- või linnuala kaitse-eesmärke;

| — | iga ohu puhul mõju ulatus, tõenäoline kestus ning pöördumatus või pöörduvus (kirjeldades lühidalt selle järelduse tegemisel kasutatud eeldusi või tõendeid). |
| --- | --- |

—

iga ohu puhul mõju ulatus, tõenäoline kestus ning pöördumatus või pöörduvus (kirjeldades lühidalt selle järelduse tegemisel kasutatud eeldusi või tõendeid).

Siiski tuleks meeles pidada, et eesmärk on alati vältida Natura 2000 alade terviklikkuse kahjustamise ohtu või see kõrvaldada või välistada kõik põhjendatud kartused, et kava rakendamise ajal võib selline ebasoodne mõju ilmneda.

Artikli 6 lõike 3 kohases kavade mõju hindamises ja kohaldatavate keskkonnamõju strateegilise hindamise menetluste kohases hindamises võidakse kindlaks määrata tegevused või kava elemendid, mis Natura 2000 alade terviklikkust kindlasti kahjustavad, isegi kui rakendatakse leevendusmeetmeid; seetõttu võib sellised tegevused või elemendid kavast välja jätta. Lisaks võiks hindamine anda ülevaate sellest, millised muud tegevused võivad kahjustada kaitsealuseid elupaiku ja liike, ning seega aidata hindamist projekti tasandil paremini fookustada.

Siiski peaksid kava alusel rakendatavad tulevased projektid olema kooskõlas strateegilise planeeringu / valdkondliku kava asjakohase hindamise tulemustega. See ei asenda kõnealusest kavast tulenevate tulevaste projektide asjakohase hindamise nõuet.

Kavade asjakohase hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise vahel on selged seosed ja sarnasused, mida käsitletakse punktis 5. Seega soovitatakse keskkonnamõju strateegiline hindamine kooskõlastada asjakohase hindamisega. Need on paralleelsed, kuid eraldiseisvad protsessid, mille vahel esineb tavaliselt kattuvusi, kuid mis mitmes põhiaspektis ka erinevad. Asjakohane hindamine on kitsam ja nõuab rangemaid teste, keskendudes Natura 2000 alade kaitsele. Asjakohase hindamise tulemused ja soovitused on kohustuslikud ning need tuleb lisada kohustusliku osana vastuvõtmiseks esitatavasse kavasse. Teisisõnu ei tule asjakohase hindamise tulemusi mitte üksnes arvesse võtta, vaid nendest sõltub, kas kava või projekt kiidetakse heaks või mitte.

Soovitatav on säilitada kogu kava ettevalmistamise või läbivaatamise protsessi vältel eraldi toimik, mis käsitleb asjakohast hindamist. Toimik peaks sisaldama kõikide asjakohase hindamisega seotud dokumentide koopiaid ja aitama dokumenteerida, kuidas on keskkonnakaalutlusi kavas arvesse võetud.

Sellest võib olla kasu järelmeetmete kavandamisel ning eeldatava mõju ja riskide ümberhindamisel kogu kava kehtivusaja jooksul. Sellega tagatakse, et prognoosid ja hinnangud on realistlikud, ning tehakse kindlaks võimalikud uued mõjud, mida ei ole teabe puudumise tõttu arvesse võetud või mis tulenevad kavasse lisatud uutest elementidest või muudatustest. Iga kava lõplik asjakohane hindamine peab põhinema kava lõppversioonil. Kui kava muutub märkimisväärselt mis tahes ajal enne selle vastuvõtmist, tuleks muudatusi käsitleda ka asjakohase hindamise kordamise käigus.

4.3.   Tundlike alade kaardistamine

Tundlike alade kaardistamine

Sobivate asukohtade kindlaksmääramine või ebasobivate välistamine võib olla osa kavade asjakohasest hindamisest. See peab põhinema nõuetekohasel analüüsil selle kohta, mil määral kavandatud arenduse alal esinevad ELi kaitse all olevad elupaigatüübid ja liigid on kavandatud tegevuste poolt haavatavad.

Tundlike alade kaardistamine on meetod, mida sageli kasutatakse valdkondliku tegevuse arendamise suhtes eriti tundlike alade kindlakstegemiseks. Seda kasutatakse sageli näiteks selleks, et selgitada välja tundlikud linnu- ja nahkhiirealad, mis võivad olla tuuleenergia arendusteks sobimatud, või selleks, et teha kindlaks tööstuse või elamuehituse jaoks potentsiaalselt konflikte põhjustavad alad.

Tundlike alade kaarte saab kasutada planeerimisprotsessi varajases etapis selleks, et teha kindlaks alad, mis sisaldavad konkreetse mõju või tegevuse suhtes tundlikke ökoloogilisi kooslusi. Need võivad anda teavet strateegiliste planeerimisotsuste tegemiseks arendusprotsessi algses asukohavaliku etapis ning olla abiks piirkondlikul, riiklikul või riikidevahelisel tasandil.

Tundlike alade kaardistamine ei asenda elupaikade direktiivi artikli 6 kohase alapõhise asjakohase hindamise ning keskkonnamõju hindamiste vajadust. Neid võib siiski kasutada asjakohaste hindamiste / keskkonnamõju hindamiste ajal ja pärast arendusloa saamist asukohavaliku ja võimalike kaitsekorralduslike ettekirjutuste alusena.

Tundlike alade kaardistamisel kasutatakse geoinfosüsteeme (GIS), et koguda, analüüsida ja kuvada ruumilisi ja geograafilisi andmeid, mis põhinevad olemasolevatel elurikkuse ruumilist paiknemist käsitlevatel andmetel liikide ja/või alade kohta; mõnikord tuleb kaalumisel oleva kava jaoks asjakohase tundlike alade kaardi koostamiseks siiski spetsiaalselt andmeid koguda.

Tundlike alade kaarte tuleb korrapäraselt ajakohastada. Ajakohastamise sagedus ja ulatus on selliste kaartide koostamisel oluline aspekt, sest ökoloogilised kooslused on dünaamilised ja nende käitumist võib olla mõnikord raske ennustada. Seepärast tuleks eluslooduse tundlike alade kaarte alati tõlgendada ettevaatlikult.

Komisjon on koostanud eluslooduse tundlike alade kaardistamise käsiraamatu, (46) mis on praktiline juhend taastuvenergiatehnoloogia arenduste puhul kasutatavate tundlike alade kaardistamise meetodite väljatöötamiseks. Käsiraamatus antakse ülevaade andmestikest, metoodikatest ja GIS-rakendustest. Selles keskendutakse ELi elupaikade direktiividega kaitstud liikidele ja elupaikadele, eelkõige lindudele, nahkhiirtele ja mereimetajatele. See hõlmab ka järkjärgulist lähenemisviisi eluslooduse tundlike alade kaartide koostamiseks (vt allpool infokast 22).

46

| Infokast 22


  Järkjärguline lähenemisviis tundlike alade kaardistamisele










  1) | Hõlmatavate arenduste liikide (projektid, tegevused, taristu jne) ning tõenäoliselt mõjutatavate liikide ja elupaikade kindlakstegemine. Selleks tuleb kaaluda:







  — | mis liigid/elupaigad on arenduse seisukohast olulised (igal projekti etapil), võttes arvesse kogu liikide elutsüklit (sigimisaeg, rändeaeg jne); |
| --- | --- | --- |

Infokast 22

Infokast 22

Järkjärguline lähenemisviis tundlike alade kaardistamisele

Järkjärguline lähenemisviis tundlike alade kaardistamisele

1)

1)

Hõlmatavate arenduste liikide (projektid, tegevused, taristu jne) ning tõenäoliselt mõjutatavate liikide ja elupaikade kindlakstegemine. Selleks tuleb kaaluda:

—

mis liigid/elupaigad on arenduse seisukohast olulised (igal projekti etapil), võttes arvesse kogu liikide elutsüklit (sigimisaeg, rändeaeg jne);

| — | milline mõju avaldub arenduse eri etappidel (nt ehitus, käitamine) ja nendega seotud taristu tõttu; |
| --- | --- |

—

milline mõju avaldub arenduse eri etappidel (nt ehitus, käitamine) ja nendega seotud taristu tõttu;

| — | millised liigid/elupaigad on arenduse suhtes tundlikud; |
| --- | --- |

—

millised liigid/elupaigad on arenduse suhtes tundlikud;

| — | millised liigid/elupaigad on kaitse all (nt linnu- ja elupaikade direktiivis loetletud liigid/elupaigad); |
| --- | --- |

—

millised liigid/elupaigad on kaitse all (nt linnu- ja elupaikade direktiivis loetletud liigid/elupaigad);

| — | milline mõju võib liikidele avalduda: nt elupaikade kadumine või kahjustamine, kokkupõrked taristuga, vältimine, väljatõrjumine, barjääriefektid. |
| --- | --- |

—

milline mõju võib liikidele avalduda: nt elupaikade kadumine või kahjustamine, kokkupõrked taristuga, vältimine, väljatõrjumine, barjääriefektid.

| 2) | Andmestike koostamine tundlike liikide, elupaikade ja muude oluliste tegurite leviku kohta.







  — | Teha kindlaks, millised andmed on juba kättesaadavad, ja otsustada, kas tuleks koguda täiendavaid andmeid |
| --- | --- | --- |

2)

2)

Andmestike koostamine tundlike liikide, elupaikade ja muude oluliste tegurite leviku kohta.

—

Teha kindlaks, millised andmed on juba kättesaadavad, ja otsustada, kas tuleks koguda täiendavaid andmeid

| — | Kui andmestikes esineb ruumilisi lünki, kaaluda elupaikade ja maastikunäitajate prognoosidel põhineva modelleerimise kasutamist, et prognoosida levikut paikkondades, mis ei ole andmetes piisavalt esindatud. |
| --- | --- |

—

Kui andmestikes esineb ruumilisi lünki, kaaluda elupaikade ja maastikunäitajate prognoosidel põhineva modelleerimise kasutamist, et prognoosida levikut paikkondades, mis ei ole andmetes piisavalt esindatud.

| — | Samuti on tähtis tuua esile muud andmetes ja metoodikas esinevad puudujäägid. |
| --- | --- |

—

Samuti on tähtis tuua esile muud andmetes ja metoodikas esinevad puudujäägid.

| 3) | Tundlikkuse hindamise süsteemi väljatöötamine







  — | Määrata liikidele ja elupaikadele asjakohaste omaduste põhjal (elupaiga haavatavus, kaitsestaatus, liigi käitumine jne) tundlikkuse hinded |
| --- | --- | --- |

3)

3)

Tundlikkuse hindamise süsteemi väljatöötamine

—

Määrata liikidele ja elupaikadele asjakohaste omaduste põhjal (elupaiga haavatavus, kaitsestaatus, liigi käitumine jne) tundlikkuse hinded

| 4) | Kaardi loomine







  — | Teha kindlaks kõige sobivam kaardistusvorming, GIS-tarkvara, kaardistusüksus jne |
| --- | --- | --- |

4)

4)

Kaardi loomine

—

Teha kindlaks kõige sobivam kaardistusvorming, GIS-tarkvara, kaardistusüksus jne

| — | Luua sobival kaardistusüksusel põhinev ruudustik ja paigutada sinna liikide levikuandmed (või mudelid) ja muud kasulikud andmestikud, sh andmed sobivate puhvertsoonide kohta |
| --- | --- |

—

Luua sobival kaardistusüksusel põhinev ruudustik ja paigutada sinna liikide levikuandmed (või mudelid) ja muud kasulikud andmestikud, sh andmed sobivate puhvertsoonide kohta

| — | Teha kindlaks igas ruudus asuvad liigid |
| --- | --- |

—

Teha kindlaks igas ruudus asuvad liigid

| — | Arvutada iga ruudu jaoks hinne, kasutades liikide tundlikkuse hindamise süsteeme. |
| --- | --- |

—

Arvutada iga ruudu jaoks hinne, kasutades liikide tundlikkuse hindamise süsteeme.

| 5) | Kaardi tõlgendamine







  — | Rühma tundlikkusnäitajad kategooriates, mis viitavad nende tundlikkuse tasemele (nt väga kõrge, kõrge, keskmine, madal) või mis viitavad konkreetsele ettekirjutusele (nt keelualad vs. väikese riskiga alad) |
| --- | --- | --- |

5)

5)

Kaardi tõlgendamine

—

Rühma tundlikkusnäitajad kategooriates, mis viitavad nende tundlikkuse tasemele (nt väga kõrge, kõrge, keskmine, madal) või mis viitavad konkreetsele ettekirjutusele (nt keelualad vs. väikese riskiga alad)

vs.

| — | Töötada välja juhendmaterjal, milles selgitatakse, milliseid andmeid kasutatakse, kuidas kaart luuakse, kuidas seda tuleks tõlgendada ja mida tuleks tõlgendamisel silmas pidada. |
| --- | --- |

—

Töötada välja juhendmaterjal, milles selgitatakse, milliseid andmeid kasutatakse, kuidas kaart luuakse, kuidas seda tuleks tõlgendada ja mida tuleks tõlgendamisel silmas pidada.

Allpool on esitatud riikide näiteid tundlike alade kaartide koostamise kohta

| Infokast 23


  Madalmaade tundlike alade kaart tuuleparkide jaoks

  Madalmaade tuuleturbiinide riskikaart on ruumiline kaardistamisvahend maismaa tuuleparkide arenduste varajaseks eelhindamiseks. See keskendub maismaalindude populatsioonidele ja hõlmab ornitoloogilise tähtsusega alasid, nagu rände „pudelikaelad“, suure loodusliku väärtusega põllumajandusmaad ja olulised lindude puhkealad. Kaart mõõdab ohtu linnuliikidele, pidades silmas nende kaitsealast tähtsust. See ei hinda liikide kokkupõrkeriski.
  Andmeid koguti mitmesugustest allikatest, nagu üleriigiline haudelindude loendus, veelindude loendus, koloonialindude loendus, lindude ja õhusõidukite kokkupõrgete mudeli (BAMBAS, lendavate lindude biomass) andmed, andmed Natura 2000 alade kohta ja teatavate haruldaste lindude inventuuride andmed. Kaart sisaldab ka andmeid rände „pudelikaelte“ kohta. Koostati ohukaardid üksikute kihtidena konkreetsete tundlikele linnuliikide või liigirühmade, näiteks veelindude, põllulindude, luikede ja hanede kohta ning Natura 2000 ja punase raamatu liikide toitumisalade kohta. Üksikute kihtide alusel pandi kokku lõplik riskikaart.
  Iga kaardikihi puhul liigitati Madalmaade võrguruudud ala tähtsuse ja/või seal esinevate liikide arvu põhjal väikese, mõõduka või suure riskiga aladeks. Iga liigi puhul määrati kindlaks puhvervööndid ja lisati need kaartidele. Lõplikul kaardil liideti ruutude hindesummad.
  See vahend on osutunud väga kasulikuks eelhindamisel. Kuigi kaarti ei ole Madalmaade planeerimissüsteemis ametlikult tunnustatud, kasutatakse seda siiski laialdaselt.





  Üldine riskikaart, mis näitab riski kõige kõrgemast (lilla) kuni suhteliselt madala riskitasemeni (helesinine)
  (Allikas: Aarts, B. and Bruinzeel, L. (2009) De nationale windmolenrisicokaart voor vogels. SOVON Vogelonderzoek Nederland/Altenburg & Wymenga
  https://assets.vogelbescherming.nl/docs/e3b4524d-5cc2-4565-a65e-3226a124837e.pdf?_ga=2.19770104.1164016512.1551712082-129991070.1550147440). |
| --- |

Infokast 23

Infokast 23

Madalmaade tundlike alade kaart tuuleparkide jaoks

Madalmaade tundlike alade kaart tuuleparkide jaoks

Madalmaade tuuleturbiinide riskikaart on ruumiline kaardistamisvahend maismaa tuuleparkide arenduste varajaseks eelhindamiseks. See keskendub maismaalindude populatsioonidele ja hõlmab ornitoloogilise tähtsusega alasid, nagu rände „pudelikaelad“, suure loodusliku väärtusega põllumajandusmaad ja olulised lindude puhkealad. Kaart mõõdab ohtu linnuliikidele, pidades silmas nende kaitsealast tähtsust. See ei hinda liikide kokkupõrkeriski.

Andmeid koguti mitmesugustest allikatest, nagu üleriigiline haudelindude loendus, veelindude loendus, koloonialindude loendus, lindude ja õhusõidukite kokkupõrgete mudeli (BAMBAS, lendavate lindude biomass) andmed, andmed Natura 2000 alade kohta ja teatavate haruldaste lindude inventuuride andmed. Kaart sisaldab ka andmeid rände „pudelikaelte“ kohta. Koostati ohukaardid üksikute kihtidena konkreetsete tundlikele linnuliikide või liigirühmade, näiteks veelindude, põllulindude, luikede ja hanede kohta ning Natura 2000 ja punase raamatu liikide toitumisalade kohta. Üksikute kihtide alusel pandi kokku lõplik riskikaart.

Iga kaardikihi puhul liigitati Madalmaade võrguruudud ala tähtsuse ja/või seal esinevate liikide arvu põhjal väikese, mõõduka või suure riskiga aladeks. Iga liigi puhul määrati kindlaks puhvervööndid ja lisati need kaartidele. Lõplikul kaardil liideti ruutude hindesummad.

See vahend on osutunud väga kasulikuks eelhindamisel. Kuigi kaarti ei ole Madalmaade planeerimissüsteemis ametlikult tunnustatud, kasutatakse seda siiski laialdaselt.

Image 3

Üldine riskikaart, mis näitab riski kõige kõrgemast (lilla) kuni suhteliselt madala riskitasemeni (helesinine)

(Allikas: Aarts, B. and Bruinzeel, L. (2009) De nationale windmolenrisicokaart voor vogels. SOVON Vogelonderzoek Nederland/Altenburg & Wymenga

https://assets.vogelbescherming.nl/docs/e3b4524d-5cc2-4565-a65e-3226a124837e.pdf?_ga=2.19770104.1164016512.1551712082-129991070.1550147440).

| Infokast 24


  Austria tundlike alade kaardistamise vahend hüdroenergia arenduste jaoks

  Hüdroenergia arenduste puhul tuleks järgida strateegilist lähenemisviisi, et kaitsta teisi olulisi, tundlikke ja arendusest puutumata jõelõike. Maailma Looduse Fond on selle toetuseks koostanud ökoloogilise üldkava, et luua Austria veekogude kaitsevajaduse hindamiseks tehniliselt usaldusväärne otsustusalus (WWF Ökomasterplan, 2009). Uuring avaldati 2009. aastal ja selles hinnati esimest korda Austria 53 suurima jõe (mille valgala oli üle 500 ruutkilomeetri) ökoloogilist tähtsust. Selles tutvustati ka ELi veepoliitika raamdirektiivi rakendamise eest vastutava ministeeriumi poolt praeguse olukorra analüüsis esitatud ametlikke andmeid ja esitati kaitsega seotud teavet, näiteks Natura 2000 alade ja muude kaitsealade kohta.
  Iga veeala liigitati ja prioriseeriti tähtsuse järjekorras erinevate valikukriteeriumide järgi (nt ökoloogiline seisund, olukord kaitsealadel, hüdromorfoloogia, vaba voolutee pikkus) ning iga jõelõik järjestati vastavalt järgmistele tundlikkuse klassidele:






  — | Tundlikkusklass 1: ökoloogilise seisundi põhjal väga suure kaitseväärtusega |
| --- | --- |

Infokast 24

Infokast 24

Austria tundlike alade kaardistamise vahend hüdroenergia arenduste jaoks

Austria tundlike alade kaardistamise vahend hüdroenergia arenduste jaoks

Hüdroenergia arenduste puhul tuleks järgida strateegilist lähenemisviisi, et kaitsta teisi olulisi, tundlikke ja arendusest puutumata jõelõike. Maailma Looduse Fond on selle toetuseks koostanud ökoloogilise üldkava, et luua Austria veekogude kaitsevajaduse hindamiseks tehniliselt usaldusväärne otsustusalus (WWF Ökomasterplan, 2009). Uuring avaldati 2009. aastal ja selles hinnati esimest korda Austria 53 suurima jõe (mille valgala oli üle 500 ruutkilomeetri) ökoloogilist tähtsust. Selles tutvustati ka ELi veepoliitika raamdirektiivi rakendamise eest vastutava ministeeriumi poolt praeguse olukorra analüüsis esitatud ametlikke andmeid ja esitati kaitsega seotud teavet, näiteks Natura 2000 alade ja muude kaitsealade kohta.

Iga veeala liigitati ja prioriseeriti tähtsuse järjekorras erinevate valikukriteeriumide järgi (nt ökoloogiline seisund, olukord kaitsealadel, hüdromorfoloogia, vaba voolutee pikkus) ning iga jõelõik järjestati vastavalt järgmistele tundlikkuse klassidele:

—

Tundlikkusklass 1: ökoloogilise seisundi põhjal väga suure kaitseväärtusega

| — | Tundlikkusklass 2: kaitseala(de) olukorra tõttu väga suure kaitseväärtusega |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 2: kaitseala(de) olukorra tõttu väga suure kaitseväärtusega

| — | Tundlikkusklass 3: morfoloogia põhja suure kaitseväärtusega |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 3: morfoloogia põhja suure kaitseväärtusega

| — | Tundlikkusklass 4: voolutee pikkuse tõttu suure kaitseväärtusega |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 4: voolutee pikkuse tõttu suure kaitseväärtusega

| — | Tundlikkusklass 5: võib väärida kaitset, kuid puudub keskkonnaseisundi hindamise andmestik |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 5: võib väärida kaitset, kuid puudub keskkonnaseisundi hindamise andmestik

| — | Tundlikkusklass 6: võib väärida kaitset |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 6: võib väärida kaitset

| — | Tundlikkusklass 7: vähese kaitseväärtusega |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 7: vähese kaitseväärtusega

| — | Tundlikkusklass 8: juba kasutusel energiamajanduses |
| --- | --- |

—

Tundlikkusklass 8: juba kasutusel energiamajanduses

| — | Andmed on puudulikud (ökoloogiline seisund, hüdromorfoloogia) |
| --- | --- |

—

Andmed on puudulikud (ökoloogiline seisund, hüdromorfoloogia)

Image 4

| Infokast 25


  Iirimaa veebiplatvormid juurdepääsuks tundlike alade kaartidele

  Veebiplatvorm võimaldab kiiresti ja interaktiivselt uurida keskkonnatundlikke alasid ja maakasutusel tekkida võivaid konflikte. Sellest võib olla abi keskkonnamõju strateegilisel hindamisel ja asjakohasel hindamisel ning lõppkokkuvõttes teadlikul planeerimisel ja otsuste tegemisel. Näiteks pakub Iiri elurikkuse andmekeskuse portaal veebivahendi kaudu juurdepääsu kaardile lindude tundlikkuse kohta tuuleenergia arenduste suhtes.






  Allikas: https://maps.biodiversityireland.ie/Map. |
| --- |

Infokast 25

Infokast 25

Iirimaa veebiplatvormid juurdepääsuks tundlike alade kaartidele

Iirimaa veebiplatvormid juurdepääsuks tundlike alade kaartidele

Veebiplatvorm võimaldab kiiresti ja interaktiivselt uurida keskkonnatundlikke alasid ja maakasutusel tekkida võivaid konflikte. Sellest võib olla abi keskkonnamõju strateegilisel hindamisel ja asjakohasel hindamisel ning lõppkokkuvõttes teadlikul planeerimisel ja otsuste tegemisel. Näiteks pakub Iiri elurikkuse andmekeskuse portaal veebivahendi kaudu juurdepääsu kaardile lindude tundlikkuse kohta tuuleenergia arenduste suhtes.

Image 5

Allikas: https://maps.biodiversityireland.ie/Map.

Allikas: https://maps.biodiversityireland.ie/Map

4.4.   Konsulteerimine ja dialoog strateegilisel planeerimisel

Konsulteerimine ja dialoog strateegilisel planeerimisel

Tunnistades dialoogist ja konsulteerimisest tõusvat kasu, on üha rohkem planeerijaid hakanud kasutama interaktiivsemat ja läbipaistvamat planeerimisprotsessi. See lähenemisviis soodustab varajast konsulteerimist keskkonnaasutuste ja sidusrühmadega, mis on oluline element vastuvõetavate ja kestlike lahenduste leidmisel.

Konsulteerimine strateegilise planeerimise ajal on samuti oluline ja aitab jõuda ühisele arusaamisele kaalul olevatest küsimustest. Samuti toetab see koostööd kava hindamise käigus kindlaks tehtud ökoloogilisele mõjule lahenduste otsimisel (võimalike alternatiivide või leevendusmeetmete kujul).

Algusest peale toimuv konsulteerimine ja dialoog looduskaitseasutustega on oluline selleks, et teha kindlaks võimalikud riskid ja konfliktid tundlike alade ja liikidega, et paremini mõista elupaikade ja liikide haavatavust kavandatud arenduste poolt ning et määrata kindlaks asjakohase hindamise ulatus ja hindamine läbi viia. KSH direktiivi kohaselt on nõutav ka konsulteerimine teiste ametiasutuste, vabaühenduste, sidusrühmade ja avalikkusega (vt infokast lk 47 KMH direktiivi ja KSH direktiivi kohase avalikkuse osalemise kohta).

Osalemine on oluline projekti või kava määratlemise etapis ning probleemsete alade jaoks realistlike alternatiivsete lahenduste väljatöötamise interaktiivse ja korduva protsessi käigus. Sellega seoses on oluline teha kindlaks sidusrühmad ja kaasata nad konsultatsioonidesse, sest sellega tagatakse, et strateegilise planeerimise protsessis võetakse arvesse kõiki asjakohaseid teadmisi ja teavet võimalike konfliktide kohta.

Kui eeldatakse, et kaalumisele tuleb artikli 6 lõike 4 kohase erandi tegemine, peaksid arendajad ja pädevad asutused tegema võimalikult varajases etapis tihedat koostööd. See võib toimuda ettepaneku väljatöötamise varajastes etappides või siis kohe, kui selgub, et erandi tegemine võib olla vajalik. Samuti peaksid nad tagama, et erandi tegemise tingimusi uuritakse põhjalikult ja need dokumenteeritakse, sest see aitab vältida viivitusi otsustusprotsessis ning tagada läbipaistva ja usaldusväärse otsusetegemise.

5.   SEOSED MUUDE KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTEGA: keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivid ning veepoliitika raamdirektiiv

SEOSED MUUDE KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTEGA: keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivid ning veepoliitika raamdirektiiv

5.1.   Keskkonnamõju hindamise ühtlustamine

Keskkonnamõju hindamise ühtlustamine

Keskkonnamõju hindamine on menetlus, millega tagatakse, et enne otsustamist võetakse arvesse otsuste keskkonnamõju. Mitu ELi õigusakti sisaldavad sätteid keskkonnamõju hindamise menetluste kohta. Lisaks elupaikade direktiivi artiklile 6 tuleb siin mainida eelkõige keskkonnamõju hindamise (KMH) direktiivi, (47) keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) direktiivi (48) ja veepoliitika raamdirektiivi (49) artikli 4 lõiget 7.

47

48

49

Nende direktiivide keskkonnamõju hindamise nõuete integreerimine ja kooskõlastamine võib aidata keskkonnalubade andmise menetlusi oluliselt tõhustada. KMH direktiiv sisaldab sätteid ELi eri direktiivides, sealhulgas elupaikade direktiivis ja veepoliitika raamdirektiivis nõutud keskkonnaküsimustega seotud hindamismenetluste ühtlustamise kohta. Täpsemalt on selles sätestatud, et liikmesriigid tagaksid vajaduse korral liidu õigusaktide nõuetele vastavate kooskõlastatud ja/või ühiste menetluste kehtestamise (KMH direktiivi artikli 2 lõige 3).

Ka KSH direktiivi artikli 11 lõikes 2 on sätestatud KMH direktiivist ja muudest ELi õigusaktidest tulenevad kooskõlastatud või ühised keskkonnamõju hindamise menetlused. Nende sätete eesmärk on vältida hindamiste dubleerimist, piiramata seejuures direktiivide erinõuete kohaldamist.

Komisjon on välja andnud juhenddokumendi keskkonnamõju hindamise ühtlustamise kohta (50).

50

5.2.   Keskkonnamõju hindamine, keskkonnamõju strateegiline hindamine ja asjakohane hindamine

Keskkonnamõju hindamine, keskkonnamõju strateegiline hindamine ja asjakohane hindamine

KMH direktiivi ja KSH direktiiviga on nõutud, et projektid ning kavad ja programmid, millel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju, läbivad enne heakskiitmist või loa saamist keskkonnamõju hindamise.

Kavade või projektide olulise mõju hindamise nõue võib tuleneda nii KMH ja KSH direktiivist kui ka elupaikade direktiivi artikli 6 lõikest 3. Sellisel juhul võivad hindamis- ja loamenetlused toimida ühiselt või kooskõlastatult, nagu on ette nähtud KMH ja KSH direktiivis. Nende direktiivide kohaselt läbi viidud hindamised ei saa siiski asendada elupaikade direktiivi artikli 6 lõigetes 3 ja 4 sätestatud menetlust ja kohustusi, sest kumbki menetlus ei ole teise suhtes ülimuslik.

Asjakohase hindamise tulemustest võib teatada kas KMH või KSH aruandes või eraldi aruandes. Mõlemal juhul peavad asjakohase hindamise seisukohast olulised andmed ja järeldused olema eristatavad ja esitatud eraldi KMH või KSH andmetest ja järeldustest. See on vajalik seetõttu, et KMH/KSH ja asjakohase hindamise menetluste vahel on mitu olulist erinevust (vt punkt 5.2.2 allpool).

| Oluline on, et asjakohast hindamist puudutav teave ja selle hindamise järeldused oleksid keskkonnamõju hindamise aruandes selgesti eristatavad ja väljaselgitatavad, nii et neid oleks võimalik eristada üldise KMH või KSH järeldustest. See on vajalik, kuna KMH/KSH menetluse ja elupaikade direktiivi kohase asjakohase hindamise menetluse vahel on mitu olulist erinevust, mis tähendab, et
  KMH või KSH ei asenda elupaikade direktiivi kohast asjakohast hindamist, kuna kumbki menetlus ei kaalu teist üles.
  Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.1. |
| --- |

Oluline on, et asjakohast hindamist puudutav teave ja selle hindamise järeldused oleksid keskkonnamõju hindamise aruandes selgesti eristatavad ja väljaselgitatavad, nii et neid oleks võimalik eristada üldise KMH või KSH järeldustest. See on vajalik, kuna KMH/KSH menetluse ja elupaikade direktiivi kohase asjakohase hindamise menetluse vahel on mitu olulist erinevust, mis tähendab, et
  KMH või KSH ei asenda elupaikade direktiivi kohast asjakohast hindamist, kuna kumbki menetlus ei kaalu teist üles.

Oluline on, et asjakohast hindamist puudutav teave ja selle hindamise järeldused oleksid keskkonnamõju hindamise aruandes selgesti eristatavad ja väljaselgitatavad, nii et neid oleks võimalik eristada üldise KMH või KSH järeldustest. See on vajalik, kuna KMH/KSH menetluse ja elupaikade direktiivi kohase asjakohase hindamise menetluse vahel on mitu olulist erinevust, mis tähendab, et

KMH või KSH ei asenda elupaikade direktiivi kohast asjakohast hindamist, kuna kumbki menetlus ei kaalu teist üles

Vt artikli 6 kohaldamise juhendi punkt 4.6.1.

5.2.1.   
  KMH/KSH ja asjakohase hindamise ühtlustamise võimalused ja neist saadav kasu

KMH/KSH ja asjakohase hindamise ühtlustamise võimalused ja neist saadav kasu

KMH/KSH ja asjakohase hindamise ühtlustamine loob mitmeid eeliseid. See võib näiteks aidata paremini mõista eri keskkonnategurite vahelisi seoseid, vältida hindamise dubleerimist, aidata tõhusamalt kasutada hindamiste läbiviimiseks vajalikke ressursse ning võimaldada loamenetluste paremat koordineerimist.

Asjakohase hindamise ja KMH/KSH hindamise tõhusa ühtlustamise põhitegurid on järgmised:

| — | vastutavate asutuste vaheline tihe koostöö; |
| --- | --- |

—

vastutavate asutuste vaheline tihe koostöö;

| — | hindamise piisava ulatuse kindlaksmääramine, mis on KMH ja KSH menetluse ühine tava; |
| --- | --- |

—

hindamise piisava ulatuse kindlaksmääramine, mis on KMH ja KSH menetluse ühine tava;

| — | tihe koostöö ja nõuetekohane teabevahetus KMHd/KSHd ette valmistavate ekspertide ja asjakohast hindamist läbi viivate ekspertide vahel (nt teave müra, õhu, vee ja mullaga seotud küsimuste kohta, mille vastav ekspert esitab elurikkuse eksperdile); |
| --- | --- |

—

tihe koostöö ja nõuetekohane teabevahetus KMHd/KSHd ette valmistavate ekspertide ja asjakohast hindamist läbi viivate ekspertide vahel (nt teave müra, õhu, vee ja mullaga seotud küsimuste kohta, mille vastav ekspert esitab elurikkuse eksperdile);

| — | pädeva asutuse tehtav kvaliteedikontroll; |
| --- | --- |

—

pädeva asutuse tehtav kvaliteedikontroll;

| — | selged ja eristatavad järeldused iga ühtlustatud hindamismenetluse kohta. |
| --- | --- |

—

selged ja eristatavad järeldused iga ühtlustatud hindamismenetluse kohta.

KMH direktiivi ja KSH direktiivi mitu sätet on artikli 6 lõike 3 alusel toimuva asjakohase hindamise seisukohast olulised ning võivad ühtlustatud rakendamisel aidata tõsta selle kvaliteeti. Siia kuuluvad:

hindamise ulatuse kindlaksmääramine:

hindamise ulatuse kindlaksmääramine

„[a]rendaja taotlusel esitab pädev asutus arvamuse arendaja poolt keskkonnamõju hindamise aruandes [...] esitatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse astme kohta“ (KMH direktiivi artikli 5 lõige 2).

„[a]rendaja taotlusel esitab pädev asutus arvamuse arendaja poolt keskkonnamõju hindamise aruandes [...] esitatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse astme kohta“

KSH direktiiviga on ette nähtud kohustuslik konsulteerimine keskkonnavaldkonnas pädevate asutustega, et parandada keskkonnaaruande kvaliteeti: „Keskkonnamõju hindamise aruandes sisalduva teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse üle otsustamisel konsulteeritakse artikli 6 lõikes 3 osutatud asutustega“ (KSH direktiivi artikli 5 lõige 4).

Hindamise kvaliteedi ja täielikkuse tagamiseks

„tagab arendaja, et keskkonnamõju hindamise aruande koostavad pädevad eksperdid; tagab pädev asutus, et tal on keskkonnamõju hindamise aruande läbivaatamiseks piisavad erialateadmised või vajaduse korral juurdepääs sellistele teadmistele, ja vajaduse korral nõuab pädev asutus arendajalt [...] lisateavet, mis on otseselt vajalik põhjendatud järelduse tegemiseks projekti olulise keskkonnamõju kohta“ (KMH direktiivi artikli 5 lõige 3).

„tagab arendaja, et keskkonnamõju hindamise aruande koostavad pädevad eksperdid; tagab pädev asutus, et tal on keskkonnamõju hindamise aruande läbivaatamiseks piisavad erialateadmised või vajaduse korral juurdepääs sellistele teadmistele, ja vajaduse korral nõuab pädev asutus arendajalt [...] lisateavet, mis on otseselt vajalik põhjendatud järelduse tegemiseks projekti olulise keskkonnamõju kohta“

Konsulteerimine ja avalikkuse osalemine:

Konsulteerimine ja avalikkuse osalemine

„[l]iikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et asutustel, kes eriomaste keskkonnaülesannete või kohaliku ja piirkondliku pädevuse tõttu on tõenäoliselt projektiga seotud, võimaldatakse avaldada arvamust arendaja esitatud teabe ja teostusloa taotluse kohta [...] Selleks et tagada asjaomase üldsuse tõhus osalemine otsustusprotsessides, teavitatakse üldsust [...] keskkonnaalaste otsustusprotsesside korral aegsasti ja hiljemalt siis, kui on mõistlikult võimalik teavet anda, elektrooniliselt, avalike teadete või muude sobivate vahendite kaudu järgmisest [...]“. (KMH direktiivi artikkel 6).

„[l]iikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et asutustel, kes eriomaste keskkonnaülesannete või kohaliku ja piirkondliku pädevuse tõttu on tõenäoliselt projektiga seotud, võimaldatakse avaldada arvamust arendaja esitatud teabe ja teostusloa taotluse kohta [...] Selleks et tagada asjaomase üldsuse tõhus osalemine otsustusprotsessides, teavitatakse üldsust [...] keskkonnaalaste otsustusprotsesside korral aegsasti ja hiljemalt siis, kui on mõistlikult võimalik teavet anda, elektrooniliselt, avalike teadete või muude sobivate vahendite kaudu järgmisest [...]“.

„Liikmesriigid tagavad, et nende otsused ...[selle kohta, kas].... kavadel ja programmidel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju [, sealhulgas] keskkonnamõju hindamise mittenõudmise põhjendused tehakse avalikkusele kättesaadavaks.“ (KHS direktiivi artikkel 3)

„Liikmesriigid tagavad, et nende otsused ...[selle kohta, kas].... kavadel ja programmidel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju [, sealhulgas] keskkonnamõju hindamise mittenõudmise põhjendused tehakse avalikkusele kättesaadavaks.“

„[...] asutustele ja [...] avalikkusele antakse varakult tõhus võimalus avaldada kohase aja jooksul oma arvamus kava või programmi eelnõu ja sellele lisatud keskkonnaaruande kohta enne kava või programmi vastuvõtmist või menetlusse andmist. Liikmesriigid määravad asutused, kellega tuleb konsulteerida ja keda nende ainuomaste keskkonnaalaste tööülesannete tõttu kavade või programmide rakendamisega kaasnev keskkonnamõju tõenäoliselt puudutab. Liikmesriigid määravad kindlaks avalikkuse [...], sealhulgas avalikkuse, keda käesoleva direktiivi alusel tehtavad otsused mõjutavad või tõenäoliselt mõjutavad või kellel on huvi nende otsuste vastu, kaasa arvatud asjakohased valitsusvälised organisatsioonid, näiteks keskkonnakaitset edendavad ja muud asjaomased organisatsioonid.“ (KSH direktiivi artikkel 6)

„[...] asutustele ja [...] avalikkusele antakse varakult tõhus võimalus avaldada kohase aja jooksul oma arvamus kava või programmi eelnõu ja sellele lisatud keskkonnaaruande kohta enne kava või programmi vastuvõtmist või menetlusse andmist. Liikmesriigid määravad asutused, kellega tuleb konsulteerida ja keda nende ainuomaste keskkonnaalaste tööülesannete tõttu kavade või programmide rakendamisega kaasnev keskkonnamõju tõenäoliselt puudutab. Liikmesriigid määravad kindlaks avalikkuse [...], sealhulgas avalikkuse, keda käesoleva direktiivi alusel tehtavad otsused mõjutavad või tõenäoliselt mõjutavad või kellel on huvi nende otsuste vastu, kaasa arvatud asjakohased valitsusvälised organisatsioonid, näiteks keskkonnakaitset edendavad ja muud asjaomased organisatsioonid.“

Seire:

„[...] tagavad liikmesriigid, et arendaja rakendab neid projekti erisusi ja/või meetmeid, mis on ette nähtud olulise kahjuliku keskkonnamõju vältimiseks, ennetamiseks või vähendamiseks ja võimaluse korral leevendamiseks, ning määravad kindlaks olulise kahjuliku keskkonnamõju seirega seotud menetlused“. (KMH direktiivi artikkel 8a)

„[...] tagavad liikmesriigid, et arendaja rakendab neid projekti erisusi ja/või meetmeid, mis on ette nähtud olulise kahjuliku keskkonnamõju vältimiseks, ennetamiseks või vähendamiseks ja võimaluse korral leevendamiseks, ning määravad kindlaks olulise kahjuliku keskkonnamõju seirega seotud menetlused“.

„Selleks et muu hulgas varakult kindlaks määrata ettenägematu kahjulik mõju ning võtta kohaseid heastavaid meetmeid, korraldavad liikmesriigid järelevalve kavade või programmide rakendamisega kaasneva olulise keskkonnamõju üle.“ (KSH direktiivi artikkel 10)

„Selleks et muu hulgas varakult kindlaks määrata ettenägematu kahjulik mõju ning võtta kohaseid heastavaid meetmeid, korraldavad liikmesriigid järelevalve kavade või programmide rakendamisega kaasneva olulise keskkonnamõju üle.“

Teabe esitamine avalikkusele ja ametiasutustele, kellega konsulteeritakse:

„[k]ui teostusloa andmise või selle andmisest keeldumise otsus on tehtud, teatab pädev asutus või teatavad pädevad asutused sellest [...] viivitamata üldsusele ja [...] asutustele [, keda projekt tõenäoliselt mõjutab] ning tagavad, et [...] on kättesaadav järgmine teave ... otsuse sisu ja sellele lisatud tingimused [...]; otsuse aluseks olevad peamised põhjused ja kaalutlused [...].“ (KMH direktiivi artikkel 9)

„[k]ui teostusloa andmise või selle andmisest keeldumise otsus on tehtud, teatab pädev asutus või teatavad pädevad asutused sellest [...] viivitamata üldsusele ja [...] asutustele

ning tagavad, et [...] on kättesaadav järgmine teave ... otsuse sisu ja sellele lisatud tingimused [...]; otsuse aluseks olevad peamised põhjused ja kaalutlused [...].“

Huvide konflikt:

Huvide konflikt

„[l]iikmesriigid tagavad, et pädev asutus täidab või pädevad asutused täidavad käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi objektiivselt ega satu olukorda, kus võib tekkida huvide konflikt. Juhul kui pädev asutus on ka arendaja, eraldavad liikmesriigid käesolevast direktiivist tulenevate ülesannete täitmisel oma korraldusliku ja halduspädevuse piirides asjakohaselt üksteisest vähemalt omavahel vastuolus olevad funktsioonid.“ (KMH direktiivi artikkel 9a)

„[l]iikmesriigid tagavad, et pädev asutus täidab või pädevad asutused täidavad käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi objektiivselt ega satu olukorda, kus võib tekkida huvide konflikt. Juhul kui pädev asutus on ka arendaja, eraldavad liikmesriigid käesolevast direktiivist tulenevate ülesannete täitmisel oma korraldusliku ja halduspädevuse piirides asjakohaselt üksteisest vähemalt omavahel vastuolus olevad funktsioonid.“

Piiriülene mõju:

Piiriülene mõju

KMH direktiivi artikliga 7 on ette nähtud sätted piiriülese mõjuga projektide hindamiseks, sealhulgas nõue teavitada teist liikmesriiki, kui kava või projektiga kaasneb sellele liikmesriigile tõenäoliselt oluline mõju. Liikmesriik, keda kava või projekt võib mõjutada, võib seejärel soovi korral hindamises osaleda. EL on ühinenud piiriülese keskkonnamõju hindamise konventsiooniga (Espoo konventsioon). Piiriüleste projektide hindamismenetluste koordineerimiseks ja hõlbustamiseks ning eelkõige konventsioonikohaste konsultatsioonide korraldamiseks võivad asjaomased liikmesriigid luua võrdse esindatuse alusel ühise organi.

Piiriülesed konsultatsioonid on ette nähtud ja reguleeritud ka KSH direktiiviga (artikkel 7). Need sätted piiriüleste konsultatsioonide kohta on väga olulised ka linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi ning Natura 2000 võrgustiku üldiste eesmärkide saavutamiseks. Selle põhjuseks on asjaolu, et need on oluline ennetav vahend sellise kava või projekti asjakohase hindamise ajal, mille ebasoodne mõju võib ohustada nende eesmärkide saavutamist naaberliikmesriigis.

5.2.2.   
  Asjakohase hindamise erijooned ja erinevused KMH/KSH menetlustest

Asjakohase hindamise erijooned ja erinevused KMH/KSH menetlustest

Kuigi elupaikade direktiivi ja KMH või KSH direktiivi alusel toimuva keskkonnamõju hindamise ühtlustamine on enamikul juhtudel kasulik ja soovitatav, on oluline meeles pidada vastavate hindamiste ulatuse ja rõhuasetuse erijooni ja erinevusi. Erinevusi võib olla ka teatavate terminite kasutamises ja hindamiste tagajärgedes. Eelkõige:

| — | asjakohane hindamine keskendub Natura 2000 alade kaitsele, st üleeuroopalise tähtsusega suure elurikkusega alade kaitsele, ning vajab seetõttu rangemat testimist. Sellise hindamise käigus tehtud järeldused on siduvad selles mõttes, et nendega määratakse kindlaks, kas kavale või projektile saab anda loa või mitte (pädevad asutused võivad anda kavale või projektile nõusoleku alles pärast seda, kui nad on kindlaks teinud, et see ei avalda ala terviklikkusele ebasoodsat mõju). Keskkonnamõju hindamise või keskkonnamõju strateegilise hindamise tulemusi seevastu võetakse arvesse arendusele teostusloa andmise menetluses või kava ettevalmistamisel ja vastuvõtmisel. |
| --- | --- |

—

asjakohane hindamine keskendub Natura 2000 alade kaitsele, st üleeuroopalise tähtsusega suure elurikkusega alade kaitsele, ning vajab seetõttu rangemat testimist. Sellise hindamise käigus tehtud järeldused on siduvad selles mõttes, et nendega määratakse kindlaks, kas kavale või projektile saab anda loa või mitte (pädevad asutused võivad anda kavale või projektile nõusoleku alles pärast seda, kui nad on kindlaks teinud, et see ei avalda ala terviklikkusele ebasoodsat mõju). Keskkonnamõju hindamise või keskkonnamõju strateegilise hindamise tulemusi seevastu võetakse arvesse arendusele teostusloa andmise menetluses või kava ettevalmistamisel ja vastuvõtmisel.

siduvad

alles pärast seda, kui nad on kindlaks teinud, et see ei avalda ala terviklikkusele ebasoodsat mõju

võetakse arvesse

| — | Kooskõlastatud või ühiste menetluste korral oleks mõistlik viia asjakohane hindamine läbi protsessi varasemas etapis. Sellega välditaks potentsiaalselt kulukat ja pikka KMH/KSH menetlust, kui asjakohase hindamise tulemused on juba negatiivsed, mis tähendab, et kooskõlas artikli 6 lõikega 3 ei saa luba anda (välja arvatud juhul, kui kava või projekt saab toimuda artikli 6 lõike 4 sätete alusel). |
| --- | --- |

—

Kooskõlastatud või ühiste menetluste korral oleks mõistlik viia asjakohane hindamine läbi protsessi varasemas etapis. Sellega välditaks potentsiaalselt kulukat ja pikka KMH/KSH menetlust, kui asjakohase hindamise tulemused on juba negatiivsed, mis tähendab, et kooskõlas artikli 6 lõikega 3 ei saa luba anda (välja arvatud juhul, kui kava või projekt saab toimuda artikli 6 lõike 4 sätete alusel).

| — | KMH direktiivi kohaselt kavandatakse leevendus- ja asendusmeetmeid, et vältida, ennetada või vähendada ja võimaluse korral tasakaalustada tõenäolist olulist kahjulikku mõju keskkonnale, eelkõige linnu- ja elupaikade direktiivi alusel kaitstavatele liikidele ja elupaikadele. Seega võib asendusmeetmeid kaaluda ka leevendushierarhia osana, et tasakaalustada jääkmõjusid eesmärgiga kokkuvõttes vältida elurikkuse vähenemist.
  Seevastu elupaikade direktiivi alusel hinnatavate kavade ja projektide puhul kaalutakse leevendusmeetmeid, mille eesmärk on vältida, ennetada või vähendada olulist ebasoodsat mõju ala terviklikkusele, asjakohase hindamise raames vastavalt artikli 6 lõikele 3, kuid asendusmeetmeid jääkmõju tasakaalustamiseks kasutatakse üksnes viimase abinõuna artikli 6 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. See toimuks juhul, kui kava või projektiga jätkatakse hoolimata asjakohase hindamise negatiivsest tulemusest. Sellisel juhul tuleb kõigepealt tõendada, et puuduvad alternatiivsed lahendused, mis aitaksid vältida Natura 2000 alade terviklikkuse kahjustamist, ning et kava või projekt on õigustatud ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel. |
| --- | --- |

—

KMH direktiivi kohaselt kavandatakse leevendus- ja asendusmeetmeid, et vältida, ennetada või vähendada ja võimaluse korral tasakaalustada tõenäolist olulist kahjulikku mõju keskkonnale, eelkõige linnu- ja elupaikade direktiivi alusel kaitstavatele liikidele ja elupaikadele. Seega võib asendusmeetmeid kaaluda ka leevendushierarhia osana, et tasakaalustada jääkmõjusid eesmärgiga kokkuvõttes vältida elurikkuse vähenemist.

vältida, ennetada või vähendada ja võimaluse korral tasakaalustada tõenäolist olulist kahjulikku mõju keskkonnale

Seevastu elupaikade direktiivi alusel hinnatavate kavade ja projektide puhul kaalutakse leevendusmeetmeid, mille eesmärk on vältida, ennetada või vähendada olulist ebasoodsat mõju ala terviklikkusele, asjakohase hindamise raames vastavalt artikli 6 lõikele 3, kuid asendusmeetmeid jääkmõju tasakaalustamiseks kasutatakse üksnes viimase abinõuna artikli 6 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. See toimuks juhul, kui kava või projektiga jätkatakse hoolimata asjakohase hindamise negatiivsest tulemusest. Sellisel juhul tuleb kõigepealt tõendada, et puuduvad alternatiivsed lahendused, mis aitaksid vältida Natura 2000 alade terviklikkuse kahjustamist, ning et kava või projekt on õigustatud ülekaalukatel avaliku huviga seotud põhjustel.

| — | Mis puudutab seda, millisel hindamisetapil leevendusmeetmeid kaalutakse, siis KMH direktiivi kohaselt võib leevendusmeetmeid arvesse võtta juba eelhindamise etapis. Artikli 6 lõike 3 kohase menetluse eelhindamise etapis saab selliseid meetmeid kaaluda üksnes juhul, kui ebasoodsat mõju analüüsitakse tegelikus asjakohase hindamise etapis. |
| --- | --- |

—

Mis puudutab seda, millisel hindamisetapil leevendusmeetmeid kaalutakse, siis KMH direktiivi kohaselt võib leevendusmeetmeid arvesse võtta juba eelhindamise etapis. Artikli 6 lõike 3 kohase menetluse eelhindamise etapis saab selliseid meetmeid kaaluda üksnes juhul, kui ebasoodsat mõju analüüsitakse tegelikus asjakohase hindamise etapis.

| Meetmed, mida võetakse keskkonnale, eriti nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ kaitstavatele liikidele ja elupaikadele avalduva olulise kahjuliku mõju vältimiseks, ennetamiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral leevendamiseks, peaksid aitama liidul vältida keskkonna kvaliteedi halvenemist ja elurikkuse hävimist ... [...]


  Liikmesriigid peaksid tagama, et rakendatakse leevendus- ja hüvitusmeetmeid ning määratakse kindlaks sobivad menetlused projekti ehitustöödest ja kasutamisest tekkiva olulise kahjuliku keskkonnamõju seireks, muu hulgas selleks, et tuvastada ettenägematu oluline kahjulik mõju, suutmaks võtta kohaseid parandusmeetmeid.


  KMH direktiiv. Preambul (direktiiv 2014/52/EL, põhjendused 11 ja 35). |
| --- |

Meetmed, mida võetakse keskkonnale, eriti nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ kaitstavatele liikidele ja elupaikadele avalduva olulise kahjuliku mõju vältimiseks, ennetamiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral leevendamiseks, peaksid aitama liidul vältida keskkonna kvaliteedi halvenemist ja elurikkuse hävimist ... [...]

Meetmed, mida võetakse keskkonnale, eriti nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ kaitstavatele liikidele ja elupaikadele avalduva olulise kahjuliku mõju vältimiseks, ennetamiseks, vähendamiseks ja võimaluse korral leevendamiseks, peaksid aitama liidul vältida keskkonna kvaliteedi halvenemist ja elurikkuse hävimist ... [...]

Liikmesriigid peaksid tagama, et rakendatakse leevendus- ja hüvitusmeetmeid ning määratakse kindlaks sobivad menetlused projekti ehitustöödest ja kasutamisest tekkiva olulise kahjuliku keskkonnamõju seireks, muu hulgas selleks, et tuvastada ettenägematu oluline kahjulik mõju, suutmaks võtta kohaseid parandusmeetmeid.

Liikmesriigid peaksid tagama, et rakendatakse leevendus- ja hüvitusmeetmeid ning määratakse kindlaks sobivad menetlused projekti ehitustöödest ja kasutamisest tekkiva olulise kahjuliku keskkonnamõju seireks, muu hulgas selleks, et tuvastada ettenägematu oluline kahjulik mõju, suutmaks võtta kohaseid parandusmeetmeid.

KMH direktiiv. Preambul (direktiiv 2014/52/EL, põhjendused 11 ja 35).

KMH direktiiv. Preambul (direktiiv 2014/52/EL, põhjendused 11 ja 35).

5.2.3.   
  KSH / KMH / asjakohase hindamise seosed loodusdirektiivide ranget liigikaitset käsitlevate sätetega

KSH / KMH / asjakohase hindamise seosed loodusdirektiivide ranget liigikaitset käsitlevate sätetega

Keskkonnamõju hindamise direktiivi artiklis 3 on sätestatud: „Keskkonnamõju hindamisel tehakse kindlaks projekti otsene ja kaudne oluline mõju järgmistele elementidele ning kirjeldatakse ja hinnatakse seda sobival viisil, võttes arvesse iga üksikjuhtumi asjaolusid: [...](b) elurikkus, pöörates erilist tähelepanu direktiivi 92/43/EMÜ ja direktiivi 2009/147/EÜ kohaselt kaitstud liikidele ja elupaikadele“. Sarnaseid sätteid kohaldatakse kavade suhtes ka keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi artikli 5 lõike 1 alusel.

Sellega seoses on oluline märkida, et linnudirektiivi ja elupaikade direktiiviga on lisaks linnudirektiivi artikliga 4 ja elupaikade direktiivi artikliga 6 reguleeritud alade kaitsele kehtestatud ka süsteem teatavate liikide rangeks kaitseks kogu nende looduslikul levilal ELis, st nii Natura 2000 aladel kui ka neist väljaspool. Neid kaitsemeetmeid kohaldatakse elupaikade direktiivi IV lisas loetletud liikide ja kõikide ELi looduslike linnuliikide suhtes. Täpsed tingimused on sätestatud linnudirektiivi artiklis 5 ning elupaikade direktiivi artiklites 12 (loomade kohta) ja 13 (taimede kohta).

Nende sätete kohaselt on liikmesriikidel sisuliselt keelatud:

| — | liikide tahtlik püüdmine või tapmine; |
| --- | --- |

—

liikide tahtlik püüdmine või tapmine;

| — | nende tahtlik häirimine, eelkõige pesitsuse, järglaste kasvatamise, talvitumise ja rände ajal; |
| --- | --- |

—

nende tahtlik häirimine, eelkõige pesitsuse, järglaste kasvatamise, talvitumise ja rände ajal;

| — | paljunemis- või puhkepaikade kahjustamine või hävitamine; |
| --- | --- |

—

paljunemis- või puhkepaikade kahjustamine või hävitamine;

| — | pesade või munade tahtlik hävitamine või kaitstud taimede juurimine või hävitamine. |
| --- | --- |

—

pesade või munade tahtlik hävitamine või kaitstud taimede juurimine või hävitamine.

Kava rakendamine või projekti arendamine/käitamine võib viia vastuoludeni nende keeldudega. Asjakohase hindamise ja KMH/KSH käigus peaks arendaja koos pädeva asutusega seetõttu kontrollima, kas kava või projekt on kooskõlas kõnealuste rangete liigikaitset käsitlevate sätetega. Selline kontroll nõuab potentsiaalselt mõjutatud liikide ja nende elupaikade kindlakstegemist, kontrollimist, kas neid esineb kava või projektiga mõjutatud alal, samuti nende paljunemis- või puhkealade kindlakstegemist, liikidele avalduva võimaliku mõju ja sobivate leevendusmeetmete analüüsi. Kui mõju liigi isenditele või nende paljunemis- ja puhkealadele leiab kinnitust või kui seda ei saa välistada, võib olla vaja taotleda erandeid rangest liigikaitsest.

Tuleb siiski märkida, et erandeid lubatakse üksnes piiratud juhtudel, näiteks rahvatervise ja ohutuse huvides, tingimusel, et muud rahuldavat alternatiivi ei ole ning et nende erandite tagajärjed ei ole vastuolus direktiivide üldiste eesmärkidega. Erandite tegemise tingimused on sätestatud linnudirektiivi artiklis 9 ja elupaikade direktiivi artiklis 16.

Samuti on oluline märkida, et neid sätteid võib kohaldada ka kavade ja projektide suhtes, mis on läbinud asjakohase hindamise ja/või keskkonnamõju hindamise / keskkonnamõju strateegilise hindamise. Sellistel juhtudel tuleb linnudirektiivi artikli 9 ja elupaikade direktiivi artikli 16 kohaste erandite kohaldatavust analüüsida eraldi menetluse käigus.

Rangest liigikaitsest erandi tegemise loa võib anda eraldi otsusega või ühtse loa raames, tuginedes erinevatele hindamistele ja loa andmise menetlustele. Mõlemal juhul tuleb selgelt välja tuua erandi tegemise põhjused ja tingimused.

Täiendav teave rangete liigikaitsenõuete, sealhulgas uusimate suuniste kohta on kättesaadav Euroopa Komisjoni veebisaidil (51).

Täiendav teave rangete liigikaitsenõuete, sealhulgas uusimate suuniste kohta on kättesaadav Euroopa Komisjoni veebisaidil

51

5.3.   Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohased hindamised, mis on kooskõlastatud või integreeritud elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohase menetlusega

Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohased hindamised, mis on kooskõlastatud või integreeritud elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohase menetlusega

Elupaikade direktiiv on tihedalt seotud ka veepoliitika raamdirektiiviga. Mõlemaid kohaldatakse vähemalt osaliselt sama keskkonna – vee- ja maismaaökosüsteemide ning neist otseselt sõltuvate märgalade suhtes. Samuti on neil üldjoontes sarnased eesmärgid: vältida veeökosüsteemide halvenemist ja parandada nende ökoloogilist seisundit. Seetõttu tuleks neid vajaduse korral rakendada kooskõlastatud viisil, et tagada nende terviklik toimimine (52).

52

Nagu elupaikade direktiivis, on ka veepoliitika raamdirektiivis kehtestatud erisätted, mille alusel hinnatakse uute arenduste mõju veekogudele. Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohaselt võivad ametiasutused teatavatel tingimustel heaks kiita erandid uutele muudatustele ja inimeste uuele püsivale arendustegevusele, mis: i) toob kaasa veekogu seisundi halvenemise või ii) takistab hea ökoloogilise seisundi või potentsiaali või põhjavee hea seisundi saavutamist (53).

53

Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 8 kohaselt peavad liikmesriigid veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohaldamisel tagama, et kohaldamine on kooskõlas muude ELi keskkonnaalaste õigusaktide rakendamisega. Teisisõnu: kui projekti suhtes tehakse veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 alusel erand, peab see ikkagi vastama elupaikade direktiivi (kui seda kohaldatakse) artikli 6 lõigetele 3 ja 4.

Kui arendus võib mõjutada nii veepoliitika raamdirektiivi eesmärki kui ka Natura 2000 ala, tuleb läbi viia nii veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohane menetlus kui ka elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohane hindamismenetlus. Ideaaljuhul tuleks seda teha kooskõlastatult või integreeritult, nagu on soovitatud ka keskkonnamõju hindamise direktiivis. Nendel hindamistel on erinev fookus: veepoliitika raamdirektiivi kohasel hindamisel keskendutakse sellele, kas projekt võib ohustada direktiivi põhieesmärke, elupaikade direktiivi kohasel hindamisel aga sellele, kas projekt avaldab ebasoodsat mõju Natura 2000 ala terviklikkusele.

Ometi ei takista see hindamise teatavate aspektide kooskõlastamist, näiteks uuringute ja konsultatsioonide kaudu. Tuleb rõhutada, et kui veepoliitika raamdirektiivi kohane menetlus võib viia loa andmiseni, kuid kava või projekt on vastuolus Natura 2000 nõuetega, ei saa luba anda, välja arvatud artikli 6 lõike 4 sätete alusel.

Kuigi asjakohase hindamise menetluste integreerimine keskkonnamõju hindamise direktiivi menetlustega on kohustuslik, on see veepoliitika raamdirektiivi puhul vabatahtlik. Sellele vaatamata on mitu liikmesriiki juba sätestanud või on kehtestamas integreeritud menetlusi juhuks, kui on vaja nii keskkonnamõju hindamist, asjakohast hindamist kui ka veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohast hindamist. Ka ELi suunistes veepoliitika raamdirektiivi rakendamise kohta soovitatakse need hindamised ühtlustada (54).

54

Veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7 kohase hindamise ning keskkonnamõju hindamise direktiivi ja elupaikade direktiivi kohase hindamise sarnasusi silmas pidades saab eri menetluste teatavaid etappe koos läbi viia. See puudutab eelkõige eelhindamist, ulatuse määramist ja vajalikku andmekogumist. Selline ühtlustatud lähenemisviis võib aidata märkimisväärselt säästa kulusid ja aega, eelkõige andmekogumise etapil, mida saab ühiselt läbi viia, kui iga direktiivi andmenõudeid on eelmiste sammude käigus selgitatud.

Sünergiast võib saada kasu ka muudel etappidel, näiteks seoses alternatiivide või leevendusmeetmete otsimisega. Siiski tuleb igal juhul järgida iga direktiivi raames tehtavate testide eripärast rõhuasetust.

Kui ühe direktiivi tingimused on täidetud, kuid teise omad mitte, ei või ametiasutused projektile luba anda, sest sellisel juhul rikuks projekt ikkagi ELi õigusnorme. Selle asemel tuleks uurida, kas projekti saab muuta nii, et see vastaks kõigi asjaomaste direktiivide nõuetele.

Joonisel 3 on esitatud veepoliitika raamdirektiivi artikli 4 lõike 7, keskkonnamõju hindamise ja elupaikade direktiivi artikli 6 kohaste hindamiste peamiste etappide sarnasused ja erinevused.

Allikas: CIS, 2017. Veepoliitika raamdirektiivi ja üleujutuste direktiivi ühine rakendusstrateegia. Juhenddokument nr 36. Keskkonnaeesmärkide erandid vastavalt artikli 4 lõikele 7.

Allikas:

6.   PEAMISED VIITED

PEAMISED VIITED

CIS, 2017. Veepoliitika raamdirektiivi ja üleujutuste direktiivi ühine rakendusstrateegia. Juhenddokument nr 36. Keskkonnaeesmärkide erandid vastavalt artikli 4 lõikele 7. Kättesaadav aadressil https://circabc.europa.eu/sd/a/ e0352ec3-9f3b-4d91-bdbb- 939185be3e89/CISGuidanceArticle47FINAL.PDF.

Ecosystems, 2014. Elupaikade direktiivi artikkel 6. Euroopa Kohtu otsused. Kättesaadav aadressil https://ec.europa.eu/environment/nature/info/pubs/docs/others/ECJ_rulings%20Art_%206%20-%20Final%20Sept%202014-2.pdf

Euroopa Komisjon, 1999. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions (Kaudse ja kuhjuva mõju ning eri tegurite koosmõju hindamise juhend).

Euroopa Komisjon, 2011. Veepoliitika raamdirektiivi ja loodusdirektiivide vahelised seosed. Korduma kippuvad küsimused. Kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidanceen.htm.

Euroopa Komisjon, 2012. Komisjoni teatis kaitse-eesmärkide kehtestamise kohta Natura 2000 aladel. Kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/ management/guidanceen.htm.

Euroopa Komisjon, 2013(a). Guidance on the Application of the Environmental Impact Assessment Procedure for Large-scale Trans-boundary Projects (Suurte piiriüleste projektide keskkonnamõju hindamise menetluse kohaldamise suunised). Euroopa Komisjon, 2013. http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/Transboundry%20EIA%20Guide.pdf.

Euroopa Komisjon, 2013(b). Juhenddokument „Streamlining environmental assessment procedures for energy infrastructure „Projects of Common Interest“ (PPI)“, (Energiataristu ühishuviprojektide keskkonnamõju hindamise menetluste ühtlustamine). Euroopa Komisjon, mai 2013. http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCIguidance.pdf.

Euroopa Komisjon, 2016. Komisjoni suunisdokument keskkonnamõju hindamise direktiivi artikli 2 lõike 3 kohaselt tehtud keskkonnaalaste hindamiste ühtlustamise kohta. Kättesaadav aadressil http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016XC0727(01)&from=ET.

Euroopa Komisjon, 2017(a). Hindamise ulatuse kindlaksmääramise suunised. Direktiiv 2011/92/EL, mida on muudetud direktiiviga 2014/52/EL. Euroopa Komisjon http://ec.europa.eu/environment/eia/eia-support.htm.

Euroopa Komisjon, 2017(b). Eelhindamise suunised. Direktiiv 2011/92/EL, mida on muudetud direktiiviga 2014/52/EL. Euroopa Komisjon http://ec.europa.eu/environment/eia/eia-support.htm.

Euroopa Komisjon, 2019. Komisjoni teatis „Natura 2000 alade kaitsekorraldus. Elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 sätted“ (ELT C 33, 25.1.2019, lk 1). Kättesaadav aadressil https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=uriserv:OJ.C.2019.033.01.0001.01.ENG&toc=OJ:C:2019:033:FULL.

Euroopa Komisjon on avaldanud mitu valdkondlikku juhenddokumenti (energiaga mitteseotud kaevandustööstuse, tuuleparkide arendamise, sadamate ja suudmealade, siseveetranspordi, vesiviljeluse jne kohta). Nendes antakse täiendavaid nõuandeid selle kohta, kuidas viia läbi asjakohane hindamine seoses kavade ja projektide väljatöötamisega igas nimetatud valdkonnas. Juhenddokumendid on kättesaadavad aadressil

https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

---

(1)  Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (ELT L 206, 22.7.1992, lk 7).

1

(2)  Euroopa Komisjon, 2019. Komisjoni teatis „Natura 2000 alade kaitsekorraldus. Elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 sätted“ (2019/C 33/01), kättesaadav aadressil https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?qid=1555085968125&uri=CELEX:52019XC0125(07).

2

(3)  https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm

3

(4)  Metoodikajuhend elupaikade direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohta, Euroopa Komisjon, 2002.

4

(5)  See ajakohastamine on ette nähtud loodust, rahvast ja majandust käsitleva tegevuskavaga (COM(2017) 198 final) (1. meede).

5

(6)  ELi teenusleping nr 07.0202/2017/770634/SER/ENV.D.3 tehnilise ja teadusliku toe pakkumiseks seoses loodust, rahvast ja majandust käsitleva tegevuskava rakendamisega – 1., 2. ja 13. meede.

6

(7)  Praktikas võib olla vaja kaaluda rohkem kui ühte kaitseala.

7

(8)  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 191.

8

(9)  Punktid 58–59.

9

(10)  Punkt 51.

10

(11)  Vt käesoleva juhendi punktis 3.1.3 olev infokast 4 „Natura 2000 alale avalduva mõju kindlakstegemise allikad“.

11

(12)  Kohtuasi C-127/02, punkt 59.

12

(13)  Kohtuasi C-157/96, punkt 63.

13

(14)  Kohtuasi C-127/02, punkt 61.

14

(15)  Kohtuasi C-323/17.

15

(16)  Tehnilises aruandes „Natura 2000 and Forests“ (2015) (peatükk 4.6) tuuakse näiteid selle kohta, kuidas vältida vastuolu metsa majandamise ja Natura 2000 kaitsekorralduse eesmärkide vahel: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/Final%20Guide%20N2000%20%20Forests%20Part%20I-II-Annexes.pdf.

16

(17)  Vt selgitavad märkused komisjoni 11. juuli 2011. aasta rakendusotsuses 2011/484/EL Natura 2000 alade andmevormi kohta (otsus, millega kehtestatakse standardsed andmevormid).

17

(18)  Vt http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?language=en&num=C-323/17.

18

(19)  Näiteks Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal kaitsealade kaitse-eesmärkidele vastavuse teste käsitlev andmebaas ja infosüsteem: http://ffh-vp.naturschutzinformationen.nrw.de/ffh-vp/de/start.

19

(20)  Näiteks Tšehhis on olemas infosüsteem, mis sisaldab andmebaasi kavade ja projektide kohta, mis on läbinud keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise, sealhulgas asjakohase hindamise läbinud kavade ja projektide kohta: https://portal.cenia.cz/eiasea/view/eia100cr; https://portal.cenia.cz/eiasea/view/SEA100koncepce.

20

(21)  Selle ülesande täitmisel võib olla kasu allika-kumuleerumistee-vastuvõtu mudelist.

21

(22)  Ulatuse kindlaksmääramise kohta vt punkt 3.2.1.

22

(23)  Euroopa Komisjon, projektide keskkonnamõju hindamine, „Guidance on Scoping“ (Suunised hindamise ulatuse kindlaksmääramiseks), 2017.

23

(24)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiiv 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE) (ELT L 108 25.4.2007, lk 1).

24

(25)  http://natura2000.eea.europa.eu/

25

(26)  Euroopa Natura 2000 alade andmebaas sisaldab liikmesriikide poolt Euroopa Komisjonile esitatud andmeid. Seda Euroopa andmebaasi ajakohastatakse üldjuhul kord aastas, et võtta arvesse liikmesriikide andmebaaside sisu ajakohastamist. See on saadaval järgmisel veebisaidil: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/natura-10.

26

(27)  https://nature-art17.eionet.europa.eu/article17/

27

(28)  Liikmesriikidel on alates kaitseala kandmisest ELi loetellu aega kuus aastat, et võtta vastu alapõhised kaitse-eesmärgid ja määrata ühenduse tähtsusega ala loodusalaks. Loodusaladel peavad algusest peale kehtima asjakohased alapõhised kaitse-eesmärgid.

28

(29)  Euroopa Kohus kinnitas seda seisukohta kohtuasjas C-127/02: „[...] kavale või projektile antud loa eelduseks on tingimata, et kava või projekti loetakse selliseks, mis ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju ega või seetõttu kaasa tuua olulist halvenemist või häirimist nimetatud artikli lõike 2 tähenduses“ (punkt 36).

29

(30)  Konkreetseid termineid on selgitatud Euroopa Liidu elupaikade tõlgendusjuhendis „Interpretation Manual of European Union Habitats – EUR28“ aadressil http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/indexen.htm#interpretation.

30

(31)  Näide keskkonnatundlikkuse kaardistamise veebipõhisest vahendist, millega toetatakse keskkonnamõju hindamise protsesse Iirimaal, kättesaadav aadressil: http://airo.maynoothuniversity.ie/mapping-resources/airo-research-maps/environmental-research-projects/environmental-sensitivity.

31

(32)  Ökoloogias mõõdetakse taluvusvõimet maksimaalse keskkonnakoormusena. Keskkonnas esinevad füüsilised muutujad toimivad piiravate teguritena (nt toit, vesi, konkurents jne). https://www.biologyonline.com/dictionary/carrying-capacity.

32

(33)  Euroopa Liidu Kohtu otsus kohtuasjas C-521/12.

33

(34)  Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioon. Konventsioon sõlmiti Taanis Århusis 1998. aasta juunis. EL ühines konventsiooniga 2005. aastal otsuse 2005/370/EÜ alusel, http://ec.europa.eu/environment/aarhus/legislation.htm.

34

(35)  Kava või projekti eesmärke tuleks analüüsida mitte ainult seoses ühe konkreetse tehnoloogiaga, vaid pigem seoses teatava eesmärgi saavutamisega (nt hüdroenergiakava või -projekti puhul tuleks selle eesmärgi analüüsimisel lähtuda taastuvenergia tootmisvõimsusest megavattides, et oleks võimalik hinnata ka muude tehnoloogiate kasutamise võimalusi (nt tuule-, päikese- või geotermiline energia).

35

(36)  https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/opinionen.htm.

36

(37)  https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/opinion_en.htm.

37

(38)  Komisjoni 5. aprilli 2013. aasta arvamus C(2013) 1871 (final) http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/Commission%20Opinion%20Main%20EN%20SEC-2013-1871.pdf.

38

(39)  Komisjoni 30. jaanuari 2018. aasta arvamus C(2018) 466 (final) https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/C2018466F1COMMISSIONOPINIONENV5P1961037.pdf.

39

(40)  Komisjoni arvamus Granadilla (Tenerife) uue sadama ehitusprojekti kohta, 2006. https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/art6/granadillaen.pdf.

40

(41)  Asjakohased allikad on teadusajakirjad või spetsiaalsed veebisaidid (nt http://www.restorationevidence.org/) ning programmi LIFE raames toetatavad taastamisprojektid (kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/easme/en/life).

41

(42)  Ala asukoht peab olema piisavalt lähedal, et vältida olukorda, kus liik peab uude alasse jõudmiseks lisaenergiat kulutama, mis omakorda võib vähendada liigi vastupanuvõimet ja suurendada selle haavatavust.

42

(43)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiiv 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (ELT L 197, 21.7.2001, lk 30).

43

(44)  Kohtuasi C-177/11, punkt 24, kus on veel märgitud järgmist: „Viimati nimetatud tingimuse täidetuse kontrollimisel tuleb piirduda üksnes selle väljaselgitamisega, kas objektiivsete asjaolude alusel on võimalik välistada, et nimetatud kaval või projektil on alale oluline mõju.“

44

(45)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiv 2014/89/EL, millega kehtestatakse mereruumi planeerimise raamistik (ELT L 257, 28.8.2014, lk 135).

45

(46)  Kättesaadav aadressil https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

46

(47)  Direktiiv 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta, muudetud direktiiviga 2014/52/EL (ELT L 26, 28.1.2012, lk 1).

47

(48)  Direktiiv 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (ELT L 197, 21.7.2001, lk 30).

48

(49)  Direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (ELT L 327, 22.12.2000, lk 1).

49

(50)  Komisjoni teatis 2016/C 273/01, kättesaadav aadressil http://eurlex.europa.eu/legalcontent/EN/TXT/?uri=OJ:C:2016:273:TOC.

50

(51)  https://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/index_en.htm.

51

(52)  Vt komisjoni vastused KKKdele veepoliitika raamdirektiivi ja loodusdirektiivide kohta: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/FAQ-WFD%20final.pdf.

52

(53)  Artikli 4 lõike 7 kohaldamist käsitleva kohtupraktika kohta vt Euroopa Kohtu otsused kohtuasjades C-461/13 ja C-346/14.

53

(54)  Vt eelkõige veepoliitika raamdirektiivi ja üleujutuste direktiivi ühine rakendusstrateegia. Juhenddokument nr 36. Keskkonnaeesmärkide erandid vastavalt artikli 4 lõikele 7. Kättesaadav aadressil https://circabc.europa.eu/sd/a/e0352ec3-9f3b-4d91-bdbb-939185be3e89/CISGuidanceArticle47FINAL.PDF.

54

---

LISA

NÄITEID TAVADE, JUHTUMIUURINGUTE, MEETODITE JA RIIKLIKE SUUNISTE KOHTA

Sissejuhatus

Käesoleva lisa eesmärk on anda suuniseid ning tuua näiteid artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaste menetluste rakendamise eri etappide protsessidest ja meetoditest. Need on rühmitatud ja esitatud vastavalt juhenddokumendi põhiteemadele ja punktidele.

Sisukord

| 1. | EELHINDAMINE JA ASJAKOHANE HINDAMINE: LÄHENEMISVIISID, MEETODID JA NÄITED LIIKMESRIIKIDEST | 79 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Teave ja praktilised vahendid eelhindamise ja asjakohase hindamise toetuseks | 79 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Hindamissuunised | 82 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Iirimaa riikliku elektriprogrammi asjakohane hindamine – kumulatiivse mõju hindamine | 89 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 2. | ÜLEKAALUKAD AVALIKU HUVIGA SEOTUD PÕHJUSED | 93 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Näiteid ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste eri liikide ja nende põhjenduste kohta | 93 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 3. | ASENDUSMEETMED | 96 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete näited | 96 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Asendusmeetmete ajalised aspektid | 99 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 4. | SEOSED KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTE VAHEL: ASJAKOHANE HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU STRATEEGILINE HINDAMINE | 102 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Asjakohase hindamise (AH), keskkonnamõju hindamise (KMH) ja keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) menetluste võrdlus | 102 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 5. | STRATEEGILINE PLANEERIMINE – KAVADE HINDAMINE | 105 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Näide: maanteede planeerimine Austrias | 105 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Näide: uute hüdroenergia arenduste strateegiline planeerimine Doonaul | 105 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Näide: avamere tuuleparkide ja võrguühenduste ruumiline planeering Saksamaa Põhjamere majandusvööndis | 107 |
| --- | --- | --- |

5.3.

1.   EELHINDAMINE JA ASJAKOHANE HINDAMINE: LÄHENEMISVIISID, MEETODID JA NÄITED LIIKMESRIIKIDEST

1.1.   Teave ja praktilised vahendid eelhindamise ja asjakohase hindamise toetuseks

| Saksamaa – föderaalse looduskaitseameti (BfN) andmebaas ja infosüsteem asjakohase hindamise jaoks |
| --- |
| Vajalik teave peaaegu kõikide projektitüüpide ja kavade võimaliku negatiivse mõju kohta on esitatud föderaalse looduskaitseameti infosüsteemis FFH-VP-Info. Lisaks sisaldab FFH-VP-Info konkreetsetele elupaigatüüpidele ja liikidele avalduva võimaliku mõju kohta ulatuslikku andmebaasi, mida saab kasutada eelhindamiseks ja asjakohaseks hindamiseks. http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp. |
| I. | FFH-VP-Info eesmärgid ja funktsioonid |

Saksamaa – föderaalse looduskaitseameti (BfN) andmebaas ja infosüsteem asjakohase hindamise jaoks

Vajalik teave peaaegu kõikide projektitüüpide ja kavade võimaliku negatiivse mõju kohta on esitatud föderaalse looduskaitseameti infosüsteemis FFH-VP-Info. Lisaks sisaldab FFH-VP-Info konkreetsetele elupaigatüüpidele ja liikidele avalduva võimaliku mõju kohta ulatuslikku andmebaasi, mida saab kasutada eelhindamiseks ja asjakohaseks hindamiseks. http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp.

I.

FFH-VP-Info peamine eesmärk on toimida keskse platvormina, mis annab teavet mõjutegurite kohta, mida tuleb kavade või projektide eelhindamisel (1. etapp) ja asjakohasel hindamisel (2. etapp) arvesse võtta, ning anda elupaikade direktiivi ja linnudirektiivi kohast teavet konkreetsetele elupaikadele ja liikidele avalduva võimaliku mõju kohta.

Juurdepääsuliigi nr 1 (projektitüübid, kavad, mõjutegurid) eesmärk on toetada projektide esitajaid ja arendajaid, andes kiire ülevaate kõigist mõjuteguritest, mida nad peavad arvesse võtma.

Juurdepääsuliik nr 2 (elupaigad, liigid) võimaldab põhjalikult uurida mõjuteguri konkreetset mõju elupaikadele või liikidele, mis võib projekti juures probleemiks kujuneda.

Lisateave sisaldab sõnastikku, kasutatud kirjanduse ülevaadet ning andmeid liikide liikumis- ja kodupiirkonna kohta.

Üldiselt on FFH-VP-Info eesmärk pakkuda parimaid teaduslikke teadmisi, hõlbustades eksperdihinnangute andmist ja nende kontrollimist lubasid väljastavate asutuste poolt. Kuigi hindamise täielikkus ja täpsus on õiguskindluse tagamiseks oluline, saab lihtsa juurdepääsu võimaldamisega asjakohasele teabele hoida aja- ja finantskulu ning töökoormust mõlema poole jaoks mõistlikul tasemel.

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp?name=ziel (FFH-VP-Info tutvustus).

| II. | Projektitüüpide ja kavade ning nende võimaliku mõju eelhindamise vahend |
| --- | --- |

II.

Eelhindamisvahend sisaldab andmeid ligikaudu 140 projektitüübi kohta, mis on jagatud 19 rühma. See hõlmab 36 eri mõjuteguri võimaliku olulisuse hinnangut. Olulisuse tase on tähistatud numbritega:

| 0 | = | üldiselt ei ole oluline (võib esineda erandeid) |
| --- | --- | --- |
| 1 | = | võib olla oluline |
| 2 | = | pidevalt/üldiselt oluline |

0

=

üldiselt ei ole oluline (võib esineda erandeid)

1

=

võib olla oluline

2

=

pidevalt/üldiselt oluline

Iga projektitüübi kohta on olemas kontrollnimekiri ja aruanne koos lühiselgitustega mõjutegurite olulisuse hinnangute kohta. Iga mõjuteguri puhul viib selgitavalt leheküljelt link vastava teguri lühimääratluse ja võimalike mõjude üksikasjaliku kirjelduse juurde (vt allpool).

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp?name=projekttypen (projektide tutvustus).

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Projekt.jsp?start (andmebaasiprojektid).

| III. | Loodus- ja linnudirektiivis loetletud elupaikade ja liikide andmebaas ja -lehed |
| --- | --- |

III.

See osa moodustab infosüsteemi tuuma. Selles esitatakse üksikasjalik teave mõjutegurite tundlikkuse ja võimalike tagajärgede kohta peaaegu kõigi Saksamaal esinevate

| — | elupaikade direktiivi I lisas loetletud elupaikade kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Lrt.jsp; |
| --- | --- |

—

elupaikade direktiivi I lisas loetletud elupaikade kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Lrt.jsp;

| — | elupaikade direktiivi II lisas loetletud liikide kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Art.jsp; |
| --- | --- |

—

elupaikade direktiivi II lisas loetletud liikide kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Art.jsp;

| — | linnudirektiivi I lisas ja artikli 4 lõikes 2 loetletud linnuliikide kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Vog.jsp. |
| --- | --- |

—

linnudirektiivi I lisas ja artikli 4 lõikes 2 loetletud linnuliikide kohta => http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Vog.jsp.

Kui teema on valitud, kuvatakse tabelis eri mõjutegurite olulisus teatava elupaiga või liigi suhtes. Teema/mõju valimisel saadakse lisateavet, mis on esitatud viies kategoorias:

| 1. | tundlikkus/võimalikud mõjud (parimad teaduslikud teadmised elupaikade ja liikide tundlikkuse ning võimalike mõjude kohta kõigi 36 mõjuteguri puhul); |
| --- | --- |

1.

tundlikkus/võimalikud mõjud (parimad teaduslikud teadmised elupaikade ja liikide tundlikkuse ning võimalike mõjude kohta kõigi 36 mõjuteguri puhul);

| 2. | taastumisvõime (teave loodusliku isetaastumise kohta); |
| --- | --- |

2.

taastumisvõime (teave loodusliku isetaastumise kohta);

| 3. | väljakujunenud mõjuhindamise meetodid (hüpoteesid, viited ja kommentaarid mõjude ja nende tagajärgede prognoosimise parameetrite, kriteeriumide või meetodite kohta); |
| --- | --- |

3.

väljakujunenud mõjuhindamise meetodid (hüpoteesid, viited ja kommentaarid mõjude ja nende tagajärgede prognoosimise parameetrite, kriteeriumide või meetodite kohta);

| 4. | olulisuse künnised ja teave eelhindamise jaoks (näited, suunisväärtused, mõjude olulisuse künnised); |
| --- | --- |

4.

olulisuse künnised ja teave eelhindamise jaoks (näited, suunisväärtused, mõjude olulisuse künnised);

| 5. | olulisuse künnised ja teave asjakohase hindamise jaoks (näited, suunisväärtused, ebasoodsate mõjude olulisuse künnised). |
| --- | --- |

5.

olulisuse künnised ja teave asjakohase hindamise jaoks (näited, suunisväärtused, ebasoodsate mõjude olulisuse künnised).

Mõjuteguri mõjude valimisel avaneb üks või mitu lehekülge, millel kuvatakse väljavõtted andmebaasis sisalduvatest teaduslikest järeldustest, eksperditeadmistest ja hinnangutest. Võimalik on lugeda või välja trükkida valikulisi või põhjalikke aruandeid nende andmete kohta.

Olulisuse hinnangud põhinevad teaduslikel allikatel, mida on hinnatud ja millest on esitatud väljavõtted. Kui sellised allikad ei ole kättesaadavad, on need orienteerivad hinnangud, mis on võrreldavad projektitüüpidele antud olulisuse hinnangutega.

Kasutatud allikad on märgistatud vastavalt nende teaduslikule kvaliteedile ja/või spetsiifilisusele.

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp?name=lebensraumarten (elupaikade/liikide tutvustus).

| IV. | 36 mõjuteguri määratlus ja kirjeldus |
| --- | --- |

IV.

Teadmistebaas 36 mõjuteguri kohta, mis on jagatud üheksaks rühmaks koos konkreetsete määratluste ja üksikasjalike kirjeldustega võimalike tagajärgede kohta elupaikadele ja liikidele. Need mõjutegurid on seotud nii projektide kui ka elupaikade/liikidega. Neid võib lugeda ja välja printida ka aruannetena.

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp?name=wirkfaktoren (mõjutegurite tutvustus)

=> http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Wirkfaktor.jsp (andmebaasi mõjutegurid).

| V. | Täiendav teave |
| --- | --- |

V.

Praegu sisaldab täiendav teave süsteemis viidatud kirjanduse loetelu, sõnastikku ja linke näiteks Saksamaa Natura 2000 alade veebikaardistamise süsteemile. Tulevikus võib süsteem olla platvormiks, mille kaudu esitada täiendavat teavet mõjude ja tagajärgede hindamise kohta, niivõrd kui see on asjakohane riiklikul tasandil.

| Iirimaa – AA GeoTool: teave eelhindamiseks ja asjakohaseks hindamiseks |
| --- |

Iirimaa – AA GeoTool: teave eelhindamiseks ja asjakohaseks hindamiseks

Rakendus AA GeoTool toetab eelhindamise (1. etapp) ja asjakohase hindamise (2. etapp) andmekogumisprotsessi. AA GeoTool on arendatud välja keskkonnakaitseameti (EPA) ning rahvusparkide ja eluslooduse teenistuse (NPWS) koostöös. Rakendus kasutab andmeid, mis on saadud otse NPWSi pakutava veebiteenuse kaudu. Andmeid ajakohastatakse korrapäraselt ja hinnangud põhinevad uusimal kättesaadaval teabel.

AA GeoTool võimaldab kasutajal valida kaardil mõne punkti ning seejärel otsida loodus- ja linnualasid kindlaksmääratud vahemaa piires / määratud punktist üles- ja allavoolu. Kasutaja valitud vahemaa sõltub kava või projekti võimaliku keskkonnamõju tasemest.

Iga valitud vahemaal asuva Natura 2000 ala kohta kogutav teave hõlmab järgmist:

| 1. | ala tüüp, nt loodusala või linnuala; |
| --- | --- |

1.

ala tüüp, nt loodusala või linnuala;

| 2. | ala ainukordne kood; |
| --- | --- |

2.

ala ainukordne kood;

| 3. | ala nimetus; |
| --- | --- |

3.

ala nimetus;

| 4. | ala kaugus kasutaja valitud alguspunktist; |
| --- | --- |

4.

ala kaugus kasutaja valitud alguspunktist;

| 5. | kasutaja valitud otsingusuund; |
| --- | --- |

5.

kasutaja valitud otsingusuund;

| 6. | oluliste huvide loetelu iga ala kohta; |
| --- | --- |

6.

oluliste huvide loetelu iga ala kohta;

| 7. | link veebiaadressile iga ala kaitse-eesmärkidega. |
| --- | --- |

7.

link veebiaadressile iga ala kaitse-eesmärkidega.

AA GeoTooli link: https://gis.epa.ie/EPAMaps/AAGeoTool.

Täiendavat teavet konkreetsete Natura 2000 alade kohta leiab NPWSi veebisaidilt: http://www.epa.ie/terminalfour/AppropAssess/index.jsp ja ka veebisaidilt https://gis.epa.ie/EPAMaps/default.

| Madalmaad – asjakohase hindamise vahendid ja suunised |
| --- |
| Madalmaades on kasutusel „teekonnaplaneerija“ keskkonnalubades looduskaitseküsimuste arvessevõtmiseks, (1) mis pakub abi selle protsessi kõigis etappides. Teekonnaplaneerija on ette nähtud keskkonnaloa taotlejale juhul, kui nõutakse looduse seisundi kontrolli. Sellest on abi ka keskkonnaloa taotluse menetlemisega tegelevatele pädevatele asutustele, st omavalitsustele ja maakondlikele haldusasututele. Teekonnaplaneerijas kirjeldatakse menetlusetappe, mis on vajalikud, kui keskkonnaloa saamise menetlus hõlmab kaitsealuste liikide või Natura 2000 alade seisundi hindamist. Teekonnaplaneerija aitab taotlejatel ja praktikutel leida vastuseid sellistele küsimustele nagu „Kuidas ma tean, kas looduse seisundi hindamine on vajalik?“, „Mis etapis peaksid ökoloogilised andmed olema kättesaadavad?“ ja „Kui kaua see aega võtab?“.
  Samuti on olemas vahend, mis võimaldab prognoosida võimalikku mõju Natura 2000 aladel esinevatele liikidele ja elupaigatüüpidele (kuid mitte ala kui sellise terviklikkusele). Mõjunäitaja „Natura 2000 – ökoloogilised eeltingimused ja kahjulikud tegurid“ on vahend arendajatele, loaandjatele ja planeerijatele, kes puutuvad kokku tegevusega Natura 2000 aladel või nende läheduses. Mõjunäitaja on vahend, mille abil saab uurida tegevuse ja kavade võimalikku kahjulikku mõju. Mõjunäitaja annab teavet liikide ja elupaigatüüpide tundlikkuse kohta kõige levinumate häirivate tegurite suhtes. Esitatav teave on üldine: selleks et teha kindlaks, kas teatav tegevus on ka tegelikult kahjulik, tuleb teha täiendavaid uuringuid.
  Veebileht sisaldab ka 2010. aastal välja töötatud olulisuse määramise suuniseid, (2) milles antakse nõu Natura 2000 aladele avalduvate mõjude olulisuse hindamiseks. Suunised lähtuvad kriteeriumist, et kui sekkumise tulemusena on elupaiga pindala, liikide arv või elupaiga kvaliteet kaitse-eesmärkides märgitust väiksem või halvem, võivad sellel olla tõsised tagajärjed. Tegevuse või piirkonna eriomadustega võib siiski saavutada olukorra, kus vähenemisele vaatamata ei ole tõsiseid tagajärgi. Üksikasjalik analüüs ala tasandil võib seega viia teistsuguse järelduseni, nagu suunistes kirjeldatud.
  Lisaks antakse konkreetsed suunised projektidele, millega võib kaasneda lämmastikusaaste. Madalmaade puhul on lämmastiku sadestumise jaoks välja töötatud keerukas süsteem, milles võetakse arvesse eri allikatest pärit lämmastiku (ainult lämmastiku) kumulatiivset mõju.
  Riiklike projektide puhul annab lubade andmepank kogu asjakohase teabe, teeb otsuse ja alates 1. jaanuarist 2017 ka lubade väljastamisele eelneva täieliku asjakohase hindamise, mis on seotud looduskaitseseaduse rakendamisega. |

Madalmaad – asjakohase hindamise vahendid ja suunised

Madalmaades on kasutusel „teekonnaplaneerija“ keskkonnalubades looduskaitseküsimuste arvessevõtmiseks, (1) mis pakub abi selle protsessi kõigis etappides. Teekonnaplaneerija on ette nähtud keskkonnaloa taotlejale juhul, kui nõutakse looduse seisundi kontrolli. Sellest on abi ka keskkonnaloa taotluse menetlemisega tegelevatele pädevatele asutustele, st omavalitsustele ja maakondlikele haldusasututele. Teekonnaplaneerijas kirjeldatakse menetlusetappe, mis on vajalikud, kui keskkonnaloa saamise menetlus hõlmab kaitsealuste liikide või Natura 2000 alade seisundi hindamist. Teekonnaplaneerija aitab taotlejatel ja praktikutel leida vastuseid sellistele küsimustele nagu „Kuidas ma tean, kas looduse seisundi hindamine on vajalik?“, „Mis etapis peaksid ökoloogilised andmed olema kättesaadavad?“ ja „Kui kaua see aega võtab?“.

Samuti on olemas vahend, mis võimaldab prognoosida võimalikku mõju Natura 2000 aladel esinevatele liikidele ja elupaigatüüpidele (kuid mitte ala kui sellise terviklikkusele). Mõjunäitaja „Natura 2000 – ökoloogilised eeltingimused ja kahjulikud tegurid“ on vahend arendajatele, loaandjatele ja planeerijatele, kes puutuvad kokku tegevusega Natura 2000 aladel või nende läheduses. Mõjunäitaja on vahend, mille abil saab uurida tegevuse ja kavade võimalikku kahjulikku mõju. Mõjunäitaja annab teavet liikide ja elupaigatüüpide tundlikkuse kohta kõige levinumate häirivate tegurite suhtes. Esitatav teave on üldine: selleks et teha kindlaks, kas teatav tegevus on ka tegelikult kahjulik, tuleb teha täiendavaid uuringuid.

Veebileht sisaldab ka 2010. aastal välja töötatud olulisuse määramise suuniseid, (2) milles antakse nõu Natura 2000 aladele avalduvate mõjude olulisuse hindamiseks. Suunised lähtuvad kriteeriumist, et kui sekkumise tulemusena on elupaiga pindala, liikide arv või elupaiga kvaliteet kaitse-eesmärkides märgitust väiksem või halvem, võivad sellel olla tõsised tagajärjed. Tegevuse või piirkonna eriomadustega võib siiski saavutada olukorra, kus vähenemisele vaatamata ei ole tõsiseid tagajärgi. Üksikasjalik analüüs ala tasandil võib seega viia teistsuguse järelduseni, nagu suunistes kirjeldatud.

Lisaks antakse konkreetsed suunised projektidele, millega võib kaasneda lämmastikusaaste. Madalmaade puhul on lämmastiku sadestumise jaoks välja töötatud keerukas süsteem, milles võetakse arvesse eri allikatest pärit lämmastiku (ainult lämmastiku) kumulatiivset mõju.

Riiklike projektide puhul annab lubade andmepank kogu asjakohase teabe, teeb otsuse ja alates 1. jaanuarist 2017 ka lubade väljastamisele eelneva täieliku asjakohase hindamise, mis on seotud looduskaitseseaduse rakendamisega.

1.2.   Hindamissuunised

| Austria – transporditaristu hindamise suunised |
| --- |
| Austria maantee-, raudtee- ja transpordialaste teadusuuringute ühing (www.fsv.at) on välja töötanud nn RVS-suunised (3). Austria transpordi-, innovatsiooni- ja tehnoloogiaministeeriumi kiir- ja maanteede osakond on teinud need suunised kohustuslikuks ASFINAGile (riiklik maantee-ettevõte) ning need on ka muude projektide puhul n-ö mängureeglites kirjas. Neis kirjeldatakse muu hulgas seda, kuidas tuleb kavandada planeerimisprotsesse ja milliseid meetodeid tuleks kasutada, et võtta piisaval määral arvesse erinevaid keskkonnanõudeid. Need suunised sisaldavad näiteks soovitusi või kokkuleppeid künniste kohta, kogumismeetodite kirjeldusi või tehniliste mõistete määratlusi. Looduskaitse, eelkõige Natura 2000 alade ja ELi liikide kaitse nõuete kohta töötati välja ja avaldati 2015. aastal eraldi RVS („Liigikaitse hindamine taristuprojektides“, RVS 04.03.13). Selliseid teemasid nagu populatsioonile või Natura 2000 alale avalduva olulise häiringu määratlus käsitletakse viisil, millest kasutajad – projekti kavandamisega tegelevad bürood ja taristu hindamise eest vastutavad asutused – selgelt aru saavad. |

Austria – transporditaristu hindamise suunised

Austria maantee-, raudtee- ja transpordialaste teadusuuringute ühing (www.fsv.at) on välja töötanud nn RVS-suunised (3). Austria transpordi-, innovatsiooni- ja tehnoloogiaministeeriumi kiir- ja maanteede osakond on teinud need suunised kohustuslikuks ASFINAGile (riiklik maantee-ettevõte) ning need on ka muude projektide puhul n-ö mängureeglites kirjas. Neis kirjeldatakse muu hulgas seda, kuidas tuleb kavandada planeerimisprotsesse ja milliseid meetodeid tuleks kasutada, et võtta piisaval määral arvesse erinevaid keskkonnanõudeid. Need suunised sisaldavad näiteks soovitusi või kokkuleppeid künniste kohta, kogumismeetodite kirjeldusi või tehniliste mõistete määratlusi. Looduskaitse, eelkõige Natura 2000 alade ja ELi liikide kaitse nõuete kohta töötati välja ja avaldati 2015. aastal eraldi RVS („Liigikaitse hindamine taristuprojektides“, RVS 04.03.13). Selliseid teemasid nagu populatsioonile või Natura 2000 alale avalduva olulise häiringu määratlus käsitletakse viisil, millest kasutajad – projekti kavandamisega tegelevad bürood ja taristu hindamise eest vastutavad asutused – selgelt aru saavad.

| Belgia – õhusaasteainete tõttu toimuva hapestumise ja eutrofeerumise hindamise suunised |
| --- |
| Välja on töötatud suunised selliste mõjude kohta nagu „hapestumine õhusaasteainete tõttu“ ja „eutrofeerumine õhusaasteainete tõttu“. Need meetodid on seotud selliste tegevustega nagu intensiivpõllumajandus, tööstuslikud kütte- ja energeetikaprotsessid ning liikuvus (NOx ja NH3 sadestumine). Nende võimalike mõjude hindamiseks edendatakse kaheastmelist lähenemisviisi. Esimest eelhindamist toetab interaktiivne veebipõhine vahend, mille abil saab kiire vaatluse abil kindlaks teha, kas võimalik mõju on olemas. Kui sadestumise kiirvaatluse tulemusena antakse heakskiit, ei ole oodata võimalikku kahjulikku mõju. Kui heakskiitu ei anta, tähendab see, et võib esineda kahjulikku mõju, mida tuleb asjakohase hindamise abil lähemalt uurida (https://www.milieuinfo.be/voortoets/). |

Belgia – õhusaasteainete tõttu toimuva hapestumise ja eutrofeerumise hindamise suunised

Välja on töötatud suunised selliste mõjude kohta nagu „hapestumine õhusaasteainete tõttu“ ja „eutrofeerumine õhusaasteainete tõttu“. Need meetodid on seotud selliste tegevustega nagu intensiivpõllumajandus, tööstuslikud kütte- ja energeetikaprotsessid ning liikuvus (NOx ja NH3 sadestumine). Nende võimalike mõjude hindamiseks edendatakse kaheastmelist lähenemisviisi. Esimest eelhindamist toetab interaktiivne veebipõhine vahend, mille abil saab kiire vaatluse abil kindlaks teha, kas võimalik mõju on olemas. Kui sadestumise kiirvaatluse tulemusena antakse heakskiit, ei ole oodata võimalikku kahjulikku mõju. Kui heakskiitu ei anta, tähendab see, et võib esineda kahjulikku mõju, mida tuleb asjakohase hindamise abil lähemalt uurida (https://www.milieuinfo.be/voortoets/).

| Saksamaa – künniste kehtestamine oluliste ebasoodsate mõjude kindlakstegemiseks |
| --- |

Saksamaa – künniste kehtestamine oluliste ebasoodsate mõjude kindlakstegemiseks

Asjakohase hindamise peamine ülesanne on hinnata Natura 2000 sihtobjektidele avalduva mõju tagajärgede olulisust. Nii nagu mujal on ka Saksamaal olnud hindamine suure subjektiivsuse tõttu keeruline. Seetõttu ei olnud pädevatel asutustel sageli põhjendatud teaduslikku kindlust, mida nad vajasid kava või projekti lubamise kohta otsuse tegemiseks.

Saksamaa Liitvabariigi looduskaitseamet (BfN) tellis selle probleemi lahendamiseks ning ühtsema ja järjepideva meetodi tagamiseks mõju olulisuse hindamisel praktikas uurimisprojekti, et koostada teaduslikult kontrollitud eeskirjad ja kokkulepped kõikide Saksamaal esinevate elupaigatüüpide ja liikide kohta, mis on loetletud linnudirektiivis ja elupaikade direktiivis. Selle põhjal koostatud juhenddokument avaldati 2007. aastal (Lambrecht & Trautner, 2007).

A.   Standardite taust ja staatus

Tuginedes Euroopa Liidu Kohtu otsusele Waddenzee kohtuasjas, jõudis Saksamaa kõrgeim halduskohus (BVerwG) järeldusele, et Natura 2000 ala kaitse-eesmärkide alla kuuluva elupaiga kadu tuleks üldiselt pidada oluliseks ebasoodsaks mõjuks ala terviklikkusele. Ka Euroopa Liidu Kohtu otsus Galway kohtuasjas C-258/11 (11.4.2013) näitab selgelt, et Natura 2000 aladel asuvate elupaikade range kaitse on vajalik ja et isegi väikest kadu võib teatavatel tingimustel pidada oluliseks kaoks.

Et nõuetekohaselt reageerida ka suhteliselt väikesele kaole, juhindutakse Lambrechti ja Trautneri (2007) standarditest, mis annavad juhiseid olulisuse tasemete määramiseks. Need standardid töötati välja teadus- ja arendusprojektide raames ning seejärel arutati ja hinnati neid ekspertide laialdase osalemisega menetluse käigus kuue aasta jooksul. Nüüdseks on need laialdaselt aktsepteeritud ja kokku lepitud, suunistes soovitatakse neid kasutada, halduskohtud käsitlevad neid ametlikult ja korrapäraselt ning neid kasutatakse laialt igat liiki asjakohastes hindamistes.

B.   Standardite lähenemisviis

Standard lähtub eeldusest, et üldiselt tuleks Natura 2000 ala kaitse-eesmärkide hulka kuuluvate elupaigatüüpide ja liikide elupaikade püsivat kadu pidada oluliseks ebasoodsaks mõjuks ala terviklikkusele. Siiski võib teatavatel tingimustel pidada mõningate elupaigatüüpide ja liikide puhul teatavat kadu mitteoluliseks.

Juhend sisaldab olulisuse taseme kindlaksmääramiseks teaduslikult kokku lepitud künniseid ja kriteeriume, mis põhinevad nii kvantitatiivsetel kriteeriumidel kui ka kvalitatiivsetel ja funktsionaalsetel aspektidel. Selleks, et mõju saaks pidada mitteoluliseks, peavad olema täidetud kõik järgmised tingimused:

| A. | see ei mõjuta ühtki elupaiga olulist või erilist funktsiooni või varianti; elupaiga eritunnused peavad jääma muutumatuks; |
| --- | --- |

A.

see ei mõjuta ühtki elupaiga olulist või erilist funktsiooni või varianti; elupaiga eritunnused peavad jääma muutumatuks;

| B. | kvantitatiivse absoluutse pindalakao (määratletud iga elupaigatüübi ja liikide elupaikade kohta) suunisväärtusi ei ületata; |
| --- | --- |

B.

kvantitatiivse absoluutse pindalakao (määratletud iga elupaigatüübi ja liikide elupaikade kohta) suunisväärtusi ei ületata;

| C. | suhteline pindalakadu ei ületa 1 % elupaiga kogupindalast kaitsealal; |
| --- | --- |

C.

suhteline pindalakadu ei ületa 1 % elupaiga kogupindalast kaitsealal;

| D. | kumulatiivne mõju muude projektidega ei ületa eespool nimetatud künnisväärtusi (B ja C); |
| --- | --- |

D.

kumulatiivne mõju muude projektidega ei ületa eespool nimetatud künnisväärtusi (B ja C);

| E. | kumulatiivsed mõjud muude mõjuteguritega ei ületa samuti eespool nimetatud künnisväärtusi. |
| --- | --- |

E.

kumulatiivsed mõjud muude mõjuteguritega ei ületa samuti eespool nimetatud künnisväärtusi.

C.   Elupaiga kadumise künniste väljatöötamine

Ebaoluliste kadude suunisväärtuste väljatöötamisel kasutati elupaiga- ja liigipõhist lähenemisviisi, lähtudes teatavast arvust kriteeriumidest. Künniste kindlaksmääramisel võeti arvesse elupaikade haavatavust, mida hinnati kolme põhikriteeriumi ja nelja teisese kriteeriumi alusel.

Elupaigatüüpide põhikriteeriumid:

| — | elupaiga minimaalne ökoloogiliselt elujõuline pindala; |
| --- | --- |

—

elupaiga minimaalne ökoloogiliselt elujõuline pindala;

| — | elupaiga keskmine pindala Natura 2000 aladel; |
| --- | --- |

—

elupaiga keskmine pindala Natura 2000 aladel;

| — | elupaiga kogupindala Natura 2000 võrgustikus. |
| --- | --- |

—

elupaiga kogupindala Natura 2000 võrgustikus.

Teisesed kriteeriumid:

| — | elupaigatüübi haruldus/sagedus; |
| --- | --- |

—

elupaigatüübi haruldus/sagedus;

| — | esmatähtsa elupaiga staatus; |
| --- | --- |

—

esmatähtsa elupaiga staatus;

| — | elupaiga ohustatus; |
| --- | --- |

—

elupaiga ohustatus;

| — | taastumisvõime. |
| --- | --- |

—

taastumisvõime.

Natura 2000 võrgustiku elupaikade üleriigilise inventuuri käigus tehtud hindamise põhjal määrati kindlaks viis maismaaelupaikade ja kaks mereelupaikade haavatavuse klassi (vt tabel 1).

Seejärel töötati välja maatriks, kus haavatavusklassid seoti kolme suhtelise pindalakao tasemega (I, II ja III tase), mis vastavad 1 %, 0,5 % ja 0,1 % suhtelisele kaole. Iga elupaigaklassi ja suhtelise kao taseme kohta määrati elupaigaklassi lubatava absoluutse pindalakao künnised (vt tabel 1).

Tabel 1

Elupaikade direktiivi 1. lisas sätestatud kaitsealuste elupaikade lubatud mitteolulise kao absoluutsete ja suhteliste künniste suunisväärtused (SV)

| Suhteline kadu | Tase | Suunisväärtuste klassid
  (elupaiga lubatud kao kvantitatiivsed absoluutsed künnised) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6a | 6b |
| Mereelupaikade eriklass |
| < 1 % | I. baastase SV | 0 m2 | 25 m2 | 50 m2 | 100 m2 | 250 m2 | 500 m2 | 0,5 ha |
| < 0,5 % | II. kesktase SV | 0 m2 | 125 m2 | 250 m2 | 500 m2 | 1 250 m2 | 2 500 m2 | 2,5 ha |
| < 0,1 % | III. kõrgem tase SV | 0 m2 | 250 m2 | 500 m2 | 1 000 m2 | 2 500 m2 | 5 000 m2 | 5 ha |

Suhteline kadu

Tase

Suunisväärtuste klassid

(elupaiga lubatud kao kvantitatiivsed absoluutsed künnised)

1

2

3

4

5

6a

6b

Mereelupaikade eriklass

< 1 %

I. baastase SV

0 m2

25 m2

50 m2

100 m2

250 m2

500 m2

0,5 ha

< 0,5 %

II. kesktase SV

0 m2

125 m2

250 m2

500 m2

1 250 m2

2 500 m2

2,5 ha

< 0,1 %

III. kõrgem tase SV

0 m2

250 m2

500 m2

1 000 m2

2 500 m2

5 000 m2

5 ha

Praktikas tähendab see, et Saksamaal asuvast 91 elupaigatüübist 21 puhul ei ole kadu vastuvõetav, samal ajal kui ülejäänud elupaikade puhul võib mõningast kadu pidada ebaoluliseks, kui elupaiga jaoks määratletud suunisväärtusi ei ületata.

Absoluutse pindalakao seostamine suhtelisega tähendab, et suurema elupaigaala puhul on lubatud suurem absoluutne kadu, kui ala moodustab mõjutatud pindalast väiksema osa. Künniste kehtestamisel võeti arvesse elupaiga minimaalset elujõulist pindala. Allpool tabelis 2 on esitatud elupaiga kadumise suunisväärtused, mis on määratletud mõne I lisa elupaigatüübi puhul Saksamaal.

Tabel 2

Elupaiga kadumise suunisväärtused mõne I lisa elupaigatüübi puhul Saksamaal

| Kood | Elupaigatüüp | Elupaiga kao suunisväärtus
  (m2) |
| --- | --- | --- |
| klass | I tase | II tase | III tase |
| Kui kadu on

  ≤ 1% | Kui kadu on

  ≤ 0,5% | Kui kadu on

  ≤ 0,1% |
| 9110 | Luzulo-Fagetum’i kooslustega pöögimetsad | 5 | 250 | 1 250 | 2 500 |
| 9130 | Asperula-Fagetum’i kooslustega pöögimetsad | 5 | 250 | 1 250 | 2 500 |
| 9170 | Tamme-valgepöögimetsad | 4 | 100 | 500 | 1 000 |
| 91E0* | Lammimets | 4 | 100 | 500 | 1 000 |
| 6510 | Madalikuniidud | 4 | 100 | 500 | 1 000 |
| 4030 | Euroopa kuivad nõmmed | 3 | 50 | 250 | 500 |
| 6430 | Niiskuslembesed serva-kõrgrohustud | 3 | 50 | 250 | 500 |
| 6120* | Kuivad liivased rohumaad karbonaatsel mullal | 2 | 25 | 125 | 250 |
| 7110* | Looduslikus seisundis rabad | 1 | 0 | 0 | 0 |
| 7220* | Nõrglubjalasundit moodustavad allikad | 1 | 0 | 0 | 0 |

Kood

Elupaigatüüp

Elupaiga kao suunisväärtus

(m2)

klass

I tase

II tase

III tase

Kui kadu on

≤ 1%

Kui kadu on

≤ 0,5%

Kui kadu on

≤ 0,1%

9110

Luzulo-Fagetum’i kooslustega pöögimetsad

5

250

1 250

2 500

9130

Asperula-Fagetum’i kooslustega pöögimetsad

5

250

1 250

2 500

9170

Tamme-valgepöögimetsad

4

100

500

1 000

91E0*

Lammimets

4

100

500

1 000

6510

Madalikuniidud

4

100

500

1 000

4030

Euroopa kuivad nõmmed

3

50

250

500

6430

Niiskuslembesed serva-kõrgrohustud

3

50

250

500

6120*

Kuivad liivased rohumaad karbonaatsel mullal

2

25

125

250

7110*

Looduslikus seisundis rabad

1

0

0

0

7220*

Nõrglubjalasundit moodustavad allikad

1

0

0

0

C.   Loomaliikide elupaikade kao künnised

Kaitsealuste liikide elupaikade lubatavate kadude väljatöötamisel lähtuti peamiselt liikide elupaikade tüüpilisest suurusest ja kirjanduse ülevaatest, võttes arvesse üksikute isendite kodupiirkonna ja territooriumi suurust ning liikuvust ja populatsioonide levilat. Liigid rühmitati kaheksasse klassi keskmise kodupiirkonna alusel, mis määratleti (Bink, 1992 järgi) järgmiselt: < 1 ha, 4 ha,16 ha, 64 ha, 260 ha, 10 km2, 40 km2, 160 km2.

Seejärel määrati olulisuse taseme suunisväärtused suhtena 1/100 või 1/1 000 klassi väärtusest olenevalt sellest, kas konkreetne klass valiti vastavalt isendite või populatsioonide jaoks. Suunisväärtuste puhul tuleb arvesse võtta ka suhtelise ja absoluutse kao taseme kombinatsiooni.

Lisaks tuleb arvesse võtta liigi konkreetset elupaigakasutust, et määrata kindlaks, milliste elupaikade osade puhul võib neid suunisväärtusi kasutada. Väga ohustatud liikide puhul ei ole suunisväärtust antud; see tähendab, et olulise mõju künnise moodustavad kõik nullist suuremad väärtused.

II lisas loetletud 53 liigist 16 puhul ja linnudirektiivi kohaldamisalasse kuuluvast 98 liigist 20 puhul künnisväärtused puuduvad. Teisisõnu ei ole vähimgi mõju tõenäoliselt vastuvõetav. Kõik need järeldused/arvud/künnised on üksnes soovituslikud. See tähendab, et iga asjakohase hindamise puhul on siiski vaja juhtumipõhist lähenemisviisi.

D.   Standardite eelised

Alates juhenddokumendi avaldamisest on seda Saksa kohtutes edukalt katsetatud ja seda kohaldatakse nüüd kogu riigis. Rohkem kui kümne aasta jooksul saadud kogemuste põhjal on võimalik kindlaks teha mitu selle lähenemisviisi eelist:

| — | suurem läbipaistvus ja objektiivsus, selge hindamisraamistik terviklikkusele avalduva olulise ebasoodsa mõju hindamiseks; |
| --- | --- |

—

suurem läbipaistvus ja objektiivsus, selge hindamisraamistik terviklikkusele avalduva olulise ebasoodsa mõju hindamiseks;

| — | asjakohase hindamise eeskirjad on kõigile (taotleja, pädev konsultatsiooniasutus, looduskaitseasutus, kohtunikud/kohtud ja üldsus) selged; |
| --- | --- |

—

asjakohase hindamise eeskirjad on kõigile (taotleja, pädev konsultatsiooniasutus, looduskaitseasutus, kohtunikud/kohtud ja üldsus) selged;

| — | standardid tagavad hindamise kvaliteedi; |
| --- | --- |

—

standardid tagavad hindamise kvaliteedi;

| — | selline lähenemisviis võib osutuda kasulikuks ka muude mõjude puhul (seoses järkjärgulise kaoga); |
| --- | --- |

—

selline lähenemisviis võib osutuda kasulikuks ka muude mõjude puhul (seoses järkjärgulise kaoga);

| — | suurendab õigus- ja planeerimiskindlust. |
| --- | --- |

—

suurendab õigus- ja planeerimiskindlust.

Lisateavet dokumendi väljatöötamise ja selle kasutamise kohta praktikas ja kohtupraktikas vt

| | Lambrecht H., Trautner J. (2007): Fachinformationssystem und Fachkonventionen zurBestimmung der Erheblichkeit im Rahmen der FFH-VP — Endbericht zum Teil Fachkonventionen, Schlussstand Juni 2007. (Erialane infosüsteem ja olulisuse hindamise eeskirjad asjakohase hindamise kontekstis – lõpparuande osa „Eksperdieeskirjad“, lõplik versioon juuni 2007) (saksa keeles). https://www.bfn.de/themen/planung/eingriffe/ffh-vertraeglichkeitspruefung.html. |
| --- | --- |

Lambrecht H., Trautner J. (2007): Fachinformationssystem und Fachkonventionen zurBestimmung der Erheblichkeit im Rahmen der FFH-VP — Endbericht zum Teil Fachkonventionen, Schlussstand Juni 2007. (Erialane infosüsteem ja olulisuse hindamise eeskirjad asjakohase hindamise kontekstis – lõpparuande osa „Eksperdieeskirjad“, lõplik versioon juuni 2007) (saksa keeles). https://www.bfn.de/themen/planung/eingriffe/ffh-vertraeglichkeitspruefung.html.

| | Bernotat, D. (2013): Asjakohane hindamine. Olulisuse standardid suurema planeerimiskindluse tagamiseks. Esitlus Jaspersi looduskaitseseminaril, Brüssel, 10.4.2013. http://www.jaspersnetwork.org/download/attachments/13205585/Appropriate%20assessment%20standards%20-%20Germany.pdf?version=1&modificationDate=1400316957000&api=v2. |
| --- | --- |

Bernotat, D. (2013): Asjakohane hindamine. Olulisuse standardid suurema planeerimiskindluse tagamiseks. Esitlus Jaspersi looduskaitseseminaril, Brüssel, 10.4.2013. http://www.jaspersnetwork.org/download/attachments/13205585/Appropriate%20assessment%20standards%20-%20Germany.pdf?version=1&modificationDate=1400316957000&api=v2.

| Saksamaa – metsloomade suremuse hindamise kriteeriumid projektide ja toimingute jaoks |
| --- |

Saksamaa – metsloomade suremuse hindamise kriteeriumid projektide ja toimingute jaoks

Aastatel 2008–2016 töötati Saksamaal välja klassifitseerimissüsteem, et hinnata inimtegevusest tingitud suremuse olulisust liikide tasandil. Süsteemis võetakse arvesse populatsiooni bioloogia ja looduse kaitseseisundiga seotud parameetreid.

Esiteks töötati välja populatsiooni bioloogia tundlikkuse indeks (PSI) selliste näitajate põhjal nagu suremus, pikaealisus, esmaspoegimisiga, paljunemismäär, populatsiooni arvukus riigis ja arengusuundumus. Enamiku parameetrite puhul teisendati mõõdetud väärtused punktisüsteemiks, mis kajastab tundlikkust inimtegevusest tingitud suremuse suhtes – see ulatub kõrgest haavatavuse tasemest (1 hindepunkt) madala haavatavuse tasemeni (9 hindepunkti).

Loodi ka kaitseväärtuse indeks (NWI). Indeksis võetakse arvesse selliseid parameetreid nagu staatus riigi punases raamatus, arvukus Saksamaal, populatsiooni seisund (vastavalt Natura 2000 süsteemile) ja riikide vastutus liikide eest.

Liigipõhiste hindamiste läbiviimise hõlbustamiseks koondati mõlemad indeksid (PSI ja NWI) maatriksisse, mille tulemusel saadi suremustundlikkuse indeks (MGI). Indeksi alusel on hõlpsam hinnata üksikisendi kao mõju kogu populatsioonile. See võimaldab kindlaks teha, millise liigi puhul (sõltuvalt sellest, kui haruldased, ohustatud ja tundlikud need on) tuleb vaid paari isendi kadu pidada hindamise raames oluliseks. MGI aitab tuvastada ka need arvukad liigid, mille puhul ei ole vaja üksikasjalikumalt kaaluda projektiga seotud suremusriski, vähemalt mitte juhul, kui mõjutatud on ainult üksikud isendid.

Lisaks indeksitele töötasid ametiasutused välja ka juhised selle kohta, kuidas kohaldada MGI-indeksit planeerimise ja mõjuhinnangu raames. Planeerimis- ja loamenetlustes tuleb kokkupõrke- või suremusriske arvesse võtta projektipõhiselt. Näiteks tuuleturbiinide, elektriliinide (kokkupõrked ja elektrilöögid) ja teedega (maanteed ja raudteed) seotud lindude suremusrisk ei ole mitte üksnes liikide lõikes erinev, vaid võib sõltuda ka projekti tüübist. See kehtib ka nahkhiirte kohta.

Seetõttu jagati teise sammuna iga liigi puhul konkreetse projektitüübiga seotud suremusrisk lindude puhul neljaks klassiks (kokkupõrge elektriliinidega, elektrilöök keskpingemastist, kokkupõrge autode ja tuuleturbiinidega) ning nahkhiirte puhul kaheks klassiks (kokkupõrge autode ja tuuleturbiinidega). Selline hinnang põhineb ulatuslikul ülevaatel kirjandusest, milles käsitletakse Saksamaal ja Euroopas hukkunud loomade arvu iga projektitüübi puhul, samuti teadmistel bioloogia ja liigi käitumise kohta (nt liikuvuse, kodupiirkonna suuruse, lennukõrguse, lennukäitumise, manööverdamisvõime, lokomotsiooni kiiruse, kehasuuruse, tiivaulatuse ja nägemise kohta), avaldatud eksperdihinnangutel (sealhulgas avaldatud riiklikud ja rahvusvahelised suunised) ning oma hinnangutel. Eri projektide käigus hukkunute statistika tõlgendamisel võeti arvesse ka vastavate liikide arvukust.

Seejärel seoti konkreetse projektitüübiga seotud suremusrisk üldise suremustundlikkusega (MGI) konkreetsete projektitüüpidega seotud suremustundlikkuse indeksis (vMGI).

Näiteks „suur kokkupõrkerisk“ elektriliinide, tuuleturbiinide või teedega ei tähenda automaatselt „oluliselt suurenenud suremusriski“ (looduskaitseseaduste tähenduses) liikide puhul, mille loomulik suremus on 50–60 %. Veelgi äärmuslikum näide on putukad (nt paljud liblikad ja kiilid), kelle kokkupõrkerisk teedel on suur, kuid kelle loomulik suremusmäär aastas on 100 %. Nende loomade organismiökoloogia tervikuna on kohanenud suurte kadudega (suur loomulik suremus, madal pikaealisuse määr, suur sigivus, suur populatsioon). Seega on lühikese elueaga liikide puhul teatavad taristust tulenevad inimtegevuse põhjustatud suremusriskid palju vähem olulised kui väikese loomuliku suremuse ja sigivusega pikaealiste liikide puhul (nn k-strateegid). MGI-meetod võtab neid organismiökoloogilisi aspekte ja erinevusi projektipõhiste suremusriskide hindamisel arvesse.

Lõpuks tuleb iga üksikjuhtumi puhul hinnata projekti võimalikku vastuolu mõjutatud liikide isendite arvuga. Selleks mõõdetakse „konstellatsioonipõhist“ riski. Selle riski hindamine lähtub piirkonnapõhisest teabest ja projekti parameetritest.

Kokkuvõttes võib öelda, et suremustundlikkuse indeks (MGI) ei saa asendada suremusriski juhtumipõhist hindamist. Siiski annavad erinevad liigitused suremusriskide hindamisele konkreetsema aluse, näiteks seoses (Saksamaa föderaalse looduskaitseseaduse alusel vastu võetud) mõju leevendamise määruse või elupaikade direktiivi artikli 6 (asjakohane hindamine) ja artikli 12 (liikide kaitse) sätete või keskkonnavastutuse direktiivi sätete kohaldamisega. Meetodi eesmärk on kehtestada standarditud viis liikide suremuse mõju hindamiseks ning seega suurendada mõjuhinnangute objektiivsust ja läbipaistvust.

Bernotat, D. & Dierschke, V. (2016): Übergeordnete Kriterien zur Bewertung der Mortalität wildlebender Tiere im Rahmen von Projekten und Eingriffen. 3. Fassung – Stand 20.9.2016. – Leipzig (Bundesamt für Naturschutz), 460 S. https://www.bfn.de/themen/planung/eingriffe/besonderer-artenschutz/toetungsverbot.html.

| Itaalia. Riiklikud suunised elupaikade direktiivi artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaseks hindamiseks |
| --- |
| Itaalia avaldas hiljuti riiklikud suunised, milles kirjeldatakse eelhindamise ja asjakohase hindamise menetlusi ning erandite rakendamist kooskõlas elupaikade direktiivi artikli 6 lõigetega 3 ja 4.
  Dokumendi koostas mõju hindamise valdkonnas pädevate riiklike ja piirkondlike ametiasutuste ning haldusasutuste esindajatest koosnev töörühm. Selles võetakse arvesse toimivuskontrolli käigus saadud soovitusi ja komisjoni ajakohastatud suuniseid artikli 6 kohta.
  Suuniste eesmärk on ühtlustada liikmesriikide tasandil artikli 6 lõigete 3 ja 4 rakendamist. Nendega toetatakse mitte üksnes kavade ja projektide, vaid ka programmide, sekkumiste ja tegevuste kaasamist menetlusse. Ette on nähtud eelhindamise formaat, et tagada ühtne lähenemisviis kõnealuses etapis ja standardsete hindamiskriteeriumide kasutamine riiklikul tasandil. Samuti on koostatud arendajate jaoks vorm asjakohase teabe esitamiseks kavade, projektide, programmide, sekkumiste ja tegevuste kohta. Asjakohast hindamist silmas pidades sisaldavad suunised üksikasjalikke kirjeldusi sisu ja arvesse võetava teabe, uuringu konkreetsete tingimuste ja elementide ning Natura 2000 aladele avalduva mõju olulisuse kvalitatiivse ja kvantitatiivse analüüsi kohta.
  Seoses artikli 6 lõike 4 kohase erandiga käsitletakse suunistes alternatiivsete lahenduste hindamist eraldi peatükis. Suunistes rõhutatakse, et see hindamine jääb vormiliselt ja igal juhul eeltingimuseks artikli 6 lõikes 4 sätestatud erandimenetluse kohaldamisele, kuigi arvatakse, et asjakohase hindamise raames peaks see andma ka võimaluse suunata projektitaotlust väiksema keskkonnamõjuga lahenduste poole.
  Suunistes kirjeldatakse ka ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste kontrollimise kriteeriume, asjakohaste asendusmeetmete kindlaksmääramise ja rakendamise meetodeid ning selgitusi, mis on seotud nende kontrollimise ja Euroopa Komisjoni teavitamisega asjakohasel vormil. Tehakse ettepanek rakendada asendusmeetmete puhul järgmisi minimaalseid asendusmäärasid: 2: 1 esmatähtsate elupaikadele ja/või ühenduse tähtsusega liikidele (kehtib ka esmatähtsate liikide elupaikadele); 1,5: 1 ühenduse tähtsusega elupaikadele ja/või liikidele (kehtib ka liikide elupaikadele); 1: 1 muudele elupaikadele, liikidele või liikide elupaikadele.
  https://www.gazzettaufficiale.it/eli/gu/2019/12/28/303/sg/pdf |

Itaalia. Riiklikud suunised elupaikade direktiivi artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaseks hindamiseks

Itaalia avaldas hiljuti riiklikud suunised, milles kirjeldatakse eelhindamise ja asjakohase hindamise menetlusi ning erandite rakendamist kooskõlas elupaikade direktiivi artikli 6 lõigetega 3 ja 4.

Dokumendi koostas mõju hindamise valdkonnas pädevate riiklike ja piirkondlike ametiasutuste ning haldusasutuste esindajatest koosnev töörühm. Selles võetakse arvesse toimivuskontrolli käigus saadud soovitusi ja komisjoni ajakohastatud suuniseid artikli 6 kohta.

Suuniste eesmärk on ühtlustada liikmesriikide tasandil artikli 6 lõigete 3 ja 4 rakendamist. Nendega toetatakse mitte üksnes kavade ja projektide, vaid ka programmide, sekkumiste ja tegevuste kaasamist menetlusse. Ette on nähtud eelhindamise formaat, et tagada ühtne lähenemisviis kõnealuses etapis ja standardsete hindamiskriteeriumide kasutamine riiklikul tasandil. Samuti on koostatud arendajate jaoks vorm asjakohase teabe esitamiseks kavade, projektide, programmide, sekkumiste ja tegevuste kohta. Asjakohast hindamist silmas pidades sisaldavad suunised üksikasjalikke kirjeldusi sisu ja arvesse võetava teabe, uuringu konkreetsete tingimuste ja elementide ning Natura 2000 aladele avalduva mõju olulisuse kvalitatiivse ja kvantitatiivse analüüsi kohta.

Seoses artikli 6 lõike 4 kohase erandiga käsitletakse suunistes alternatiivsete lahenduste hindamist eraldi peatükis. Suunistes rõhutatakse, et see hindamine jääb vormiliselt ja igal juhul eeltingimuseks artikli 6 lõikes 4 sätestatud erandimenetluse kohaldamisele, kuigi arvatakse, et asjakohase hindamise raames peaks see andma ka võimaluse suunata projektitaotlust väiksema keskkonnamõjuga lahenduste poole.

Suunistes kirjeldatakse ka ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste kontrollimise kriteeriume, asjakohaste asendusmeetmete kindlaksmääramise ja rakendamise meetodeid ning selgitusi, mis on seotud nende kontrollimise ja Euroopa Komisjoni teavitamisega asjakohasel vormil. Tehakse ettepanek rakendada asendusmeetmete puhul järgmisi minimaalseid asendusmäärasid: 2: 1 esmatähtsate elupaikadele ja/või ühenduse tähtsusega liikidele (kehtib ka esmatähtsate liikide elupaikadele); 1,5: 1 ühenduse tähtsusega elupaikadele ja/või liikidele (kehtib ka liikide elupaikadele); 1: 1 muudele elupaikadele, liikidele või liikide elupaikadele.

https://www.gazzettaufficiale.it/eli/gu/2019/12/28/303/sg/pdf

NATURA 2000 ALALE AVALDUVA MÕJU OLULISUSE HINDAMINE

(OSA ITAALIA RIIKLIKESSE SUUNISTESSE LISATUD EELHINDAMISE KORRAST)

| 1. | ÜHENDUSE TÄHTSUSEGA ELUPAIGAD |
| --- | --- |

1.

Ühenduse tähtsusega elupaigad (elupaikade direktiivi I lisa), mida ettepanek puudutab:

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

Ühenduse tähtsusega elupaikade võimalik kadu:

| — | elupaiga kood: ... |
| --- | --- |

—

elupaiga kood: ...

| — | korrata iga mõjutatud elupaiga puhul |
| --- | --- |

—

korrata iga mõjutatud elupaiga puhul

| ☐ | ei |
| --- | --- |

☐

ei

| ☐ | jah






  ☐ | püsivalt |
| --- | --- | --- |

☐

jah

☐

püsivalt

| ☐ | ajutiselt |
| --- | --- |

☐

ajutiselt

Ühenduse tähtsusega elupaikade võimalik killustumine:

| — | elupaiga kood: ... |
| --- | --- |

—

elupaiga kood: ...

| — | korrata iga mõjutatud elupaiga puhul |
| --- | --- |

—

korrata iga mõjutatud elupaiga puhul

| ☐ | ei |
| --- | --- |

☐

ei

| ☐ | jah






  ☐ | püsivalt |
| --- | --- | --- |

☐

jah

☐

püsivalt

| ☐ | ajutiselt |
| --- | --- |

☐

ajutiselt

| 2. | ÜHENDUSE TÄHTSUSEGA LIIGID JA NENDE ELUPAIGAD |
| --- | --- |

2.

Ühenduse tähtsusega liigid (elupaikade direktiivi II lisa ja linnudirektiivi artikkel 4), mida ettepanek puudutab:

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

Ühenduse tähtsusega liikide võimalik häirimine:

| — | liigid: ... |
| --- | --- |

—

liigid: ...

| — | korrata iga mõjutatud elupaiga puhul |
| --- | --- |

—

korrata iga mõjutatud elupaiga puhul

| ☐ | ei |
| --- | --- |

☐

ei

| ☐ | jah






  ☐ | püsivalt |
| --- | --- | --- |

☐

jah

☐

püsivalt

| ☐ | ajutiselt |
| --- | --- |

☐

ajutiselt

Ühenduse tähtsusega liikide võimalik otsene/kaudne kadumine (korrata iga asjaomase liigi kohta):

| — | liigid: ... |
| --- | --- |

—

liigid: ...

| — | isendite, paaride arv (standardse andmevormi põhjal) |
| --- | --- |

—

isendite, paaride arv (standardse andmevormi põhjal)

| ☐ | ei |
| --- | --- |

☐

ei

| ☐ | jah |
| --- | --- |

☐

jah

hinnanguline kadu (isendite, paaride arv)

Liikide elupaikade võimalik kadu/killustamine:

| — | liigid: ... |
| --- | --- |

—

liigid: ...

| — | liikide elupaigatüüp: |
| --- | --- |

—

liikide elupaigatüüp:

...

(korrata iga mõjutatud elupaiga puhul)

| ☐ | ei |
| --- | --- |

☐

ei

| ☐ | jah






  ☐ | püsivalt |
| --- | --- | --- |

☐

jah

☐

püsivalt

| ☐ | ajutiselt |
| --- | --- |

☐

ajutiselt

| 3. | KUMULATIIVSE MÕJU HINDAMINE |
| --- | --- |

3.

Kas muud projektid, kavad, sekkumised või tegevused võivad koos käsitletava taotlusega põhjustada asjaomasele Natura 2000 alale olulist kumulatiivset ja/või sünergilist mõju?

☐ jah ☐ ei

Kui jah, siis märkida see muu kava, projekt, sekkumine või tegevus, ja kirjeldada, kuidas need koos käsitletava taotlusega ala oluliselt mõjutavad:

...

| 4. | KAUDSE MÕJU HINDAMINE |
| --- | --- |

4.

Kas ettepanekul võib olla kaudseid mõjusid Natura 2000 alale?

☐ jah ☐ ei

Kui jah, siis märkida need mõjud:

...

| 5. | HINNANGU KOKKUVÕTE |
| --- | --- |

5.

Kas kava, projekt, programm, sekkumine või tegevus võib põhjustada otsest, kaudset ja/või kumulatiivset mõju (sh võimalikku mõju) ühenduse tähtsusega elupaikadele?

☐ jah ☐ ei

Kui jah, siis selgitada, miks:

...

...

Kas kava, projekt, programm, sekkumine või tegevus võib põhjustada otsest, kaudset ja/või kumulatiivset mõju (sh võimalikku mõju) ühenduse tähtsusega liikidele?

☐ jah ☐ ei

Kui jah, siis selgitada, miks:

...

...

Kas kava, projekt, programm, sekkumine või tegevus võib põhjustada otsest, kaudset ja/või kumulatiivset mõju (sh võimalikku mõju) Natura 2000 ala(de) terviklikkusele?

☐ jah ☐ ei

Kui jah, siis selgitada, miks:

...

...

...

| 6. | JÄRELDUS EELHINDAMISE KOHTA |
| --- | --- |

6.

Järeldused ja põhjendused (põhjendatud arvamus):

...

...

...

...

| 7. | EELHINDAMISE TULEMUS |
| --- | --- |

7.

☐

positiivne: asjakohane hindamine ei ole vajalik

☐

negatiivne: asjakohane hindamine on vajalik

Allikas: Natura 2000 aladele avalduva mõju hindamise suunised (Itaalia). Linee guida nazionali per la valutazione di incidenza (VInCA). Direttiva 92/43/CEE "Habitat" art. 6, paragrafi 3 e 4. Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, 2019.

1.3.   Iirimaa riikliku elektriprogrammi asjakohane hindamine – kumulatiivse mõju hindamine

Grid25 rakenduskava on kava elektrivõrgu arendamiseks Iirimaal kuni 2025. aastani. Selle eesmärk on tagada linnadele, küladele, kodumajapidamistele ja muudele olulistele turgudele, kus elektrienergiat vajatakse, pikaajaline jätkusuutlik ja tarnekindel energiavaru tavapärastest ja taastuvatest energiaallikatest.

Rakenduskava põhieesmärgid kuni 2025. aastani on

| — | olemasoleva võrgu uuendamine 2 530 km ulatuses ja |
| --- | --- |

—

olemasoleva võrgu uuendamine 2 530 km ulatuses ja

| — | 828 km pikkuse uue taristu ehitamine. |
| --- | --- |

—

828 km pikkuse uue taristu ehitamine.

Kõrgetasemelise strateegiana annab Grid25 rakenduskava ülevaate tulevikus tekkida võivatest taristuga seotud nõuete liikidest, võttes arvesse valitsuse taastuvenergiapoliitikat ja prognoositavat nõudluse kasvu, kuid ei näe täpselt ette taristu (elektrijaamade või trafode) asukohta ega ülekandeliinide kulgemisteed. Selle asemel esitatakse selles ülevaade võrgu tulevaseks arendamiseks kavandatud üldisest lähenemisviisist.

Kava suhtes on tehtud asjakohane hindamine vastavalt elupaikade direktiivi artikli 6 lõikele 3. Kuna rakenduskava hõlmab kogu Iiri Vabariiki ja selle koostoimeline mõju võib ulatuda väljapoole Iirimaa piire, viidi läbi kõikide Iiri Vabariigis ja Põhja-Iirimaal asuvate Natura 2000 alade eelhindamine.

Viidi läbi rakenduskavast tuleneda võiva mõju liikide esialgne hindamine. Mõju liik sõltub ehitatud taristu liigist, sealhulgas:

| — | alal paiknev taristu, nt elektrijaamad, trafod jne; |
| --- | --- |

—

alal paiknev taristu, nt elektrijaamad, trafod jne;

| — | lineaarne taristu, nt õhuliinid, maa-alused kaablid. |
| --- | --- |

—

lineaarne taristu, nt õhuliinid, maa-alused kaablid.

Rakenduskava elluviimise käigus tekkida võivad mõjud liigitati mitmesse rühma:

| — | elupaigaala kadu/vähenemine; |
| --- | --- |

—

elupaigaala kadu/vähenemine;

| — | peamiste liikide häirimine; |
| --- | --- |

—

peamiste liikide häirimine;

| — | elupaigatüübi või liigi elupaiga killustumine; |
| --- | --- |

—

elupaigatüübi või liigi elupaiga killustumine;

| — | liikide asustustiheduse vähenemine; |
| --- | --- |

—

liikide asustustiheduse vähenemine;

| — | muutused kaitseväärtuse põhinäitajates, nagu vee kvaliteedi langus või kvantiteedi vähenemine. |
| --- | --- |

—

muutused kaitseväärtuse põhinäitajates, nagu vee kvaliteedi langus või kvantiteedi vähenemine.

Rakenduskava laadi tõttu kirjeldati mõjusid üldiselt, kuid need tehti konkreetselt kindlaks kõigi eelhindamisel vaadeldud alade puhul. Eelhindamise käigus tuvastati ligikaudu 340 loodusala ja 97 linnuala, mida rakenduskavaga ette nähtud taristu arendamine võiks otseselt või kaudselt mõjutada. Piiriülesed ühendused võivad mõjutada veel 18 loodusala ja 2 linnuala Põhja-Iirimaal.

Seejärel kaaluti asjakohase hindamise käigus võimalikku ebasoodsat mõju, mis tuleneb üksnes rakenduskava kohaldamisest või selle koosmõjust muude kavade, programmide ja/või projektidega. Kõigepealt käsitleti kumulatiivse mõju hindamist, et tagada selle nõuetekohane arvessevõtmine rakenduskava võimaliku olulise mõju hindamisel.

Kumulatiivse mõju hindamine

Hindamise käigus tehti kindlaks peamised kavad, poliitikasuunad ja programmid (riiklikul, piirkondlikul ja maakondlikul tasandil), mis tõenäoliselt põhjustavad tulemusi, mille mõju võib kombineeruda või põhjustada koostoimet Grid25 rakenduskava mõjuga. Analüüsiks oli vaja teadmisi kõigi kaalumisel olevate kavade/arenduste tõenäolise mõju kohta ning hoolimata teatavate kavade tõenäolisi mõjusid käsitleva teabe piiratusest, oli selle abil võimalik kindlaks teha koostoimed, mis mõne kava puhul põhjustasid kumulatiivset mõju. Allpool tabelis on esitatud mõned näited.

| Poliitika, kava, programm või projektid | Kumulatiivse mõjuni viivad koostoimed |
| --- | --- |
| Riiklik tasand (näide) |
| Programm Transport 21 | Võimalikud kombineeritud mõjud võivad tekkida siis, kui koos uue või ajakohastatud ülekandetaristuga ehitatakse uued või ajakohastatud transpordikoridorid. Mõjud võivad hõlmata järgmist:






  — | elupaikade kadumine ja häirimine. See võib mõjutada kõiki maismaal asuvaid määratud alasid, sõltuvalt taristu ja ülekandeliinide paiknemisest/kulgemisest; |

Poliitika, kava, programm või projektid

Kumulatiivse mõjuni viivad koostoimed

Riiklik tasand (näide)

Programm Transport 21

Võimalikud kombineeritud mõjud võivad tekkida siis, kui koos uue või ajakohastatud ülekandetaristuga ehitatakse uued või ajakohastatud transpordikoridorid. Mõjud võivad hõlmata järgmist:

—

elupaikade kadumine ja häirimine. See võib mõjutada kõiki maismaal asuvaid määratud alasid, sõltuvalt taristu ja ülekandeliinide paiknemisest/kulgemisest;

| — | kohaliku hüdroloogia muutused ja mõju külgnevatele elupaikadele. Kõige tõenäolisemalt mõjutab see põhjaveest sõltuvaid elupaiku, nagu madalsood, karstijärvikud (turlokid) ja rabad; |
| --- | --- |

—

kohaliku hüdroloogia muutused ja mõju külgnevatele elupaikadele. Kõige tõenäolisemalt mõjutab see põhjaveest sõltuvaid elupaiku, nagu madalsood, karstijärvikud (turlokid) ja rabad;

| — | settereostus ja sellega seotud hüdroloogilised mõjud, mis mõjutavad pinnaveest sõltuvaid liike ja elupaiku. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi; |
| --- | --- |

—

settereostus ja sellega seotud hüdroloogilised mõjud, mis mõjutavad pinnaveest sõltuvaid liike ja elupaiku. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi;

| — | pinna- ja põhjavee saastumine saasteainetega (nt kütused, määrdeained, betoon) ehituse ajal. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi; |
| --- | --- |

—

pinna- ja põhjavee saastumine saasteainetega (nt kütused, määrdeained, betoon) ehituse ajal. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi;

| — | liikide häirimine ehitus- ja hooldustööde ajal. Ohustatud liikide hulka kuuluvad pesitsevad ja talvituvad linnud ranniku ja magevee linnualadel; saarmad ja jäälinnud, kui arendus toimub veekogude lähedal või läbib veekogusid; nahkhiired, kui arendus mõjutab metsaalasid, hekke või toitumisalasid; |
| --- | --- |

—

liikide häirimine ehitus- ja hooldustööde ajal. Ohustatud liikide hulka kuuluvad pesitsevad ja talvituvad linnud ranniku ja magevee linnualadel; saarmad ja jäälinnud, kui arendus toimub veekogude lähedal või läbib veekogusid; nahkhiired, kui arendus mõjutab metsaalasid, hekke või toitumisalasid;

| — | kokkupõrkeoht lindudele, kui õhuliinid on paigaldatud linnualade lähedusse või lindude lennuteele. |
| --- | --- |

—

kokkupõrkeoht lindudele, kui õhuliinid on paigaldatud linnualade lähedusse või lindude lennuteele.

Piirkond (näide)

Piirkondlikud jäätmekavad

Võimalik kombineeritud mõju võib tekkida siis, kui määratud alal või selle vahetus läheduses paiknevad nii uus jäätmetaristu kui ka uus ülekandetaristu.

Tõenäolisi olulisi mõjusid on kirjeldatud eespool.

Maakond (näide)

Maakonna

ja linnade arengukavad

Võimalik koosmõju võib tekkida siis, kui maakonna ja linnade arenduskavad näevad ette uue taristu loomist. Sellega seotud ülekandetaristu rajamine võib avaldada tõenäoliselt olulist mõju, nagu eespool kirjeldatud.

Projektid

Avamere energiatootmisprojektid

Kombineeritud mõju võib tekkida avamere- ja kaldataristute vahelisel alal. Võimalikud mõjud hõlmavad

| — | elupaikade kadumist ja häirimist. See võib mõjutada kõiki maismaal asuvaid määratud alasid, sõltuvalt taristu ja ülekandeliinide paiknemisest/kulgemisest; Elupaikade kadumist võib esineda ka litoraal- ja rannikuvööndites. Elupaikade kadu on suurem maa-aluste kaablite paigaldamise korral; |
| --- | --- |

—

elupaikade kadumist ja häirimist. See võib mõjutada kõiki maismaal asuvaid määratud alasid, sõltuvalt taristu ja ülekandeliinide paiknemisest/kulgemisest; Elupaikade kadumist võib esineda ka litoraal- ja rannikuvööndites. Elupaikade kadu on suurem maa-aluste kaablite paigaldamise korral;

| — | settereostus ja sellega seotud hüdroloogilised mõjud, mis mõjutavad pinnaveest sõltuvaid liike ja elupaiku. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi; |
| --- | --- |

—

settereostus ja sellega seotud hüdroloogilised mõjud, mis mõjutavad pinnaveest sõltuvaid liike ja elupaiku. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi;

| — | pinna- ja põhjavee saastumine saasteainetega (nt kütused, määrdeained, betoon) ehituse ajal. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi; |
| --- | --- |

—

pinna- ja põhjavee saastumine saasteainetega (nt kütused, määrdeained, betoon) ehituse ajal. Võib ohustada lõhet, silmu, valgesõralist vähki ja ebapärlikarpi;

| — | liikide häirimine ehitus- ja hooldustööde ajal. Ohustatud liikide hulka kuuluvad pesitsevad ja talvituvad linnud ranniku ja magevee linnualadel; mereimetajad, kui avameretaristu on ühendatud maismaataristuga; saarmad ja jäälinnud, kui arendus toimub veekogude lähedal või läbib veekogusid; nahkhiired, kui arendus mõjutab metsaalasid, hekke või toitumisalasid. |
| --- | --- |

—

liikide häirimine ehitus- ja hooldustööde ajal. Ohustatud liikide hulka kuuluvad pesitsevad ja talvituvad linnud ranniku ja magevee linnualadel; mereimetajad, kui avameretaristu on ühendatud maismaataristuga; saarmad ja jäälinnud, kui arendus toimub veekogude lähedal või läbib veekogusid; nahkhiired, kui arendus mõjutab metsaalasid, hekke või toitumisalasid.

Hinnangus jõuti järeldusele, et uue energiatootmistaristu väljaarendamine koos muu majandusarenguga võib viia elupaikade ja/või liikide kadumiseni, liikide/populatsioonide killustumiseni ning vee kvaliteedi muutumiseni. Neid võimalikke konflikte saaks leevendada hiljem asjakohase hindamise käigus kirjeldatavate meetmetega ning vajaduse korral käsitletaks neid madalama tasandi keskkonnamõju hindamisel.

Võimaliku olulise mõju hindamine ja ettepanek leevendusmeetmete kohta

Nagu eespool mainitud, annab Grid25 rakenduskava soovitusliku ülevaate võrgu tulevaseks arendamiseks kavandatud üldisest lähenemisviisist ega näe täpselt ette taristu asukohta. Seetõttu on võimaliku hindamise tase piiratud ja võimalikku olulist mõju tuleb hinnata üldsõnaliselt. Seetõttu uuriti mõju ja tundlikkust üldiselt. Hindamise käigus tehti kindlaks mõjutatud elupaikadele ja liikidele avalduva mõju liigid, mida saab ette näha rakenduskava järgmiste põhikomponentide puhul:

| — | õhuliinid; |
| --- | --- |

—

õhuliinid;

| — | maa-alused kaablid; |
| --- | --- |

—

maa-alused kaablid;

| — | uute alajaamade ehitamine ja olemasolevate laiendamine; |
| --- | --- |

—

uute alajaamade ehitamine ja olemasolevate laiendamine;

| — | ülekandesüsteemi tugevdamine piirkondades. |
| --- | --- |

—

ülekandesüsteemi tugevdamine piirkondades.

Viimase puhul tehti kindlaks iga piirkonna peamised tundlikud kohad ja esitati soovitused eeldatava mõju vältimiseks (nt teatavate eriti tundlike alade vältimine ülekandesüsteemi tugevdamisel piirkonnas, alajaamade ja õhuliinide paigaldamine linnamaale või aladele, kus asuvad tihedad ajalooliselt rajatud asulakoridorid, vältides samal ajal tundlikumaid kõrgendikualasid jne).

Hindamise käigus tehti kindlaks ka mõju mitmele detailse projekteerimise etappi jõudnud võrguarendusele (nende projektide asukoht ja kulgemistee ei ole küll veel kindlaks määratud), mis paiknevad läheduses asuvatel Natura 2000 aladel ja mida kõnealused üksikprojektid võivad seetõttu mõjutada.

Kuna Grid25 rakenduskava on oma olemuselt strateegiline, ei olnud selles etapis võimalik kindlalt väita, et rakenduskava ei avalda ebasoodsat mõju Natura 2000 võrgustiku terviklikkusele. Seetõttu tehti ettepanek leevendusmeetmete kohta olulise mõju vältimiseks.

Välja on pakutud kaks leevendusmeetmete tasandit. Esimese tasandi meetmetega pannakse alus mõju leevendamise strateegilisele lähenemisviisile; teise tasandi leevendusmeetmed on suunatud pigem konkreetsetele mõjudele ja neid kohaldatakse juhul, kui projekti tasandi keskkonnamõju hindamise ja asjakohase hindamise järel tehakse kindlaks oluline mõju.

Välja on pakutud üldised leevendusmeetmed peamiste kindlaksmääratud mõjukategooriate ning peamiste elupaikade ja liikide jaoks, mida need võivad mõjutada. Näiteks seoses elupaikade üldise kadumise ja häirimisega kirjeldatakse ennetus- ja leevendusmeetmeid rabade ja turbaalade, lindude, nahkhiirte, saarmaste, veest sõltuvate elupaikade ja liikide, ebapärlikarpide, muude kaitsealuste liikide jne kaitseks.

Leevendusmeetmete kaalumisel seatakse esikohale esmajoones mõju vältimine ja kui seda ei ole võimalik vältida, mõju leevendamine. Peale selle tuleb kõigi madalama tasandi projektide suhtes, mis tulenevad rakenduskava elluviimisest, teha asjakohane hindamine, kui on teada täiendavad üksikasjad projekteerimise ja asukoha kohta.

Leevendusmeetmeid arvesse võttes leitakse, et Grid25 rakendusprogramm ei avalda olulist ebasoodsat mõju Natura 2000 võrgustiku terviklikkusele. Sellest hoolimata viiakse läbi kõigi rakenduskava raames rakendatavate projektide eelhindamine ja vajaduse korral ka asjakohane hindamine.

Allikas: „Natura Impact Statement in support of the Appropriate Assessment of the Grid25 implementation programme“ (Natura aladele avalduva mõju aruanne Grid25 rakenduskava asjakohase hindamise toetuseks). Kättesaadav aadressil

https://www.eirgridgroup.com/site-files/library/EirGrid/Natura-Impact-Statement-in-Support-of-the-Appropriate-Assessment-of-the-Grid25-Implementation-Plan.pdf.

2.   ÜLEKAALUKAD AVALIKU HUVIGA SEOTUD PÕHJUSED

2.1.   Näiteid ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste eri liikide ja nende põhjenduste kohta

| Elupaikade direktiivi artikli 6 lõige 4:

  „Kui hoolimata negatiivsest hinnangust kava või projekti tagajärgedele ala suhtes ja alternatiivsete lahenduste puudumisel tuleb kava või projekt üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel siiski ellu viia, peab liikmesriik võtma kõik vajalikud asendusmeetmed, et tagada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe kaitse. Liikmesriik teatab komisjonile vastuvõetud asendusmeetmetest.
  Kui asjaomasel alal esineb esmatähtsaid looduslikke elupaigatüüpe ja/või esmatähtsaid liike, võib kaaluda ainult neid seisukohti, mis on seotud rahva tervise või avaliku julgeolekuga, esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale või komisjoni arvamuse kohaselt muude üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega.“ |
| --- |

Elupaikade direktiivi artikli 6 lõige 4:

„Kui hoolimata negatiivsest hinnangust kava või projekti tagajärgedele ala suhtes ja alternatiivsete lahenduste puudumisel tuleb kava või projekt üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel siiski ellu viia, peab liikmesriik võtma kõik vajalikud asendusmeetmed, et tagada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe kaitse. Liikmesriik teatab komisjonile vastuvõetud asendusmeetmetest.

Kui asjaomasel alal esineb esmatähtsaid looduslikke elupaigatüüpe ja/või esmatähtsaid liike, võib kaaluda ainult neid seisukohti, mis on seotud rahva tervise või avaliku julgeolekuga, esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale või komisjoni arvamuse kohaselt muude üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega.“

I.   
  Sotsiaalsed või majanduslikud ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused (kaitseala, kus ei leidu esmatähtsaid sihtobjekte)

Sotsiaalsed või majanduslikud ülekaalukad avaliku huviga seotud põhjused (kaitseala, kus ei leidu esmatähtsaid sihtobjekte)

Projekt: taotlus Sligo maakonnas asuva Lough Talti veepuhastusjaama uuendamiseks (Iirimaa, 2019).

Projekt: taotlus Sligo maakonnas asuva Lough Talti veepuhastusjaama uuendamiseks (Iirimaa, 2019).

Projekti ja Natura 2000 ala kirjeldus

| | Alates 1950. aastatest on mägijärv Lough Talt, mis on osa Lough Hoe raba loodusalast IE0000633, varustanud üheainsa veepuhastusjaama kaudu veega rohkem kui 13 000 elanikku. Veepuhastusjaama on vaja uuendada, et tagada pidev joogiveega varustatus, mis oleks kooskõlas praeguse veevõtutasemega. Hüdrogeoloogiliste uuringutega jõuti järeldusele, et pikkadel kuiva ilmaga perioodidel põhjustab järvevee võtmine järve veetaseme märkimisväärset langust, mis kahjustab luha-pisiteo (Vertigo geyeri) elupaika. Sellise mõju vältimiseks oleks vaja suurel osal aastast vähendada veevõttu ligikaudu 50 % võrra. |
| --- | --- |

Alates 1950. aastatest on mägijärv Lough Talt, mis on osa Lough Hoe raba loodusalast IE0000633, varustanud üheainsa veepuhastusjaama kaudu veega rohkem kui 13 000 elanikku. Veepuhastusjaama on vaja uuendada, et tagada pidev joogiveega varustatus, mis oleks kooskõlas praeguse veevõtutasemega. Hüdrogeoloogiliste uuringutega jõuti järeldusele, et pikkadel kuiva ilmaga perioodidel põhjustab järvevee võtmine järve veetaseme märkimisväärset langust, mis kahjustab luha-pisiteo (Vertigo geyeri) elupaika. Sellise mõju vältimiseks oleks vaja suurel osal aastast vähendada veevõttu ligikaudu 50 % võrra.

Vertigo geyeri

| | Ehkki luha-pisitigu ei ole kaitsealal alates 2007. aastast registreeritud, peetakse selle populatsiooni riigi tasandil oluliseks ja see tuleb taastada. Kavandatud kaitsemeetmed parandavad elupaiga tingimusi niisutus- ja taassoostamissüsteemi kaudu. Need ei leevenda siiski liigi ajaloolist kadu veevõtust põhjustatud survetegurite tõttu. Ka kavandatav projekt muudab jätkuvalt abiootilist ja biootilist dünaamikat, millest sõltub luha-pisiteo populatsiooni struktuur ja funktsioon, põhjustades seetõttu viivitusi liigi kaitse-eesmärgi saavutamisel. |
| --- | --- |

Ehkki luha-pisitigu ei ole kaitsealal alates 2007. aastast registreeritud, peetakse selle populatsiooni riigi tasandil oluliseks ja see tuleb taastada. Kavandatud kaitsemeetmed parandavad elupaiga tingimusi niisutus- ja taassoostamissüsteemi kaudu. Need ei leevenda siiski liigi ajaloolist kadu veevõtust põhjustatud survetegurite tõttu. Ka kavandatav projekt muudab jätkuvalt abiootilist ja biootilist dünaamikat, millest sõltub luha-pisiteo populatsiooni struktuur ja funktsioon, põhjustades seetõttu viivitusi liigi kaitse-eesmärgi saavutamisel.

Alternatiivsed lahendused

| | Hinnati seitset alternatiivi, sealhulgas status quo stsenaariumi (nullstsenaariumi), võttes arvesse nende tervise-, ühiskondlikku ja ökoloogilist mõju. Ainus lähiajal kättesaadav võimalus on olemasoleva veepuhastusjaama asukohas puhastusprotsessi ajakohastada, et parandada ainuraksete parasiitide tõrjet ja vältida keskkonda saastavate trihalometaanide (THM) piirsisalduse ületamist. Sellise ajakohastamisega on kohalikule elanikkonnale tagatud ohutu joogivesi umbes 7–10 aastaks ning selle aja jooksul on võimalik välja arendada pikaajaline kestlik lahendus ja see ellu rakendada. |
| --- | --- |

Hinnati seitset alternatiivi, sealhulgas status quo stsenaariumi (nullstsenaariumi), võttes arvesse nende tervise-, ühiskondlikku ja ökoloogilist mõju. Ainus lähiajal kättesaadav võimalus on olemasoleva veepuhastusjaama asukohas puhastusprotsessi ajakohastada, et parandada ainuraksete parasiitide tõrjet ja vältida keskkonda saastavate trihalometaanide (THM) piirsisalduse ületamist. Sellise ajakohastamisega on kohalikule elanikkonnale tagatud ohutu joogivesi umbes 7–10 aastaks ning selle aja jooksul on võimalik välja arendada pikaajaline kestlik lahendus ja see ellu rakendada.

status quo

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse põhjendus

| | Tagada ohutu ja tarnekindel joogivesi rohkem kui 13 000 elanikule. |
| --- | --- |

Tagada ohutu ja tarnekindel joogivesi rohkem kui 13 000 elanikule.

Kavandatud asendusmeetmed

| | Luha-pisiteo jätkusuutliku populatsiooni taastamiseks loodusalal on välja töötatud üksikasjalik programm peamise lubjarikka madalsoo elupaiga ajutiseks niisutamiseks, kuni veevõtust tulenevad survetegurid alalt eemaldatakse. Niisutussüsteemi täiendaks selle pidev seire ja tigude järkjärguline ümberasustamine madalsoo elupaika nelja aasta jooksul, alustades vähem tundlikest liikidest ja lõpetades luha-pisiteo ümberasumisega teiselt loodusalalt, kus selle kaitsestaatus on soodne. |
| --- | --- |

Luha-pisiteo jätkusuutliku populatsiooni taastamiseks loodusalal on välja töötatud üksikasjalik programm peamise lubjarikka madalsoo elupaiga ajutiseks niisutamiseks, kuni veevõtust tulenevad survetegurid alalt eemaldatakse. Niisutussüsteemi täiendaks selle pidev seire ja tigude järkjärguline ümberasustamine madalsoo elupaika nelja aasta jooksul, alustades vähem tundlikest liikidest ja lõpetades luha-pisiteo ümberasumisega teiselt loodusalalt, kus selle kaitsestaatus on soodne.

II.   
  Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: elude ja vara kaitse

Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: elude ja vara kaitse

Projekt: Rösa poldri ajakohastamine, et tõhustada kaitset üleujutuste eest (Saksamaa, 2014)

Projekt: Rösa poldri ajakohastamine, et tõhustada kaitset üleujutuste eest (Saksamaa, 2014)

Projekti ja Natura 2000 ala kirjeldus

| | Projekti eesmärk on tõsta Rösa küla lähedal asuva kuiva poldri üleujutuskaitserajatiste kaitsetaset kuni HQ200-ni (maksimaalse ärajuhtimise juures tõuseb vesi maksimumtasemeni üks kord 200 aasta jooksul). Projekti põhielemendid on järgmised: umbes 7,5 km pikkuses renoveeritud tammid (jalami laius 5 m, harja laius 3 m); uued sisse- ja väljavoolurajatised ja kaks üleujutuste eest kaitsvat müüri (1 225 ja 310 m pikkune). Praegused tammid tagavad kaitse ainult tasemel HQ100, kuid ettearvamatute äärmuslike ilmastikunähtuste tõttu on seda taset ületavad üleujutused tõenäolised ning võivad tõsiselt kahjustada praegusest poldrist allavoolu asuvaid asulaid ja tööstust. |
| --- | --- |

Projekti eesmärk on tõsta Rösa küla lähedal asuva kuiva poldri üleujutuskaitserajatiste kaitsetaset kuni HQ200-ni (maksimaalse ärajuhtimise juures tõuseb vesi maksimumtasemeni üks kord 200 aasta jooksul). Projekti põhielemendid on järgmised: umbes 7,5 km pikkuses renoveeritud tammid (jalami laius 5 m, harja laius 3 m); uued sisse- ja väljavoolurajatised ja kaks üleujutuste eest kaitsvat müüri (1 225 ja 310 m pikkune). Praegused tammid tagavad kaitse ainult tasemel HQ100, kuid ettearvamatute äärmuslike ilmastikunähtuste tõttu on seda taset ületavad üleujutused tõenäolised ning võivad tõsiselt kahjustada praegusest poldrist allavoolu asuvaid asulaid ja tööstust.

200

100

| | Projekt kavatsetakse rajada loodusalale DE4340301 „Muldeaue oberhalb Pouch“ ja see mõjutab otsese maa hõivamise kaudu järgmisi sihtelupaigatüüpe: 6430 – 604 m2 (0,17 % selle elupaigatüübi pindalast loodusalal); 6510 – 40 665 m2 (20,33 %); 91F0: 456 m2 (0,46 %). Saksamaa ametliku metoodika kohaselt loetakse mõju olulisuse hindamisel kõik need mõjud oluliseks (sealhulgas mõjud, mille puhul maahõive tundub olevat väga väike, kuna arvesse võetakse ka paljusid muid tegureid peale maahõive protsendi). |
| --- | --- |

Projekt kavatsetakse rajada loodusalale DE4340301 „Muldeaue oberhalb Pouch“ ja see mõjutab otsese maa hõivamise kaudu järgmisi sihtelupaigatüüpe: 6430 – 604 m2 (0,17 % selle elupaigatüübi pindalast loodusalal); 6510 – 40 665 m2 (20,33 %); 91F0: 456 m2 (0,46 %). Saksamaa ametliku metoodika kohaselt loetakse mõju olulisuse hindamisel kõik need mõjud oluliseks (sealhulgas mõjud, mille puhul maahõive tundub olevat väga väike, kuna arvesse võetakse ka paljusid muid tegureid peale maahõive protsendi).

2

2

2

Alternatiivsed lahendused

| | Jõeoru omaduste tõttu ei ole projektile alternatiivi; alternatiivide otsingu tulemusel tehti aga projektis palju väiksemaid kohandusi, mis vähendaksid selle ebasoodsat mõju (nt tammikalde muutus, mis võimaldab rohumaade taastamist, pisimuudatused tammide ja müüride paigutuses jne). |
| --- | --- |

Jõeoru omaduste tõttu ei ole projektile alternatiivi; alternatiivide otsingu tulemusel tehti aga projektis palju väiksemaid kohandusi, mis vähendaksid selle ebasoodsat mõju (nt tammikalde muutus, mis võimaldab rohumaade taastamist, pisimuudatused tammide ja müüride paigutuses jne).

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse põhjendus

| | Poldri tammi ehitamine on vajalik, et suurendada tammi ohutust ja kaitsta elanikkonda üleujutuste eest. Peamine põhjendus on seega seotud inimeste ohutuse ja tervisega. |
| --- | --- |

Poldri tammi ehitamine on vajalik, et suurendada tammi ohutust ja kaitsta elanikkonda üleujutuste eest. Peamine põhjendus on seega seotud inimeste ohutuse ja tervisega.

Kavandatud asendusmeetmed

| | Loodusalale luuakse elupaigatüüp 6430 suhtes 1: 8; tammi nõlvadel (alal, mis jääb suures osas loodusalalt välja) taastatakse elupaigatüüp 6510 suhtes 1: 5; Kadunud metsaelupaikade 91F0 (mille kvaliteet on „D“) asemele istutatakse sama liigilise koosseisuga uus mets suhtes 1: 4, samuti istutatakse uusi puid olemasolevasse metsa suhtes 1: 16, millest suurem osa jääb loodusalalt välja. Võrgustiku sidususe säilitamiseks laiendatakse loodusala territooriumi, et see hõlmaks ka asendusmeetmete asukohti. |
| --- | --- |

Loodusalale luuakse elupaigatüüp 6430 suhtes 1: 8; tammi nõlvadel (alal, mis jääb suures osas loodusalalt välja) taastatakse elupaigatüüp 6510 suhtes 1: 5; Kadunud metsaelupaikade 91F0 (mille kvaliteet on „D“) asemele istutatakse sama liigilise koosseisuga uus mets suhtes 1: 4, samuti istutatakse uusi puid olemasolevasse metsa suhtes 1: 16, millest suurem osa jääb loodusalalt välja. Võrgustiku sidususe säilitamiseks laiendatakse loodusala territooriumi, et see hõlmaks ka asendusmeetmete asukohti.

III.   
  Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: muud põhjused, sh sotsiaalsed ja majanduslikud

Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: muud põhjused, sh sotsiaalsed ja majanduslikud

Projekt: Tours’i ja Bordeaux’ vahelise kiirraudteeliini ehitustööd (Prantsusmaa, 2013).

Projekt: Tours’i ja Bordeaux’ vahelise kiirraudteeliini ehitustööd (Prantsusmaa, 2013).

Projekti ja Natura 2000 ala kirjeldus

| | Projekt käsitleb uut kiirraudteeliini Tours’i ja Bordeaux’ vahel. See hõlmab uue liini ehitamist (302 km) ja selle ühendusteed olemasolevate raudteeliinidega (38 km), samuti juurdepääsuteid, süvendeid, elektrirajatisi, viadukte ja tunneleid (põllumajandusmasinate läbipääsud, loomatunnelid), tööplatvorme ja abirajatisi. |
| --- | --- |

Projekt käsitleb uut kiirraudteeliini Tours’i ja Bordeaux’ vahel. See hõlmab uue liini ehitamist (302 km) ja selle ühendusteed olemasolevate raudteeliinidega (38 km), samuti juurdepääsuteid, süvendeid, elektrirajatisi, viadukte ja tunneleid (põllumajandusmasinate läbipääsud, loomatunnelid), tööplatvorme ja abirajatisi.

| | Raudtee läbib nelja linnuala (FR5412006 „Vallée de la Charente en amont d’Angoulême“, FR5412018 „Plaines du Mirebelais et du Neuvillois“, FR5412021 „Plaines de Villefagnan“, FR5412022 „Plaine de la Mothe St Héray Lezay“) ja kahte loodusala (FR5402010 „Vallée du Lary et du Palais“, FR5400405 „Coteaux calcaires laine de la Mothe St Héray Lezay“). Ebasoodne mõju seisneb 1,9 ha märgade rohumaade ja 4,2 ha rukkiräägu (Crex crex) säilimise jaoks oluliste teiseste elupaikade tõenäolises hävimises. Samuti mõjutab see otseselt 185 ha ja kaudselt (häirimisega) 2 947 ha väiketrapi (Tetrax tetrax) võimalikke elupaiku ning viib 2 ha aasasilmiku alamliigi Coenonympha oedippus elupaiga (märjad nõmmed) hävimiseni, samuti hävib 0,35 ha ühest paremini säilinud elupaigast 6210 (Festuco-Brometelia kooslustega poollooduslikud kuivad rohumaad ja põõsastikud karbonaatsel mullal) ning killustub selle elupaiga kohalik ühenduvus. |
| --- | --- |

Raudtee läbib nelja linnuala (FR5412006 „Vallée de la Charente en amont d’Angoulême“, FR5412018 „Plaines du Mirebelais et du Neuvillois“, FR5412021 „Plaines de Villefagnan“, FR5412022 „Plaine de la Mothe St Héray Lezay“) ja kahte loodusala (FR5402010 „Vallée du Lary et du Palais“, FR5400405 „Coteaux calcaires laine de la Mothe St Héray Lezay“). Ebasoodne mõju seisneb 1,9 ha märgade rohumaade ja 4,2 ha rukkiräägu (Crex crex) säilimise jaoks oluliste teiseste elupaikade tõenäolises hävimises. Samuti mõjutab see otseselt 185 ha ja kaudselt (häirimisega) 2 947 ha väiketrapi (Tetrax tetrax) võimalikke elupaiku ning viib 2 ha aasasilmiku alamliigi Coenonympha oedippus elupaiga (märjad nõmmed) hävimiseni, samuti hävib 0,35 ha ühest paremini säilinud elupaigast 6210 (Festuco-Brometelia kooslustega poollooduslikud kuivad rohumaad ja põõsastikud karbonaatsel mullal) ning killustub selle elupaiga kohalik ühenduvus.

Crex crex

Tetrax tetrax

Coenonympha oedippus

Festuco-Brometelia

Alternatiivsed lahendused

| | Hinnati raudteetrassi kolme alternatiivi. Kiirraudteeliini puhul ei ole piisavalt paindlikkust trassi osaliseks muutmiseks; jõuti järeldusele, et valitud alternatiiv avaldab Natura 2000 aladele kõige vähem ebasoodsat mõju ning on seejuures siiski tehniliselt teostatav. |
| --- | --- |

Hinnati raudteetrassi kolme alternatiivi. Kiirraudteeliini puhul ei ole piisavalt paindlikkust trassi osaliseks muutmiseks; jõuti järeldusele, et valitud alternatiiv avaldab Natura 2000 aladele kõige vähem ebasoodsat mõju ning on seejuures siiski tehniliselt teostatav.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse põhjendus

| | Kuna Tours’i ja Bordeaux’ vahelise uue raudteeliini pikkus on 340 km, on see kiirraudteeliin üks olulisemaid raudteeprojekte Euroopa tasandil. See loob tõhusa ühenduse Atlandi ookeani rannikul, mis aitab rahuldada kasvavat liikuvusnõudlust. Kiirusega 300 km/h lihtsustab see reisijate reisimist ja parandab liinil asuvate linnade teenindamist. Kui Pariisist Bordeaux’sse jõudmiseks kulub ainult veidi üle kahe tunni, annab see raudteetranspordile lennutranspordi ees otsustava konkurentsieelise ja edendab seega üleminekut keskkonnasõbralikumale transpordiviisile. Projekt tugevdab oluliselt üleeuroopalist transporditelge, mis ühendab Põhja- ja Ida-Euroopa piirkondi Atlandi ookeani ranniku kaudu Prantsusmaa edelaosa ja Pürenee poolsaarega. |
| --- | --- |

Kuna Tours’i ja Bordeaux’ vahelise uue raudteeliini pikkus on 340 km, on see kiirraudteeliin üks olulisemaid raudteeprojekte Euroopa tasandil. See loob tõhusa ühenduse Atlandi ookeani rannikul, mis aitab rahuldada kasvavat liikuvusnõudlust. Kiirusega 300 km/h lihtsustab see reisijate reisimist ja parandab liinil asuvate linnade teenindamist. Kui Pariisist Bordeaux’sse jõudmiseks kulub ainult veidi üle kahe tunni, annab see raudteetranspordile lennutranspordi ees otsustava konkurentsieelise ja edendab seega üleminekut keskkonnasõbralikumale transpordiviisile. Projekt tugevdab oluliselt üleeuroopalist transporditelge, mis ühendab Põhja- ja Ida-Euroopa piirkondi Atlandi ookeani ranniku kaudu Prantsusmaa edelaosa ja Pürenee poolsaarega.

| | Samuti hoogustab see tegevust asjaomastel territooriumidel: see parandab piirkondlike ettevõtete konkurentsivõimet ja laiendab turge; hõlbustab reisimist suurt liikuvust nõudvate tegevuste puhul, mis on oluline argument uue ettevõtte loomiseks või olemasoleva ümberpaigutamiseks Pariisist kaugemale; edendab turismi, eelkõige lühiajalisi peatumisi; loob töökohti nii raudtee ehitusel kui ka selle käitamisel ja toetab suurte linnaprojektide arengut. Reisijate jaoks on rong kiire ja mugav transpordivahend, mis on autost 34 korda turvalisem. Kiirrong (TGV) võib vedada kuni 1 000 reisijat kiirusel 300 km/h. See reisimisviis on ka energia- ja ruumisäästlik. |
| --- | --- |

Samuti hoogustab see tegevust asjaomastel territooriumidel: see parandab piirkondlike ettevõtete konkurentsivõimet ja laiendab turge; hõlbustab reisimist suurt liikuvust nõudvate tegevuste puhul, mis on oluline argument uue ettevõtte loomiseks või olemasoleva ümberpaigutamiseks Pariisist kaugemale; edendab turismi, eelkõige lühiajalisi peatumisi; loob töökohti nii raudtee ehitusel kui ka selle käitamisel ja toetab suurte linnaprojektide arengut. Reisijate jaoks on rong kiire ja mugav transpordivahend, mis on autost 34 korda turvalisem. Kiirrong (TGV) võib vedada kuni 1 000 reisijat kiirusel 300 km/h. See reisimisviis on ka energia- ja ruumisäästlik.

| | Kiirrong mängib väga tähtsat rolli energiakulude vähendamises ja toetab piirkondade kestlikku arengut. See tekitab 20 korda vähem kasvuhoonegaase kui auto ja 45 korda vähem kasvuhoonegaase kui lennuk. See ei tekita kohalikku õhusaastet: 90 % liiklusest toimub elektrirongidega. Kui silmas pidada reostust, õnnetusi ja kliimamõju, on reisijate või kaupade maanteeveo kulud ühiskonna jaoks 4,5 korda suuremad kui raudteetranspordi kulud. |
| --- | --- |

Kiirrong mängib väga tähtsat rolli energiakulude vähendamises ja toetab piirkondade kestlikku arengut. See tekitab 20 korda vähem kasvuhoonegaase kui auto ja 45 korda vähem kasvuhoonegaase kui lennuk. See ei tekita kohalikku õhusaastet: 90 % liiklusest toimub elektrirongidega. Kui silmas pidada reostust, õnnetusi ja kliimamõju, on reisijate või kaupade maanteeveo kulud ühiskonna jaoks 4,5 korda suuremad kui raudteetranspordi kulud.

Kavandatud asendusmeetmed

| | Et hüvitada rukkiräägu elupaiga 6,1 ha suurust kadu, osteti 35 ha maad; väiketrapi elupaiga asendusmeetmete kava hõlmab kolmel linnualal 702 ha maad: 160 ha ostetakse ja 542 ha suhtes sõlmitakse kaitsekorraldusleping, millega ette nähtud meetmed on linnualade kaitsekorralduskavadega kooskõlas. Ette on nähtud ka seirekava ja taasasustamises osaleb üks erasektori organisatsioon; ostetakse 5 ha maad, millel asub elupaigatüüp 6210 (asendussuhe 1: 14). |
| --- | --- |

Et hüvitada rukkiräägu elupaiga 6,1 ha suurust kadu, osteti 35 ha maad; väiketrapi elupaiga asendusmeetmete kava hõlmab kolmel linnualal 702 ha maad: 160 ha ostetakse ja 542 ha suhtes sõlmitakse kaitsekorraldusleping, millega ette nähtud meetmed on linnualade kaitsekorralduskavadega kooskõlas. Ette on nähtud ka seirekava ja taasasustamises osaleb üks erasektori organisatsioon; ostetakse 5 ha maad, millel asub elupaigatüüp 6210 (asendussuhe 1: 14).

IV.   
  Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: muud põhjused vastavalt komisjoni arvamusele

Ülekaalukate avaliku huviga seotud põhjuste põhjendus: muud põhjused vastavalt komisjoni arvamusele

Projekt: Doonau veetee süvendamine Straubingi ja Vilshofeni vahel; Straubingi-Deggendorfi lõik (Saksamaa, 2019).

Projekt: Doonau veetee süvendamine Straubingi ja Vilshofeni vahel; Straubingi-Deggendorfi lõik (Saksamaa, 2019).

Projekti ja Natura 2000 ala kirjeldus

| | Doonau jõel Straubingi ja Deggendorfi vahelisel lõigul (umbes 40 km) ei ole madalveeperioodidel kunagi loodud õigeid laevatamistingimusi (võimalik süvis 2 m), erinevalt ülesvoolu (2,90 m) ja allavoolu lõigust (2,70 m), mistõttu sellest on saanud n-ö pudelikael. Süvis 2,50 m on võimalik üksnes keskmise veetaseme juures ainult 144 päeval aastal. Projekti eesmärk on kõrvaldada see takistus laevatamiselt ja tugevdada kaitset üleujutuste eest. Projekti lõpptulemusena süvendatakse jõesängi 20 cm võrra 2,20 cm-ni (praegu on sügavus vee madalseisu ajal 2,00 m). 9,7 km pikkusel lõigul süvendatakse jõesängi veelgi, 45 cm võrra – 2,65 cm-ni. Samal ajal peaksid üleujutuste kaitsemeetmed pakkuma kaitsetaset Q100 (maksimaalne äravool tekib üks kord 100 aasta jooksul). |
| --- | --- |

Doonau jõel Straubingi ja Deggendorfi vahelisel lõigul (umbes 40 km) ei ole madalveeperioodidel kunagi loodud õigeid laevatamistingimusi (võimalik süvis 2 m), erinevalt ülesvoolu (2,90 m) ja allavoolu lõigust (2,70 m), mistõttu sellest on saanud n-ö pudelikael. Süvis 2,50 m on võimalik üksnes keskmise veetaseme juures ainult 144 päeval aastal. Projekti eesmärk on kõrvaldada see takistus laevatamiselt ja tugevdada kaitset üleujutuste eest. Projekti lõpptulemusena süvendatakse jõesängi 20 cm võrra 2,20 cm-ni (praegu on sügavus vee madalseisu ajal 2,00 m). 9,7 km pikkusel lõigul süvendatakse jõesängi veelgi, 45 cm võrra – 2,65 cm-ni. Samal ajal peaksid üleujutuste kaitsemeetmed pakkuma kaitsetaset Q100 (maksimaalne äravool tekib üks kord 100 aasta jooksul).

100

| | Laevatee praeguse profiiliga seotud õnnetuste arv on kõige suurem projekti selles lõigus, mis jääb Straubingi ja Vilshofeni vahele. Uuringu kohaselt suureneks transpordimahu suurenemise tõttu õnnetuste arv aastas 39-lt 2004. aastal 55,4-le 2025. aastal. |
| --- | --- |

Laevatee praeguse profiiliga seotud õnnetuste arv on kõige suurem projekti selles lõigus, mis jääb Straubingi ja Vilshofeni vahele. Uuringu kohaselt suureneks transpordimahu suurenemise tõttu õnnetuste arv aastas 39-lt 2004. aastal 55,4-le 2025. aastal.

| | Projekt mõjutab suurt loodusala (4 720 ha) DE7142301 „Donauauen zwischen Straubing und Vilshofen“. On kindlaks tehtud, et tõenäoline oluline otsene, kaudne ja koosmõju avaldub seitsmele kalaliigile, ühele liblikaliigile ja ühele molluskiliigile ning seitsmele elupaigatüübile, sealhulgas esmatähtis elupaik 91E0* – sanglepa (Alnus glutinosa) ja hariliku saarega (Fraxinus excelsior) lammimetsad. |
| --- | --- |

Projekt mõjutab suurt loodusala (4 720 ha) DE7142301 „Donauauen zwischen Straubing und Vilshofen“. On kindlaks tehtud, et tõenäoline oluline otsene, kaudne ja koosmõju avaldub seitsmele kalaliigile, ühele liblikaliigile ja ühele molluskiliigile ning seitsmele elupaigatüübile, sealhulgas esmatähtis elupaik 91E0* – sanglepa (Alnus glutinosa) ja hariliku saarega (Fraxinus excelsior) lammimetsad.

Alnus glutinosa

Fraxinus excelsior

Alternatiivsed lahendused

| | Valitud projekti kõrval hinnati põhjalikult veel nelja alternatiivi ja nullalternatiivi. Ühegi alternatiivi mõju ei oleks oluliselt väiksem kui valitud variandil, sest need kas võtaksid enda alla loodusalast suurema osa kui kavandatav projekt või avaldaksid olulist mõju suuremale kaitsealuste liikide elupaigale. |
| --- | --- |

Valitud projekti kõrval hinnati põhjalikult veel nelja alternatiivi ja nullalternatiivi. Ühegi alternatiivi mõju ei oleks oluliselt väiksem kui valitud variandil, sest need kas võtaksid enda alla loodusalast suurema osa kui kavandatav projekt või avaldaksid olulist mõju suuremale kaitsealuste liikide elupaigale.

Ülekaaluka avaliku huviga seotud põhjuse põhjendus

| a) | riikliku ja Euroopa transpordipoliitika eesmärgi täitmine: Doonau süvendamine Straubingi ja Vilshofeni vahel kõrvaldab kitsaskoha veeteel, mis ühendab Reini, Maini, Maini-Doonau kanali ja Doonau kaudu Põhjamerd Musta merega. ELi määruse (EL) nr 1315/2013 (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta) kohaselt on Doonau föderaalne veetee osa Euroopa üleeuroopalise transpordivõrgu põhivõrgust ja pakub Euroopale suurt majanduslikku huvi; |
| --- | --- |

a)

riikliku ja Euroopa transpordipoliitika eesmärgi täitmine: Doonau süvendamine Straubingi ja Vilshofeni vahel kõrvaldab kitsaskoha veeteel, mis ühendab Reini, Maini, Maini-Doonau kanali ja Doonau kaudu Põhjamerd Musta merega. ELi määruse (EL) nr 1315/2013 (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta) kohaselt on Doonau föderaalne veetee osa Euroopa üleeuroopalise transpordivõrgu põhivõrgust ja pakub Euroopale suurt majanduslikku huvi;

| b) | siseveesadamate parem ühenduvus: projektiga parandatakse laevatamistingimusi projektipiirkonnas ajal, mil Doonau veetase on madal. Erinevalt teistest transpordiliikidest on Doonaul toimuval veetranspordil veel vaba läbilaskevõimet, mida saaks laevatee süvendamisega tõhusamalt ära kasutada; |
| --- | --- |

b)

siseveesadamate parem ühenduvus: projektiga parandatakse laevatamistingimusi projektipiirkonnas ajal, mil Doonau veetase on madal. Erinevalt teistest transpordiliikidest on Doonaul toimuval veetranspordil veel vaba läbilaskevõimet, mida saaks laevatee süvendamisega tõhusamalt ära kasutada;

| c) | veeliikluse ohutus ja sujuvus: vaatamata liikluse suurenemisele võib projekti rakendamine vähendada õnnetuste arvu prognoositavalt 55,4-lt 42,4-le aastas; |
| --- | --- |

c)

veeliikluse ohutus ja sujuvus: vaatamata liikluse suurenemisele võib projekti rakendamine vähendada õnnetuste arvu prognoositavalt 55,4-lt 42,4-le aastas;

| d) | prognoositav transpordi kasv: eeldatakse, et veomaht suureneb 2025. aastaks 7,0 miljonilt tonnilt aastas (2007) 9,7 miljonile tonnile aastas või 50 % võrra 10,5 miljonile tonnile aastas. |
| --- | --- |

d)

prognoositav transpordi kasv: eeldatakse, et veomaht suureneb 2025. aastaks 7,0 miljonilt tonnilt aastas (2007) 9,7 miljonile tonnile aastas või 50 % võrra 10,5 miljonile tonnile aastas.

Kavandatud asendusmeetmed

| | Kõik mõjutatud elupaigatüübid, sealhulgas esmatähtis 91E0*, kompenseeritakse uute elupaikade loomisega suhtes 3 : 1. Tume-tähniksinitiiva (Maculinea nausithous) jaoks luuakse uued rohumaa elupaigad ning samuti luuakse uued elupaigad paksukojalisele jõekarbile (Unio crassus) uute jõesaarte ja jõeharude kujul (jõeharud toetavad ka mõjutatud kalaliike). Kavandatakse uute elupaikade pikaajalist seiret ja kaitsekorraldust. |
| --- | --- |

Kõik mõjutatud elupaigatüübid, sealhulgas esmatähtis 91E0*, kompenseeritakse uute elupaikade loomisega suhtes 3 : 1. Tume-tähniksinitiiva (Maculinea nausithous) jaoks luuakse uued rohumaa elupaigad ning samuti luuakse uued elupaigad paksukojalisele jõekarbile (Unio crassus) uute jõesaarte ja jõeharude kujul (jõeharud toetavad ka mõjutatud kalaliike). Kavandatakse uute elupaikade pikaajalist seiret ja kaitsekorraldust.

Maculinea nausithous

Unio crassus

Komisjoni arvamus (tervikversioon avaldatud aadressil: (https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/opinion_en.htm).

3.   ASENDUSMEETMED

ASENDUSMEETMED

3.1.   Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete näited

Artikli 6 lõike 4 kohaste asendusmeetmete näited

| Kava või projekt | Pikk raudteeliin kahe transpordisõlme vahel ja 100-aastase silla renoveerimine Baden-Württembergis (Saksamaa).

  Projekt hõlmab trassi rajamist maapinnale, mille mõju leevendamiseks kasutatakse tunneleid. |
| --- | --- |
| Mõjutatud Natura 2000 ala | Mõjutatud ala on DE 7220-311 „Glemswald und Stuttgarter Bucht“ (3 813 ha, 31 killustunud ala). |
| Mõju | Mõju tuleneb maa hõivamisest ja sellele järgnevast elupaikade kadumisest ning nende seisundi halvenemisest, sealhulgas täiskasvanud puude raiest. Projektist mõjutatud ühenduse tähtsusega objektid on järgmised.
  Liik: elupaikade direktiivi II lisa esmatähtsa liigi eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) populatsioon, mille kaitsestaatus on soodne.
  Elupaik: 6510 aas-rebasesaba (Alopecurus pratensis) ja ürt-punanupuga (Sanguisorba officinalis) madalikuniidud |
| Asendusmeetmed | — | riikliku looduskaitseala (Neuweiler Viehweide) lähedal asuva 50 ha maa määramine Natura 2000 alaks; |

Kava või projekt

Kava või projekt

Pikk raudteeliin kahe transpordisõlme vahel ja 100-aastase silla renoveerimine Baden-Württembergis (Saksamaa).

Pikk raudteeliin kahe transpordisõlme vahel ja 100-aastase silla renoveerimine Baden-Württembergis (Saksamaa).

Projekt hõlmab trassi rajamist maapinnale, mille mõju leevendamiseks kasutatakse tunneleid.

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud ala on DE 7220-311 „Glemswald und Stuttgarter Bucht“ (3 813 ha, 31 killustunud ala).

Mõju

Mõju

Mõju tuleneb maa hõivamisest ja sellele järgnevast elupaikade kadumisest ning nende seisundi halvenemisest, sealhulgas täiskasvanud puude raiest. Projektist mõjutatud ühenduse tähtsusega objektid on järgmised.

Liik: elupaikade direktiivi II lisa esmatähtsa liigi eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) populatsioon, mille kaitsestaatus on soodne.

Osmoderma eremita

Elupaik: 6510 aas-rebasesaba (Alopecurus pratensis) ja ürt-punanupuga (Sanguisorba officinalis) madalikuniidud

Alopecurus pratensis

Sanguisorba officinalis

Asendusmeetmed

Asendusmeetmed

—

riikliku looduskaitseala (Neuweiler Viehweide) lähedal asuva 50 ha maa määramine Natura 2000 alaks;

| — | * eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) sihtala kaitsekorraldus liigi ellujäämiseks vajalike oluliste ökoloogiliste tunnuste taastamise teel. |
| --- | --- |

—

- eremiitpõrnika (Osmoderma eremita) sihtala kaitsekorraldus liigi ellujäämiseks vajalike oluliste ökoloogiliste tunnuste taastamise teel.

Osmoderma eremita

Kaitsekorralduseks määratud maa ühendab kaht varem eraldatud olemasolevat põhikaitseala, nii et esmatähtsale liigile avaldub ökoloogiline piiriefekt. Sellise suunatud kaitsekorralduse tulemusena loodetakse säilitada esmatähtsa liigi soodne kaitsestaatus.

Allikas: C(2018) 466 final 30.1.2018.

Allikas:

| Kava või projekt | Asulatevaheline maantee B173 Baierimaal (Saksamaa) |
| --- | --- |
| Mõjutatud Natura 2000 ala | Mõjutatud ala on ühenduse tähtsusega ala DE 5833-371 „Maintal von Theisau bis Lichtenfels“ (872 ha), mis kattub suures osas linnualaga DE 5931-471.02 „Täler von Oberem Main, Unterer Rodach und Steinach“.
  Linnualale avaldab projekt suuremat mõju kui ühenduse tähtsusega alale. Ala on funktsionaalselt seotud üheksa muu Natura 2000 alaga kontinentaalses biogeograafilises piirkonnas. Alad koosnevad lammielupaikadest, kus on paigalseisvad ja voolavad veed. |
| Mõju | Teetrass läbib Natura 2000 võrgustikku ja mõjutab tee ehituse ja käitamise ajal elupaiku maa hõivamisega (elupaikade kadumine) ning elupaikade ja liikide häirimisega / seisundi halvenemisega tee ehitamise ja käitamise ajal, peamiselt lämmastiksaaste tõttu. Täpsemalt:
  I lisa elupaigatüübid, mida projekt mõjutab: 6, millest üks on esmatähtis (91E0*).
  II lisa liigid, mida projekt mõjutab: 5, millest 3 sisalduvad ka IV lisas.
  Oluline mõju avaldub
  elupaikade direktiivi I lisa elupaigatüüpidele 3150, 6430, 6510 ja 91E0*
  linnudirektiivi I lisa linnuliigile Circus aeruginosus (roo-loorkull). |
| Asendusmeetmed | Kompenseerimise proportsioonide kohta elupaikade kao tasakaalustamisel Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe raames on otsustatud:
  suhe 1 : 3 elupaigatüüpide 3150, 6430 ja 91E0* puhul
  1 : 6 elupaiga 6510 puhul.
  Ühenduse tähtsusega ala laiendamine 2 ha võrra.
  Roo-loorkullile roostikuelupaiga loomine.
  Rahastamiskava ning järelevalve- ja hindamiskava.
  Euroopa Komisjon seab sellele asenduskavale järgmised tingimused:






  — | rakendamine vastavalt tööplaanile, mille Saksamaa ametiasutused on esitanud Euroopa Komisjonile; |

Kava või projekt

Kava või projekt

Asulatevaheline maantee B173 Baierimaal (Saksamaa)

Asulatevaheline maantee B173 Baierimaal (Saksamaa)

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud ala on ühenduse tähtsusega ala DE 5833-371 „Maintal von Theisau bis Lichtenfels“ (872 ha), mis kattub suures osas linnualaga DE 5931-471.02 „Täler von Oberem Main, Unterer Rodach und Steinach“.

Linnualale avaldab projekt suuremat mõju kui ühenduse tähtsusega alale. Ala on funktsionaalselt seotud üheksa muu Natura 2000 alaga kontinentaalses biogeograafilises piirkonnas. Alad koosnevad lammielupaikadest, kus on paigalseisvad ja voolavad veed.

Mõju

Mõju

Teetrass läbib Natura 2000 võrgustikku ja mõjutab tee ehituse ja käitamise ajal elupaiku maa hõivamisega (elupaikade kadumine) ning elupaikade ja liikide häirimisega / seisundi halvenemisega tee ehitamise ja käitamise ajal, peamiselt lämmastiksaaste tõttu. Täpsemalt:

I lisa elupaigatüübid, mida projekt mõjutab: 6, millest üks on esmatähtis (91E0*).

II lisa liigid, mida projekt mõjutab: 5, millest 3 sisalduvad ka IV lisas.

Oluline mõju avaldub

elupaikade direktiivi I lisa elupaigatüüpidele 3150, 6430, 6510 ja 91E0*

linnudirektiivi I lisa linnuliigile Circus aeruginosus (roo-loorkull).

Circus aeruginosus

Asendusmeetmed

Asendusmeetmed

Kompenseerimise proportsioonide kohta elupaikade kao tasakaalustamisel Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe raames on otsustatud:

suhe 1 : 3 elupaigatüüpide 3150, 6430 ja 91E0* puhul

1 : 6 elupaiga 6510 puhul.

Ühenduse tähtsusega ala laiendamine 2 ha võrra.

Roo-loorkullile roostikuelupaiga loomine.

Rahastamiskava ning järelevalve- ja hindamiskava.

Euroopa Komisjon seab sellele asenduskavale järgmised tingimused:

—

rakendamine vastavalt tööplaanile, mille Saksamaa ametiasutused on esitanud Euroopa Komisjonile;

| — | järelevalve- ja hindamisaruanded vastavalt esitatud tööplaanile, milles Saksamaa ametiasutused on kokku leppinud. Aruanne tuleb teha avalikkusele veebis kättesaadavaks; |
| --- | --- |

—

järelevalve- ja hindamisaruanded vastavalt esitatud tööplaanile, milles Saksamaa ametiasutused on kokku leppinud. Aruanne tuleb teha avalikkusele veebis kättesaadavaks;

| — | Natura 2000 võrgustiku seire ja hindamise tulemusi tuleb arvesse võtta, et näha ette projektiga seotud asendus- ja leevendusmeetmete hindamine ja läbivaatamine; |
| --- | --- |

—

Natura 2000 võrgustiku seire ja hindamise tulemusi tuleb arvesse võtta, et näha ette projektiga seotud asendus- ja leevendusmeetmete hindamine ja läbivaatamine;

| — | Saksamaa täidab Natura 2000 võrgustikuga seotud kohustusi seoses alaga DE 5833-371, nagu on sätestatud elupaikade direktiivi artikli 4 lõikes 4 ja artikli 6 lõikes 1. |
| --- | --- |

—

Saksamaa täidab Natura 2000 võrgustikuga seotud kohustusi seoses alaga DE 5833-371, nagu on sätestatud elupaikade direktiivi artikli 4 lõikes 4 ja artikli 6 lõikes 1.

Allikas: C(2015) 9085 final 18.12.2015.

| Kava või projekt | Riiklik maantee B 252/B 62; 17,56 km uut teed Münchhauseni, Wetteri ja Lahntali (Hesse) omavalitsustest möödasõiduks.


  Põhja-lõunasuunaline ühendus Paderborn-Korbachi ja Marburg-Gießeni piirkondade vahel. Riiklik maantee B 62 ühendab Biedenkopfi Cölbe kaudu Gießeni-Marburgi-Kasseli maanteega.
  Uue trassi ehitus hõlmab avaliku taristu, nt avalikult kasutatavate teede, energiavõrkude, raudtee ja gaasijuhtme suuruse muutmist ja ümberpaigutamist. |
| --- | --- |
| Mõjutatud Natura 2000 ala | Asjakohane hindamine hõlmas mitut Natura 2000 ala. Tehti järgmised järeldused.
  Ala DE 5017-305 „Lahnhänge zwischen Biedenkopf und Marburg“: projekt ei avalda ebasoodsat mõju.
  Ala DE 5018-401 „Burgwald“: projektil on positiivne mõju, sest see asub kaitsealast kaugemal ja vähendab märkimisväärselt riikliku maantee B 252 liikluskoormust.
  Ala DE 5118-302 „Obere Lahn und Wetschaft mit Nebengewässern“: sellele alale avaldab projekt olulist mõju. |
| Mõju | Riikliku maantee B 252 / B 62 trass lõikub Natura 2000 võrgustikuga kolmes kohas. Otsesed survetegurid on elupaikade kadumine ja nende seisundi halvenemine; esineb tõkestavat mõju ja lämmastiksaastet, mis avaldavad elupaikade häirimise ja tingimuste halvenemisega elupaikadele ja liikidele üldist mõju. Objektid, millele nende mõjudega kaasnevad olulised tagajärjed, on järgmised:






  — | elupaikade direktiivi I lisa elupaigatüübid






  — | 91E0* (sanglepa ja hariliku saarega lammimetsad) |

Kava või projekt

Kava või projekt

Riiklik maantee B 252/B 62; 17,56 km uut teed Münchhauseni, Wetteri ja Lahntali (Hesse) omavalitsustest möödasõiduks.

Riiklik maantee B 252/B 62; 17,56 km uut teed Münchhauseni, Wetteri ja Lahntali (Hesse) omavalitsustest möödasõiduks.

Põhja-lõunasuunaline ühendus Paderborn-Korbachi ja Marburg-Gießeni piirkondade vahel. Riiklik maantee B 62 ühendab Biedenkopfi Cölbe kaudu Gießeni-Marburgi-Kasseli maanteega.

Uue trassi ehitus hõlmab avaliku taristu, nt avalikult kasutatavate teede, energiavõrkude, raudtee ja gaasijuhtme suuruse muutmist ja ümberpaigutamist.

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud Natura 2000 ala

Asjakohane hindamine hõlmas mitut Natura 2000 ala. Tehti järgmised järeldused.

Ala DE 5017-305 „Lahnhänge zwischen Biedenkopf und Marburg“: projekt ei avalda ebasoodsat mõju.

Ala DE 5018-401 „Burgwald“: projektil on positiivne mõju, sest see asub kaitsealast kaugemal ja vähendab märkimisväärselt riikliku maantee B 252 liikluskoormust.

Ala DE 5118-302 „Obere Lahn und Wetschaft mit Nebengewässern“: sellele alale avaldab projekt olulist mõju.

Mõju

Mõju

Riikliku maantee B 252 / B 62 trass lõikub Natura 2000 võrgustikuga kolmes kohas. Otsesed survetegurid on elupaikade kadumine ja nende seisundi halvenemine; esineb tõkestavat mõju ja lämmastiksaastet, mis avaldavad elupaikade häirimise ja tingimuste halvenemisega elupaikadele ja liikidele üldist mõju. Objektid, millele nende mõjudega kaasnevad olulised tagajärjed, on järgmised:

—

elupaikade direktiivi I lisa elupaigatüübid

—

91E0* (sanglepa ja hariliku saarega lammimetsad)

| — | 3260 (tasandikel ja mäestike jalameil voolavad jõed Ranunculion fluitantis'e ja Callitricho-Batrachion’i kooslustega) |
| --- | --- |

—

3260 (tasandikel ja mäestike jalameil voolavad jõed Ranunculion fluitantis'e ja Callitricho-Batrachion’i kooslustega)

Ranunculion fluitantis'

Callitricho-Batrachion

| — | elupaikade direktiivi II lisa liigid |
| --- | --- |

—

elupaikade direktiivi II lisa liigid

võldas (Cottus gobio) ja ojasilm (Lampetra planeri)

Cottus gobio

Lampetra planeri

Kõigile I lisas loetletud elupaigatüüpidele ja muudele liikide elupaikadele avaldub suurenenud lämmastiksaaste tõttu oluline mõju. Suuremad settekogused avaldavad olulist ebasoodsat mõju kõikidele vees elavatele liikidele. Kõige tõsisem otsene ja kaudne kahjustav mõju avaldub elupaigatüübile 91E0* väetamise ja lämmastikgaasidega hapestamise kaudu.

Asendusmeetmed

Asendusmeetmed

Elupaigatüübi 91E0* (sanglepa ja hariliku saarega lammimetsad) kadumine

Otsese mõju kompenseerimine: suhe 1 : 3.

Kaudse mõju kompenseerimine: Suhe 1 : 2.

Allikas: C(2012) 3392, 29.5.2012.

| Kava või projekt | Maini jõe laevatee süvendamine ja laiendamine Wipfeldi, Garstadti ja Schweinfurti lõikudes (Baierimaa/Saksamaa)


  Projekti peamine eesmärk on laiendada Maini jõe laevateed Wipfeldi (teetähis 316,12 km ) ja Ottendorfi (teetähis 345,29 km) lüüsivärava vahel 36 meetrilt 40 meetrile ning süvendada jõe veeteed praeguselt 2,50 meetrilt 2,90 meetrile. See suurendab laevade manööverdamisvõimalusi. |
| --- | --- |
| Mõju | Eriti tugevalt oleksid mõjutatud ühenduse tähtsusega esmatähtis elupaigatüüp 91E0* (sanglepa ja hariliku saarega lammimetsad) ning elupaigatüüp 6510 (madalikuniidud). Mõlemat elupaigatüüpi kahjustataks otseselt: 91E0* puhul oleks pindalakadu 9 460 m2 ja 6510 puhul 6 440 m2. |
| Mõjutatud Natura 2000 ala | Asjakohase hindamise ulatus hõlmas vooluveekogu naabruses asuvat Natura 2000 võrgustiku alamvõrgustikku. Asjakohase hindamise järeldused Natura 2000 ala kohta olid järgmised:
  linnuala „Maintal zwischen Schweinfurt und Dettelbach“: oluline mõju puudub;
  ühenduse tähtsusega ala „Mainaue zwischen Grafenrheinfeld und Kitzingen“: oluline mõju;
  ühenduse tähtsusega ala „Maintal bei Sennfeld und Weyer“: oluline mõju.
  Oluliselt mõjutatud alade kogupindala on 1 706 ha. |
| Asendusmeetmed | Suhtarvudes lepiti kokku järgmiselt: | elupaigatüüp 6510: suhe ligikaudu 1 : 7; |

Kava või projekt

Kava või projekt

Maini jõe laevatee süvendamine ja laiendamine Wipfeldi, Garstadti ja Schweinfurti lõikudes (Baierimaa/Saksamaa)

Maini jõe laevatee süvendamine ja laiendamine Wipfeldi, Garstadti ja Schweinfurti lõikudes (Baierimaa/Saksamaa)

Projekti peamine eesmärk on laiendada Maini jõe laevateed Wipfeldi (teetähis 316,12 km ) ja Ottendorfi (teetähis 345,29 km) lüüsivärava vahel 36 meetrilt 40 meetrile ning süvendada jõe veeteed praeguselt 2,50 meetrilt 2,90 meetrile. See suurendab laevade manööverdamisvõimalusi.

Mõju

Mõju

Eriti tugevalt oleksid mõjutatud ühenduse tähtsusega esmatähtis elupaigatüüp 91E0* (sanglepa ja hariliku saarega lammimetsad) ning elupaigatüüp 6510 (madalikuniidud). Mõlemat elupaigatüüpi kahjustataks otseselt: 91E0* puhul oleks pindalakadu 9 460 m2 ja 6510 puhul 6 440 m2.

2

2

Mõjutatud Natura 2000 ala

Mõjutatud Natura 2000 ala

Asjakohase hindamise ulatus hõlmas vooluveekogu naabruses asuvat Natura 2000 võrgustiku alamvõrgustikku. Asjakohase hindamise järeldused Natura 2000 ala kohta olid järgmised:

linnuala „Maintal zwischen Schweinfurt und Dettelbach“: oluline mõju puudub;

ühenduse tähtsusega ala „Mainaue zwischen Grafenrheinfeld und Kitzingen“: oluline mõju;

ühenduse tähtsusega ala „Maintal bei Sennfeld und Weyer“: oluline mõju.

Oluliselt mõjutatud alade kogupindala on 1 706 ha.

Asendusmeetmed

Asendusmeetmed

Suhtarvudes lepiti kokku järgmiselt:

elupaigatüüp 6510: suhe ligikaudu 1 : 7;

| | elupaigatüüp 91E0*: suhe ligikaudu 1 : 4. |
| --- | --- |

elupaigatüüp 91E0*: suhe ligikaudu 1 : 4.

| | Viimasel juhul on suhtarvu määramisel arvesse võetud, et elupaiga taasloomise periood võib kesta mitu aastakümmet. |
| --- | --- |

Viimasel juhul on suhtarvu määramisel arvesse võetud, et elupaiga taasloomise periood võib kesta mitu aastakümmet.

| | Asendusala on kohalik, kuna vajalik ökoloogiline funktsionaalsus on tagatud lähikonnas. |
| --- | --- |

Asendusala on kohalik, kuna vajalik ökoloogiline funktsionaalsus on tagatud lähikonnas.

| | Mõjutatud Natura 2000 alasid laiendatakse kavandatud asendusmeetmetega ning seejärel määrab liikmesriik need kaitsealadeks ja teatab sellest. Kokku on Schweinfurti ja Wipfeldi üleujutusalal ette nähtud kümme meedet. |
| --- | --- |

Mõjutatud Natura 2000 alasid laiendatakse kavandatud asendusmeetmetega ning seejärel määrab liikmesriik need kaitsealadeks ja teatab sellest. Kokku on Schweinfurti ja Wipfeldi üleujutusalal ette nähtud kümme meedet.

3.2.   Asendusmeetmete ajalised aspektid

Asendusmeetmete ajalised aspektid

| Saksamaa – asendusmeetmete ajalised aspektid (väljavõte dokumendist LANA 2004)
   (4) |
| --- |

Saksamaa – asendusmeetmete ajalised aspektid (väljavõte dokumendist LANA 2004)
   (4)

Saksamaa – asendusmeetmete ajalised aspektid (väljavõte dokumendist LANA 2004)

4

Kui see on tehniliselt teostatav, tuleks sidususe tagamise meetmeid kahju tekkimise ajal juba rakendada ja need peaksid toimima. Euroopa Komisjon on seisukohal, et mõjutatud liikidele sobiva elupaiga taasloomist saab aktsepteerida sidususe tagamise meetmena ainult siis, kui „loodud ala on kättesaadav ajal, mil mõjutatud ala looduslik väärtus väheneb“ (EUROOPA KOMISJON, 2000:49).

Seetõttu on eksperdid laialdaselt üksmeelel, et sidususe tagamise meetmed tuleks ellu viia juba enne projekti elluviimist (ehituse algust) või vähemalt enne asjaomase Natura 2000 ala märkimisväärse kahjustamise algust, et need oleksid kahju tekkimise ajal kasutusvalmis ja võimalikult toimivad (nt BAUMANN et al., 1999:470, AG FFH VERTRÄGLICHKEITSPRÜFUNG, 1999:72, SSYMANK et al., 1998:39, WEYRICH, 1999:1704, EUROOPA KOMISJON, 2000:49, SCHRÖDTER, 2001:17, FGSV, 2002:18, BERNOTAT, 2003:25).

et al.,

et al.,

Ka föderaalne halduskohus viitab (17. mai 2002. aasta otsuses) „ajalise nihke“ ohule toimimises. EUROOPA KOMISJON (2000:50) nõuab, et meetme tulemus peab üldjuhul olema toimiv ajaks, kui projektiga seotud alale tekitatakse kahju, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et selline üheaegsus ei ole selleks vajalik, et tagada ala panus Natura 2000 võrgustikku.

Kui ajaline viivitus toimivuses on üldse lubatud, siis kindlasti ainult juhul, kui on võimalik kindlalt eeldada, et võetud meetmete tulemus on vajalik asendamine ja seega sidususe taastamine (RAMSAUER, 2000:608).

Seetõttu tuleb igal üksikul juhul uurida, kas Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe kontekstis on selline ajaline viivitus toimivuses lubatud või mitte. Järgnevalt on kirjeldatud tüüpilisi juhtumeid (A juhtum: kahju tekkimise ajal vajaliku sidususe tagamise meetmete täielik toimivus; B juhtum: kahju tekitamise ajal ei ole meetmete täielik funktsionaalsus vajalik).

Seetõttu tuleb igal üksikul juhul uurida, kas Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe kontekstis on selline ajaline viivitus toimivuses lubatud või mitte.

Kui ajalist viivitust toimivuses ei ole võimalik ühitada vastava kaitse-eesmärgiga, tuleb keelduda tunnustamisest sidususe tagamise meetmena.

A juhtum: kahju tekkimise ajal on vajalik sidususe tagamise meetmete täielik toimivus.

A juhtum: kahju tekkimise ajal on vajalik sidususe tagamise meetmete täielik toimivus.

Elupaigatüüp või elupaigad, mis on liigile vajalikud, peavad enne kahju tekkimist olema täielikult toimivad, eriti kui on oht, et elupaikade direktiivi 2. lisa või linnudirektiivi 1. lisa alusel kaitstud liigi populatsioon võib (osaliselt) kaduda. Sellistel juhtudel võib ühtsuse tagamiseks piisavaks pidada ainult eelnevalt rakendatud meetmeid, mis on sekkumise ajal juba tõhusad. Looduskaitsega seotud põhjustel ei saa ajalist viivitust toimivuses lubada.

Põhimõtteliselt sõltub liikide elupaikade arenguks kuluv aeg ühest küljest asjaomaste elupaikade kohalikust arenguperioodist ja teisest küljest juurdepääsust aladele, mis on taasasustamiseks vajalik. Liikide taasasustamise potentsiaal sõltub muu hulgas liigi ruumilisest levikust, konkreetsete levikukeskuste ja lähtepopulatsioonide esinemisest lähikonnas, liigi liikuvusest ja levimisvõimest ning takistusteta juurdepääsust kaitsealadele.

Kui sekkumine mõjutab väheliikuva(te) liigi/liikide väga isoleeritud leiukohti, on sidususe meetmete abil loodud elupaigal väga vähe võimalusi saada väljastpoolt asustatud või taasasustatud. Siinjuures on väga oluline, et elupaiku arendataks eelnevalt võimalikult lähedal mõjutatud populatsioonile ning et samad isendid või populatsioonid saaksid juba enne sekkumist elupaika evakuatsioonipaigana asustada. Elupaiga taasasustamist hilisemal perioodil ei ole pärast populatsiooni olulist kahjustamist sageli enam võimalik täielikult tagada.

Elupaigatüüpide puhul määratakse elupaikade väljakujunemise aeg nende taastumisvõime ja loodavate abiootiliste tingimuste ning iseloomulike taime- ja loomaliikide asustuse alusel (vt nt RIECKEN et al., 1994:21jj). Täielikku toimivust A juhtumis kirjeldatud tähenduses on võimalik saavutada ainult lühema väljakujunemisajaga elupaigatüüpide puhul.

et al.

Meetmete varajane rakendamine

Meetmete varajane rakendamine

A juhtumis kirjeldatud olukorra saavutamiseks peab olema võimalik meetmeid rahastada ja rakendada juba enne projektile lõpliku loa andmist (...). Praktikas on siin näiteks võimalus kaitsta ala juba enne planeeringu heakskiitmise otsust ettevalmistava või varajase maa omandamisega. Põhimõtteliselt pakuvad järkjärgulised menetlused selleks soodsamaid tingimusi.

Hilisema heakskiitva otsuse õiguskindluse erinõude tõttu tuleb elupaikade direktiivi kohases esialgses mõjuhindamise menetluses (nt trassi määramise või ruumilise planeerimise menetluste puhul) peamised otsused sidususe tagamise meetmete sisu, asukoha ja ulatuse kohta teha sageli juba planeerimisetapis (Vt nt KÜSTER, 2001). Kui projekti struktuur jääb samaks, ei muutu need oluliselt projektile loa andmise käigus; meetmeid saab rakendada juba varakult – kohe, kui selgub, et projekt on põhimõtteliselt teostatav.

Muudel eesmärkidel juba varem kehtestatud asustuse taastamise vahendid ja asendusmeetmed näitavad samuti, et meetmete varasem rakendamine on võimalik ja seda saab planeerimise seisukohast ellu viia (vt nt AMMERMANN et al., 1998, BUNZEL & BÖHME, 2002). Täiendava võimalusena võiks siin sõlmida kokkuleppeid ka projekti teostaja ja maareservi haldaja vahel. Need lepingud võimaldaksid maareservi haldajal võetud meetmed üle võtta ja saada rahalist hüvitist sellisel ebatõenäolisel juhul, kui projekti ei ole mõnel ettenägematul põhjusel üldse võimalik ellu viia.

et al

Järgmine näide A 26 planeerimisest näitab samuti, et lisaks ettevalmistavale maaomandamise võimalusele on asjakohane kasutada planeerimis- ja heakskiitmisetappe ehitusetappides ka meetmete varaseks rakendamiseks.

Näide: meetmete varajane rakendamine A 26 puhul

Näide: meetmete varajane rakendamine A 26 puhul

Projektist mõjutatud linnukaitseala mõjutavad ja kahjustavad mitu omavahel ühendatud ehitustööd. Praegusele ehitusetapile loa andmise ajal on juba kehtestamisel sidususe tagamise meetmed, mis on osaliselt tingitud ainult sellistest kahjustustest, mis tulenevad kahest järgmisest etapist, mille planeeringut ei ole veel heaks kiidetud. Selleks et võimaldada võtta meetmeid uute elupaikade loomiseks, et suurendada nende tõhusust, tuleb juba ehitusetapi planeeringu heakskiitmisel kontrollida, kas asjakohases hindamises nõutud meetmete ulatus on kindlaks määratud. Meetmete rakendamine toimub sel viisil umbes viis aastat varem, mis aitab vältida viivitust kahju tekitamise ja selle kompenseerimise vahel.

Projektist mõjutatud linnukaitseala mõjutavad ja kahjustavad mitu omavahel ühendatud ehitustööd. Praegusele ehitusetapile loa andmise ajal on juba kehtestamisel sidususe tagamise meetmed, mis on osaliselt tingitud ainult sellistest kahjustustest, mis tulenevad kahest järgmisest etapist, mille planeeringut ei ole veel heaks kiidetud. Selleks et võimaldada võtta meetmeid uute elupaikade loomiseks, et suurendada nende tõhusust, tuleb juba ehitusetapi planeeringu heakskiitmisel kontrollida, kas asjakohases hindamises nõutud meetmete ulatus on kindlaks määratud. Meetmete rakendamine toimub sel viisil umbes viis aastat varem, mis aitab vältida viivitust kahju tekitamise ja selle kompenseerimise vahel.

Selle eeltingimused on maa kättesaadavus ulatuses, mida asjatundjad vajalikuks peavad, halduspiirangute kokkulepe seal töötavate põllumajandustootjate jaoks ning vajaduse korral ettemakseteks ette nähtud vahendite olemasolu tükk aega enne järgmise ehitusetapi heakskiitmise otsust. Selliste rakendamise raamtingimuste võimalusi tuleb kindlasti tõlgendada juhtumipõhiselt. Projektis A 26 on sellised tingimused selgelt olemas. Ettevalmistav maa omandamine võimaldas tagada vajalike alade olemasolu. Selles menetluses valitud lähenemisviis on tervitatav, kuna see hoiab ära ajutiste funktsionaalsete puuduste ohu ja tagab Natura 2000 võrgustiku katkematu sidususe kogu projekti vältel, põhjustamata projektis viivitusi.

Selle eeltingimused on maa kättesaadavus ulatuses, mida asjatundjad vajalikuks peavad, halduspiirangute kokkulepe seal töötavate põllumajandustootjate jaoks ning vajaduse korral ettemakseteks ette nähtud vahendite olemasolu tükk aega enne järgmise ehitusetapi heakskiitmise otsust. Selliste rakendamise raamtingimuste võimalusi tuleb kindlasti tõlgendada juhtumipõhiselt. Projektis A 26 on sellised tingimused selgelt olemas. Ettevalmistav maa omandamine võimaldas tagada vajalike alade olemasolu. Selles menetluses valitud lähenemisviis on tervitatav, kuna see hoiab ära ajutiste funktsionaalsete puuduste ohu ja tagab Natura 2000 võrgustiku katkematu sidususe kogu projekti vältel, põhjustamata projektis viivitusi.

Vajaduse korral on võimalik saada ka eraldi planeerimisluba sidusust tagavatele meetmetele, mis näeb ette nende varasema rakendamise. Loomulikult on projekti taotlejatel alati võimalus vabatahtlikult ja omal kulul meetmeid varakult rakendada. Kui meetmeid rakendatakse aegsasti sekkumissätete kontekstis, võib sidususe tagamise meetmetel olla positiivne mõju hüvitamis- ja asendusmeetmete ulatusele, kuna ajutiste funktsionaalsete puuduste tõttu tekkivad lisakulud võivad väheneda.

Avaliku sektori projektide haldajatel ja nendel, kes viivad ellu korraga mitut projekti või suurprojekte, vahel järkjärgulise heakskiitmismenetluse alusel, on siin kõige rohkem tegutsemisruumi ja seetõttu on neil eriline vastutus.

B juhtum: kahju tekkimise ajal ei ole sidususe tagamise meetmete täielik toimivus vajalik.

B juhtum: kahju tekkimise ajal ei ole sidususe tagamise meetmete täielik toimivus vajalik.

Elupaigatüüp või liigi elupaik ei pea enne olulise kahjustuse tekkimist tingimata olema täielikult toimiv. Teatavatel tehnilistel põhjustel, mida tuleb igakülgselt kirjeldada, on ajaline viivitus enne täieliku toimivuse saavutamist põhjendatud ja seda tuleb kompenseerida meetmete rakendamisega sellevõrra suuremas ulatuses. On tõendatud, et nii on tagatud ka ala panus Natura 2000 võrgustikku.

Ka sellistel juhtudel tuleks eesmärgiks seada meetmete varasem rakendamine. Muude looduskaitsealaste õigusaktide rakendamisel saadud kogemused võimaldavad järeldada, et ajalist viivitust toimivuses on teatavatel tingimustel võimalik kompenseerida meetme ulatuse suurendamisega. See põhineb muu hulgas asjaolul, et sellisel viisil on teatavate elupaikade funktsioonide puhul ajalist viivitust suures osas võimalik korvata.

Ajalise nihke tõttu toimivuses tuleks kaitsealaga liita suuremad maa-alad: kui meetmed (nt istutamine) ei suuda alguses funktsioone piisaval määral täita, võib oluliselt suurem asustusala siiski aidata saavutada üldiselt ligikaudu sama kompensatsioonitaseme. Meetme suurem ulatus suurendab ka funktsionaalsete aspektidega seotud prognoosimiskindlust.

Näide:

  voolava veekogu ületamisega kahjustab maanteeprojekt oluliselt elupaika *91E0 (lammimetsad leppade ja saartega). Elupaiga kadu tuleb hüvitada muudel asukohalt ja funktsioonilt sobivatel aladel sidususe tagamise meetmete abil; see saavutatakse elupaigatüübi asjakohase istutamise ja taastamisega. Kuna muud kaasnevad meetmed, nagu sarnastes olemasolevates elupaigatüüpides põlismetsa kasvatamine, ei ole võimalikud, kavandatakse meedet rakendada mitu korda suuremal maa-alal, et korvata ajalist viivitust toimivuses. Siin on tegemist elupaigatüübiga, mida iseloomustavad puud ja millel on seetõttu pikk väljakujunemisaeg, mida ei ole võimalik saavutada isegi meetmete varase rakendamisega.

Näide:

voolava veekogu ületamisega kahjustab maanteeprojekt oluliselt elupaika *91E0 (lammimetsad leppade ja saartega). Elupaiga kadu tuleb hüvitada muudel asukohalt ja funktsioonilt sobivatel aladel sidususe tagamise meetmete abil; see saavutatakse elupaigatüübi asjakohase istutamise ja taastamisega. Kuna muud kaasnevad meetmed, nagu sarnastes olemasolevates elupaigatüüpides põlismetsa kasvatamine, ei ole võimalikud, kavandatakse meedet rakendada mitu korda suuremal maa-alal, et korvata ajalist viivitust toimivuses. Siin on tegemist elupaigatüübiga, mida iseloomustavad puud ja millel on seetõttu pikk väljakujunemisaeg, mida ei ole võimalik saavutada isegi meetmete varase rakendamisega.

Seda meedet tuleks siiski põhimõtteliselt tunnustada sidususe tagamise meetmena, tingimusel et konkreetse juhtumi konkreetsed aspektid ei räägi selle vastu.

Seda meedet tuleks siiski põhimõtteliselt tunnustada sidususe tagamise meetmena, tingimusel et konkreetse juhtumi konkreetsed aspektid ei räägi selle vastu.

4.   SEOSED KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTE VAHEL: ASJAKOHANE HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU STRATEEGILINE HINDAMINE

SEOSED KESKKONNAMÕJU HINDAMISE MENETLUSTE VAHEL: ASJAKOHANE HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU HINDAMINE, KESKKONNAMÕJU STRATEEGILINE HINDAMINE

4.1.   Asjakohase hindamise (AH), keskkonnamõju hindamise (KMH) ja keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) menetluste võrdlus

Asjakohase hindamise (AH), keskkonnamõju hindamise (KMH) ja keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) menetluste võrdlus

| | AH | KMH | KSH |
| --- | --- | --- | --- |
| Millist tüüpi arendusi hinnatakse? | Iga kava või projekt, millel on tõenäoliselt – eraldi või koos teiste kavade/projektidega – oluline mõju Natura 2000 alale (välja arvatud ala kaitsekorraldusega otseselt seotud kavad või projektid). | Kõik I lisas loetletud projektid.
  II lisas loetletud projektide puhul määratakse keskkonnamõju hindamise vajadus kindlaks igal üksikjuhul eraldi või liikmesriikide kehtestatud künniste või tingimuste põhjal (võttes arvesse III lisas esitatud tingimusi). | Kõik kavad ja programmid või nende muudatused,






  a) | mille koostab ja/või võtab vastu riigi, piirkonna või kohaliku tasandi asutus; |

AH

KMH

KSH

Millist tüüpi arendusi hinnatakse?

Millist tüüpi arendusi hinnatakse?

Iga kava või projekt, millel on tõenäoliselt – eraldi või koos teiste kavade/projektidega – oluline mõju Natura 2000 alale (välja arvatud ala kaitsekorraldusega otseselt seotud kavad või projektid).

kava

projekt

Kõik I lisas loetletud projektid.

projektid

II lisas loetletud projektide puhul määratakse keskkonnamõju hindamise vajadus kindlaks igal üksikjuhul eraldi või liikmesriikide kehtestatud künniste või tingimuste põhjal (võttes arvesse III lisas esitatud tingimusi).

Kõik kavad ja programmid või nende muudatused,

kavad

programmid

a)

mille koostab ja/või võtab vastu riigi, piirkonna või kohaliku tasandi asutus;

| b) | mida nõutakse õigus- või haldusnormidega; |
| --- | --- |

b)

mida nõutakse õigus- või haldusnormidega;

| c) | mis koostatakse põllumajanduse, metsanduse, kalanduse, energeetika, tööstuse, veonduse, jäätmekäitluse, veemajanduse, telekommunikatsiooni, turismi, asulate ja maapiirkondade planeerimise või maakasutuse valdkonnas ning millega luuakse raamistik nõusoleku andmiseks nende projektide edasiseks arendamiseks, mis on loetletud KMH direktiivi I ja II lisas, või |
| --- | --- |

c)

mis koostatakse põllumajanduse, metsanduse, kalanduse, energeetika, tööstuse, veonduse, jäätmekäitluse, veemajanduse, telekommunikatsiooni, turismi, asulate ja maapiirkondade planeerimise või maakasutuse valdkonnas ning millega luuakse raamistik nõusoleku andmiseks nende projektide edasiseks arendamiseks, mis on loetletud KMH direktiivi I ja II lisas, või

mille suhtes on peetud vajalikuks korraldada hindamine direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 või 7 alusel, võttes arvesse nende tõenäolist mõju kaitsealadele.

Millist loodusega seotud mõju on vaja hinnata?

Millist loodusega seotud mõju on vaja hinnata?

Hindamisel tuleks pidada silmas ala kaitse-eesmärke (seoses liikide/elupaigatüüpidega, mida esineb alal olulisel määral).

ala kaitse-eesmärke

Hindamisel tuleks teha kindlaks, kas asjaomase ala terviklikkusele avaldatakse ebasoodsat mõju.

Otsene ja kaudne, teisene, kumulatiivne, piiriülene, lühiajaline, keskmise kestusega ja pikaajaline, alaline ja ajutine, positiivne ja negatiivne oluline mõju elanikkonnale ja inimeste tervisele; elurikkusele, pöörates erilist tähelepanu direktiivi 92/43/EMÜ ja direktiivi 2009/147/EÜ kohaselt kaitstud liikidele ja elupaikadele; maale, mullale, veele, õhule, kliimale ja maastikule; materiaalsetele väärtustele, kultuuripärandile ja maastikule ning loetletud tegurite koostoimele.

Tõenäoline oluline mõju keskkonnale, sealhulgas sellistele aspektidele nagu elurikkus, elanikkond, inimeste tervis, loomastik, taimestik, muld, vesi, õhk, kliimategurid, materiaalsed väärtused, kultuuripärand koos arhitektuurilise ja arheoloogilise pärandiga, maastik ning eeltoodud tegurite omavahelised seosed.

Kes vastutab hindamise eest?

Kes vastutab hindamise eest?

Asjakohase hindamise läbiviimise tagab pädev asutus. Seoses sellega võib arendajal olla kohustus korraldada kõik vajalikud uuringud ja esitada pädevale asutusele kogu vajalik teave, et viimasel oleks võimalik teha täiesti teadlik otsus. Selleks võib pädev asutus koguda vajaduse korral asjakohast teavet ka muudest allikatest.

Arendaja esitab nõutava teabe, mida pädev asutus peab arenduseks loa andmisel nõuetekohaselt arvesse võtma, nagu ka konsultatsioonide tulemusi.

KSH direktiiv annab liikmesriikidele ulatusliku kaalutlusõiguse keskkonnamõju strateegilise hindamise eest vastutavate asutuste määramisel. Nendeks võivad olla kas pädevad asutused, kes vastutavad kava või programmi koostamise eest, keskkonnateenistused, kellega seaduse kohaselt konsulteeritakse keskkonnamõju hindamise aruandes, samuti kava/programmi eelnõus ja sellele lisatavas keskkonnaaruandes kajastatava teabe ulatuse ja üksikasjalikkuse üle, või asutused, kellele on spetsiaalselt usaldatud KSH menetluse läbiviimine.

Kas konsulteeritakse ka üldsusega / teiste ametiasutustega?

Kas konsulteeritakse ka üldsusega / teiste ametiasutustega?

Elupaikade direktiiviga ei ole ette nähtud sõnaselget kohustust saada avalik arvamus selliste kavade või projektide elluviimiseks loa andmisel, mis nõuavad asjakohast hindamist. Artikli 6 lõike 3 sõnastuse kohaselt tuleb seda teha ainult „vajaduse korral“. Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et Århusi konventsiooni nõuete kohaselt on asjaomasel üldsusel, sealhulgas tunnustatud valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel, õigus loamenetluses osaleda (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 49). See õigus hõlmab eelkõige õigust „„keskkonnaasjade otsustamise igas etapis tõhusalt osaleda“, esitades „kavandatava tegevuse kohta asjakohaseid kommentaare, teavet, analüüse ja arvamusi kirjalikult või avalikul arutelul või järelepärimisel, kus viibib taotleja, vajaduse järgi ka suuliselt““ (otsus kohtuasjas C-243/15, punkt 46).

Kohustuslik – konsulteerida tuleb enne arendusettepaneku vastuvõtmist.

Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et asutustele, keda projekt tõenäoliselt puudutab (sh keskkonnateenistused, kohalikud ja piirkondlikud asutused), antakse võimalus avaldada oma arvamust teostusloa taotluse kohta. Samu põhimõtteid kohaldatakse ka asjaomase üldsusega konsulteerimise suhtes.

Kui on tõenäoline, et avaldatakse olulist mõju teise liikmesriigi keskkonnale, tuleb konsulteerida selle riigi asjaomaste ametiasutuste ja üldsusega.

Kohustuslik – konsulteerida tuleb enne kava või projekti vastuvõtmist.

Konsulteerida tuleb asutustega, keda nende konkreetsete keskkonnaalaste tööülesannete tõttu kava/programmi rakendamisega kaasnev keskkonnamõju tõenäoliselt puudutab. Konsulteerida tuleks ka üldsusega, sealhulgas asjaomase üldsusega, keda tehtav otsus mõjutab või võib mõjutada või kelle huvidega see on seotud (sh valitsusväliste organisatsioonidega).

Ametiasutustele ja üldsusele tuleb anda varakult hea võimalus avaldada kohase aja jooksul arvamust kava või programmi eelnõu ja sellele lisatud keskkonnaaruande kohta enne kava või programmi vastuvõtmist või seadusandlikku menetlusse andmist.

Kui on tõenäoline, et avaldatakse olulist mõju teise liikmesriigi keskkonnale, tuleb konsulteerida selle riigi asjaomaste ametiasutuste ja üldsusega.

Kui siduvad on hindamise tulemused?

Kui siduvad on hindamise tulemused?

Siduvad.

Pädev asutus võib anda kavale või projektile nõusoleku alles pärast seda, kui ta on kindlaks teinud, et see ei avalda ala terviklikkusele ebasoodsat mõju.

Teostusloa menetlemisel tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta konsultatsioonide tulemusi ja KMH käigus kogutud teavet.

tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta

Projektile teostusloa andmise otsus peab sisaldama vähemalt põhjendatud järeldust (st otsust KMHi kohta) ja otsusele lisatud (kui on) keskkonnatingimusi.

Kava või programmi koostamisel ja enne selle vastuvõtmist või seadusandlikku menetlusse andmist tuleb võtta arvesse keskkonnaaruannet ja avaldatud arvamusi.

tuleb võtta arvesse

5.   STRATEEGILINE PLANEERIMINE – KAVADE HINDAMINE

STRATEEGILINE PLANEERIMINE – KAVADE HINDAMINE

5.1.   Näide: maanteede planeerimine Austrias

Näide: maanteede planeerimine Austrias

| Maanteede planeerimine Austrias – eel- ja asjakohane hindamine |
| --- |
| Austrias toimub maanteede planeerimine kolmes eri projektietapis, millest sõltub vajadus korduva asjakohase hindamise järele. | 1.etapis (Voruntersuchung või Korridoruntersuchung) tehakse kindlaks võimalikud konfliktipiirkonnad uuritaval alal, et välistada koridorid, millel on lubamatu mõju ja mille puhul on suur risk, et neid ei kiideta heaks. Erilist tähelepanu pööratakse kaitsealadele, sealhulgas Natura 2000 aladele. 1. etapi tulemused on esialgne valik projekti ja 2. etapi uurimisprogrammi võimalikest variantidest. Selles etapis (eelhindamine) tunnistatakse tavaliselt asjakohase hindamise läbiviimise nõuet. |

Maanteede planeerimine Austrias – eel- ja asjakohane hindamine

Maanteede planeerimine Austrias – eel- ja asjakohane hindamine

Austrias toimub maanteede planeerimine kolmes eri projektietapis, millest sõltub vajadus korduva asjakohase hindamise järele.

1.etapis (Voruntersuchung või Korridoruntersuchung) tehakse kindlaks võimalikud konfliktipiirkonnad uuritaval alal, et välistada koridorid, millel on lubamatu mõju ja mille puhul on suur risk, et neid ei kiideta heaks. Erilist tähelepanu pööratakse kaitsealadele, sealhulgas Natura 2000 aladele. 1. etapi tulemused on esialgne valik projekti ja 2. etapi uurimisprogrammi võimalikest variantidest. Selles etapis (eelhindamine) tunnistatakse tavaliselt asjakohase hindamise läbiviimise nõuet.

Voruntersuchung

Korridoruntersuchung

| | 2.etapis (Vorprojekt või Variantenuntersuchung) määratakse kindlaks elupaikade ja liikide tundlikkus projekti võimalike variantide puhul ning prognoositakse nende võimalikku mõju keskkonnale. Vastavalt siseriiklikele nõuetele (RVS* (5)) nõutakse selles etapis üksikasjalikke uuringuid asjakohase hindamise kohta. Selle eesmärk on tagada ELi kaitsealuste liikide ja elupaikade võimalikult kiire arvessevõtmine. Selle etapi lõpus valitakse välja üks võimalik projekti variant. |
| --- | --- |

2.etapis (Vorprojekt või Variantenuntersuchung) määratakse kindlaks elupaikade ja liikide tundlikkus projekti võimalike variantide puhul ning prognoositakse nende võimalikku mõju keskkonnale. Vastavalt siseriiklikele nõuetele (RVS* (5)) nõutakse selles etapis üksikasjalikke uuringuid asjakohase hindamise kohta. Selle eesmärk on tagada ELi kaitsealuste liikide ja elupaikade võimalikult kiire arvessevõtmine. Selle etapi lõpus valitakse välja üks võimalik projekti variant.

Vorprojekt

Variantenuntersuchung

5

| | 3.etapp (Einreichprojekt) hõlmab heakskiitmismenetluste kavandamist. Valitud trassi võimalikku mõju keskkonnale täpsustatakse ning võimalikke negatiivseid mõjusid leevendatakse asjakohaste meetmetega. Eesmärk on keskkonnaalane vastutustunne, ilma et see mõjutaks ala kaitse-eesmärke või kaitsealuseid liike ja õigusnõuetele vastavat projektikava. |
| --- | --- |

3.etapp (Einreichprojekt) hõlmab heakskiitmismenetluste kavandamist. Valitud trassi võimalikku mõju keskkonnale täpsustatakse ning võimalikke negatiivseid mõjusid leevendatakse asjakohaste meetmetega. Eesmärk on keskkonnaalane vastutustunne, ilma et see mõjutaks ala kaitse-eesmärke või kaitsealuseid liike ja õigusnõuetele vastavat projektikava.

Einreichprojekt

Varajase eelhindamise eelis on õiguslike menetluste, käesoleval juhul asjakohase hindamise või muudel juhtudel erandi tegemise menetluse vajaduse õigeaegne tunnistamine. Seega tunnistatakse menetluslikke riske piisavalt vara, mis võimaldab rakendada vältimisstrateegiaid.

Võimalike konfliktipiirkondade asukoha kindlaksmääramiseks kasutatakse Natura 2000 alade standardseid andmevorme koos riikliku pesitsuslindude atlase ning piirkondlike ja kohalike elupaikade uuringute andmetega (niivõrd kuivõrd need on kättesaadavad ja ajakohased). Praeguse olukorra ja võimaliku mõju hindamisel võetakse arvesse ka (riikliku või piirkondliku) punase raamatu ja artikli 17 kohase aruande andmeid, riiklikke ja piirkondlikke eeskirju riiklike looduskaitse all olevate liikide kohta ning muid piirkonnas kättesaadavaid andmeid. Kasutada võib täiendavaid seireandmeid, kui need on näiteks piirkonnas rakendatud liikide kaitse projektide või programmi LIFE projektide raames kättesaadavad.

Allikas: ASFINAGi esitatud juhtumiuuring.

Allikas

5.2.   Näide: uute hüdroenergia arenduste strateegiline planeerimine Doonaul

Näide: uute hüdroenergia arenduste strateegiline planeerimine Doonaul

| Uue hüdroenergiajaama strateegiline planeerimine Doonau vesikonnas |
| --- |

Uue hüdroenergiajaama strateegiline planeerimine Doonau vesikonnas

Uue hüdroenergiajaama strateegiline planeerimine Doonau vesikonnas

Doonau vesikonna säästva hüdroenergia arendamise juhtpõhimõtted töötas välja Doonau jõe kaitse rahvusvaheline komisjon (ICPDR) ja Doonau-äärsed riigid võtsid need vastu 2013. aasta juunis. Juhtpõhimõtted koostati energia- ja keskkonnaasutuste, hüdroenergiasektori, vabaühenduste ja teadlaste esindajate ulatuslikul osalusel toimunud protsessi käigus.

Uute hüdroelektrijaamade arendamiseks soovitatakse strateegilisel planeerimisel põhinevat lähenemisviisi. See meetod peaks põhinema kahetasandilisel hindamisel (mis hõlmab soovitatavate kriteeriumide loetelu): riiklikul/piirkondlikul hindamisel, millele järgneb projektipõhine hindamine.

Esimeses etapis tehakse kindlaks jõelõigud, kus hüdroenergia arendamine on riiklike või piirkondlike õigusaktide või kokkulepete kohaselt keelatud (keeluvööndid). Mõnes Euroopa riigis on selle kategooria puhul kehtestatud järgmised kriteeriumid: kaitsealad, suure ökoloogilise väärtusega lõigud, võrdlustsoonid, valgala suurus.

Riiklike/piirkondlike kriteeriumide soovituslik loetelu sisaldab järgmist.

| — | Looduslikkus. Jõelõikude/veekogu seisund, pidades silmas kõrvalekaldumist tüübispetsiifilistest looduslikest tingimustest seoses hüdroloogia, morfoloogia, bioloogilise ja sette katkematuse ning bioloogiliste kooslustega. |
| --- | --- |

—

Looduslikkus. Jõelõikude/veekogu seisund, pidades silmas kõrvalekaldumist tüübispetsiifilistest looduslikest tingimustest seoses hüdroloogia, morfoloogia, bioloogilise ja sette katkematuse ning bioloogiliste kooslustega.

Looduslikkus

| — | Veekogu seisund seoses harulduse ja ökoloogilise väärtusega. Jõetüübi haruldus, jõelõigu ökoloogiline seisund ja tundlikkus. |
| --- | --- |

—

Veekogu seisund seoses harulduse ja ökoloogilise väärtusega. Jõetüübi haruldus, jõelõigu ökoloogiline seisund ja tundlikkus.

Veekogu seisund seoses harulduse ja ökoloogilise väärtusega.

| — | Jõelõigu spetsiifiline ökoloogiline struktuur ja funktsioon, pidades silmas ka kogu valgala/alamvalgala tervikuna ning ökosüsteemi teenuseid. Nt tundlike/väärtuslike kalaliikide elupaigad või muud jõeökoloogia kvaliteetsed biotoobid (nt punase raamatu liigid). |
| --- | --- |

—

Jõelõigu spetsiifiline ökoloogiline struktuur ja funktsioon, pidades silmas ka kogu valgala/alamvalgala tervikuna ning ökosüsteemi teenuseid. Nt tundlike/väärtuslike kalaliikide elupaigad või muud jõeökoloogia kvaliteetsed biotoobid (nt punase raamatu liigid).

Jõelõigu spetsiifiline ökoloogiline struktuur ja funktsioon, pidades silmas ka kogu valgala/alamvalgala tervikuna ning ökosüsteemi teenuseid.

| — | Looduskaitsealad ja kaitsealused alad. Nt Natura 2000 alad, Ramsari alad, UNESCO biosfääri kaitsealad, riiklikud ja piirkondlikud kaitsealad ja looduspargid jne. |
| --- | --- |

—

Looduskaitsealad ja kaitsealused alad. Nt Natura 2000 alad, Ramsari alad, UNESCO biosfääri kaitsealad, riiklikud ja piirkondlikud kaitsealad ja looduspargid jne.

Looduskaitsealad ja kaitsealused alad.

Teise sammuna hinnatakse kõiki muid jõelõike hindamismaatriksi ja klassifitseerimissüsteemi abil.

Kuna paljud Doonau vesikonna jõelõigud ja lammid on linnu- ja elupaikade direktiiviga kaitstud, tuleb arvesse võtta Natura 2000 alade majandamise ja kaitse sätteid ja nõudeid ning vajadust asjakohaselt hinnata võimalike projektide mõju asjaomastel aladel.

Riiklik/piirkondlik hindamine on vahend, mis aitab ametiasutustel suunata uute hüdroelektrijaamade ehitus neile aladele, kus on oodata minimaalset keskkonnamõju. Vajaduse korral tuleb arvestada kogu Doonau jõgikonda hõlmavaid või piiriüleseid aspekte. Riiklik/piirkondlik hindamine toob kasu nii keskkonnale kui ka veesektorile, aga ka hüdroenergiasektorile, sest see suurendab otsustusprotsessi prognoositavust ja näitab ära, millistele uutele projektidele luba tõenäoliselt väljastatakse.

Samal ajal kui riiklik/piirkondlik hindamine on üldisem, annab projektipõhine hindamine, mille käigus liigitatakse jõelõigud sobivuse järgi võimalikuks kasutamiseks hüdroenergiatootmises, üksikasjalikuma ja põhjalikuma hinnangu konkreetse projekti kasule ja mõjule. See aitab hinnata, kas projekti on konkreetse asukohaga asjakohaselt kohandatud. Projektipõhine hindamine tehakse uuele hüdroelektrijaamale loa taotlemisel ja sõltub seega konkreetsest projektikavandist.

Seejärel tuleks kindlaks määrata leevendusmeetmed, et minimeerida hüdroenergiarajatiste negatiivset mõju veeökosüsteemidele. Kalade rände ja ökoloogilise vooluhulga tagamine on veekogude ökoloogilise seisundi säilitamise ja parandamise esmatähtsad meetmed.

Muud leevendusmeetmed, nagu setete haldamise parandamine, tehislike veetasemekõikumiste (vooluhulga reguleerimise) negatiivse mõju minimeerimine, põhjaveetingimuste säilitamine või tüübipõhiste elupaikade ja jõeäärsete alade taastamine, on olulised jõeäärse ökoloogia ja otseselt veeökosüsteemidest sõltuvate märgalade jaoks. Neid meetmeid tuleks seetõttu projekti kavandamisel kaaluda, võttes arvesse kulutõhusust ning elektrivarustuse kindlust.

Juhtpõhimõtetes tunnistatakse elupaikade direktiivi artikli 6 lõigetes 3 ja 4 sätestatud menetluse kohaldamist juhul, kui uued hüdroenergia arendused võivad mõjutada Natura 2000 ala.

https://www.icpdr.org/main/activities-projects/hydropower.

5.3.   Näide: avamere tuuleparkide ja võrguühenduste ruumiline planeering Saksamaa Põhjamere majandusvööndis

Näide: avamere tuuleparkide ja võrguühenduste ruumiline planeering Saksamaa Põhjamere majandusvööndis

| Saksamaa Põhjamere majandusvööndi avamere-energiavõrgu ruumiline planeering

  Avamere tuuleenergiavõrgu kavas määratletakse avamere tuulepargid, mis sobivad kollektiivseteks võrguühendusteks. Lisaks avamere tuuleparkide võrguühendusteks vajalike kaablitrasside ja võrguühenduste asukohtade kindlaksmääramisele sisaldab avamere tuuleenergiavõrgu kava võrkudevaheliste ühenduste kaablitrasse ja võimalike ristühenduste kirjeldusi.
  Saksamaa majandusvööndis on esmatähtsad piirkonnad määratud laevandusele, torujuhtmetele ja avamere tuuleenergia tootmisele; muud kasutusviisid on neil aladel keelatud, välja arvatud siis, kui need vastavad nõuetele. Natura 2000 aladel ei ole tuuleturbiinid lubatud. Territoriaalmerele üleminekul ja liikluseraldusskeemide ületamisel tuleb majandusvööndis toodetud energia transportimise merekaablid suunata ettenähtud kaablikoridoridesse. Kava kehtestamisel tehti KSH.
  Et vähendada negatiivset mõju merekeskkonnale, mis võib kaasneda torujuhtmete ja kaablite paigaldamisega, on kava kohaselt keelatud läbida tundlikke elupaiku perioodidel, mil konkreetsed liigid on väga haavatavad.
  Torujuhtmete ja kaablite paigaldamise ja käitamise ajal tuleb vältida liivamadalike, karide ja kaitset vajavate põhjakoosluste piirkondade kui eriti tundlike elupaikade kahjustamist või hävitamist ning järgida OSPARi konventsiooni kohaselt parimaid keskkonnatavasid. Kavaga on püütud ka torujuhtmete ja tuuleparkide esmatähtsaid alasid kattuvalt määrata.
  Dokumendis esitatud planeerimispõhimõtete (kaablite maksimaalne koondamine ja Natura 2000 alasid läbivate trasside vältimine) eesmärk on vähendada võrgutaristuks vajalikku pindala ja võimalikku mõju merekeskkonnale. Kavas, millele tuli teha KSH, on nähtud ette järgmise kümne aasta jooksul ehitatavate avamere-võrguühenduste võimsus ja eeldatav ehitamise aeg.
  https://www.bsh.de/EN/TOPICS/Offshore/Maritime_spatial_planning/maritime_spatial_planning_node.html. |
| --- |

Saksamaa Põhjamere majandusvööndi avamere-energiavõrgu ruumiline planeering

Saksamaa Põhjamere majandusvööndi avamere-energiavõrgu ruumiline planeering

Avamere tuuleenergiavõrgu kavas määratletakse avamere tuulepargid, mis sobivad kollektiivseteks võrguühendusteks. Lisaks avamere tuuleparkide võrguühendusteks vajalike kaablitrasside ja võrguühenduste asukohtade kindlaksmääramisele sisaldab avamere tuuleenergiavõrgu kava võrkudevaheliste ühenduste kaablitrasse ja võimalike ristühenduste kirjeldusi.

Saksamaa majandusvööndis on esmatähtsad piirkonnad määratud laevandusele, torujuhtmetele ja avamere tuuleenergia tootmisele; muud kasutusviisid on neil aladel keelatud, välja arvatud siis, kui need vastavad nõuetele. Natura 2000 aladel ei ole tuuleturbiinid lubatud. Territoriaalmerele üleminekul ja liikluseraldusskeemide ületamisel tuleb majandusvööndis toodetud energia transportimise merekaablid suunata ettenähtud kaablikoridoridesse. Kava kehtestamisel tehti KSH.

Et vähendada negatiivset mõju merekeskkonnale, mis võib kaasneda torujuhtmete ja kaablite paigaldamisega, on kava kohaselt keelatud läbida tundlikke elupaiku perioodidel, mil konkreetsed liigid on väga haavatavad.

Torujuhtmete ja kaablite paigaldamise ja käitamise ajal tuleb vältida liivamadalike, karide ja kaitset vajavate põhjakoosluste piirkondade kui eriti tundlike elupaikade kahjustamist või hävitamist ning järgida OSPARi konventsiooni kohaselt parimaid keskkonnatavasid. Kavaga on püütud ka torujuhtmete ja tuuleparkide esmatähtsaid alasid kattuvalt määrata.

Dokumendis esitatud planeerimispõhimõtete (kaablite maksimaalne koondamine ja Natura 2000 alasid läbivate trasside vältimine) eesmärk on vähendada võrgutaristuks vajalikku pindala ja võimalikku mõju merekeskkonnale. Kavas, millele tuli teha KSH, on nähtud ette järgmise kümne aasta jooksul ehitatavate avamere-võrguühenduste võimsus ja eeldatav ehitamise aeg.

https://www.bsh.de/EN/TOPICS/Offshore/Maritime_spatial_planning/maritime_spatial_planning_node.html.

---

(1)  https://www.synbiosys.alterra.nl/bij12/routeplanner.aspx

1

(2)  https://www.commissiemer.nl/docs/mer/diversen/leidraad_bepaling_significantie27052010.pdf

2

(3)  RVS = maanteede planeerimise, ehitamise ja korrashoiu suunised ja määrused, www.fsv.at.

3

RVS = maanteede planeerimise, ehitamise ja korrashoiu suunised ja määrused, www.fsv.at

(4)  LANA / LANA alalise komitee „sekkumismäärus“ (2004): föderaalse looduskaitseseaduse (BNatSchG) artikli 34 lõike 5 kohaste ühtsuse tagamise meetmete tehnilised nõuded. – Lisa 4. ja 5. märtsil 2004 toimunud LANA 87. kohtumisel vastu võetud dokumendile TOP 4.6.

4

(5)  RVS = maanteede planeerimise, ehitamise ja korrashoiu suunised ja määrused, www.fsv.at.

5

RVS = maanteede planeerimise, ehitamise ja korrashoiu suunised ja määrused, www.fsv.at

---