# Eiropas Savienības C 401/2021

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 401 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 64. gadagājums2021. gada 4. oktobris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 401

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

64. gadagājums2021. gada 4. oktobris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2021/C 401/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2021/C 401/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2021/C 401/02 | Lieta C-375/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 17. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Sdruzhenie Za Zemiata – dostap do pravosadie, The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel – Grieķijas Republika, NS/Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS Maritsa-Iztok 2EAD | 2 |
| 2021/C 401/03 | Lieta C-403/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. jūnijā iesniedza Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumānija) – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş | 3 |
| 2021/C 401/04 | Lieta C-409/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 2. jūlijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie | 4 |
| 2021/C 401/05 | Lieta C-412/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. jūlijā iesniedza Tribunalul Satu Mare (Rumānija) – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate | 5 |
| 2021/C 401/06 | Lieta C-431/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. jūlijā iesniedza Finanzgericht Bremen (Vācija) – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen | 5 |
| 2021/C 401/07 | Lieta C-493/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. augustā iesniedza Court of Appeal (Īrija) – K.M./The Director of Public Prosecutions | 6 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2021/C 401/08 | Lieta T-500/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. jūlija rīkojums – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Agrākas valsts preču zīmes, kas ir apstrīdētā lēmuma pamatā, atzīšana par spēkā neesošu – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 7 |
| 2021/C 401/09 | Lieta T-249/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 28. jūlija rīkojums – SN/Parlaments (Pagaidu noregulējums – Eiropas Parlamenta deputāts – Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Formas prasību neievērošana – Nepieņemamība – Steidzamības neesamība) | 7 |
| 2021/C 401/10 | Lieta T-377/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Eurecna/Komisija | 8 |
| 2021/C 401/11 | Lieta T-379/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Vendrame/Komisija | 9 |
| 2021/C 401/12 | Lieta T-411/21: Prasība, kas celta 2021. gada 8. jūlijā — Alfa Acciai/Komisija | 10 |
| 2021/C 401/13 | Lieta T-414/21: Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Ferriere Nord/Komisija | 11 |
| 2021/C 401/14 | Lieta T-415/21: Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Banca Popolare di Bari/Komisija | 13 |
| 2021/C 401/15 | Lieta T-437/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. jūlijā – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB) | 13 |
| 2021/C 401/16 | Lieta T-450/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. jūlijā – Spānija/Komisija | 14 |
| 2021/C 401/17 | Lieta T-485/21: Prasība, kas celta 2021. gada 9. augustā – BNetzA/ACER | 15 |
| 2021/C 401/18 | Lieta T-491/21: Prasība, kas celta 2021. gada 11. augustā – Ungārija/Komisija | 17 |
| 2021/C 401/19 | Lieta T-495/21: Prasība, kas celta 2021. gada 13. augustā – Spānija/Komisija | 18 |
| 2021/C 401/20 | Lieta T-505/21: Prasība, kas celta 2021. gada 16. augustā – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export (Šķidruma sadales iekārta) | 19 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2021/C 401/02

Lieta C-375/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 17. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Sdruzhenie Za Zemiata – dostap do pravosadie, The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel – Grieķijas Republika, NS/Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS Maritsa-Iztok 2EAD

Varhoven administrativen sad

Sdruzhenie Za Zemiata – dostap do pravosadie, The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel

Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda

TETS

EAD

2

2021/C 401/03

Lieta C-403/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. jūnijā iesniedza Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumānija) – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş

Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

SC NV Construct SRL

Judeţul Timiş

3

2021/C 401/04

Lieta C-409/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 2. jūlijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

Varhoven administrativen sad

DELID EOOD

Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

4

2021/C 401/05

Lieta C-412/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. jūlijā iesniedza Tribunalul Satu Mare (Rumānija) – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

Tribunalul Satu Mare

Dual Prod SRL

Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

5

2021/C 401/06

Lieta C-431/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. jūlijā iesniedza Finanzgericht Bremen (Vācija) – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen

Finanzgericht Bremen

GmbH & Co. KG

Finanzamt Bremen

5

2021/C 401/07

Lieta C-493/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. augustā iesniedza Court of Appeal (Īrija) – K.M./The Director of Public Prosecutions

Court of Appeal

The Director of Public Prosecutions

6

Vispārējā tiesa

2021/C 401/08

Lieta T-500/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. jūlija rīkojums – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Agrākas valsts preču zīmes, kas ir apstrīdētā lēmuma pamatā, atzīšana par spēkā neesošu – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

Coravin

EUIPO

Cora

7

2021/C 401/09

Lieta T-249/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 28. jūlija rīkojums – SN/Parlaments (Pagaidu noregulējums – Eiropas Parlamenta deputāts – Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Formas prasību neievērošana – Nepieņemamība – Steidzamības neesamība)

SN

7

2021/C 401/10

Lieta T-377/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Eurecna/Komisija

Eurecna

8

2021/C 401/11

Lieta T-379/21: Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Vendrame/Komisija

Vendrame

9

2021/C 401/12

Lieta T-411/21: Prasība, kas celta 2021. gada 8. jūlijā — Alfa Acciai/Komisija

Alfa Acciai

10

2021/C 401/13

Lieta T-414/21: Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Ferriere Nord/Komisija

Ferriere Nord

11

2021/C 401/14

Lieta T-415/21: Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Banca Popolare di Bari/Komisija

Banca Popolare di Bari

13

2021/C 401/15

Lieta T-437/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. jūlijā – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

Greenwich Polo Club

EUIPO

Lifestyle Equities

13

2021/C 401/16

Lieta T-450/21: Prasība, kas celta 2021. gada 30. jūlijā – Spānija/Komisija

14

2021/C 401/17

Lieta T-485/21: Prasība, kas celta 2021. gada 9. augustā – BNetzA/ACER

BNetzA

ACER

15

2021/C 401/18

Lieta T-491/21: Prasība, kas celta 2021. gada 11. augustā – Ungārija/Komisija

17

2021/C 401/19

Lieta T-495/21: Prasība, kas celta 2021. gada 13. augustā – Spānija/Komisija

18

2021/C 401/20

Lieta T-505/21: Prasība, kas celta 2021. gada 16. augustā – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export (Šķidruma sadales iekārta)

Tinnus Enterprises

EUIPO

Mystic Products Import & Export

19

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2021/C 401/01)

Jaunākā publikācija

OV C 391, 27.9.2021.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 382, 20.9.2021.

OV C 368, 13.9.2021.

OV C 357, 6.9.2021.

OV C 349, 30.8.2021.

OV C 338, 23.8.2021.

OV C 329, 16.8.2021.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 17. jūnijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – Sdruzhenie “Za Zemiata – dostap do pravosadie”, “The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel” – Grieķijas Republika, NS/Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS “Maritsa-Iztok 2”EAD

(Lieta C-375/21)

(2021/C 401/02)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Prasītāji: Sdruzhenie “Za Zemiata – dostap do pravosadie”, “The Green Tank – grazhdansko sdruzhenie s nestopanska tsel” – Grieķijas Republika, NS

Atbildētāji: Izpalnitelen direktor na Izpalnitelna agentsia po okolna sreda, TETS “Maritsa-Iztok 2”EAD

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES (1) 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK (2) 13. un 23. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei, ņemot vērā visus attiecīgos zinātniskos datus par vides piesārņojumu, tostarp pasākumus, kas noteiktajā zonā vai aglomerācijā tiek īstenoti atbilstošās gaisa kvalitātes programmas ietvaros saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 23. pantu, ir jāizvērtē, vai, piešķirot atkāpi, var tikt apdraudēta vides kvalitātes standartu ievērošana? |
| --- | --- |

1)

Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES (1) 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK (2) 13. un 23. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei, ņemot vērā visus attiecīgos zinātniskos datus par vides piesārņojumu, tostarp pasākumus, kas noteiktajā zonā vai aglomerācijā tiek īstenoti atbilstošās gaisa kvalitātes programmas ietvaros saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 23. pantu, ir jāizvērtē, vai, piešķirot atkāpi, var tikt apdraudēta vides kvalitātes standartu ievērošana?

| 2) | Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK 13. un 23. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei ir jāatturas no mazāk stingru robežvērtību noteikšanas kādas iekārtas radītajai gaisu piesārņojošo vielu emisijai, ja šāda atkāpe būtu pretrunā pasākumiem, ko paredzēts īstenot noteiktajā zonā vai aglomerācijā atbilstošās gaisa kvalitātes programmas ietvaros saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 23. pantu, un varētu neļaut sasniegt mērķi nodrošināt, lai gaisa kvalitātes standartos noteikto robežvērtību pārsniegšanas periods būtu tik īss, cik vien iespējams? |
| --- | --- |

2)

Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK 13. un 23. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei ir jāatturas no mazāk stingru robežvērtību noteikšanas kādas iekārtas radītajai gaisu piesārņojošo vielu emisijai, ja šāda atkāpe būtu pretrunā pasākumiem, ko paredzēts īstenot noteiktajā zonā vai aglomerācijā atbilstošās gaisa kvalitātes programmas ietvaros saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 23. pantu, un varētu neļaut sasniegt mērķi nodrošināt, lai gaisa kvalitātes standartos noteikto robežvērtību pārsniegšanas periods būtu tik īss, cik vien iespējams?

| 3) | Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK 13. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei ir jāizvērtē, vai mazāk stingru emisiju robežvērtību noteikšana gaisa piesārņojuma piesārņojošām vielām, ņemot vērā visus attiecīgos zinātniskos datus par vides piesārņojumu, tostarp citu avotu radītās attiecīgās piesārņojošās vielas emisijas kumulatīvo efektu, veicinātu saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 13. pantu noteikto gaisa kvalitātes standartu robežvērtību pārsniegšanu noteiktajā zonā vai aglomerācijā, un gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, ir jāatturas piemērot tādu atkāpi, kas varētu apdraudēt vides kvalitātes standartu ievērošanu? |
| --- | --- |

3)

Vai LES 4. panta 3. punkts, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2010/75/ES 18. pantu un Direktīvas 2008/50/EK 13. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izskatot pieteikumu par atkāpes piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 15. panta 4. punktu, kompetentajai iestādei ir jāizvērtē, vai mazāk stingru emisiju robežvērtību noteikšana gaisa piesārņojuma piesārņojošām vielām, ņemot vērā visus attiecīgos zinātniskos datus par vides piesārņojumu, tostarp citu avotu radītās attiecīgās piesārņojošās vielas emisijas kumulatīvo efektu, veicinātu saskaņā ar Direktīvas 2008/50/EK 13. pantu noteikto gaisa kvalitātes standartu robežvērtību pārsniegšanu noteiktajā zonā vai aglomerācijā, un gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, ir jāatturas piemērot tādu atkāpi, kas varētu apdraudēt vides kvalitātes standartu ievērošanu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (2010. gada 24. novembris) par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV 2010, L 334, 17. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/50/EK (2008. gada 21. maijs) par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV 2008, L 152, 1. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 29. jūnijā iesniedza Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumānija) – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş

(Lieta C-403/21)

(2021/C 401/03)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

Pamatlietas puses

Prasītāja: SC NV Construct SRL

Atbildētāja: Judeţul Timiş

Persona, kas iestājusies lietā: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas [2014/24 (1)] 58. panta tiesību normas, samērīguma princips un atbildības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka līgumslēdzējai iestādei ir tiesības noteikt tehniskās spējas kritērijus, proti, izvērtēt nepieciešamību iekļaut vai neiekļaut konkursa dokumentos kritērijus par tehnisko un profesionālo spēju un spēju veikt tehnisko un profesionālo darbību, kuri izriet no speciālo likumu tiesību normām, darbībai, kas iepirkumā ir nenozīmīga? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas [2014/24 (1)] 58. panta tiesību normas, samērīguma princips un atbildības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka līgumslēdzējai iestādei ir tiesības noteikt tehniskās spējas kritērijus, proti, izvērtēt nepieciešamību iekļaut vai neiekļaut konkursa dokumentos kritērijus par tehnisko un profesionālo spēju un spēju veikt tehnisko un profesionālo darbību, kuri izriet no speciālo likumu tiesību normām, darbībai, kas iepirkumā ir nenozīmīga?

| 2) | Vai pārskatāmības un samērīguma principi liedz likumīgi papildināt konkursa dokumentus ar kvalifikācijas kritērijiem, kuri izriet no speciālajiem likumiem – kuri ir piemērojami darbībām, kuras ir saistītas ar piešķiramo līgumu, bet konkursa dokumentos netika paredzētas,– un kurus līgumslēdzēja iestāde nolēma nepiemērot saimnieciskās darbības subjektiem? |
| --- | --- |

2)

Vai pārskatāmības un samērīguma principi liedz likumīgi papildināt konkursa dokumentus ar kvalifikācijas kritērijiem, kuri izriet no speciālajiem likumiem – kuri ir piemērojami darbībām, kuras ir saistītas ar piešķiramo līgumu, bet konkursa dokumentos netika paredzētas,– un kurus līgumslēdzēja iestāde nolēma nepiemērot saimnieciskās darbības subjektiem?

| 3) | Vai Direktīvas 2014/24] 63. pants un samērīguma princips liedz izslēgt no [iepirkuma konkursa] procedūras pretendentu, kas nav norādījis apakšuzņēmēja nosaukumu, lai pierādītu dažu tādu kritēriju izpildi saistībā ar tehnisko un profesionālo spēju un spēju veikt tehnisko un profesionālo darbību, kuri izriet no speciālo likumu tiesību normām un kuri konkursa dokumentos nav paredzēti, ja attiecīgais pretendents ir izvēlējies citu speciālistu līgumiskās piesaistes veidu, proti, pakalpojumu piegādes/sniegšanas iepirkumu, vai ir iesniedzis speciālistu paziņojumu par pieejamību? Vai saimnieciskās darbības subjektam pienākas tiesības noteikt savu organizāciju un līgumiskās attiecības grupas iekšienē un pastāv iespēja iesaistīt iepirkumā arī dažus pakalpojuma sniedzējus/piegādātājus, ņemot vērā, ka minētie pakalpojuma sniedzēji neietilpst to subjektu vidū, uz kuru spējām pretendents plāno atsaukties, lai pierādītu atbilstību attiecīgajiem kritērijiem? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīvas 2014/24] 63. pants un samērīguma princips liedz izslēgt no [iepirkuma konkursa] procedūras pretendentu, kas nav norādījis apakšuzņēmēja nosaukumu, lai pierādītu dažu tādu kritēriju izpildi saistībā ar tehnisko un profesionālo spēju un spēju veikt tehnisko un profesionālo darbību, kuri izriet no speciālo likumu tiesību normām un kuri konkursa dokumentos nav paredzēti, ja attiecīgais pretendents ir izvēlējies citu speciālistu līgumiskās piesaistes veidu, proti, pakalpojumu piegādes/sniegšanas iepirkumu, vai ir iesniedzis speciālistu paziņojumu par pieejamību? Vai saimnieciskās darbības subjektam pienākas tiesības noteikt savu organizāciju un līgumiskās attiecības grupas iekšienē un pastāv iespēja iesaistīt iepirkumā arī dažus pakalpojuma sniedzējus/piegādātājus, ņemot vērā, ka minētie pakalpojuma sniedzēji neietilpst to subjektu vidū, uz kuru spējām pretendents plāno atsaukties, lai pierādītu atbilstību attiecīgajiem kritērijiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 2. jūlijā iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond “Zemedelie”

(Lieta C-409/21)

(2021/C 401/04)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Kasācijas sūdzības iesniedzēja: DELID EOOD

Atbildētājs kasācijas instancē: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond “Zemedelie”

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Regulas Nr. 1305/2013 (1) 17. pantu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds paredzēts Rīkojuma Nr. 9/2015 26. pantā, kas kā prasību atbalsta piešķiršanai pretendentiem, kuri Lauku attīstības programmas 2014.–2020. gadam pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” 4.1. apakšpasākuma “Ieguldījumi lauku saimniecībās” ietvaros pretendē uz atbalstu, izvirza to, ka pirms pieteikšanās atbalstam to ierīkotai saimniecībai, ir nepieciešams uzrādīt apliecību par lopkopības saimniecības reģistrāciju uz pieteikuma iesniedzēja vārda kā pierādījumu par lopkopības darbības veikšanu Regulas Nr. 1307/2013 (2) 4. panta izpratnē, vai arī attiecīgās regulas mērķu sasniegšanai pietiek ar to, ka lauku saimniecības īpašnieks var pierādīt, ka viņš pašlaik ir nepieciešamās lopkopības saimniecības reģistrācijas uz sava vārda iegūšanas procesā? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Regulas Nr. 1305/2013 (1) 17. pantu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds paredzēts Rīkojuma Nr. 9/2015 26. pantā, kas kā prasību atbalsta piešķiršanai pretendentiem, kuri Lauku attīstības programmas 2014.–2020. gadam pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” 4.1. apakšpasākuma “Ieguldījumi lauku saimniecībās” ietvaros pretendē uz atbalstu, izvirza to, ka pirms pieteikšanās atbalstam to ierīkotai saimniecībai, ir nepieciešams uzrādīt apliecību par lopkopības saimniecības reģistrāciju uz pieteikuma iesniedzēja vārda kā pierādījumu par lopkopības darbības veikšanu Regulas Nr. 1307/2013 (2) 4. panta izpratnē, vai arī attiecīgās regulas mērķu sasniegšanai pietiek ar to, ka lauku saimniecības īpašnieks var pierādīt, ka viņš pašlaik ir nepieciešamās lopkopības saimniecības reģistrācijas uz sava vārda iegūšanas procesā?

| 2) | Vai tāds valsts tiesiskais regulējums – kāds paredzēts 2015. gada 21. marta Rīkojuma Nr. 9 par lauku attīstības programmas 2014.–2020. gadam 4. pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” 4.1. apakšpasākuma “Ieguldījumi lauku saimniecībās” piemērošanu 8. panta 1. punkta 2. apakšpunktā un saskaņā ar kuru atbalsta pieprasītājam uz atbalsta pieprasījuma brīdi ir jāpierāda lauksaimniecības darbības minimālā standarta produkcija, kas nedrīkst būt mazāka par 8000 EUR ekvivalentu Bulgārijas levās (BGN),– ir uzskatāms par saderīgu ar atbalsta pasākuma “Ieguldījumi materiālos aktīvos” mērķi atbilstoši Regulas Nr. 1305/201[3] 17. pantam, ir atbilstošs Savienības lauku attīstības prioritātēm saskaņā ar Regulas Nr. 1305/2013 5. pantu, kā arī atbilst saimniecības standarta produkcijas jēdzienam atceltās Komisijas Regulas (EK) Nr. 1242/2008 (2008. gada 8. decembris) par Kopienas klasifikācijas izveidi lauku saimniecībām (3) izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai tāds valsts tiesiskais regulējums – kāds paredzēts 2015. gada 21. marta Rīkojuma Nr. 9 par lauku attīstības programmas 2014.–2020. gadam 4. pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” 4.1. apakšpasākuma “Ieguldījumi lauku saimniecībās” piemērošanu 8. panta 1. punkta 2. apakšpunktā un saskaņā ar kuru atbalsta pieprasītājam uz atbalsta pieprasījuma brīdi ir jāpierāda lauksaimniecības darbības minimālā standarta produkcija, kas nedrīkst būt mazāka par 8000 EUR ekvivalentu Bulgārijas levās (BGN),– ir uzskatāms par saderīgu ar atbalsta pasākuma “Ieguldījumi materiālos aktīvos” mērķi atbilstoši Regulas Nr. 1305/201[3] 17. pantam, ir atbilstošs Savienības lauku attīstības prioritātēm saskaņā ar Regulas Nr. 1305/2013 5. pantu, kā arī atbilst saimniecības standarta produkcijas jēdzienam atceltās Komisijas Regulas (EK) Nr. 1242/2008 (2008. gada 8. decembris) par Kopienas klasifikācijas izveidi lauku saimniecībām (3) izpratnē?

| 3) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai var pieņemt, ka tikko reģistrēti lauksaimnieki laikā, kad viņi pieprasa atbalstu pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” ietvaros, ir jāizslēdz no finansiālā atbalsta saņemšanas saskaņā ar Regulu Nr. 1306/2013 (4)? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai var pieņemt, ka tikko reģistrēti lauksaimnieki laikā, kad viņi pieprasa atbalstu pasākuma “Ieguldījumi materiālajos aktīvos” ietvaros, ir jāizslēdz no finansiālā atbalsta saņemšanas saskaņā ar Regulu Nr. 1306/2013 (4)?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1305/2013 (2013. gada 17. decembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (OV 2013, L 347, 487. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV 2013, L 347, 608. lpp.).

(3)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1242/2008 (2008. gada 8. decembris) par Kopienas klasifikācijas izveidi lauku saimniecībām (OV 2008, L 335, 3. lpp.).

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. jūlijā iesniedza Tribunalul Satu Mare (Rumānija) – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

(Lieta C-412/21)

(2021/C 401/05)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul Satu Mare

Pamatlietas puses

Prasītājs: Dual Prod SRL

Atbildētāja: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 1. punkta tiesību normas, kuras attiecas uz nevainīguma prezumpcijas principu, tās skatot kopā ar Direktīvas 2008/118/EK (1) 16. panta 1. punktu, var tikt interpretētas tādējādi, ka tās nepieļauj tādu tiesisko situāciju kā šajā lietā, kurā administratīvais lēmums par alkohola ražošanas darbības veikšanas atļaujas apturēšanu var tikt pieņemts pamatojoties vienīgi uz pieņēmumiem, par kuriem notiek kriminālizmeklēšana, bez galīga notiesājošā sprieduma krimināllietā? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 1. punkta tiesību normas, kuras attiecas uz nevainīguma prezumpcijas principu, tās skatot kopā ar Direktīvas 2008/118/EK (1) 16. panta 1. punktu, var tikt interpretētas tādējādi, ka tās nepieļauj tādu tiesisko situāciju kā šajā lietā, kurā administratīvais lēmums par alkohola ražošanas darbības veikšanas atļaujas apturēšanu var tikt pieņemts pamatojoties vienīgi uz pieņēmumiem, par kuriem notiek kriminālizmeklēšana, bez galīga notiesājošā sprieduma krimināllietā?

| 2) | Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. panta tiesību normas, kuras attiecas uz ne bis in idem principu, tās skatot kopā ar Direktīvas 2008/118/EK 16. panta 1. punktu, var tikt interpretētas tādējādi, ka tās nepieļauj tādu tiesisko situāciju kā šajā lietā, kurā vienai un tai pašai personai par vieniem un tiem pašiem faktiem tiek uzlikti divi vienāda rakstura sodi (alkohola ražošanas darbības veikšanas atļaujas apturēšana), kuru vienīgā atšķirība ir [sodu ilgums]? |
| --- | --- |

2)

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. panta tiesību normas, kuras attiecas uz ne bis in idem principu, tās skatot kopā ar Direktīvas 2008/118/EK 16. panta 1. punktu, var tikt interpretētas tādējādi, ka tās nepieļauj tādu tiesisko situāciju kā šajā lietā, kurā vienai un tai pašai personai par vieniem un tiem pašiem faktiem tiek uzlikti divi vienāda rakstura sodi (alkohola ražošanas darbības veikšanas atļaujas apturēšana), kuru vienīgā atšķirība ir [sodu ilgums]?

---

(1)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV 2009, L 9, 12. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. jūlijā iesniedza Finanzgericht Bremen (Vācija) – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen

(Lieta C-431/21)

(2021/C 401/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Bremen

Pamatlietas puses

Prasītāja: X GmbH & Co. KG

Atbildētāja: Finanzamt Bremen

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 43. pants un LESD 49. pants, kuros tiek garantēta brīvība veikt uzņēmējdarbību (vai attiecīgi EKL 49. pants un LESD 56. pants, kuros tiek garantēta pakalpojumu sniegšanas brīvība), ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru nodokļu maksātājam situācijās, kas attiecas uz darījumiem ar ārvalstu elementu, ir jāveic uzskaite par savu komercattiecību ar saistītām personām veidu un saturu, ietverot arī nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas vienošanās par cenām un citu darījumu noteikumu ar saistītām personām ekonomiskos un juridiskos pamatus, un saskaņā ar kuru tad, ja pēc nodokļu iestādes pieprasījuma nodokļu maksātājs neiesniedz minētos uzskaites datus vai iesniegtie uzskaites dati būtībā nav izmantojami, ne tikai tiek izdarīts pieņēmums – kuru var atspēkot – ka šā nodokļu maksātāja ienākumi, kuri tiek aplikti ar nodokli iekšzemē un kuru noteikšanai ir paredzēti šie uzskaites dati, ir lielāki par tā deklarētajiem ienākumiem un, ja šādos gadījumos nodokļu iestādei ir jāveic aprēķins un šos ienākumus var noteikt tikai konkrētās robežās, it īpaši pamatojoties tikai uz cenu starpībām, šīs robežas var pilnībā izmantot nodokļu maksātājam nelabvēlīgā veidā, bet arī ir jānosaka uzrēķins vismaz 5 procentu un ne vairāk kā 10 procentu apmērā no aprēķinātās papildu ienākumu summas, taču ne mazāk kā 5 000 EUR un – novēloti iesniedzot izmantojamus uzskaites datus – līdz 1 000 000 EUR, taču ne mazāk kā 100 EUR apmērā par katru neievērotā termiņa pilno dienu, turklāt uzrēķinu var nenoteikt tikai tad, ja uzskaites pienākumu neizpilde šķiet attaisnojama vai vaina ir tikai nenozīmīga?

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. augustā iesniedza Court of Appeal (Īrija) – K.M./The Director of Public Prosecutions

(Lieta C-493/21)

(2021/C 401/07)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Pamatlietas puses

Prasītājs: K.M.

Atbildētājs: The Director of Public Prosecutions

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar regulas 89. un/vai 90. panta noteikumiem (1), kā arī Hartas un Savienības tiesībās noteiktajām samērīguma prasībām notiesājošu spriedumu pasludinājušai tiesai ir jābūt rīcības brīvībai koriģēt, mainīt vai mīkstināt apmēru nozvejas un zvejas ar rīkojumu noteiktajai konfiskācijai, ņemot vērā it īpaši Regulas (EK) Nr. 1224/2009 89. un 90. pantā norādītos apstākļus? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar regulas 89. un/vai 90. panta noteikumiem (1), kā arī Hartas un Savienības tiesībās noteiktajām samērīguma prasībām notiesājošu spriedumu pasludinājušai tiesai ir jābūt rīcības brīvībai koriģēt, mainīt vai mīkstināt apmēru nozvejas un zvejas ar rīkojumu noteiktajai konfiskācijai, ņemot vērā it īpaši Regulas (EK) Nr. 1224/2009 89. un 90. pantā norādītos apstākļus?

| 2) | Ņemot vērā ietekmi, kādu uz kuģa kapteiņa iztiku varētu radīt visas nozvejas un zvejas rīku automātiska obligātā konfiskācija, vai tāda valsts tiesību norma kā 28. panta 5. punkta b) apakšpunkts (2), saskaņā ar kuru valsts tiesai nav ļauts izvērtēt, kā tiek ietekmētas tiesības gūt iztiku personai, kas uz apsūdzības pamata notiesāta par minētā panta un regulas pārkāpumiem (izņemot, ja izvērtē, kāds naudas sods būtu atbilstošs), ir uzskatāma par saderīgu ar minētās regulas, Hartas un Savienības tiesību normām, ņemot vērā kuģa kapteiņa pamattiesības strādāt savā profesijā? |
| --- | --- |

2)

Ņemot vērā ietekmi, kādu uz kuģa kapteiņa iztiku varētu radīt visas nozvejas un zvejas rīku automātiska obligātā konfiskācija, vai tāda valsts tiesību norma kā 28. panta 5. punkta b) apakšpunkts (2), saskaņā ar kuru valsts tiesai nav ļauts izvērtēt, kā tiek ietekmētas tiesības gūt iztiku personai, kas uz apsūdzības pamata notiesāta par minētā panta un regulas pārkāpumiem (izņemot, ja izvērtē, kāds naudas sods būtu atbilstošs), ir uzskatāma par saderīgu ar minētās regulas, Hartas un Savienības tiesību normām, ņemot vērā kuģa kapteiņa pamattiesības strādāt savā profesijā?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV 2009, L 343, 1. lpp.).

(2)  Kas ietverta Sea Fisheries and Maritime Jurisdiction Act 2006 (Jūras zvejniecības un jūrniecības jurisdikcijas likumā).

---

Vispārējā tiesa

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/7

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. jūlija rīkojums – Coravin/EUIPO – Cora (“CORAVIN”)

(Lieta T-500/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Agrākas valsts preču zīmes, kas ir apstrīdētā lēmuma pamatā, atzīšana par spēkā neesošu - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

(2021/C 401/08)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Coravin, Inc. (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: F. Valentin, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Hanf)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā – Cora (Marne-la-Vallée, Francija) (pārstāve: M. Georges-Picot, advokāte)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 12. aprīļa lēmumu lietā R R 2385/2016-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Cora un Coravin.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību. |
| --- | --- |

1)

Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

| 2) | Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

2)

Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 288, 26.8.2019.

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/7

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2021. gada 28. jūlija rīkojums – SN/Parlaments

(Lieta T-249/21 R)

(Pagaidu noregulējums - Eiropas Parlamenta deputāts - Parlamentārās palīdzības izmaksas sedzošo piemaksu atgūšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Formas prasību neievērošana - Nepieņemamība - Steidzamības neesamība)

(2021/C 401/09)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: SN (pārstāvis: P. Eleftheriadis, barrister)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: N. Görlitz un M. Ecker)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Parlamenta 2020. gada 21. decembra lēmuma par nepamatoti izmaksātās summas 196 199,84 EUR atgūšanu, kā arī saskaņā ar šo lēmumu sagatavotā 2021. gada 15. janvāra paziņojuma par parādu Nr. 7010000021 izpildi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

| 2) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/8

---

Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Eurecna/Komisija

(Lieta T-377/21)

(2021/C 401/10)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eurecna SpA (Venēcija, Itālija) (pārstāvis: R. Sciaudone, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2021. gada 26. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ar kuru Komisija, apstiprinot iepriekšējo 2021. gada 3. marta noraidošo lēmumu, noraidīja prasītājas lūgumu saņemt piekļuvi galīgajam ziņojumam un attiecīgajiem pielikumiem, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) sagatavojis izmeklēšanas OC/2019/0766 rezultātā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2021. gada 26. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ar kuru Komisija, apstiprinot iepriekšējo 2021. gada 3. marta noraidošo lēmumu, noraidīja prasītājas lūgumu saņemt piekļuvi galīgajam ziņojumam un attiecīgajiem pielikumiem, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) sagatavojis izmeklēšanas OC/2019/0766 rezultātā;

| — | uzdot Komisijai iesniegt OLAF ziņojumu un attiecīgos pielikumus; un |
| --- | --- |

—

uzdot Komisijai iesniegt OLAF ziņojumu un attiecīgos pielikumus; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats – kļūdaina seku, kas izriet no piekļuves OLAF ziņojumam, interpretācija.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 (1) 10. panta 1. punktu un 2. panta 4. punktu OLAF ziņojums nevar kļūt “publiski pieejams”. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats – kļūdaina seku, kas izriet no piekļuves OLAF ziņojumam, interpretācija.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 (1) 10. panta 1. punktu un 2. panta 4. punktu OLAF ziņojums nevar kļūt “publiski pieejams”.

| 2. | Otrais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešās daļas pārkāpums.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo daļu, no kuras – atbilstoši tam, kā tā ir interpretēta judikatūrā – izriet, ka gadījumā, ja OLAF ziņojuma adresāts grasās veikt ieinteresētajām personām nelabvēlīgus pasākumus, šīm ieinteresētajām personām ir tiesības saņemt piekļuvi attiecīgajam ziņojumam. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešās daļas pārkāpums.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo daļu, no kuras – atbilstoši tam, kā tā ir interpretēta judikatūrā – izriet, ka gadījumā, ja OLAF ziņojuma adresāts grasās veikt ieinteresētajām personām nelabvēlīgus pasākumus, šīm ieinteresētajām personām ir tiesības saņemt piekļuvi attiecīgajam ziņojumam.

| 3. | Trešais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta un samērīguma principa pārkāpums.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka tā kā prasītāja nekad neesot lūgusi nosūtīt fizisko personu personas datus, ziņojumā iespējami esošie personas dati varot tikt aizsargāti, gluži vienkārši tos aizklājot. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta un samērīguma principa pārkāpums.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka tā kā prasītāja nekad neesot lūgusi nosūtīt fizisko personu personas datus, ziņojumā iespējami esošie personas dati varot tikt aizsargāti, gluži vienkārši tos aizklājot.

| 4. | Ceturtais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta kļūdaina piemērošana un interpretācija.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka atbildētāja nav tostarp konkrēti pārbaudījusi iespēju piešķirt daļēju piekļuvi. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta kļūdaina piemērošana un interpretācija.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka atbildētāja nav tostarp konkrēti pārbaudījusi iespēju piešķirt daļēju piekļuvi.

| 5. | Piektais pamats – pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot norādījusi nekādu pamatojumu jautājumā par Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma piemērojamību. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats – pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot norādījusi nekādu pamatojumu jautājumā par Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma piemērojamību.

| 6. | Sestais pamats – kļūdains secinājums, ka attiecīgo dokumentu izpaušana neesot sabiedrības interesēs.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini interpretējusi tiesības uz aizstāvību kā gluži vienkāršu personas interesi, neņemdama vērā, ka, lai atbildētu uz Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāta (DG DEVCO) finansējuma atgūšanas pieprasījumiem, prasītājai bija vajadzīga piekļuve OLAF ziņojumam. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats – kļūdains secinājums, ka attiecīgo dokumentu izpaušana neesot sabiedrības interesēs.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini interpretējusi tiesības uz aizstāvību kā gluži vienkāršu personas interesi, neņemdama vērā, ka, lai atbildētu uz Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāta (DG DEVCO) finansējuma atgūšanas pieprasījumiem, prasītājai bija vajadzīga piekļuve OLAF ziņojumam.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/9

---

Prasība, kas celta 2021. gada 5. jūlijā – Vendrame/Komisija

(Lieta T-379/21)

(2021/C 401/11)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Michele Vendrame (Venēcija, Itālija) (pārstāvis: R. Sciaudone, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2021. gada 26. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ar kuru Komisija, apstiprinot iepriekšējo 2021. gada 3. marta noraidošo lēmumu, noraidīja prasītāja lūgumu saņemt piekļuvi galīgajam ziņojumam un attiecīgajiem pielikumiem, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) sagatavojis izmeklēšanas OC/2019/0766 rezultātā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2021. gada 26. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ar kuru Komisija, apstiprinot iepriekšējo 2021. gada 3. marta noraidošo lēmumu, noraidīja prasītāja lūgumu saņemt piekļuvi galīgajam ziņojumam un attiecīgajiem pielikumiem, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) sagatavojis izmeklēšanas OC/2019/0766 rezultātā;

| — | uzdot Komisijai iesniegt OLAF ziņojumu un attiecīgos pielikumus; un |
| --- | --- |

—

uzdot Komisijai iesniegt OLAF ziņojumu un attiecīgos pielikumus; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats – kļūdaina seku, kas izriet no piekļuves OLAF ziņojumam, interpretācija.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 (1) 10. panta 1. punktu un 2. panta 4. punktu OLAF ziņojums nevar kļūt “publiski pieejams”. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats – kļūdaina seku, kas izriet no piekļuves OLAF ziņojumam, interpretācija.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 (1) 10. panta 1. punktu un 2. panta 4. punktu OLAF ziņojums nevar kļūt “publiski pieejams”.

| 2. | Otrais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešās daļas pārkāpums.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo daļu, no kuras – atbilstoši tam, kā tā ir interpretēta judikatūrā – izriet, ka gadījumā, ja OLAF ziņojuma adresāts grasās veikt ieinteresētajām personām nelabvēlīgus pasākumus, šīm ieinteresētajām personām ir tiesības saņemt piekļuvi attiecīgajam ziņojumam. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešās daļas pārkāpums.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo daļu, no kuras – atbilstoši tam, kā tā ir interpretēta judikatūrā – izriet, ka gadījumā, ja OLAF ziņojuma adresāts grasās veikt ieinteresētajām personām nelabvēlīgus pasākumus, šīm ieinteresētajām personām ir tiesības saņemt piekļuvi attiecīgajam ziņojumam.

| 3. | Trešais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta un samērīguma principa pārkāpums.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, tā kā prasītājs nekad neesot lūdzis nosūtīt fizisko personu personas datus, ziņojumā iespējami esošie personas dati varot tikt aizsargāti, gluži vienkārši tos aizklājot. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta un samērīguma principa pārkāpums.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka, tā kā prasītājs nekad neesot lūdzis nosūtīt fizisko personu personas datus, ziņojumā iespējami esošie personas dati varot tikt aizsargāti, gluži vienkārši tos aizklājot.

| 4. | Ceturtais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta kļūdaina piemērošana un interpretācija.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka atbildētāja nav tostarp konkrēti pārbaudījusi iespēju piešķirt daļēju piekļuvi. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta kļūdaina piemērošana un interpretācija.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot jāatceļ tāpēc, ka atbildētāja nav tostarp konkrēti pārbaudījusi iespēju piešķirt daļēju piekļuvi.

| 5. | Piektais pamats – pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot norādījusi nekādu pamatojumu jautājumā par Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma piemērojamību. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats – pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot norādījusi nekādu pamatojumu jautājumā par Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma piemērojamību.

| 6. | Sestais pamats – kļūdains secinājums, ka attiecīgo dokumentu izpaušana neesot sabiedrības interesēs.
  Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini interpretējusi tiesības uz aizstāvību kā gluži vienkāršu personas interesi, neņemdama vērā, ka tiesības uz aizstāvību ir viens no tiesiskuma pamatelementiem un kā tāds aizsargā nevis vienu vienīgu indivīdu, bet gan sabiedrību kopumā. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats – kļūdains secinājums, ka attiecīgo dokumentu izpaušana neesot sabiedrības interesēs.

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka atbildētāja esot kļūdaini interpretējusi tiesības uz aizstāvību kā gluži vienkāršu personas interesi, neņemdama vērā, ka tiesības uz aizstāvību ir viens no tiesiskuma pamatelementiem un kā tāds aizsargā nevis vienu vienīgu indivīdu, bet gan sabiedrību kopumā.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/10

---

Prasība, kas celta 2021. gada 8. jūlijā — Alfa Acciai/Komisija

(Lieta T-411/21)

(2021/C 401/12)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Alfa Acciai SpA (Brescia, Itālija) (pārstāvji: D. Fosselard, D. Slater un G. Carnazza, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — i. | piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu 7 175 000 EUR atbilstoši likmei, ko Eiropas Centrālā banka (ECB) ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, par laika posmu no 2010. gada 9. marta līdz 2017. gada 14. novembrim, atskaitot prasītājas jau saņemtos procentus 260 968,15 EUR apmērā, kas kopā veido summu 2 222 073,29 EUR apmērā, vai, pakārtoti, piespriest samaksāt nokavējuma procentus, kas aprēķināti pēc likmes, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu; |
| --- | --- |

— i.

piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu 7 175 000 EUR atbilstoši likmei, ko Eiropas Centrālā banka (ECB) ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, par laika posmu no 2010. gada 9. marta līdz 2017. gada 14. novembrim, atskaitot prasītājas jau saņemtos procentus 260 968,15 EUR apmērā, kas kopā veido summu 2 222 073,29 EUR apmērā, vai, pakārtoti, piespriest samaksāt nokavējuma procentus, kas aprēķināti pēc likmes, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu;

| — ii. | piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu, kas prasīta iepriekšējā i) punktā, par laika posmu no 2017. gada 14. novembra līdz faktiskai to samaksai, atbilstoši likmei, ko ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, vai, pakārtoti — atbilstoši likmei, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu; |
| --- | --- |

— ii.

piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu, kas prasīta iepriekšējā i) punktā, par laika posmu no 2017. gada 14. novembra līdz faktiskai to samaksai, atbilstoši likmei, ko ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, vai, pakārtoti — atbilstoši likmei, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu;

| — iii. | pakārtoti iepriekšējam ii) punktam — piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu, kas minēta i) punktā, par laika posmu no 2021. gada 2. marta līdz faktiskai to samaksāšanai, atbilstoši likmei, ko ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, vai, pakārtoti — atbilstoši likmei, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu; |
| --- | --- |

— iii.

pakārtoti iepriekšējam ii) punktam — piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, samaksāt nokavējuma procentus par summu, kas minēta i) punktā, par laika posmu no 2021. gada 2. marta līdz faktiskai to samaksāšanai, atbilstoši likmei, ko ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, to palielinot par trīs ar pusi procentpunktiem, vai, pakārtoti — atbilstoši likmei, ko Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošu;

| — iv. | papildus vai pakārtoti — atcelt Komisijas 2021. gada 30. aprīļa paziņojumu Ref. Ares(2021) 2904247; |
| --- | --- |

— iv.

papildus vai pakārtoti — atcelt Komisijas 2021. gada 30. aprīļa paziņojumu Ref. Ares(2021) 2904247;

| — v. | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

— v.

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Pirmais pamats par zaudējumu atlīdzību ir par to, ka Komisija esot kļūdaini izpildījusi 2017. gada 21. septembra spriedumu Ferriera Valsabbia u.c./Komisija (C-86/15 P un C-87/15 P, EU:C:2017:717), tādējādi pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu.
  Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija neesot samaksājusi visus nokavējuma procentus par sprieduma rezultātā atmaksāto naudas sodu. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats par zaudējumu atlīdzību ir par to, ka Komisija esot kļūdaini izpildījusi 2017. gada 21. septembra spriedumu Ferriera Valsabbia u.c./Komisija (C-86/15 P un C-87/15 P, EU:C:2017:717), tādējādi pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu.

Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija neesot samaksājusi visus nokavējuma procentus par sprieduma rezultātā atmaksāto naudas sodu.

| 2. | Otrais pamats par prasību atcelt tiesību aktu ir par LESD 266. un 296. panta pārkāpumu un nepareizu piemērošanu. Eiropas Savienības Tiesas statūtu 46. panta pārkāpums un nepareiza piemērošana. Komisijas 2021. gada 30. aprīļa vēstules pamatojuma neesamība. Tiesību kļūda un acīmredzama kļūda vērtējumā.
  Šajā ziņā tiek norādīts, ka vēstule, ar kuru Komisija atteicās maksāt prasītājai nokavējuma procentus, neesot pienācīgi pamatota un ar to tiekot pārkāpti principi noilguma jomā. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats par prasību atcelt tiesību aktu ir par LESD 266. un 296. panta pārkāpumu un nepareizu piemērošanu. Eiropas Savienības Tiesas statūtu 46. panta pārkāpums un nepareiza piemērošana. Komisijas 2021. gada 30. aprīļa vēstules pamatojuma neesamība. Tiesību kļūda un acīmredzama kļūda vērtējumā.

Šajā ziņā tiek norādīts, ka vēstule, ar kuru Komisija atteicās maksāt prasītājai nokavējuma procentus, neesot pienācīgi pamatota un ar to tiekot pārkāpti principi noilguma jomā.

| 3. | Trešais pamats par prasību atcelt tiesību aktu ir par LESD 266. panta un Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (1) pārkāpumu un nepareizu piemērošanu.
  Šajā ziņā tiek norādīts, ka Deleģētās regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2) 85. a panta 2. punkts, uz kuru atsaucas Komisija savā 2021. gada 30. aprīļa vēstulē, neesot bijis spēkā naudas sodas atmaksāšanas brīdī, un tādējādi vairs neesot piemērojams. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats par prasību atcelt tiesību aktu ir par LESD 266. panta un Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (1) pārkāpumu un nepareizu piemērošanu.

Šajā ziņā tiek norādīts, ka Deleģētās regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2) 85. a panta 2. punkts, uz kuru atsaucas Komisija savā 2021. gada 30. aprīļa vēstulē, neesot bijis spēkā naudas sodas atmaksāšanas brīdī, un tādējādi vairs neesot piemērojams.

---

(1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2012, L 362, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/11

---

Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Ferriere Nord/Komisija

(Lieta T-414/21)

(2021/C 401/13)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ferriere Nord SpA (Osopo, Itālija) (pārstāvji: W. Viscardini, G. Donà un B. Comparini, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| 1. | a) | piespriest Eiropas Savienībai (saskaņā ar LESD 266. panta otro daļu, 268. pantu un 340. panta otro daļu), kuru pārstāv Eiropas Komisija, samaksāt 1 096 814,68 EUR (vai, pakārtoti, citu summu, kuru eventuāli noteiktu Vispārējā tiesa, ja tiktu piemērota atšķirīga likme, nevis tā, kas ir norādīta tālāk) – summu, kura izriet no 2010. gada 9. martā spēkā esošās Eiropas Centrālās bankas (ECB) refinansēšanas darījumiem piemērojamās procentu likmes (1 %), to palielinot par 3,5 procentpunktiem, par laika posmu no 2010. gada 9. marta līdz 2017. gada 25. oktobrim (atskaitot jau samaksātos “uzkrātos” procentus 129 847,10 EUR apmērā) – kā Ferriere Nord S.p.A. nodarīto zaudējumu atlīdzību, jo nav samaksāti (pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu) nokavējuma procenti, kas jāmaksā par naudas sodu (kas ir noteikts ar Eiropas Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, un 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija), ko tā iepriekš ir pārskaitījusi 2010. gada 9. martā un ko Eiropas Komisija ir atmaksājusi 2017. gada 25. oktobrī pēc Tiesas 2017. gada 21. septembra sprieduma lietā C-88/15 P;
  un līdz ar to |
| --- | --- | --- |

1.

a)

piespriest Eiropas Savienībai (saskaņā ar LESD 266. panta otro daļu, 268. pantu un 340. panta otro daļu), kuru pārstāv Eiropas Komisija, samaksāt 1 096 814,68 EUR (vai, pakārtoti, citu summu, kuru eventuāli noteiktu Vispārējā tiesa, ja tiktu piemērota atšķirīga likme, nevis tā, kas ir norādīta tālāk) – summu, kura izriet no 2010. gada 9. martā spēkā esošās Eiropas Centrālās bankas (ECB) refinansēšanas darījumiem piemērojamās procentu likmes (1 %), to palielinot par 3,5 procentpunktiem, par laika posmu no 2010. gada 9. marta līdz 2017. gada 25. oktobrim (atskaitot jau samaksātos “uzkrātos” procentus 129 847,10 EUR apmērā) – kā Ferriere Nord S.p.A. nodarīto zaudējumu atlīdzību, jo nav samaksāti (pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu) nokavējuma procenti, kas jāmaksā par naudas sodu (kas ir noteikts ar Eiropas Komisijas 2009. gada 30. septembra Lēmumu C(2009) 7492, galīgā redakcija, un 2009. gada 8. decembra Lēmumu C(2009) 9912, galīgā redakcija), ko tā iepriekš ir pārskaitījusi 2010. gada 9. martā un ko Eiropas Komisija ir atmaksājusi 2017. gada 25. oktobrī pēc Tiesas 2017. gada 21. septembra sprieduma lietā C-88/15 P;

un līdz ar to

| b) | piespriest Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Eiropas Komisija, samaksāt papildu summu kā iepriekš a) punktā minētās kaitējuma atlīdzības summas kapitalizāciju, sākot no 2017. gada 25. oktobra (vai, pakārtoti, no cita datuma, kuru eventuāli noteiktu Vispārējā tiesa) līdz pilnīga un faktiska maksājuma datumam, kas jāaprēķina saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi tās galvenajām refinansēšanas operācijām, to palielinot par 3,5 procentpunktiem (vai, vēl pakārtotāk, atbilstoši citai likmei, ko galu galā nosaka Vispārējā tiesa); |
| --- | --- |

b)

piespriest Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Eiropas Komisija, samaksāt papildu summu kā iepriekš a) punktā minētās kaitējuma atlīdzības summas kapitalizāciju, sākot no 2017. gada 25. oktobra (vai, pakārtoti, no cita datuma, kuru eventuāli noteiktu Vispārējā tiesa) līdz pilnīga un faktiska maksājuma datumam, kas jāaprēķina saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi tās galvenajām refinansēšanas operācijām, to palielinot par 3,5 procentpunktiem (vai, vēl pakārtotāk, atbilstoši citai likmei, ko galu galā nosaka Vispārējā tiesa);

| 2. | atcelt (saskaņā ar LESD 263. pantu) Eiropas Komisijas (Budžeta ģenerāldirektorāts) 2021. gada 30. aprīļa vēstuli Ares(2021)2904048; |
| --- | --- |

2.

atcelt (saskaņā ar LESD 263. pantu) Eiropas Komisijas (Budžeta ģenerāldirektorāts) 2021. gada 30. aprīļa vēstuli Ares(2021)2904048;

| 3. | katrā ziņā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3.

katrā ziņā piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus – pirmais par kaitējuma atlīdzību (1) un otrais par apstrīdētās vēstules atcelšanu (2).

| 1. | Pirmais pamats par Komisijas rīcības prettiesiskumu, pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu (kā arī Regulas Nr. 1268/2012 (1) 83. pantu un/vai, ciktāl nepieciešams, Regulas Nr. 2342/2002 86. pantu (2)).






  — | Šajā ziņā tiek norādīts, ka, lai pilnībā izpildītu (LESD 266. panta pirmās daļas izpratnē) Tiesas 2017. gada 21. septembra spriedumu lietā C-88/15 P (ar kuru tika atcelts 2009. gada konstatējumu ieverošais lēmums saskaņā ar LESD 101. pantu), Komisijai esot bijis jāatmaksā Ferriere Nord ne tikai naudas sods, kurš ir iepriekš pārskaitīts 2010. gadā, bet arī attiecīgie nokavējumi procenti, kas ir aprēķināti atbilstoši Regulas Nr. 1268/2012 83. panta 2. punkta b) apakšpunktam noteiktajai likmei, proti, likmei, kuru ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kura ir spēkā pirmajā tā mēneša kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, tai pieskaitot 3,5 procentpunktus. Savukārt Komisija 2017. gada 25. oktobrī kā procentus pārskaitīja tikai “uzkrātos” procentus Regulas Nr. 1268/2012 90. panta 4. punkta izpratnē, kas bija uzkrāti bankas kontā, kurā tika provizoriski ieskaitīts naudas soda summas depozīts. Neveiktais nokavējuma procentu maksājums esot Savienības primāro tiesību (LESD 266. panta pirmās daļas) pārkāpums, kā rezultātā iestājas Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība. Atlīdzības summa, kas esot jāmaksā iepriekš minēto iemeslu dēļ, esot jākapitalizē, sākot no datuma, kurā ir pārskaitīti tikai “uzkrātie” procenti, līdz faktiskās samaksas datumam. |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats par Komisijas rīcības prettiesiskumu, pārkāpjot LESD 266. panta pirmo daļu (kā arī Regulas Nr. 1268/2012 (1) 83. pantu un/vai, ciktāl nepieciešams, Regulas Nr. 2342/2002 86. pantu (2)).

—

Šajā ziņā tiek norādīts, ka, lai pilnībā izpildītu (LESD 266. panta pirmās daļas izpratnē) Tiesas 2017. gada 21. septembra spriedumu lietā C-88/15 P (ar kuru tika atcelts 2009. gada konstatējumu ieverošais lēmums saskaņā ar LESD 101. pantu), Komisijai esot bijis jāatmaksā Ferriere Nord ne tikai naudas sods, kurš ir iepriekš pārskaitīts 2010. gadā, bet arī attiecīgie nokavējumi procenti, kas ir aprēķināti atbilstoši Regulas Nr. 1268/2012 83. panta 2. punkta b) apakšpunktam noteiktajai likmei, proti, likmei, kuru ECB ir noteikusi tās galvenajām refinansēšanas operācijām un kura ir spēkā pirmajā tā mēneša kalendārajā dienā, kurā ir maksājuma termiņš, tai pieskaitot 3,5 procentpunktus. Savukārt Komisija 2017. gada 25. oktobrī kā procentus pārskaitīja tikai “uzkrātos” procentus Regulas Nr. 1268/2012 90. panta 4. punkta izpratnē, kas bija uzkrāti bankas kontā, kurā tika provizoriski ieskaitīts naudas soda summas depozīts. Neveiktais nokavējuma procentu maksājums esot Savienības primāro tiesību (LESD 266. panta pirmās daļas) pārkāpums, kā rezultātā iestājas Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība. Atlīdzības summa, kas esot jāmaksā iepriekš minēto iemeslu dēļ, esot jākapitalizē, sākot no datuma, kurā ir pārskaitīti tikai “uzkrātie” procenti, līdz faktiskās samaksas datumam.

| 2. | Otrais pamats par statūtu 46. panta un līdz ar to – LESD 266. panta pirmās daļas (kā arī Regulas Nr. 1268/2012 83. panta un/vai, ciktāl nepieciešams, Regulas Nr. 2342/2002 86. panta) pārkāpumu






  — | Šajā nozīmē tiek norādīts, ka ar 2021. gada 30. aprīļa vēstuli Komisija ir paziņojusi, ka tā nav varējusi/vēlējusies apmierināt Ferriere Nord iesniegto lūgumu par zaudējumu atlīdzību atbilstoši Tiesas statūtu 46. pantam, jo esot beidzies tajā paredzētais piecu gadu noilguma termiņš, ņemot vērā, ka – pēc Komisijas uzskata – tās ārpuslīgumisko atbildību izraisošais notikums (un tātad brīdis, kad beidzās noilguma termiņš) esot noteikts pēc naudas soda provizoriskās samaksas, kas notikusi 2010. gadā. Savukārt Ferriere Nord secina, ka atbildību izraisošais notikums ir tas, ka 2017. gada 25. oktobrī – kad naudas sods tika atmaksāts, izpildot 2017. gada spriedumu – Komisija nepārskaitīja nokavējuma procentus, kas ir paredzēti Regulas Nr. 1268/2012 83. pantā, samaksājot tikai “uzkrātos” procentus atbilstoši šīs pašas regulas 90. pantam. Šāds LESD 266. panta pirmās daļas pārkāpums esot Komisijas prettiesiska rīcība un tā izraisa tās ārpuslīgumisko atbildību un tātad no šī pārkāpuma izdarīšanas brīža sākas piecu gadu noilguma termiņš, kas ir paredzēts statūtu 46. pantā. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats par statūtu 46. panta un līdz ar to – LESD 266. panta pirmās daļas (kā arī Regulas Nr. 1268/2012 83. panta un/vai, ciktāl nepieciešams, Regulas Nr. 2342/2002 86. panta) pārkāpumu

—

Šajā nozīmē tiek norādīts, ka ar 2021. gada 30. aprīļa vēstuli Komisija ir paziņojusi, ka tā nav varējusi/vēlējusies apmierināt Ferriere Nord iesniegto lūgumu par zaudējumu atlīdzību atbilstoši Tiesas statūtu 46. pantam, jo esot beidzies tajā paredzētais piecu gadu noilguma termiņš, ņemot vērā, ka – pēc Komisijas uzskata – tās ārpuslīgumisko atbildību izraisošais notikums (un tātad brīdis, kad beidzās noilguma termiņš) esot noteikts pēc naudas soda provizoriskās samaksas, kas notikusi 2010. gadā. Savukārt Ferriere Nord secina, ka atbildību izraisošais notikums ir tas, ka 2017. gada 25. oktobrī – kad naudas sods tika atmaksāts, izpildot 2017. gada spriedumu – Komisija nepārskaitīja nokavējuma procentus, kas ir paredzēti Regulas Nr. 1268/2012 83. pantā, samaksājot tikai “uzkrātos” procentus atbilstoši šīs pašas regulas 90. pantam. Šāds LESD 266. panta pirmās daļas pārkāpums esot Komisijas prettiesiska rīcība un tā izraisa tās ārpuslīgumisko atbildību un tātad no šī pārkāpuma izdarīšanas brīža sākas piecu gadu noilguma termiņš, kas ir paredzēts statūtu 46. pantā.

---

(1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2012, L 362, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 357, 1. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/13

---

Prasība, kas celta 2021. gada 10. jūlijā – Banca Popolare di Bari/Komisija

(Lieta T-415/21)

(2021/C 401/14)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Itālija) (pārstāvji: A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego un G. Parisi, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, izmaksāt prasītājai 280 miljonus EUR kā atlīdzību par mantisko kaitējumu, kā arī kā piemērotu kompensāciju par morālo kaitējumu, kas radīts ar Komisijas Lēmumu (ES) 2016/1208 (2015. gada 23. decembris) par valsts atbalstu SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ko Itālija piešķīrusi Banca Tercas; |
| --- | --- |

—

piespriest Savienībai, kuru pārstāv Komisija, izmaksāt prasītājai 280 miljonus EUR kā atlīdzību par mantisko kaitējumu, kā arī kā piemērotu kompensāciju par morālo kaitējumu, kas radīts ar Komisijas Lēmumu (ES) 2016/1208 (2015. gada 23. decembris) par valsts atbalstu SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ko Itālija piešķīrusi Banca Tercas;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats ir par Komisijas rīcības prettiesiskumu.






  — | Šajā ziņā tiek apgalvots, ka esot konstatēts pietiekami nopietns pārkāpums, ņemot vērā, ka, pieņemot lēmumu, Komisijai nebija nekādas rīcības brīvības, jo LESD 107. panta 1. punkts ir tiesību norma ar tiešu iedarbību – precīza un beznosacījumu norma, un tādējādi esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Turklāt Komisija esot balstījusies uz nepietiekamu pierādījumu sistēmu, neievērojot Savienības judikatūru, ko vispirms konstatējusi Vispārējā tiesa (lietas Itālija u.c./Komisija, T-98/16, T-196/16 un T-198/16) un pēc tam – Tiesa (lieta Komisija/Itālija u.c., C-425/19 P). |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir par Komisijas rīcības prettiesiskumu.

—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka esot konstatēts pietiekami nopietns pārkāpums, ņemot vērā, ka, pieņemot lēmumu, Komisijai nebija nekādas rīcības brīvības, jo LESD 107. panta 1. punkts ir tiesību norma ar tiešu iedarbību – precīza un beznosacījumu norma, un tādējādi esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Turklāt Komisija esot balstījusies uz nepietiekamu pierādījumu sistēmu, neievērojot Savienības judikatūru, ko vispirms konstatējusi Vispārējā tiesa (lietas Itālija u.c./Komisija, T-98/16, T-196/16 un T-198/16) un pēc tam – Tiesa (lieta Komisija/Itālija u.c., C-425/19 P).

| — | Ar lēmumu pārkāptās tiesību normas esot normas, ar kurām fiziskām personām piešķir tiesības, pretēji uzņēmējdarbības brīvībai un pamattiesībām uz labu pārvaldību. |
| --- | --- |

—

Ar lēmumu pārkāptās tiesību normas esot normas, ar kurām fiziskām personām piešķir tiesības, pretēji uzņēmējdarbības brīvībai un pamattiesībām uz labu pārvaldību.

| 2. | Otrais pamats ir par prasītājai ar Komisijas prettiesisko rīcību nodarīto morālo un mantisko kaitējumu.






  — | Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums esot cēloniskais faktors, kas nosaka bankas klientu uzticības pasliktināšanos un bankai nodarītos zaudējumus, ja nav citu iespējamo konkurējošo faktoru; tas esot kavējis Tercas un Caripe integrācijas projektu un Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (FITD) intervences projektu. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats ir par prasītājai ar Komisijas prettiesisko rīcību nodarīto morālo un mantisko kaitējumu.

—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums esot cēloniskais faktors, kas nosaka bankas klientu uzticības pasliktināšanos un bankai nodarītos zaudējumus, ja nav citu iespējamo konkurējošo faktoru; tas esot kavējis Tercas un Caripe integrācijas projektu un Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (FITD) intervences projektu.

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/13

---

Prasība, kas celta 2021. gada 20. jūlijā – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (“GREENWICH POLO CLUB”)

(Lieta T-437/21)

(2021/C 401/15)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Konektikuta, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: R. Zammitt, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Lifestyle Equities CV (Amsterdamā, Nīderlande)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “GREENWICH POLO CLUB” – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 791 153

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 10. maija lēmums lietā R 300/2020-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | nospriest, ka apstrīdētais lēmums tiek atcelts un apstrīdētā preču zīme tiek reģistrēta attiecībā uz apstrīdētajām precēm (kā arī attiecībā uz pārējām precēm, uz kurām neattiecas apelācijas sūdzība); pakārtoti, ka lieta tiek nodota atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka apstrīdētais lēmums tiek atcelts un apstrīdētā preču zīme tiek reģistrēta attiecībā uz apstrīdētajām precēm (kā arī attiecībā uz pārējām precēm, uz kurām neattiecas apelācijas sūdzība); pakārtoti, ka lieta tiek nodota atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai;

| — | piespriest atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību. |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt prasītājai tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību.

Izvirzītie pamati

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/14

---

Prasība, kas celta 2021. gada 30. jūlijā – Spānija/Komisija

(Lieta T-450/21)

(2021/C 401/16)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji: S. Jiménez García un J. Rodríguez de la Rúa Puig)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), daļā, kas attiecas uz konkrētiem izdevumiem, kuri radušies Spānijas Karalistei; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), daļā, kas attiecas uz konkrētiem izdevumiem, kuri radušies Spānijas Karalistei;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērotas kontroles par atbalsta aprēķināšanas precizitāti, ieskaitot administratīvo sodu piemērošanu (galvenā kontrole), un Komisijas sniegtā Deleģētās regulas Nr. 640/2014 (2) 31. panta 3. punkta, kas aplūkots kopsakarā ar Deleģētās regulas Nr. 639/2014 (3) 53. panta 4. punktu, interpretācija esot pretrunā samērīguma principam.
  Šim pamatam savukārt ir četras daļas (A–D):






  — | A: Nepamatota administratīvo sodu uzlikšana dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas prasību neizpildes dēļ pirms dalībvalstī noteiktā termiņa atbilstīgi Deleģētās regulas Nr. 640/2014 31. panta 3. punktam, kas aplūkots kopsakarā ar Deleģētās regulas Nr. 639/2014 53. panta 4. punktu. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērotas kontroles par atbalsta aprēķināšanas precizitāti, ieskaitot administratīvo sodu piemērošanu (galvenā kontrole), un Komisijas sniegtā Deleģētās regulas Nr. 640/2014 (2) 31. panta 3. punkta, kas aplūkots kopsakarā ar Deleģētās regulas Nr. 639/2014 (3) 53. panta 4. punktu, interpretācija esot pretrunā samērīguma principam.

Šim pamatam savukārt ir četras daļas (A–D):

—

A: Nepamatota administratīvo sodu uzlikšana dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas prasību neizpildes dēļ pirms dalībvalstī noteiktā termiņa atbilstīgi Deleģētās regulas Nr. 640/2014 31. panta 3. punktam, kas aplūkots kopsakarā ar Deleģētās regulas Nr. 639/2014 53. panta 4. punktu.

| — | B–D: Nepamatota administratīvo sodu uzlikšana saskaņā ar Deleģētās regulas Nr. 640/2014 31. panta 3. punktu par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem a priori tika konstatēta identifikācijas un reģistrācijas neizpilde administratīvo kontroļu veikšanas laikā par visiem tādas dalībvalsts atbalsta pieprasījumiem, kura līdzīgi kā Spānijas Karaliste atbilstīgi Īstenošanas regulas Nr. 809/2014 (4) 21. panta 4. punktam piemēro bezpieprasījumu sistēmu, kas būtībā izslēdz jebkādu risku ELGF. |
| --- | --- |

—

B–D: Nepamatota administratīvo sodu uzlikšana saskaņā ar Deleģētās regulas Nr. 640/2014 31. panta 3. punktu par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem a priori tika konstatēta identifikācijas un reģistrācijas neizpilde administratīvo kontroļu veikšanas laikā par visiem tādas dalībvalsts atbalsta pieprasījumiem, kura līdzīgi kā Spānijas Karaliste atbilstīgi Īstenošanas regulas Nr. 809/2014 (4) 21. panta 4. punktam piemēro bezpieprasījumu sistēmu, kas būtībā izslēdz jebkādu risku ELGF.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pareizi apkopoti pietiekamas kvalitātes statistiskas dati par uz vietas veiktajām pārbaudēm (galvenā kontrole), ieskaitot nejaušas izlases lielumu un risku analīzes efektivitāti saskaņā ar Īstenošanas regulas Nr. 809/2014 34. pantu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pareizi apkopoti pietiekamas kvalitātes statistiskas dati par uz vietas veiktajām pārbaudēm (galvenā kontrole), ieskaitot nejaušas izlases lielumu un risku analīzes efektivitāti saskaņā ar Īstenošanas regulas Nr. 809/2014 34. pantu.

---

(1)  OV 2021, L 218, 9. lpp.

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā (OV 2014, L 181, 48. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 639/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar kuru groza minētās regulas X pielikumu (OV 2014, L 181, 1. lpp.).

(4)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 809/2014 (2014. gada 17. jūlijs), ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, lauku attīstības pasākumiem un savstarpējo atbilstību (OV 2014, L 227, 69. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/15

---

Prasība, kas celta 2021. gada 9. augustā – BNetzA/ACER

(Lieta T-485/21)

(2021/C 401/17)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (Vācija) (pārstāvji: U. Karpenstein un K. Reiter, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Energoregulatoru sadarbības aģentūra (ACER)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt atbildētājas Apelācijas valdes 2021. gada 28. maija lēmumu Nr. A-001-2021 (konsolidētā versija) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”); |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas Apelācijas valdes 2021. gada 28. maija lēmumu Nr. A-001-2021 (konsolidētā versija) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”);

| — | pakārtoti – ja Vispārējā tiesa apstrīdēto lēmumu neatceltu pilnā apmērā – šo lēmumu atcelt tiktāl, ciktāl ar to ir atstātas spēkā atbildētājas 2020. gada 30. novembra lēmuma Nr. 30/2020 šādas daļas un noteikumi:






  i) | šā lēmuma I pielikuma 1. panta 1. punkta otrais teikums, 2. panta 2. punkta j) apakšpunkts un 3. pants; |
| --- | --- | --- |

—

pakārtoti – ja Vispārējā tiesa apstrīdēto lēmumu neatceltu pilnā apmērā – šo lēmumu atcelt tiktāl, ciktāl ar to ir atstātas spēkā atbildētājas 2020. gada 30. novembra lēmuma Nr. 30/2020 šādas daļas un noteikumi:

i)

šā lēmuma I pielikuma 1. panta 1. punkta otrais teikums, 2. panta 2. punkta j) apakšpunkts un 3. pants;

| ii) | I pielikuma 7. pants; |
| --- | --- |

ii)

I pielikuma 7. pants;

| iii) | I pielikuma 12. panta 2. punkts; |
| --- | --- |

iii)

I pielikuma 12. panta 2. punkts;

| iv) | visas daļas un noteikumi, kas ietver tiešu atsauci uz i), ii) un iii) punktā minētajiem noteikumiem; |
| --- | --- |

iv)

visas daļas un noteikumi, kas ietver tiešu atsauci uz i), ii) un iii) punktā minētajiem noteikumiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza šādus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikas attiecināšana uz tādiem tīkla elementiem, kuri nav starpzonu tīkla elementi, nav saderīga ar Regulas (ES) 2019/943 (1) 16. panta 13. punktu un Regulas (ES) 2015/1222 (2) 74. pantu. Katrā ziņā trūkstot nepieciešamā juridiskā pamata. Vismaz izmaksu dalīšanas metodikas tvērums esot juridiskā ziņā kļūdaini atvasināts no darbības drošības prasībām un principa “piesārņotājs maksā”. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikas attiecināšana uz tādiem tīkla elementiem, kuri nav starpzonu tīkla elementi, nav saderīga ar Regulas (ES) 2019/943 (1) 16. panta 13. punktu un Regulas (ES) 2015/1222 (2) 74. pantu. Katrā ziņā trūkstot nepieciešamā juridiskā pamata. Vismaz izmaksu dalīšanas metodikas tvērums esot juridiskā ziņā kļūdaini atvasināts no darbības drošības prasībām un principa “piesārņotājs maksā”.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar neto aprēķina (līdzsvarošanas) aizliegumu ir pārkāpts Regulas (ES) 2019/943 16. panta 11. un 13. punkts. Turklāt tas izmaksu dalīšanas metodiku padarot iekšēji pretrunīgu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar neto aprēķina (līdzsvarošanas) aizliegumu ir pārkāpts Regulas (ES) 2019/943 16. panta 11. un 13. punkts. Turklāt tas izmaksu dalīšanas metodiku padarot iekšēji pretrunīgu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar leģitīmām loka plūsmām saistītā pagaidu pielaides robežvērtības noteikšana, ko atbildētāja veikusi, balstoties uz saviem kritērijiem, formālā un materiālā ziņā ir uzskatāma par Savienības tiesību pārkāpumu. Formālā ziņā atbildētāja neesot ievērojusi pārvades sistēmu operatoru un valsts regulatīvo iestāžu pilnvaras noteikt pielaides robežvērtību. Turklāt atbildētāja esot noteikusi pagaidu robežvērtību, kaut arī trūkstot Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punkta otrajā daļā paredzētās analīzes par pārvades sistēmu operatoru leģitīmām loka plūsmām. Materiālā ziņā izmaksu dalīšanas metodika neatbilstot Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punkta otrajā daļā ietvertajai prasībai, ka individuāla robežvērtība tiek noteikta “katrai atsevišķai tirdzniecības zonas robežai”, jo tajā esot paredzēta vienota robežvērtība, kas ir vienlīdzīgi sadalīta starp tirdzniecības zonām, kurās rodas loka plūsmas. Kā minimums, noteiktajai pagaidu pielaides robežvērtībai trūkstot nepieciešamā juridiskā pamata. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar leģitīmām loka plūsmām saistītā pagaidu pielaides robežvērtības noteikšana, ko atbildētāja veikusi, balstoties uz saviem kritērijiem, formālā un materiālā ziņā ir uzskatāma par Savienības tiesību pārkāpumu. Formālā ziņā atbildētāja neesot ievērojusi pārvades sistēmu operatoru un valsts regulatīvo iestāžu pilnvaras noteikt pielaides robežvērtību. Turklāt atbildētāja esot noteikusi pagaidu robežvērtību, kaut arī trūkstot Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punkta otrajā daļā paredzētās analīzes par pārvades sistēmu operatoru leģitīmām loka plūsmām. Materiālā ziņā izmaksu dalīšanas metodika neatbilstot Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punkta otrajā daļā ietvertajai prasībai, ka individuāla robežvērtība tiek noteikta “katrai atsevišķai tirdzniecības zonas robežai”, jo tajā esot paredzēta vienota robežvērtība, kas ir vienlīdzīgi sadalīta starp tirdzniecības zonām, kurās rodas loka plūsmas. Kā minimums, noteiktajai pagaidu pielaides robežvērtībai trūkstot nepieciešamā juridiskā pamata.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikas pamatā esošā loka plūsmu prioritizācija attiecībā pret iekšējām plūsmām, konstatējot tīkla pārslodzes iemeslus, ir pretrunā Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punktam. Turklāt tā sniedzot nepareizus stimulus. Tā arī esot nesaderīga ar taisnīguma un diskriminācijas aizlieguma prasībām. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikas pamatā esošā loka plūsmu prioritizācija attiecībā pret iekšējām plūsmām, konstatējot tīkla pārslodzes iemeslus, ir pretrunā Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punktam. Turklāt tā sniedzot nepareizus stimulus. Tā arī esot nesaderīga ar taisnīguma un diskriminācijas aizlieguma prasībām.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, vismaz veicot nepieciešamo vispārējo vērtējumu, izmaksu dalīšanas metodika ir pretrunā Savienības tiesībām. Plašais tvērums, neto aprēķina (līdzsvarošanas) aizliegums, neatbilstīgā pielaides robežvērtība un loka plūsmu prioritizācija attiecībā pret iekšējām plūsmām esot savstarpēji saistīti un viens otru pastiprinot. Vismaz kopā šie faktori izraisot principa “piesārņotājs maksā”, diskriminācijas aizlieguma un godīguma prasības pārkāpumu. Turklāt izmaksu dalīšanas metodika – vismaz ņemot vērā tās vispārējo iedarbību – neesot saderīga ar Savienības mērķi palielināt no atjaunīgiem energoresursiem iegūtās enerģijas daļu. Izmaksu dalīšanas metodika kopumā esot nesamērīga, un katrā ziņā tai neesot nepieciešamā juridiskā pamata. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, vismaz veicot nepieciešamo vispārējo vērtējumu, izmaksu dalīšanas metodika ir pretrunā Savienības tiesībām. Plašais tvērums, neto aprēķina (līdzsvarošanas) aizliegums, neatbilstīgā pielaides robežvērtība un loka plūsmu prioritizācija attiecībā pret iekšējām plūsmām esot savstarpēji saistīti un viens otru pastiprinot. Vismaz kopā šie faktori izraisot principa “piesārņotājs maksā”, diskriminācijas aizlieguma un godīguma prasības pārkāpumu. Turklāt izmaksu dalīšanas metodika – vismaz ņemot vērā tās vispārējo iedarbību – neesot saderīga ar Savienības mērķi palielināt no atjaunīgiem energoresursiem iegūtās enerģijas daļu. Izmaksu dalīšanas metodika kopumā esot nesamērīga, un katrā ziņā tai neesot nepieciešamā juridiskā pamata.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikā iekļautais pārvades sistēmas operatoru beznosacījumu pienākums 12 mēnešu laikā no izmaksu dalīšanas metodikas īstenošanas brīža izstrādāt grozījumu priekšlikumus un iesniegt tos regulatīvajām iestādēm esot pretrunā Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punktam un 74. panta 6. punkta b) apakšpunktam kopsakarā ar Regulas (ES) 2015/1222 9. panta 13. punktu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka izmaksu dalīšanas metodikā iekļautais pārvades sistēmas operatoru beznosacījumu pienākums 12 mēnešu laikā no izmaksu dalīšanas metodikas īstenošanas brīža izstrādāt grozījumu priekšlikumus un iesniegt tos regulatīvajām iestādēm esot pretrunā Regulas (ES) 2019/943 16. panta 13. punktam un 74. panta 6. punkta b) apakšpunktam kopsakarā ar Regulas (ES) 2015/1222 9. panta 13. punktu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/943 (2019. gada 5. jūnijs) par elektroenerģijas iekšējo tirgu (OV 2019, L 158, 54. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (ES) 2015/1222 (2015. gada 24. jūlijs), ar ko izveido jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības vadlīnijas (OV 2015, L 197, 24. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/17

---

Prasība, kas celta 2021. gada 11. augustā – Ungārija/Komisija

(Lieta T-491/21)

(2021/C 401/18)

Tiesvedības valoda – ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ungārija (pārstāvji: Z. Fehér un G. Koós)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), daļā, kas attiecas uz Ungāriju un ar ko attiecībā uz 2016.–2019. finanšu gadu no Savienības finansējuma izslēdz atbalstu, kas attiecināts uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, galvenās kontroles trūkuma dēļ (ELFLA atbalsts lauku attīstībai – mežsaimniecības pasākumi); |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), daļā, kas attiecas uz Ungāriju un ar ko attiecībā uz 2016.–2019. finanšu gadu no Savienības finansējuma izslēdz atbalstu, kas attiecināts uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, galvenās kontroles trūkuma dēļ (ELFLA atbalsts lauku attīstībai – mežsaimniecības pasākumi);

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ungārijas valdības ieskatā, Komisija kļūdaini interpretē Regulas (ES) Nr.o1306/2013 (2) 30. pantu un Īstenošanas Regulas (ES) Nr.o809/2014 28. panta, 1. punkta b) apakšpunktu. (3) Ungārijas valdība uzskata, ka Eiropas Komisijas 2017. gada februāra skaidrojošā dokumenta “Maksājumu lauku attīstībai aprēķina metodes, lai nepieļautu divkāršo finansējumu” 3.4.2. punktā ietvertais pamatojums neatbilst minētajām tiesību normām. Skaidrojošais dokuments nav juridiski saistošs, kā arī tajā paustā interpretācija neatbilst Savienības tiesībām.

Prasības pamatošanai Ungārijas valdība būtībā izvirza vienu pamatu. Tās ieskatā Regulas (ES) Nr. 1306/2013 30. pantā un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 28. panta 1. punkta b) apakšpunktā nav noteikts, ka ir jāizveido kontrole par divkāršo finansējumu, kas varētu izveidoties zaļināšanai un apmežošanai piešķirtā atbalsta rezultātā, ņemot vērā, ka saskaņā ar spēkā esošajām Savienības tiesību normām, nepastāv divkārša finansējuma risks attiecībā uz piešķirto atbalstu abām minētajām jomām.

Lai apstiprinātu šo apgalvojumu Ungārijas valdība, pirmkārt, vēlas parādīt, ka apmežošanas un zaļināšanas izdevumu finansēšanai ir pilnīgi atšķirīgi atbalsta mērķi. Turpinot – Ungārijas valdība prasībā norāda, ka arī abi atbalsta konteksti ir pilnībā atšķirīgi. Katra atbalsta veida atbilstības kritēriji ir dažādi, un attiecināmo izdevumu jomas nesakrīt.

Visbeidzot Ungārijas valdība norāda, ka Eiropas Komisija kļūdaini interpretē divkāršā finansējuma vispārējā aizlieguma, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 30. pantā, apjomu un neņem vērā, ka spēkā esošajās Savienības tiesību normās nav tieši noteikts, ka zaļināšanai un apmežošanai piešķirtais atbalsts veido divkāršu finansējumu.

---

(1)  OV 2021, L 218, 9. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).

(3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 809/2014 (2014. gada 17. jūlijs), ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, lauku attīstības pasākumiem un savstarpējo atbilstību (OV 2014, L 227, 69. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/18

---

Prasība, kas celta 2021. gada 13. augustā – Spānija/Komisija

(Lieta T-495/21)

(2021/C 401/19)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvji: L. Aguilera Ruiz un M. J. Ruiz Sánchez)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1) (izziņots ar dokumenta numuru C(2021) 4118), daļā, kas attiecas uz Spānijas Karalisti saistībā ar izmeklēšanu, kura skar Basku zemes Maksājumu aģentūru, lietas numurs AA/2018/003/ES/RLF, par neto summu 2 056 473,43 EUR apmērā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2021/988 (2021. gada 16. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1) (izziņots ar dokumenta numuru C(2021) 4118), daļā, kas attiecas uz Spānijas Karalisti saistībā ar izmeklēšanu, kura skar Basku zemes Maksājumu aģentūru, lietas numurs AA/2018/003/ES/RLF, par neto summu 2 056 473,43 EUR apmērā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus:

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka piemērotā vienotas likmes korekcija par neto summu 2 056 473,43 EUR apmērā esot pretrunā Deleģētās regulas (ES) Nr. 640/2014 (2) 5. pantam un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 (3) 28. un 29. pantam. Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, novērtējot trūkumus galvenajā kontrolē attiecībā uz salīdzinošo pārbaužu efektivitāti un SIGPAC [Spānijas lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēma] kvalitāti.
  Komisija ir sajaukusi atsevišķas neatbilstības, kas konstatētas fotointerpretācijas pārbaudes procesā uz ekrāna atbilstoši SIGPAC un pēc tam veiktajās in situ pārbaudēs četros pēc nejaušības principa izvēlētos zemes gabalos, ar rezultātiem, kuri iegūti plānotajās pārbaudēs uz vietas, kas atbilst zemes gabalu pārbaudēm ar proporcionālu atbilstības koeficientu 2016., 2017. un 2018. gadā, kuras veiktas kā daļa no Rīcības plāna SIGPAC atjauninājuma uzlabošanai. Lai gan tās ir dažādas un atšķirīgas darbības, Komisija nonāk pie vienota secinājuma, ekstrapolējot abu darbību rezultātus, lai piemērotu strīdus korekciju, kas prasītājas ieskatā ir kļūdaini un nesamērīgi. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka piemērotā vienotas likmes korekcija par neto summu 2 056 473,43 EUR apmērā esot pretrunā Deleģētās regulas (ES) Nr. 640/2014 (2) 5. pantam un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014 (3) 28. un 29. pantam. Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, novērtējot trūkumus galvenajā kontrolē attiecībā uz salīdzinošo pārbaužu efektivitāti un SIGPAC [Spānijas lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēma] kvalitāti.

Komisija ir sajaukusi atsevišķas neatbilstības, kas konstatētas fotointerpretācijas pārbaudes procesā uz ekrāna atbilstoši SIGPAC un pēc tam veiktajās in situ pārbaudēs četros pēc nejaušības principa izvēlētos zemes gabalos, ar rezultātiem, kuri iegūti plānotajās pārbaudēs uz vietas, kas atbilst zemes gabalu pārbaudēm ar proporcionālu atbilstības koeficientu 2016., 2017. un 2018. gadā, kuras veiktas kā daļa no Rīcības plāna SIGPAC atjauninājuma uzlabošanai. Lai gan tās ir dažādas un atšķirīgas darbības, Komisija nonāk pie vienota secinājuma, ekstrapolējot abu darbību rezultātus, lai piemērotu strīdus korekciju, kas prasītājas ieskatā ir kļūdaini un nesamērīgi.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot ievērojusi “Pamatnostādnes par to, kā aprēķināmas finanšu korekcijas grāmatojumu atbilstības noskaidrošanas un finansiālās noskaidrošanas procedūrā (C(2015) 3675, 2015. gada 8. jūnijs), kurās noteikts, ka piemērotā vienotas likmes korekcija neesot pamatota, jo salīdzinošajās pārbaudēs nav konstatēti trūkumi un risks fondam, ņemot vērā trūkumus pārbaudēs uz vietas, tika noteikts procedūras laikā. Ar šo daļu papildus tam, ka tiek norādīts, ka salīdzinošajās pārbaudēs nav konstatēti nekādi trūkumi, kas radītu risku fondam, kurš pamato piemēroto korekciju, tiek apgalvots, ka attiecībā uz pārbaudēm uz vietas, Komisija ir nepareizi piemērojusi vienotas likmes korekciju, jo risks fondam tika individualizēts un tā apjoms noteikts procedūras laikā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot ievērojusi “Pamatnostādnes par to, kā aprēķināmas finanšu korekcijas grāmatojumu atbilstības noskaidrošanas un finansiālās noskaidrošanas procedūrā (C(2015) 3675, 2015. gada 8. jūnijs), kurās noteikts, ka piemērotā vienotas likmes korekcija neesot pamatota, jo salīdzinošajās pārbaudēs nav konstatēti trūkumi un risks fondam, ņemot vērā trūkumus pārbaudēs uz vietas, tika noteikts procedūras laikā. Ar šo daļu papildus tam, ka tiek norādīts, ka salīdzinošajās pārbaudēs nav konstatēti nekādi trūkumi, kas radītu risku fondam, kurš pamato piemēroto korekciju, tiek apgalvots, ka attiecībā uz pārbaudēm uz vietas, Komisija ir nepareizi piemērojusi vienotas likmes korekciju, jo risks fondam tika individualizēts un tā apjoms noteikts procedūras laikā.

---

(1)  OV 2021, L 218, 9. lpp.

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā (OV 2014, L 181, 48. lpp.).

(3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 809/2014 (2014. gada 17. jūlijs), ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, lauku attīstības pasākumiem un savstarpējo atbilstību (OV 2014, L 227, 69. lpp.).

---

| 4.10.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 401/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 401/19

---

Prasība, kas celta 2021. gada 16. augustā – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export (Šķidruma sadales iekārta)

(Lieta T-505/21)

(2021/C 401/20)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Teksasa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: T. Wuttke, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spānija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus dizainparauga īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

Strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 1 431 829-0010

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2021. gada 9. jūnija lēmums lietā R 1003/2018-3

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai:






  — | tiktu apmierināta prasītājas apelācijas sūdzība, |
| --- | --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu tādējādi, lai:

—

tiktu apmierināta prasītājas apelācijas sūdzība,

| — | tiktu pilnībā noraidīts spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējas pieteikums ICD 10 296 par apstrīdētā dizainparauga atzīšanu par spēkā neesošu, |
| --- | --- |

—

tiktu pilnībā noraidīts spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējas pieteikums ICD 10 296 par apstrīdētā dizainparauga atzīšanu par spēkā neesošu,

| — | piespriest spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējai atlīdzināt prasītājas izdevumus Apelācijas padomē un Anulēšanas nodaļā; |
| --- | --- |

—

piespriest spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējai atlīdzināt prasītājas izdevumus Apelācijas padomē un Anulēšanas nodaļā;

| — | piespriest spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest spēkā neesamības atzīšanas pieteikuma iesniedzējai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | 2021. gada 24. marta spriedumā Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Būvniecības klucītis no rotaļu būvēšanas komplekta) (T-515/19, nav publicēts, EU:T:2021:155) noteikto principu pārkāpums; |
| --- | --- |

—

2021. gada 24. marta spriedumā Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Būvniecības klucītis no rotaļu būvēšanas komplekta) (T-515/19, nav publicēts, EU:T:2021:155) noteikto principu pārkāpums;

| — | 2018. gada 8. marta spriedumā DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172) noteikto principu pārkāpums; |
| --- | --- |

—

2018. gada 8. marta spriedumā DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172) noteikto principu pārkāpums;

| — | Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 8. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 8. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | patenta pieteikuma EP 3 005 948 A2 un prasītājas kombinētā dizainparaugu pieteikuma Nr. 1 431 829-0001-0010 nepareiza interpretācija. |
| --- | --- |

—

patenta pieteikuma EP 3 005 948 A2 un prasītājas kombinētā dizainparaugu pieteikuma Nr. 1 431 829-0001-0010 nepareiza interpretācija.

---