# Službeni list C 382/20.

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 382 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 64.20 rujna 2021. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 382

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 64.20 rujna 2021.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2021/C 382/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2021/C 382/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2021/C 382/02 | Predmet C-791/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. – Europska komisija/Republika Poljska (Povreda obveze države članice – Sustav stegovnih mjera koji se primjenjuje na suce – Vladavina prava – Neovisnost sudstva – Učinkovita pravna zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Stegovni prijestupi zbog sadržaja sudskih odluka – Nezavisni stegovni sudovi ustanovljeni zakonom – Poštovanje razumnog roka i prava na obranu u stegovnim postupcima – Članak 267. UFEU-a – Ograničavanje prava i obveze nacionalnih sudova da Sudu upute zahtjev za prethodnu odluku) | 2 |
| 2021/C 382/03 | Predmet C-911/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) [Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 263. i 267. UFEU-a – Pravno neobvezujući akt Unije – Sudski nadzor – Smjernice koje je izdalo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) – Mehanizmi upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzor nad tim proizvodima – Valjanost – Nadležnost EBA-e] | 3 |
| 2021/C 382/04 | Predmet C-262/21 PPU: Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – A/B [Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Područje primjene – Članak 2. točka 11. – Pojam nezakonito odvođenje ili zadržavanje djeteta – Haška konvencija od 25. listopada 1980. – Zahtjev za predaju djeteta rane dobi nad kojim roditelji imaju zajedničku skrb – Državljani treće zemlje – Transfer djeteta i njegove majke u državu članicu odgovornu za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu primjenom Uredbe (EU) br. 604/2013 (Dublin III)] | 4 |
| 2021/C 382/05 | Predmet C-81/20: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili [Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Temeljna prava – Načelo ne bis in idem – Kumulacija kaznenih i upravnih sankcija – Neprimjenjivost – Dodatne porezne obveze – Kamate na iznos koji je porezni obveznik platio u okviru kaznenog postupka] | 5 |
| 2021/C 382/06 | Predmet C-206/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena kraljevina – Izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv osobe VA [Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Europski uhidbeni nalog – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Članak 8. stavak 1. točka (c) – Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice radi kaznenog progona na temelju naloga za oduzimanje slobode koji je izdalo isto tijelo – Nepostojanje sudskog nadzora prije predaje tražene osobe – Posljedice – Djelotvorna sudska zaštita – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 47.] | 5 |
| 2021/C 382/07 | Predmet C-636/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 1. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pécsi Törvényszék – Mađarska) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinski zakonik Unije – Članak 22. stavak 6. – Članak 29. – Pravo na saslušanje – Postupci pokrenuti po službenoj dužnosti – Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda – Nepostojanje pojašnjenja o razlozima koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje radi rješavanja spora u glavnog postupku – Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku) | 6 |
| 2021/C 382/08 | Predmet C-95/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. veljače 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH. | 6 |
| 2021/C 382/09 | Predmet C-142/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH | 7 |
| 2021/C 382/10 | Predmet C-173/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/GE | 7 |
| 2021/C 382/11 | Predmet C-302/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Španjolska) – Casilda/Banco Cetelem SA | 7 |
| 2021/C 382/12 | Predmet C-312/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španjolska) – Tráficos Manuel Ferrer S.L. i dr./Daimler AG | 9 |
| 2021/C 382/13 | Predmet C-326/21 P: Žalba koju je 25. svibnja 2021. podnijela PNB Banka AS protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 12. ožujka 2021. u predmetu T-50/20, PNB Banka/ESB | 9 |
| 2021/C 382/14 | Predmet C-333/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Španjolska) – European Superleague Company, S. L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) i Fédération internationale de football association (FIFA) | 10 |
| 2021/C 382/15 | Predmet C-335/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Španjolska) – Vicente/Delia | 12 |
| 2021/C 382/16 | Predmet C-346/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – ING Luxembourg SA/VX | 13 |
| 2021/C 382/17 | Predmet C-368/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. lipnja 2021. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – R.T./Hauptzollamt Hamburg | 13 |
| 2021/C 382/18 | Predmet C-372/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR | 14 |
| 2021/C 382/19 | Predmet C-386/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2021. uputio Cour d'appel de Mons (Belgija) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl | 14 |
| 2021/C 382/20 | Predmet C-388/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. lipnja 2021. uputio Landgerichts Erfurt (Njemačka) – A/B | 15 |
| 2021/C 382/21 | Predmet C-396/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Landgericht München I (Njemačka) – KT, NS/FTI Touristik GmbH | 16 |
| 2021/C 382/22 | Predmet C-398/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Conseil d'État (Francuska) – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance | 16 |
| 2021/C 382/23 | Predmet C-413/21 P: Žalba koju je 6. srpnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. travnja 2021. u predmetu T-322/19, Al-Gaddafi/Vijeće | 17 |
| 2021/C 382/24 | Predmet C-441/21 P: Žalba koju je 16. srpnja 2021. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-628/20, Ryanair/Komisija (Španjolska; Covid-19) | 18 |
| 2021/C 382/25 | Predmet C-442/21 P: Žalba koju su 15. srpnja 2021. podnijeli ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18, ITD i Danske Fragtmænd/Komisija | 19 |
| 2021/C 382/26 | Predmet C-444/21: Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Europska komisija/Irska | 19 |
| 2021/C 382/27 | Predmet C-454/21 P: Žalba koju su 22. srpnja 2021. podnijeli Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Veliko Vojvodstvo Luksemburg i dr./Komisija | 21 |
| 2021/C 382/28 | Predmet C-478/21 P: Žalba koju su 2. kolovoza 2021. podnijeli China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ai dr./Komisija | 22 |
| 2021/C 382/29 | Predmet C-345/20: Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2021. – Europska komisija/Portugalska Republika | 23 |
| 2021/C 382/30 | Predmet C-629/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/LE | 23 |
| 2021/C 382/31 | Predmet C-9/21: Rješenje predsjednika Suda od 21. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG | 23 |
| 2021/C 382/32 | Predmet C-37/21: Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – flightright GmbH/Ryanair DAC | 23 |
| 2021/C 382/33 | Predmet C-106/21: Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/BC | 24 |
| 2021/C 382/34 | Predmet C-182/21: Rješenje predsjednika Suda od 24. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, uz sudjelovanje: Continental Automotive GmbH i dr. | 24 |
| | Opći sud |
| 2021/C 382/35 | Predmet T-866/19: Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Ryanair i Laudamotion/Komisija [Tužba za poništenje – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 1008/2008 – Pravila o raspodjeli zračnog prometa između zračnih luka Schiphol i Lelystad – Davanje prednosti pri dodjeli slotova zračnoj luci Lelystad – Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost] | 25 |
| 2021/C 382/36 | Predmet T-79/20: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2021. – AI/ECDC (Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Osoblje ECDC-a – Uznemiravanje – Članak 12.a Pravilnika o osoblju – Povreda časti – Zahtjev za pomoć – Članak 24. Pravilnika o osoblju – Odbijanje zahtjeva – Pravo na saslušanje – Nepostojanje prima facie dokaza – Dužnost brižnog postupanja – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana) | 25 |
| 2021/C 382/37 | Predmet T-455/20: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2021. – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Prikaz narančastog kvadrata koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica) [Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije koji prikazuje narančasti kvadrat koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica – Apsolutni razlog za odbijanje – Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata – Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU) 2017/1001)] | 26 |
| 2021/C 382/38 | Predmet T-230/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Jalkh/Parlament (Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu – Institucionalno pravo – Član Europskog parlamenta – Povlastice i imuniteti – Ukidanje zastupničkog imuniteta – Zahtjev za suspenziju izvršenja – Nepostojanje hitnosti) | 27 |
| 2021/C 382/39 | Predmet T-449/21: Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Natixis/Komisija | 27 |
| 2021/C 382/40 | Predmet T-458/21: Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q) | 28 |
| 2021/C 382/41 | Predmet T-459/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) | 29 |
| 2021/C 382/42 | Predmet T-465/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION) | 30 |
| 2021/C 382/43 | Predmet T-466/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/44 | Predmet T-467/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/45 | Predmet T-472/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – RTE/ACER | 32 |
| 2021/C 382/46 | Predmet T-474/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE) | 33 |
| 2021/C 382/47 | Predmet T-477/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblik inhalatora) | 34 |
| 2021/C 382/48 | Predmet T-478/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR) | 35 |
| 2021/C 382/49 | Predmet T-482/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – TenneT TSO i TenneT TSO/ACER | 35 |
| 2021/C 382/50 | Predmet T-49/21: Rješenje Općeg suda od 13. srpnja 2021. – PZ/Komisija | 37 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2021/C 382/02

Predmet C-791/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. – Europska komisija/Republika Poljska (Povreda obveze države članice – Sustav stegovnih mjera koji se primjenjuje na suce – Vladavina prava – Neovisnost sudstva – Učinkovita pravna zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Stegovni prijestupi zbog sadržaja sudskih odluka – Nezavisni stegovni sudovi ustanovljeni zakonom – Poštovanje razumnog roka i prava na obranu u stegovnim postupcima – Članak 267. UFEU-a – Ograničavanje prava i obveze nacionalnih sudova da Sudu upute zahtjev za prethodnu odluku)

2

2021/C 382/03

Predmet C-911/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) [Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 263. i 267. UFEU-a – Pravno neobvezujući akt Unije – Sudski nadzor – Smjernice koje je izdalo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) – Mehanizmi upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzor nad tim proizvodima – Valjanost – Nadležnost EBA-e]

3

2021/C 382/04

Predmet C-262/21 PPU: Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – A/B [Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Područje primjene – Članak 2. točka 11. – Pojam nezakonito odvođenje ili zadržavanje djeteta – Haška konvencija od 25. listopada 1980. – Zahtjev za predaju djeteta rane dobi nad kojim roditelji imaju zajedničku skrb – Državljani treće zemlje – Transfer djeteta i njegove majke u državu članicu odgovornu za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu primjenom Uredbe (EU) br. 604/2013 (Dublin III)]

4

2021/C 382/05

Predmet C-81/20: Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili [Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Temeljna prava – Načelo ne bis in idem – Kumulacija kaznenih i upravnih sankcija – Neprimjenjivost – Dodatne porezne obveze – Kamate na iznos koji je porezni obveznik platio u okviru kaznenog postupka]

5

2021/C 382/06

Predmet C-206/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena kraljevina – Izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv osobe VA [Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Europski uhidbeni nalog – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Članak 8. stavak 1. točka (c) – Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice radi kaznenog progona na temelju naloga za oduzimanje slobode koji je izdalo isto tijelo – Nepostojanje sudskog nadzora prije predaje tražene osobe – Posljedice – Djelotvorna sudska zaštita – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 47.]

5

2021/C 382/07

Predmet C-636/20: Rješenje Suda (šesto vijeće) od 1. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pécsi Törvényszék – Mađarska) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinski zakonik Unije – Članak 22. stavak 6. – Članak 29. – Pravo na saslušanje – Postupci pokrenuti po službenoj dužnosti – Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda – Nepostojanje pojašnjenja o razlozima koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje radi rješavanja spora u glavnog postupku – Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku)

6

2021/C 382/08

Predmet C-95/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. veljače 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH.

6

2021/C 382/09

Predmet C-142/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

7

2021/C 382/10

Predmet C-173/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/GE

7

2021/C 382/11

Predmet C-302/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Španjolska) – Casilda/Banco Cetelem SA

o

7

2021/C 382/12

Predmet C-312/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španjolska) – Tráficos Manuel Ferrer S.L. i dr./Daimler AG

o

9

2021/C 382/13

Predmet C-326/21 P: Žalba koju je 25. svibnja 2021. podnijela PNB Banka AS protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 12. ožujka 2021. u predmetu T-50/20, PNB Banka/ESB

9

2021/C 382/14

Predmet C-333/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Španjolska) – European Superleague Company, S. L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) i Fédération internationale de football association (FIFA)

o

10

2021/C 382/15

Predmet C-335/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Španjolska) – Vicente/Delia

o

12

2021/C 382/16

Predmet C-346/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – ING Luxembourg SA/VX

13

2021/C 382/17

Predmet C-368/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. lipnja 2021. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – R.T./Hauptzollamt Hamburg

13

2021/C 382/18

Predmet C-372/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

14

2021/C 382/19

Predmet C-386/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2021. uputio Cour d'appel de Mons (Belgija) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl

14

2021/C 382/20

Predmet C-388/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. lipnja 2021. uputio Landgerichts Erfurt (Njemačka) – A/B

15

2021/C 382/21

Predmet C-396/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Landgericht München I (Njemačka) – KT, NS/FTI Touristik GmbH

16

2021/C 382/22

Predmet C-398/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Conseil d'État (Francuska) – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

16

2021/C 382/23

Predmet C-413/21 P: Žalba koju je 6. srpnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. travnja 2021. u predmetu T-322/19, Al-Gaddafi/Vijeće

17

2021/C 382/24

Predmet C-441/21 P: Žalba koju je 16. srpnja 2021. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-628/20, Ryanair/Komisija (Španjolska; Covid-19)

18

2021/C 382/25

Predmet C-442/21 P: Žalba koju su 15. srpnja 2021. podnijeli ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18, ITD i Danske Fragtmænd/Komisija

19

2021/C 382/26

Predmet C-444/21: Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Europska komisija/Irska

19

2021/C 382/27

Predmet C-454/21 P: Žalba koju su 22. srpnja 2021. podnijeli Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Veliko Vojvodstvo Luksemburg i dr./Komisija

21

2021/C 382/28

Predmet C-478/21 P: Žalba koju su 2. kolovoza 2021. podnijeli China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ai dr./Komisija

22

2021/C 382/29

Predmet C-345/20: Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2021. – Europska komisija/Portugalska Republika

23

2021/C 382/30

Predmet C-629/20: Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/LE

23

2021/C 382/31

Predmet C-9/21: Rješenje predsjednika Suda od 21. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG

23

2021/C 382/32

Predmet C-37/21: Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – flightright GmbH/Ryanair DAC

23

2021/C 382/33

Predmet C-106/21: Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/BC

24

2021/C 382/34

Predmet C-182/21: Rješenje predsjednika Suda od 24. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, uz sudjelovanje: Continental Automotive GmbH i dr.

24

Opći sud

2021/C 382/35

Predmet T-866/19: Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Ryanair i Laudamotion/Komisija [Tužba za poništenje – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 1008/2008 – Pravila o raspodjeli zračnog prometa između zračnih luka Schiphol i Lelystad – Davanje prednosti pri dodjeli slotova zračnoj luci Lelystad – Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere – Nepostojanje osobnog utjecaja – Nedopuštenost]

25

2021/C 382/36

Predmet T-79/20: Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2021. – AI/ECDC (Tužba za poništenje i naknadu štete – Javna služba – Osoblje ECDC-a – Uznemiravanje – Članak 12.a Pravilnika o osoblju – Povreda časti – Zahtjev za pomoć – Članak 24. Pravilnika o osoblju – Odbijanje zahtjeva – Pravo na saslušanje – Nepostojanje prima facie dokaza – Dužnost brižnog postupanja – Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana)

25

2021/C 382/37

Predmet T-455/20: Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2021. – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Prikaz narančastog kvadrata koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica) [Žig Europske unije – Postupak za proglašavanje žiga ništavim – Figurativni žig Europske unije koji prikazuje narančasti kvadrat koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica – Apsolutni razlog za odbijanje – Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata – Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU) 2017/1001)]

26

2021/C 382/38

Predmet T-230/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Jalkh/Parlament (Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu – Institucionalno pravo – Član Europskog parlamenta – Povlastice i imuniteti – Ukidanje zastupničkog imuniteta – Zahtjev za suspenziju izvršenja – Nepostojanje hitnosti)

27

2021/C 382/39

Predmet T-449/21: Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Natixis/Komisija

27

2021/C 382/40

Predmet T-458/21: Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

28

2021/C 382/41

Predmet T-459/21: Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

29

2021/C 382/42

Predmet T-465/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

30

2021/C 382/43

Predmet T-466/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

31

2021/C 382/44

Predmet T-467/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

31

2021/C 382/45

Predmet T-472/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – RTE/ACER

32

2021/C 382/46

Predmet T-474/21: Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

33

2021/C 382/47

Predmet T-477/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblik inhalatora)

34

2021/C 382/48

Predmet T-478/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

35

2021/C 382/49

Predmet T-482/21: Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – TenneT TSO i TenneT TSO/ACER

35

2021/C 382/50

Predmet T-49/21: Rješenje Općeg suda od 13. srpnja 2021. – PZ/Komisija

37

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2021/C 382/01)

Posljednja objava

SL C 368, 13.9.2021.

Prethodne objave

SL C 357, 6.9.2021.

SL C 349, 30.8.2021.

SL C 338, 23.8.2021.

SL C 329, 16.8.2021.

SL C 320, 9.8.2021.

SL C 310, 2.8.2021.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/2

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. – Europska komisija/Republika Poljska

(Predmet C-791/19) (1)

(„Povreda obveze države članice - Sustav stegovnih mjera koji se primjenjuje na suce - Vladavina prava - Neovisnost sudstva - Učinkovita pravna zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije - Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Stegovni prijestupi zbog sadržaja sudskih odluka - Nezavisni stegovni sudovi ustanovljeni zakonom - Poštovanje razumnog roka i prava na obranu u stegovnim postupcima - Članak 267. UFEU-a - Ograničavanje prava i obveze nacionalnih sudova da Sudu upute zahtjev za prethodnu odluku”)

(2021/C 382/02)

Jezik postupka: poljski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: K. Banks,. S. L. Kalėda i H. Krämer, a zatim K. Banks, S. L. Kalėda i P. J. O. Van Nuffel, agenti)

Tuženik: Republika Poljska (zastupnici: B. Majczyna, D. Kupczak, S. Żyrek, A. Dalkowska i A. Gołaszewska, agenti)

Intervenijenti u potporu tužitelju: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet, M. Jacobs i L. Van den Broeck, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: M. Wolff, M. Jespersen i J. Nymann-Lindegren, a zatim M. Wolff i J. Nymann-Lindegren, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman i J. Langer, agenti), Republika Finska (zastupnici: M. Pere i H. Leppo, agenti), Kraljevina Švedska (zastupnici: C. Meyer-Seitz, H. Shev, A. Falk, J. Lundberg i H. Eklinder, agenti)

Izreka

| 1. | — | Time što nije zajamčila neovisnost i nepristranost Izbe Dyscyplinarne (Stegovno vijeće) Sąda Nawyższeg (Vrhovni sud, Poljska), nadležne za nadzor odluka donesenih u stegovnim postupcima protiv sudaca (članak 3. stavak 5., članak 27. i članak 73. stavak 1. ustawe o Sądzie Najwyższym (Zakon o Vrhovnom sudu) od 8. prosinca 2017. u pročišćenoj verziji objavljenoj u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicija 825), u vezi s člankom 9.a ustawe o Krajowej Radzie Sądownictwa (Zakon o Državnom sudbenom vijeću) od 12. svibnja 2011., kako je izmijenjen ustawom o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću i određenih drugih zakona) od 8. prosinca 2017.); |
| --- | --- | --- |

1.

—

Time što nije zajamčila neovisnost i nepristranost Izbe Dyscyplinarne (Stegovno vijeće) Sąda Nawyższeg (Vrhovni sud, Poljska), nadležne za nadzor odluka donesenih u stegovnim postupcima protiv sudaca (članak 3. stavak 5., članak 27. i članak 73. stavak 1. ustawe o Sądzie Najwyższym (Zakon o Vrhovnom sudu) od 8. prosinca 2017. u pročišćenoj verziji objavljenoj u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicija 825), u vezi s člankom 9.a ustawe o Krajowej Radzie Sądownictwa (Zakon o Državnom sudbenom vijeću) od 12. svibnja 2011., kako je izmijenjen ustawom o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću i određenih drugih zakona) od 8. prosinca 2017.);

| — | time što je dopustila da se sadržaj sudskih odluka kvalificira kao stegovni prijestup kad je riječ o sucima redovnih sudova (članak 107. stavak 1. ustawe – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Zakon o ustrojstvu redovnih sudova) od 27. srpnja 2001. u verziji koja proizlazi iz naknadnih izmjena objavljenih u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicije 52, 55, 60, 125, 1469 i 1495) i članak 97. stavci 1. i 3. Zakona o Vrhovnom sudu, u pročišćenoj verziji objavljenoj u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicija 825)); |
| --- | --- |

—

time što je dopustila da se sadržaj sudskih odluka kvalificira kao stegovni prijestup kad je riječ o sucima redovnih sudova (članak 107. stavak 1. ustawe – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Zakon o ustrojstvu redovnih sudova) od 27. srpnja 2001. u verziji koja proizlazi iz naknadnih izmjena objavljenih u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicije 52, 55, 60, 125, 1469 i 1495) i članak 97. stavci 1. i 3. Zakona o Vrhovnom sudu, u pročišćenoj verziji objavljenoj u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicija 825));

| — | time što je predsjedniku Izbe Dyscyplinarne (Stegovno vijeće) Sąda Nawyższeg (Vrhovni sud) dodijelila diskrecijsku ovlast da odredi nadležni prvostupanjski stegovni sud u predmetima koji se odnose na suce redovnih sudova (članak 110. stavak 3. i članak 114. stavak 7. Zakon o ustrojstvu redovnih sudova u verziji koja proizlazi iz naknadnih izmjena objavljenih u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicije 52, 55, 60, 125, 1469 i 1495) te stoga nije zajamčila da o tim predmetima odlučuje „zakonom ustanovljen sud” i |
| --- | --- |

—

time što je predsjedniku Izbe Dyscyplinarne (Stegovno vijeće) Sąda Nawyższeg (Vrhovni sud) dodijelila diskrecijsku ovlast da odredi nadležni prvostupanjski stegovni sud u predmetima koji se odnose na suce redovnih sudova (članak 110. stavak 3. i članak 114. stavak 7. Zakon o ustrojstvu redovnih sudova u verziji koja proizlazi iz naknadnih izmjena objavljenih u Dzienniku Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej iz 2019. (pozicije 52, 55, 60, 125, 1469 i 1495) te stoga nije zajamčila da o tim predmetima odlučuje „zakonom ustanovljen sud” i

| — | time što nije zajamčila rješavanje stegovnih postupaka protiv sudaca redovnih sudova u razumnom roku (članak 112.b stavak 5. druga rečenica tog zakona), omogućivši da radnje vezane uz imenovanje branitelja i braniteljevo vođenje obrane nemaju suspenzivan učinak na tijek stegovnog postupka (članak 113.a navedenog zakona) te da stegovni sud provodi postupak unatoč opravdanom izostanku obaviještenog optuženika ili njegova branitelja (članak 115.a stavak 3. navedenog zakona), čime sucima redovnih sudova nije zajamčila pravo na obranu,
  Republika Poljska povrijedila je svoje obveze iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU-a. |
| --- | --- |

—

time što nije zajamčila rješavanje stegovnih postupaka protiv sudaca redovnih sudova u razumnom roku (članak 112.b stavak 5. druga rečenica tog zakona), omogućivši da radnje vezane uz imenovanje branitelja i braniteljevo vođenje obrane nemaju suspenzivan učinak na tijek stegovnog postupka (članak 113.a navedenog zakona) te da stegovni sud provodi postupak unatoč opravdanom izostanku obaviještenog optuženika ili njegova branitelja (članak 115.a stavak 3. navedenog zakona), čime sucima redovnih sudova nije zajamčila pravo na obranu,

Republika Poljska povrijedila je svoje obveze iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU-a.

| 2. | Time što je omogućila ograničavanje prava sudova da upute prethodna pitanja Sudu Europske unije mogućnošću pokretanja stegovnog postupka, Republika Poljska povrijedila je obveze iz članka 267. drugog i trećeg stavka UFEU-a. |
| --- | --- |

2.

Time što je omogućila ograničavanje prava sudova da upute prethodna pitanja Sudu Europske unije mogućnošću pokretanja stegovnog postupka, Republika Poljska povrijedila je obveze iz članka 267. drugog i trećeg stavka UFEU-a.

| 3. | Republici Poljskoj nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije, uključujući one koji se odnose na postupak privremene pravne zaštite. |
| --- | --- |

3.

Republici Poljskoj nalaže se da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove Europske komisije, uključujući one koji se odnose na postupak privremene pravne zaštite.

| 4. | Kraljevina Belgija, Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove. |
| --- | --- |

4.

Kraljevina Belgija, Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove.

---

(1)  SL C 413, 9. 12. 2019.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/3

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Conseil d'État – Francuska) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

(Predmet C-911/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članci 263. i 267. UFEU-a - Pravno neobvezujući akt Unije - Sudski nadzor - Smjernice koje je izdalo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) - Mehanizmi upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzor nad tim proizvodima - Valjanost - Nadležnost EBA-e”)

(2021/C 382/03)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Fédération bancaire française (FBF)

Tuženik: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

Izreka

| 1. | Članak 263. UFEU-a treba tumačiti na način da se protiv akata poput smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18) ne može podnijeti tužba za poništenje iz tog članka. |
| --- | --- |

1.

Članak 263. UFEU-a treba tumačiti na način da se protiv akata poput smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18) ne može podnijeti tužba za poništenje iz tog članka.

| 2. | Članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da je na temelju tog članka Sud nadležan za ocjenu valjanosti akata poput smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18). |
| --- | --- |

2.

Članak 267. UFEU-a treba tumačiti na način da je na temelju tog članka Sud nadležan za ocjenu valjanosti akata poput smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18).

| 3. | Pravo Unije ne nalaže da pred nacionalnim sudom dopuštenost prigovora nezakonitosti protiv akta Unije bude uvjetovana time da se taj akt izravno i osobno odnosi na osobu koja ističe taj prigovor. |
| --- | --- |

3.

Pravo Unije ne nalaže da pred nacionalnim sudom dopuštenost prigovora nezakonitosti protiv akta Unije bude uvjetovana time da se taj akt izravno i osobno odnosi na osobu koja ističe taj prigovor.

| 4. | Razmatranje trećeg prethodnog pitanjâ nije razotkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18). |
| --- | --- |

4.

Razmatranje trećeg prethodnog pitanjâ nije razotkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost smjernica Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) od 22. ožujka 2016. o mehanizmima upravljanja bankovnim proizvodima za građanstvo i nadzora nad tim proizvodima (ABE/GL/2015/18).

---

(1)  SL C 61, 24. 2. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/4

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 2. kolovoza 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus – Finska) – A/B

(Predmet C-262/21 PPU) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću - Uredba (EZ) br. 2201/2003 - Područje primjene - Članak 2. točka 11. - Pojam „nezakonito odvođenje ili zadržavanje djeteta” - Haška konvencija od 25. listopada 1980. - Zahtjev za predaju djeteta rane dobi nad kojim roditelji imaju zajedničku skrb - Državljani treće zemlje - Transfer djeteta i njegove majke u državu članicu odgovornu za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu primjenom Uredbe (EU) br. 604/2013 (Dublin III)”)

(2021/C 382/04)

Jezik postupka: finski

Sud koji je uputio zahtjev

Korkein oikeus

Stranke glavnog postupka

Podnositelj revizije: A

Druga stranka u postupku: B

Izreka

Članak 2. točku 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 treba tumačiti na način da situacija u kojoj je jedan od roditelja doveden do toga da bez pristanka drugog roditelja odvede svoje dijete iz države njegova uobičajenog boravišta u drugu državu članicu, izvršavajući time odluku o transferu koju je prva država članica donijela na temelju Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva, i da zatim ostane u drugoj državi članici nakon što je ta odluka o transferu poništena, a da pritom tijela prve države članice nisu odlučila ponovno prihvatiti transferirane osobe ili im dozvoliti boravak, ne može u smislu te odredbe predstavljati nezakonito odvođenje ili nezakonito zadržavanje.

---

(1)  SL C 252, 28. 6. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/5

---

Rješenje Suda (sedmo vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunalul Bucureşti – Rumunjska) – SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Predmet C-81/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 53. stavak 2. i članak 99. Poslovnika Suda - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Temeljna prava - Načelo ne bis in idem - Kumulacija kaznenih i upravnih sankcija - Neprimjenjivost - Dodatne porezne obveze - Kamate na iznos koji je porezni obveznik platio u okviru kaznenog postupka”)

(2021/C 382/05)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunalul Bucureşti

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: SC Mitliv Exim SRL

Tuženik: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Izreka

Članke 2. i 63. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da se plaćanje, čak i na privremenoj osnovi, radi namirenja odgovarajućeg poreznog duga izvršeno od trenutka nastanka oporezivih transakcija i obveze obračuna pripadajućeg poreza na dodanu vrijednost, ne može smatrati neosnovanim i da ono ne može dovesti do nastanka kamata u korist poreznog obveznika koji ga je platio.

---

(1)  SL C 279, 24. 8. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/5

---

Rješenje Suda (šesto vijeće) od 22. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Ujedinjena kraljevina – Izvršenje europskog uhidbenog naloga protiv osobe VA

(Predmet C-206/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 99. Poslovnika Suda - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Europski uhidbeni nalog - Okvirna odluka 2002/584/PUP - Članak 8. stavak 1. točka (c) - Europski uhidbeni nalog koji je izdalo državno odvjetništvo države članice radi kaznenog progona na temelju naloga za oduzimanje slobode koji je izdalo isto tijelo - Nepostojanje sudskog nadzora prije predaje tražene osobe - Posljedice - Djelotvorna sudska zaštita - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članak 47.”)

(2021/C 382/06)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: VA

Uz sudjelovanje: Prosecutor of the regional prosecutor’s office in Ruse, Bulgaria

Izreka

Članak 8. stavak 1. točku (c) Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299/PUP Vijeća od 26. veljače 2009., u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i sudskom praksom Suda treba tumačiti na način da zahtjevi djelotvorne sudske zaštite, na koju ima pravo osoba protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog radi kaznenog progona, nisu ispunjeni kada je i europski uhidbeni nalog i sudsku odluku na koju se on nadovezuje izdao državni odvjetnik koji se može okvalificirati kao „pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog” u smislu članka 6. stavka 1. te okvirne odluke, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, a da u odnosu na navedeni europski uhidbeni nalog ili navedenu sudsku odluku nije predviđena mogućnost sudskog nadzora u državi članici izdavanja prije nego što država članica izvršenja preda traženu osobu.

---

(1)  SL C 262, 10. 8. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/6

---

Rješenje Suda (šesto vijeće) od 1. srpnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Pécsi Törvényszék – Mađarska) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Predmet C-636/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Unije - Članak 22. stavak 6. - Članak 29. - Pravo na saslušanje - Postupci pokrenuti po službenoj dužnosti - Članak 53. stavak 2. i članak 94. Poslovnika Suda - Nepostojanje pojašnjenja o razlozima koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodno pitanje radi rješavanja spora u glavnog postupku - Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku”)

(2021/C 382/07)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Pécsi Törvényszék

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Tolnatext Bt.

Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Izreka

Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 30. listopada 2020. uputio Pécsi Törvényszék (Okružni sud u Pečuhu, Mađarska), očito je nedopušten.

---

(1)  SL C 62, 22. 2. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/6

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. veljače 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH.

(Predmet C-95/21)

(2021/C 382/08)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Köln

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

Tuženik: AirHelp Germany GmbH

Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. brisan iz upisnika Suda.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/7

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

(Predmet C-142/21)

(2021/C 382/09)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Köln

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

Tuženik: AirHelp Germany GmbH

Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. brisan iz upisnika Suda.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/7

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. ožujka 2021. uputio Landgericht Köln (Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/GE

(Predmet C-173/21)

(2021/C 382/10)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Köln

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Deutsche Lufthansa AG

Tuženik: GE

Ovaj je predmet rješenjem predsjednika Suda od 14. lipnja 2021. brisan iz upisnika Suda.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/7

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 12. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Španjolska) – Casilda/Banco Cetelem SA

(Predmet C-302/21)

(2021/C 382/11)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Casilda

Tuženik: Banco Cetelem SA

Prethodna pitanja

Prvo prethodno pitanje:

| (a) | U skladu s načelom nadređenosti prava Unije u okviru njezine nadležnosti, konkretno u okviru uređenja potrošačkih kredita i potrošačkih ugovora, postavlja se pitanje treba li nacionalni sud ocijeniti „po službenoj dužnosti” usklađenost s pravom Unije sudske prakse španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud), kao najvišeg suda, pri tumačenju i primjeni Leya de 23 de julio de 1908 sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios (Zakon od 23. srpnja 1908. o ništavosti lihvarskih ugovora o kreditu), kao nacionalne odredbe, s obzirom na to da se navedena sudska praksa odražava ne samo na ništavost sklopljenog ugovora, nego i na određivanje „glavnog predmeta” ugovora o potrošačkom kreditu u obliku revolving kredita te na primjerenost „kvalitete i cijene” pružene usluge, ili je, u suprotnom, kao što to navodi španjolski Tribunal Supremo (Vrhovni sud), navedena dužnost ocjene usklađenosti s pravom Unije i njezinim direktivama uvjetovana ili podređena petitumu tužitelja (načelo dispozitivnosti); stoga, ako se tužba za poništenje potrošačkog kredita zbog njegove „lihvarske prirode” podnosi kao „jedina ili glavna” tužba i kao tužba koja proizlazi iz neke nacionalne odredbe, treba li smatrati da nadređenost prava Unije i njegov opseg usklađivanja „nisu relevantni” iako se sudska praksa španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud) pri tumačenju i primjeni navedenog Zakona o lihvarenju odražava na određivanje glavnog predmeta i primjerenosti kvalitete i cijene potrošačkog kredita, što je predmet spora koji mora riješiti nacionalni sud? |
| --- | --- |

(a)

U skladu s načelom nadređenosti prava Unije u okviru njezine nadležnosti, konkretno u okviru uređenja potrošačkih kredita i potrošačkih ugovora, postavlja se pitanje treba li nacionalni sud ocijeniti „po službenoj dužnosti” usklađenost s pravom Unije sudske prakse španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud), kao najvišeg suda, pri tumačenju i primjeni Leya de 23 de julio de 1908 sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios (Zakon od 23. srpnja 1908. o ništavosti lihvarskih ugovora o kreditu), kao nacionalne odredbe, s obzirom na to da se navedena sudska praksa odražava ne samo na ništavost sklopljenog ugovora, nego i na određivanje „glavnog predmeta” ugovora o potrošačkom kreditu u obliku revolving kredita te na primjerenost „kvalitete i cijene” pružene usluge, ili je, u suprotnom, kao što to navodi španjolski Tribunal Supremo (Vrhovni sud), navedena dužnost ocjene usklađenosti s pravom Unije i njezinim direktivama uvjetovana ili podređena petitumu tužitelja (načelo dispozitivnosti); stoga, ako se tužba za poništenje potrošačkog kredita zbog njegove „lihvarske prirode” podnosi kao „jedina ili glavna” tužba i kao tužba koja proizlazi iz neke nacionalne odredbe, treba li smatrati da nadređenost prava Unije i njegov opseg usklađivanja „nisu relevantni” iako se sudska praksa španjolskog Tribunala Supremo (Vrhovni sud) pri tumačenju i primjeni navedenog Zakona o lihvarenju odražava na određivanje glavnog predmeta i primjerenosti kvalitete i cijene potrošačkog kredita, što je predmet spora koji mora riješiti nacionalni sud?

| b) | U skladu s navedenom nadređenošću i opsegom usklađivanja prava Europske unije u okviru uređenja potrošačkih kredita i njihova ugovaranja s potrošačima, uzimajući u obzir da je u okviru sudske prakse španjolski Tribunal Supremo (Vrhovni sud) u brojnim presudama ponovio da je „isključenje” predviđeno člankom 4. stavkom 2. Direktive 93/13/EZ (1), kao usklađenim pravilom, u potpunosti preneseno u španjolski pravni poredak pa nije na nacionalnom sudu da provodi sudski nadzor nad cijenama, s obzirom na to da u španjolskom pravnom poretku ne postoji pravno pravilo kojim se dopušta ili općenito predviđa taj sudski nadzor nad cijenama, uključujući sam Zakon o lihvarenju iz 1908., te s obzirom na to da moguća netransparentnost odredbe kojom se određuje cijena potrošačkog kredita još nije ocijenjena, postavlja se pitanje protivi li se članku 4. stavku 2. Direktive 93/13/EEZ okolnost da nacionalni sud, u skladu s nacionalnom odredbom, odnosno navedenim Zakonom o suzbijanju lihvarenja iz 1908., izvan svoje uobičajene nadležnosti u okviru proglašenja ništavosti sklopljenog ugovora, provodi, kao ovlast ex nov[o], „sudski nadzor” nad glavnim predmetom ugovora kojim se općenito određuje cijena potrošačkog kredita, koja se utvrđuje s obzirom na redovnu kamatnu stopu (nominalna kamatna stopa (NKS)), ili trošak potrošačkog kredita, koji se utvrđuje s obzirom na njegovu efektivnu godišnju kamatnu stopu (EGKS)? |
| --- | --- |

b)

U skladu s navedenom nadređenošću i opsegom usklađivanja prava Europske unije u okviru uređenja potrošačkih kredita i njihova ugovaranja s potrošačima, uzimajući u obzir da je u okviru sudske prakse španjolski Tribunal Supremo (Vrhovni sud) u brojnim presudama ponovio da je „isključenje” predviđeno člankom 4. stavkom 2. Direktive 93/13/EZ (1), kao usklađenim pravilom, u potpunosti preneseno u španjolski pravni poredak pa nije na nacionalnom sudu da provodi sudski nadzor nad cijenama, s obzirom na to da u španjolskom pravnom poretku ne postoji pravno pravilo kojim se dopušta ili općenito predviđa taj sudski nadzor nad cijenama, uključujući sam Zakon o lihvarenju iz 1908., te s obzirom na to da moguća netransparentnost odredbe kojom se određuje cijena potrošačkog kredita još nije ocijenjena, postavlja se pitanje protivi li se članku 4. stavku 2. Direktive 93/13/EEZ okolnost da nacionalni sud, u skladu s nacionalnom odredbom, odnosno navedenim Zakonom o suzbijanju lihvarenja iz 1908., izvan svoje uobičajene nadležnosti u okviru proglašenja ništavosti sklopljenog ugovora, provodi, kao ovlast ex nov[o], „sudski nadzor” nad glavnim predmetom ugovora kojim se općenito određuje cijena potrošačkog kredita, koja se utvrđuje s obzirom na redovnu kamatnu stopu (nominalna kamatna stopa (NKS)), ili trošak potrošačkog kredita, koji se utvrđuje s obzirom na njegovu efektivnu godišnju kamatnu stopu (EGKS)?

| (c) | Postavlja se pitanje je li nadzor nacionalnog suda nad određivanjem općenito cijene ili troška potrošačkog kredita „u skladu” s člankom 120. UFEU-a s obzirom na otvoreno tržišno gospodarstvo i načelo slobodnog ugovaranja između stranaka, pri čemu ne postoji prethodno nacionalno pravilo kojim se izričito predviđa takav nadzor? |
| --- | --- |

(c)

Postavlja se pitanje je li nadzor nacionalnog suda nad određivanjem općenito cijene ili troška potrošačkog kredita „u skladu” s člankom 120. UFEU-a s obzirom na otvoreno tržišno gospodarstvo i načelo slobodnog ugovaranja između stranaka, pri čemu ne postoji prethodno nacionalno pravilo kojim se izričito predviđa takav nadzor?

Drugo prethodno pitanje:

U skladu s načelom nadređenosti prava Europske unije u području usklađivanja u njezinoj nadležnosti, konkretno u okviru direktiva kojima se uređuju potrošački krediti i potrošački ugovori, a uzimajući u obzir da načelo pravne sigurnosti predstavlja preduvjet nužan za pravilno i učinkovito funkcioniranje unutarnjeg tržišta potrošačkih kredita, postavlja se pitanje protivi li se navedenom načelu pravne sigurnosti, za potrebe pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta potrošačkih kredita, ograničenje EGKS-a koje se općenito može uvesti za potrošača u ugovor o potrošačkom kreditu radi suzbijanja lihvarenja, a kakvo je utvrdio španjolski Tribunal Supremo (Vrhovni sud), na temelju neobjektivnih i nepreciznih parametara te isključivo približnom ocjenom, na način da je prepušteno diskreciji svakog nacionalnog suda da to ograničenje konkretno utvrdi za potrebe rješavanja spora koji se pred njim vodi?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/9

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španjolska) – Tráficos Manuel Ferrer S.L. i dr./Daimler AG

(Predmet C-312/21)

(2021/C 382/12)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

Tuženik: Daimler AG

Prethodna pitanja

| 1. | Je li u skladu s oštećenikovim pravom na potpunu naknadu štete zbog protutržišnog postupanja iz članka 101. UFEU-a i sudskom praksom koja ga tumači sustav koji se predviđa člankom 394. stavkom 2. Leya de Enuiciamiento Civil (Zakon o građanskom postupku), kojim se dopušta da oštećenik snosi dio postupovnih troškova, ovisno o iznosu koji je neopravdano preplatio i koji mu je vraćen na temelju djelomičnog prihvaćanja njegova zahtjeva za naknadu štete, za koji se kao deklaratorni uvjet predviđa postojanje povrede tržišnog natjecanja i njezine uzročne povezanosti s nastankom štete, čije priznavanje, kvantificiranje i prihvaćanje proizlaze iz postupka? |
| --- | --- |

1.

Je li u skladu s oštećenikovim pravom na potpunu naknadu štete zbog protutržišnog postupanja iz članka 101. UFEU-a i sudskom praksom koja ga tumači sustav koji se predviđa člankom 394. stavkom 2. Leya de Enuiciamiento Civil (Zakon o građanskom postupku), kojim se dopušta da oštećenik snosi dio postupovnih troškova, ovisno o iznosu koji je neopravdano preplatio i koji mu je vraćen na temelju djelomičnog prihvaćanja njegova zahtjeva za naknadu štete, za koji se kao deklaratorni uvjet predviđa postojanje povrede tržišnog natjecanja i njezine uzročne povezanosti s nastankom štete, čije priznavanje, kvantificiranje i prihvaćanje proizlaze iz postupka?

| 2. | Dopušta li ovlast nacionalnom sudu da procijeni iznos štete i njezinu neovisnu i podrednu kvantifikaciju, zbog toga što su utvrđene neuravnoteženost u pogledu informacija ili neotklonjive teškoće pri kvantifikaciji koje ne smiju narušiti oštećenikovo pravo na potpunu naknadu štete zbog protutržišne prakse iz članka 101. UFEU-a, u vezi s člankom 47. Povelje, čak i u slučaju da je oštećenik koji je pretrpio štetu zbog povrede tržišnog natjecanja, koja se tiče zabranjenog sporazuma koji je doveo do povećanja cijena, tijekom postupka imao pristup podacima na kojima sam tuženik temelji svoje stručno izvješće kako bi odbacio postojanje štete koju treba nadoknaditi? |
| --- | --- |

2.

Dopušta li ovlast nacionalnom sudu da procijeni iznos štete i njezinu neovisnu i podrednu kvantifikaciju, zbog toga što su utvrđene neuravnoteženost u pogledu informacija ili neotklonjive teškoće pri kvantifikaciji koje ne smiju narušiti oštećenikovo pravo na potpunu naknadu štete zbog protutržišne prakse iz članka 101. UFEU-a, u vezi s člankom 47. Povelje, čak i u slučaju da je oštećenik koji je pretrpio štetu zbog povrede tržišnog natjecanja, koja se tiče zabranjenog sporazuma koji je doveo do povećanja cijena, tijekom postupka imao pristup podacima na kojima sam tuženik temelji svoje stručno izvješće kako bi odbacio postojanje štete koju treba nadoknaditi?

| 3. | Dopušta li ovlast nacionalnom sudu da procijeni iznos štete i njezinu neovisnu i podrednu kvantifikaciju, zbog toga što su utvrđene neuravnoteženost u pogledu informacija ili neotklonjive teškoće pri kvantifikaciji koje ne smiju narušiti oštećenikovo pravo na potpunu naknadu štete zbog protutržišne prakse iz članka 101. UFEU-a, u vezi s člankom 47. Povelje, čak i u slučaju da oštećenik koji je pretrpio štetu zbog povrede tržišnog natjecanja, koja se tiče zabranjenog sporazuma koji je doveo do povećanja cijena, podnese zahtjev za naknadu štete protiv jednog od adresata odluke upravnog tijela, koji je solidarno odgovoran za tu štetu iako nije stavljao na tržište proizvod ili uslugu koju je kupio dotični oštećenik? |
| --- | --- |

3.

Dopušta li ovlast nacionalnom sudu da procijeni iznos štete i njezinu neovisnu i podrednu kvantifikaciju, zbog toga što su utvrđene neuravnoteženost u pogledu informacija ili neotklonjive teškoće pri kvantifikaciji koje ne smiju narušiti oštećenikovo pravo na potpunu naknadu štete zbog protutržišne prakse iz članka 101. UFEU-a, u vezi s člankom 47. Povelje, čak i u slučaju da oštećenik koji je pretrpio štetu zbog povrede tržišnog natjecanja, koja se tiče zabranjenog sporazuma koji je doveo do povećanja cijena, podnese zahtjev za naknadu štete protiv jednog od adresata odluke upravnog tijela, koji je solidarno odgovoran za tu štetu iako nije stavljao na tržište proizvod ili uslugu koju je kupio dotični oštećenik?

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/9

---

Žalba koju je 25. svibnja 2021. podnijela PNB Banka AS protiv rješenja Općeg suda (deseto vijeće) od 12. ožujka 2021. u predmetu T-50/20, PNB Banka/ESB

(Predmet C-326/21 P)

(2021/C 382/13)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: PNB Banka AS (zastupnik: O. Behrends, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Europska središnja banka (ESB)

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine pobijano rješenje; |
| --- | --- |

—

ukine pobijano rješenje;

| — | poništi, u skladu s člankom 264. UFEU-a, odluku ESB-a od 19. studenoga 2019. kojom je to tijelo odbilo naložiti žaliteljevom stečajnom upravitelju da omogući odvjetniku kojeg je ovlastio žaliteljev upravni odbor pristup njegovim prostorijama, uvid u njegove podatke i pristup njegovom osoblju i sredstvima; |
| --- | --- |

—

poništi, u skladu s člankom 264. UFEU-a, odluku ESB-a od 19. studenoga 2019. kojom je to tijelo odbilo naložiti žaliteljevom stečajnom upravitelju da omogući odvjetniku kojeg je ovlastio žaliteljev upravni odbor pristup njegovim prostorijama, uvid u njegove podatke i pristup njegovom osoblju i sredstvima;

| — | vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu radi odlučivanja o tužbi za poništenje, ako Sud ne može donijeti odluku o meritumu predmeta; i |
| --- | --- |

—

vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu radi odlučivanja o tužbi za poništenje, ako Sud ne može donijeti odluku o meritumu predmeta; i

| — | naloži ESB-u snošenje žaliteljevih troškova i troškova žalbenog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži ESB-u snošenje žaliteljevih troškova i troškova žalbenog postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti svoje žalbe žalitelj ističe dvanaest žalbenih razloga.

Prvi žalbeni razlog: Opći sud neosnovano se pozvao na sudsku praksu koja se odnosi na tužbe koje su podnijele osobe koje nisu adresati akta protiv akata Unije opće primjene koji zahtijevaju prenošenje ili podrazumijevaju nacionalne provedbene akte i primjenjuje takvu sudsku praksu na ovaj predmet koji se odnosi na izravnu tužbu protiv pojedinačnog akta Unije koji se može osporavati samo tužbom za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a i koji ima izravne učinke bez potrebe provedbe.

Drugi žalbeni razlog: pobijano rješenje krši načelo da pristup Sudu u kontekstu članka 263. UFEU-a ne može ovisiti o državama članicama.

Treći žalbeni razlog: pobijano rješenje nije u skladu s isključivom nadležnosti Suda Europske unije u skladu s člankom 263. UFEU-a.

Četvrti žalbeni razlog: pobijano rješenje nije u skladu s načelom da se pravni lijek ne smatra učinkovitim ako je zbog strukturnih razloga on teoretski ili iluzoran.

Peti žalbeni razlog: pobijano rješenje krši članak 51. Povelje.

Šesti žalbeni razlog: pobijano rješenje temelji se na pogrešnom teleološkom smanjivanju ESB-ovih nadležnosti bonitetnog nadzora.

Sedmi žalbeni razlog: Opći sud nije uzeo u razmatranje okolnost da se analiza prema članku 47. Povelje mora temeljiti na načinu na koji relevantna europska institucija zapravo postupa i može postupati, a ne samo na njezinoj ovlasti izdavanja formalnih obvezujućih naloga trećim osobama.

Osmi žalbeni razlog: pobijano rješenje temelji se na pogrešnom razlikovanju između pravila o bonitetnom nadzoru i pravila o stečaju.

Deveti žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je pretpostavio da ESB nema potrebnu nadležnost.

Deseti žalbeni razlog: pobijano rješenje temelji se na pogrešnoj pretpostavci o učincima povlačenja dozvole na nadležnost ESB-a.

Jedanaesti žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je pretpostavio da je ESB postupio u skladu s presudom od 5. studenoga 2019., ECB i drugi/ Trasta Komercbanka i drugi (C-663/17 P, C-665/17 P i C-669/17 P, EU:C:2019:923).

Dvanaesti žalbeni razlog: Opći sud nije pravilno odgovorio na žaliteljeve tužbene razloge o njegovu pravu na saslušanje, obvezi obrazlaganja i načelu nemo auditur.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/10

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Španjolska) – European Superleague Company, S. L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) i Fédération internationale de football association (FIFA)

(Predmet C-333/21)

(2021/C 382/14)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: European Superleague Company, S. L.

Tuženici: Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) i Fédération internationale de football association (FIFA)

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 102. UFEU-a tumačiti na način da se navedenim člankom zabranjuje zlouporaba vladajućeg položaja prema kojem FIFA i UEFA u svojim statutima (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u svakom sličnom članku sadržanom u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) utvrđuju da je nužno prethodno odobrenje tih organizacija, kojima je dodijeljena isključiva nadležnost za organiziranje ili odobravanje međunarodnih klupskih natjecanja u Europi, kako bi treća organizacija osnovala novo paneuropsko klupsko natjecanje kao što je Superliga, osobito kada ne postoji uređeni postupak koji se temelji na objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima te uzimajući u obzir mogući sukob interesa koji utječe na FIFA-u i UEFA-u? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 102. UFEU-a tumačiti na način da se navedenim člankom zabranjuje zlouporaba vladajućeg položaja prema kojem FIFA i UEFA u svojim statutima (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u svakom sličnom članku sadržanom u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) utvrđuju da je nužno prethodno odobrenje tih organizacija, kojima je dodijeljena isključiva nadležnost za organiziranje ili odobravanje međunarodnih klupskih natjecanja u Europi, kako bi treća organizacija osnovala novo paneuropsko klupsko natjecanje kao što je Superliga, osobito kada ne postoji uređeni postupak koji se temelji na objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima te uzimajući u obzir mogući sukob interesa koji utječe na FIFA-u i UEFA-u?

| 2. | Treba li članak 101. UFEU-a tumačiti na način da se navedenim člankom zabranjuje da FIFA i UEFA u svojim statutima (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u svakom članku sličnog sadržaja u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) zahtijevaju prethodno odobrenje od tih organizacija, kojima je dodijeljena isključiva nadležnost za organiziranje ili odobravanje međunarodnih natjecanja u Europi, kako bi treća organizacija mogla osnovati paneuropsko klupsko natjecanje poput Superlige, osobito kada ne postoji uređeni postupak koji se temelji na objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima te uzimajući u obzir mogući sukob interesa koji bi utjecao na FIFA-u i UEFA-u? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 101. UFEU-a tumačiti na način da se navedenim člankom zabranjuje da FIFA i UEFA u svojim statutima (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u svakom članku sličnog sadržaja u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) zahtijevaju prethodno odobrenje od tih organizacija, kojima je dodijeljena isključiva nadležnost za organiziranje ili odobravanje međunarodnih natjecanja u Europi, kako bi treća organizacija mogla osnovati paneuropsko klupsko natjecanje poput Superlige, osobito kada ne postoji uređeni postupak koji se temelji na objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima te uzimajući u obzir mogući sukob interesa koji bi utjecao na FIFA-u i UEFA-u?

| 3. | Treba li članke 101. i/ili 102. [UFEU-a] tumačiti na način da se navedenim člancima zabranjuje djelovanje FIFA-e, UEFA-e, njihovih savezâ članova i/ili nacionalnih liga kojim prijete izricanjem sankcija klubovima koji sudjeluju u Superligi i/ili njihovim igračima s ciljem njihova mogućeg odvraćanja? Povređuju li se članci 101. i/ili 102. UFEU-a ako se izreknu sankcije isključenja s natjecanja ili zabrane sudjelovanja na utakmicama reprezentacija, pri čemu se te sankcije ne temelje na objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima? |
| --- | --- |

3.

Treba li članke 101. i/ili 102. [UFEU-a] tumačiti na način da se navedenim člancima zabranjuje djelovanje FIFA-e, UEFA-e, njihovih savezâ članova i/ili nacionalnih liga kojim prijete izricanjem sankcija klubovima koji sudjeluju u Superligi i/ili njihovim igračima s ciljem njihova mogućeg odvraćanja? Povređuju li se članci 101. i/ili 102. UFEU-a ako se izreknu sankcije isključenja s natjecanja ili zabrane sudjelovanja na utakmicama reprezentacija, pri čemu se te sankcije ne temelje na objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima?

| 4. | Treba li članke 101. i/ili 102. UFEU-a tumačiti na način da s njima nisu usklađene odredbe članaka 67. i 68. Statuta FIFA-e, s obzirom na to da su prema njima UEFA i njezini nacionalni savezi članovi „izvorni vlasnici svih prava koja proizlaze iz natjecanja [...] pod njihovom nadležnošću”, pri čemu klubovima koji sudjeluju i svakom organizatoru alternativnog natjecanja oduzimaju izvorno vlasništvo nad navedenim pravima i prisvajaju isključivu odgovornost za njihovu komercijalizaciju? |
| --- | --- |

4.

Treba li članke 101. i/ili 102. UFEU-a tumačiti na način da s njima nisu usklađene odredbe članaka 67. i 68. Statuta FIFA-e, s obzirom na to da su prema njima UEFA i njezini nacionalni savezi članovi „izvorni vlasnici svih prava koja proizlaze iz natjecanja [...] pod njihovom nadležnošću”, pri čemu klubovima koji sudjeluju i svakom organizatoru alternativnog natjecanja oduzimaju izvorno vlasništvo nad navedenim pravima i prisvajaju isključivu odgovornost za njihovu komercijalizaciju?

| 5. | Ako FIFA i UEFA, kao organizacije koje si pripisuju isključivu nadležnost za organiziranje i odobravanje međunarodnih nogometnih klupskih natjecanja u Europi na temelju navedenih odredbi iz svojih statuta, zabrane ili se usprotive odvijanju Superlige, treba li članak 101. UFEU-a tumačiti na način da se na ta ograničenja tržišnog natjecanja može primijeniti iznimka utvrđena tom odredbom, s obzirom na to da se znatno ograničava proizvodnja, sprečava pojava proizvoda alternativnih onima koje FIFA/UEFA nude na tržištu te se ograničava inovacija sprečavanjem drugih formata i oblika, uz isključenje moguće konkurencije na tržištu i sužavanje izbora potrošačima? Može li se na to ograničenje primijeniti objektivno opravdanje koje bi omogućilo stajalište da ne postoji zlouporaba vladajućeg položaja u smislu članka 102. UFEU-a? |
| --- | --- |

5.

Ako FIFA i UEFA, kao organizacije koje si pripisuju isključivu nadležnost za organiziranje i odobravanje međunarodnih nogometnih klupskih natjecanja u Europi na temelju navedenih odredbi iz svojih statuta, zabrane ili se usprotive odvijanju Superlige, treba li članak 101. UFEU-a tumačiti na način da se na ta ograničenja tržišnog natjecanja može primijeniti iznimka utvrđena tom odredbom, s obzirom na to da se znatno ograničava proizvodnja, sprečava pojava proizvoda alternativnih onima koje FIFA/UEFA nude na tržištu te se ograničava inovacija sprečavanjem drugih formata i oblika, uz isključenje moguće konkurencije na tržištu i sužavanje izbora potrošačima? Može li se na to ograničenje primijeniti objektivno opravdanje koje bi omogućilo stajalište da ne postoji zlouporaba vladajućeg položaja u smislu članka 102. UFEU-a?

| 6. | Treba li članke 45., 49., 56. i/ili 63. UFEU-a tumačiti na način da odredba poput one sadržane u statutima FIFA-e i UEFA-e (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u bilo kojem sličnom članku sadržanom u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) jest ograničenje protivno nekoj od temeljnih sloboda priznatih u navedenim člancima jer se njome zahtijeva prethodno odobrenje tih organizacija kako bi gospodarski subjekt države članice osnovao paneuropsko klupsko natjecanje poput Superlige? |
| --- | --- |

6.

Treba li članke 45., 49., 56. i/ili 63. UFEU-a tumačiti na način da odredba poput one sadržane u statutima FIFA-e i UEFA-e (osobito u člancima 22. i 71. do 73. Statuta FIFA-e, člancima 49. i 51. Statuta UEFA-e, kao i u bilo kojem sličnom članku sadržanom u statutima savezâ članova i nacionalnih liga) jest ograničenje protivno nekoj od temeljnih sloboda priznatih u navedenim člancima jer se njome zahtijeva prethodno odobrenje tih organizacija kako bi gospodarski subjekt države članice osnovao paneuropsko klupsko natjecanje poput Superlige?

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/12

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. svibnja 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Španjolska) – Vicente/Delia

(Predmet C-335/21)

(2021/C 382/15)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 10 Bis de Sevilla

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Vicente

Tuženik: Delia

Prethodna pitanja

| 1. | Je li u skladu s Direktivom 93/13 (1)
  i njezinim načelom djelotvornosti, u vezi s pravom na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje, skraćeni postupak za naplatu nagrada za rad odvjetnika koji sudu ne dopušta da po službenoj dužnosti ispita eventualnu nepoštenost odredbi sadržanih u ugovoru potpisanom s potrošačem, s obzirom na to da se ni u jednom trenutku postupka ne predviđa sudska intervencija, osim u slučaju da klijent pobija navedeni zahtjev i neka od stranaka naknadno podnese zahtjev za sudsko preispitivanje protiv konačne odluke tajništva suda? |
| --- | --- |

1.

Je li u skladu s Direktivom 93/13 (1)
  i njezinim načelom djelotvornosti, u vezi s pravom na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje, skraćeni postupak za naplatu nagrada za rad odvjetnika koji sudu ne dopušta da po službenoj dužnosti ispita eventualnu nepoštenost odredbi sadržanih u ugovoru potpisanom s potrošačem, s obzirom na to da se ni u jednom trenutku postupka ne predviđa sudska intervencija, osim u slučaju da klijent pobija navedeni zahtjev i neka od stranaka naknadno podnese zahtjev za sudsko preispitivanje protiv konačne odluke tajništva suda?

| 2. | Je li u skladu s Direktivom 93/13 i njezinim načelom djelotvornosti, u vezi s pravom na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje, da se eventualna provjera nepoštenosti, koju sud obavlja po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke, u takvom skraćenom postupku, provodi u okviru fakultativnog zahtjeva za sudsko preispitivanje odluke koju je donijelo nesudsko tijelo poput tajništva suda i da se sud u načelu treba ograničiti isključivo na ono na što se odnosi odluka te mu se ne dopušta izvođenje drugih dokaza osim dokumenata koje su stranke već dostavile? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s Direktivom 93/13 i njezinim načelom djelotvornosti, u vezi s pravom na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje, da se eventualna provjera nepoštenosti, koju sud obavlja po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke, u takvom skraćenom postupku, provodi u okviru fakultativnog zahtjeva za sudsko preispitivanje odluke koju je donijelo nesudsko tijelo poput tajništva suda i da se sud u načelu treba ograničiti isključivo na ono na što se odnosi odluka te mu se ne dopušta izvođenje drugih dokaza osim dokumenata koje su stranke već dostavile?

| 3. | Treba li smatrati da je odredba iz ugovora između odvjetnika i potrošača, poput sporne odredbe kojom se predviđa plaćanje nagrada za rad u konkretnom slučaju da klijent povuče tužbu prije okončanja sudskog postupka ili postigne sporazum sa subjektom, a da o tome nije obavijestio odvjetničko društvo ili je postupio protivno njegovu savjetu, obuhvaćena odredbama članka 4. stavka 2. Direktive 93/13 jer riječ je o glavnoj odredbi koja se odnosi na predmet ugovora, u ovom slučaju, na cijenu? |
| --- | --- |

3.

Treba li smatrati da je odredba iz ugovora između odvjetnika i potrošača, poput sporne odredbe kojom se predviđa plaćanje nagrada za rad u konkretnom slučaju da klijent povuče tužbu prije okončanja sudskog postupka ili postigne sporazum sa subjektom, a da o tome nije obavijestio odvjetničko društvo ili je postupio protivno njegovu savjetu, obuhvaćena odredbama članka 4. stavka 2. Direktive 93/13 jer riječ je o glavnoj odredbi koja se odnosi na predmet ugovora, u ovom slučaju, na cijenu?

| 4. | U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, može li se navedena odredba na koju se nijednom ne upućuje u prethodnim informacijama i kojom se utvrđuju nagrade za rad upućivanjem na tablicu odvjetničke komore s različitim pravilima koja se primjenjuju ovisno o svakom konkretnom slučaju, smatrati jasnom i razumljivom u skladu s navedenim člankom 4. stavkom 2. Direktive 93/13? |
| --- | --- |

4.

U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, može li se navedena odredba na koju se nijednom ne upućuje u prethodnim informacijama i kojom se utvrđuju nagrade za rad upućivanjem na tablicu odvjetničke komore s različitim pravilima koja se primjenjuju ovisno o svakom konkretnom slučaju, smatrati jasnom i razumljivom u skladu s navedenim člankom 4. stavkom 2. Direktive 93/13?

| 5. | U slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje, može li se nepoštenom poslovnom praksom u smislu Direktive 2005/29 (2) smatrati uključivanje odredbe poput one o kojoj je riječ u ugovor sklopljen između odvjetnika i potrošača, na koju se nijednom ne upućuje u poslovnoj ponudi i prethodnim informacijama i kojom se utvrđuju nagrade za rad odvjetnika pukim upućivanjem na tablicu odvjetničke komore s različitim pravilima koja se primjenjuju ovisno o svakom konkretnom slučaju? |
| --- | --- |

5.

U slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje, može li se nepoštenom poslovnom praksom u smislu Direktive 2005/29 (2) smatrati uključivanje odredbe poput one o kojoj je riječ u ugovor sklopljen između odvjetnika i potrošača, na koju se nijednom ne upućuje u poslovnoj ponudi i prethodnim informacijama i kojom se utvrđuju nagrade za rad odvjetnika pukim upućivanjem na tablicu odvjetničke komore s različitim pravilima koja se primjenjuju ovisno o svakom konkretnom slučaju?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993, L 95, str. 29.)

(2)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu (SL 2005., L 149, str. 22.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 101. i ispravak SL 2016., L 332, str. 25.).

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/13

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. lipnja 2021. uputio Tribunal da Relação do Porto (Portugal) – ING Luxembourg SA/VX

(Predmet C-346/21)

(2021/C 382/16)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal da Relação do Porto

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: ING Luxembourg SA

Tuženik: VX

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 8. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 (1) tumačiti na način da se, u okolnostima ovog predmeta, dostava pismena preporučenom pošiljkom društvu sa sjedištem u drugoj državi članici, pri kojoj se ne upotrebljava obrazac iz Priloga II. Uredbi br. 1393/2007, može smatrati valjanom? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 8. Uredbe (EZ) br. 1393/2007 (1) tumačiti na način da se, u okolnostima ovog predmeta, dostava pismena preporučenom pošiljkom društvu sa sjedištem u drugoj državi članici, pri kojoj se ne upotrebljava obrazac iz Priloga II. Uredbi br. 1393/2007, može smatrati valjanom?

| 2. | Treba li Uredbu (EZ) br. 1393/2007 i načela prava Unije koja ona sadržava tumačiti na način da im se protivi primjena članka 191. stavka 2. portugalskog Códiga de Processo Civil (Zakonik o građanskom postupku) na ovaj predmet jer se navedenom odredbom predviđa da se na ništavost dostave pismena mora pozvati u određenom roku (odnosno u roku predviđenom za odgovor na tužbu)? |
| --- | --- |

2.

Treba li Uredbu (EZ) br. 1393/2007 i načela prava Unije koja ona sadržava tumačiti na način da im se protivi primjena članka 191. stavka 2. portugalskog Códiga de Processo Civil (Zakonik o građanskom postupku) na ovaj predmet jer se navedenom odredbom predviđa da se na ništavost dostave pismena mora pozvati u određenom roku (odnosno u roku predviđenom za odgovor na tužbu)?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 1393/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o dostavi, u državama članicama, sudskih i izvansudskih pismena u građanskim ili trgovačkim stvarima („dostava pismena”), i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1348/2000 (SL 2007., L 324, str. 79.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 7., str. 171.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/13

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. lipnja 2021. uputio Finanzgerichts Hamburg (Njemačka) – R.T./Hauptzollamt Hamburg

(Predmet C-368/21)

(2021/C 382/17)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Finanzgericht Hamburg

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: R.T.

Tuženik: Hauptzollamt Hamburg

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članke 30. i 60. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da se u pogledu PDV-a mjesto uvoza prijevoznog sredstva registriranog u trećoj zemlji koje je u Uniju uvezeno protivno carinskim propisima nalazi u državi članici u kojoj je počinjen carinski prekršaj i u kojoj se prijevozno sredstvo prvi put u Uniji upotrijebilo kao prijevozno sredstvo ili u državi članici u kojoj osoba koja je počinila povredu carinske obveze boravi i u kojoj upotrebljava vozilo? |
| --- | --- |

1.

Treba li članke 30. i 60. Direktive 2006/112/EZ (1) tumačiti na način da se u pogledu PDV-a mjesto uvoza prijevoznog sredstva registriranog u trećoj zemlji koje je u Uniju uvezeno protivno carinskim propisima nalazi u državi članici u kojoj je počinjen carinski prekršaj i u kojoj se prijevozno sredstvo prvi put u Uniji upotrijebilo kao prijevozno sredstvo ili u državi članici u kojoj osoba koja je počinila povredu carinske obveze boravi i u kojoj upotrebljava vozilo?

| 2. | U slučaju da se mjesto uvoza nalazi u državi članici koja nije Njemačka: protivi li se Direktivi 2006/112/EZ, osobito njezinim člancima 30. i 60., ako se na temelju propisa države članice smatra da se članak 87. stavak 4. Uredbe (EU) br. 952/2013 (2)
  mutatis mutandis može primijeniti na PDV na uvoz? |
| --- | --- |

2.

U slučaju da se mjesto uvoza nalazi u državi članici koja nije Njemačka: protivi li se Direktivi 2006/112/EZ, osobito njezinim člancima 30. i 60., ako se na temelju propisa države članice smatra da se članak 87. stavak 4. Uredbe (EU) br. 952/2013 (2)
  mutatis mutandis može primijeniti na PDV na uvoz?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006, L 347, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

(2)  Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL 2013, L 269, str. 1)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/14

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. lipnja 2021. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

(Predmet C-372/21)

(2021/C 382/18)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Verwaltungsgerichtshof

Stranke glavnog postupka

Podnositelj revizije: Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

Tuženo tijelo: Bildungsdirektion für Vorarlberg

Prethodna pitanja

| 1. | Je li situacija u kojoj vjerska zajednica priznata i sa sjedištem u državi članici Europske unije u drugoj državi članici zatraži subvencioniranje privatne škole koju ona priznaje kao konfesionalnu, a kojom u toj drugoj državi članici upravlja udruga registrirana prema pravu te druge države članice, uzimajući u obzir članak 17. UFEU-a, obuhvaćena područjem primjene prava Unije, osobito člankom 56. UFEU-a?
  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje: |
| --- | --- |

1.

Je li situacija u kojoj vjerska zajednica priznata i sa sjedištem u državi članici Europske unije u drugoj državi članici zatraži subvencioniranje privatne škole koju ona priznaje kao konfesionalnu, a kojom u toj drugoj državi članici upravlja udruga registrirana prema pravu te druge države članice, uzimajući u obzir članak 17. UFEU-a, obuhvaćena područjem primjene prava Unije, osobito člankom 56. UFEU-a?

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

| 2. | Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi odredba nacionalnog prava koja kao uvjet za subvencioniranje konfesionalnih privatnih škola propisuje priznavanje podnositelja zahtjeva kao crkve ili vjerske zajednice prema nacionalnom pravu? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 56. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi odredba nacionalnog prava koja kao uvjet za subvencioniranje konfesionalnih privatnih škola propisuje priznavanje podnositelja zahtjeva kao crkve ili vjerske zajednice prema nacionalnom pravu?

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/14

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. lipnja 2021. uputio Cour d'appel de Mons (Belgija) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl

(Predmet C-386/21)

(2021/C 382/19)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour d'appel de Mons

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Ryanair DAC

Druga stranka u postupku: Happy Flights Srl, ranije Happy Flights Sprl

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (preinaka) (1), tumačiti na način da pojam „stvar[i] povezan[e] s ugovorom”, u smislu te odredbe, obuhvaća tužbu za naknadu štete, koju je na temelju Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (2), podnijelo društvo za naplatu, koje je treća osoba u odnosu na ugovor o zračnom prijevozu, koje se poziva na svoj status primatelja tražbine od putnika, iako to društvo ne dokazuje da je stupilo u sva prava i obveze prvotnog suugovaratelja? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (preinaka) (1), tumačiti na način da pojam „stvar[i] povezan[e] s ugovorom”, u smislu te odredbe, obuhvaća tužbu za naknadu štete, koju je na temelju Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (2), podnijelo društvo za naplatu, koje je treća osoba u odnosu na ugovor o zračnom prijevozu, koje se poziva na svoj status primatelja tražbine od putnika, iako to društvo ne dokazuje da je stupilo u sva prava i obveze prvotnog suugovaratelja?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 7. stavak 1. točku (a) i članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da je mjesto izvršenja konkretne obveze mjesto izvršenja ugovora o zračnom prijevozu, odnosno mjesto polaska ili dolaska zrakoplova ili, ovisno o slučaju, neko drugo mjesto? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 7. stavak 1. točku (a) i članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da je mjesto izvršenja konkretne obveze mjesto izvršenja ugovora o zračnom prijevozu, odnosno mjesto polaska ili dolaska zrakoplova ili, ovisno o slučaju, neko drugo mjesto?

---

(1)  SL 2012., L 351, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

(2)  SL 2004., L 46, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravak SL 2019., L 119, str. 202.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/15

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. lipnja 2021. uputio Landgerichts Erfurt (Njemačka) – A/B

(Predmet C-388/21)

(2021/C 382/20)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Erfurt

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: A

Tuženik: B

Prethodna pitanja

| 1. | Je li svrha i cilj članka 18. stavka 1., članka 26. stavka 1. i članka 46. Direktive 2007/46/EZ (1) u vezi s člancima 4., 5. i 13. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (2) i to da se zaštite interesi pojedinačnih kupaca motornih vozila i njihova imovina? Obuhvaća li to i interes pojedinačnog kupca vozila da ne kupi vozilo koje nije u skladu sa zahtjevima prava Unije, a osobito ne vozilo u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007? |
| --- | --- |

1.

Je li svrha i cilj članka 18. stavka 1., članka 26. stavka 1. i članka 46. Direktive 2007/46/EZ (1) u vezi s člancima 4., 5. i 13. Uredbe (EZ) br. 715/2007 (2) i to da se zaštite interesi pojedinačnih kupaca motornih vozila i njihova imovina? Obuhvaća li to i interes pojedinačnog kupca vozila da ne kupi vozilo koje nije u skladu sa zahtjevima prava Unije, a osobito ne vozilo u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

| 2. | Nalaže li se pravom Unije, osobito načelom djelotvornosti i temeljnim pravima Unije kao i vlastitim pravima prirode da građanskopravni zahtjev za naknadu štete kupca vozila protiv proizvođača vozila postoji u slučaju svakog skrivljenog postupanja, namjernog ili iz nepažnje, proizvođača vozila u pogledu stavljanja na tržište vozila u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007? |
| --- | --- |

2.

Nalaže li se pravom Unije, osobito načelom djelotvornosti i temeljnim pravima Unije kao i vlastitim pravima prirode da građanskopravni zahtjev za naknadu štete kupca vozila protiv proizvođača vozila postoji u slučaju svakog skrivljenog postupanja, namjernog ili iz nepažnje, proizvođača vozila u pogledu stavljanja na tržište vozila u koje je ugrađen poremećajni uređaj zabranjen na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 715/2007?

---

(1)  Direktiva 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (SL 2007, L 263, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 35., str. 103.)

(2)  Uredba (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007, L 171, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. lipnja 2021. uputio Landgericht München I (Njemačka) – KT, NS/FTI Touristik GmbH

(Predmet C-396/21)

(2021/C 382/21)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht München I

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: KT, NS

Tuženik: FTI Touristik GmbH

Prethodno pitanje

Jesu li ograničenja u pogledu zarazne bolesti koja vlada u odredištu putovanja nesukladnost u smislu članka 14. stavka 1. Direktive (EU) 2015/2302 (1) i ako su zbog globalnog širenja zarazne bolesti takva ograničenja određena i u prebivalištu putnika i u drugim zemljama?

---

(1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL 2015., L 326, str. 1.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2021. uputio Conseil d'État (Francuska) – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

(Predmet C-398/21)

(2021/C 382/22)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

Prethodna pitanja

Kad je riječ o članku 8.ab stavku 5. Direktive 2011/16 (1):

| — | povređuje li se njime pravo na pošteno suđenje zajamčeno člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru sudačke djelatnosti? |
| --- | --- |

—

povređuje li se njime pravo na pošteno suđenje zajamčeno člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 6. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru sudačke djelatnosti?

| — | povređuju li se njime prava na poštovanje dopisivanja i privatnog života zajamčena člankom 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru ocjene pravnog položaja svoje stranke? |
| --- | --- |

—

povređuju li se njime prava na poštovanje dopisivanja i privatnog života zajamčena člankom 7. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer se njime iz područja posrednika koji poreznoj upravi trebaju dostaviti informacije potrebne za izvješćivanje o prekograničnim poreznim aranžmanima ili koji trebaju obavijestiti drugog posrednika o toj obvezi načelno ne isključuju odvjetnici koji djeluju u okviru ocjene pravnog položaja svoje stranke?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (SL 2011., L 64, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 363.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/17

---

Žalba koju je 6. srpnja 2021. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 21. travnja 2021. u predmetu T-322/19, Al-Gaddafi/Vijeće

(Predmet C-413/21 P)

(2021/C 382/23)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: V. Piessevaux, M. Bishop, agenti)

Druga stranka u postupku: Aisha Muammer Mohamed Al-Gaddafi

Zahtjevi

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine pobijanu presudu Općeg suda; |
| --- | --- |

—

ukine pobijanu presudu Općeg suda;

| — | donese konačnu odluku o pitanjima koja su predmet žalbe i odbije tužbu koju je podnio tužitelj;
  i |
| --- | --- |

—

donese konačnu odluku o pitanjima koja su predmet žalbe i odbije tužbu koju je podnio tužitelj;

i

| — | naloži tužitelju snošenje troškova ovog postupka i postupka u predmetu T-322/19. |
| --- | --- |

—

naloži tužitelju snošenje troškova ovog postupka i postupka u predmetu T-322/19.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Vijeće tvrdi da je Opći sud u pobijanoj presudi u predmetu T-322/19 počinio pogreške u sljedećim točkama:

| — | prvi žalbeni razlog: povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda te pogrešno tumačenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/1333 (1); |
| --- | --- |

—

prvi žalbeni razlog: povreda članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članka 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda te pogrešno tumačenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2015/1333 (1);

| — | drugi žalbeni razlog: pogrešno tumačenje članka 8. stavka 1. i članka 9. stavka 1. Odluke Vijeća 2015/1333 i članka 6. stavka 1. Uredbe Vijeća 2016/44 (2); |
| --- | --- |

—

drugi žalbeni razlog: pogrešno tumačenje članka 8. stavka 1. i članka 9. stavka 1. Odluke Vijeća 2015/1333 i članka 6. stavka 1. Uredbe Vijeća 2016/44 (2);

| — | treći žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je argumente Vijeća, povrijedio načelo povjerenja u postupovne akte, pogrešno protumačio Odluku Vijeća 2015/1333 i Uredbu Vijeća 2016/44 te je povrijedio članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima; |
| --- | --- |

—

treći žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je argumente Vijeća, povrijedio načelo povjerenja u postupovne akte, pogrešno protumačio Odluku Vijeća 2015/1333 i Uredbu Vijeća 2016/44 te je povrijedio članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima;

| — | četvrti žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je dokaze, povrijedio načelo povjerenja u postupovne dokumente i akte, povrijedio članak 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda i povrijedio članak 263. UFEU-a i članak 47. Povelje. |
| --- | --- |

—

četvrti žalbeni razlog: Opći sud iskrivio je dokaze, povrijedio načelo povjerenja u postupovne dokumente i akte, povrijedio članak 36. u vezi s člankom 53. prvim stavkom Statuta Suda i povrijedio članak 263. UFEU-a i članak 47. Povelje.

---

(1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1333 od 31. srpnja 2015. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i stavljanju izvan snage Odluke 2011/137/ZVSP (SL 2015., L 206, str. 34.)

(2)  Uredba Vijeća (EU) 2016/44 od 18. siječnja 2016. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji i o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 204/2011 (SL 2016., L 12, str. 1.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/18

---

Žalba koju je 16. srpnja 2021. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-628/20, Ryanair/Komisija (Španjolska; Covid-19)

(Predmet C-441/21 P)

(2021/C 382/24)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Ryanair DAC (zastupnici: V. Blanc, E. Vahida i F.-C. Laprévote, odvjetnici, S. Rating, odvjetnik, i I. G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika

Zahtjevi

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine pobijanu presudu; |
| --- | --- |

—

ukine pobijanu presudu;

| — | poništi, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU, Odluku Komisije C(2020) 5414 final od 31. srpnja 2020. o državnoj potpori SA.57659 (2020/N) – Španjolska – COVID-19 – Fond za dokapitalizaciju; i |
| --- | --- |

—

poništi, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU, Odluku Komisije C(2020) 5414 final od 31. srpnja 2020. o državnoj potpori SA.57659 (2020/N) – Španjolska – COVID-19 – Fond za dokapitalizaciju; i

| — | naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova nastalih društvu Ryanair te naloži intervenijentima u prvostupanjskom postupku i u ovom žalbenom postupku (ako ih ima) snošenje vlastitih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova nastalih društvu Ryanair te naloži intervenijentima u prvostupanjskom postupku i u ovom žalbenom postupku (ako ih ima) snošenje vlastitih troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe šest žalbenih razloga.

Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je odbio žaliteljevu tvrdnju da je načelo nediskriminacije neopravdano povrijeđeno.

Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice o žaliteljevoj tvrdnji o povredi slobode poslovnog nastana i slobodi pružanja usluga.

Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je povredu koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice kada je odbio žaliteljev tužbeni razlog o pogrešnoj primjeni testa odvagivanja.

Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je povredu koja se tiče prava i očitu pogrešku u ocjeni u klasifikaciji potpore kao programa potpore.

Peti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice u pogledu Komisijinog propusta da otvori službeni istražni postupak.

Šesti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice u pogledu Komisijine povrede obveze obrazlaganja.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/19

---

Žalba koju su 15. srpnja 2021. podnijeli ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S. protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18, ITD i Danske Fragtmænd/Komisija

(Predmet C-442/21 P)

(2021/C 382/25)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S i Danske Fragtmænd A/S (zastupnik: L. Sandberg-Mørch, odvjetnik)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Kraljevina Danska

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

| — | ukine presudu Općeg suda od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18 u dijelu u kojem su odbijeni tužbeni razlozi žalitelja da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da obveza naknade za univerzalne poštanske usluge (OUU) čini spojivu potporu; da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri utvrđenju da je državno jamstvo postojeća potpora; i da je Komisija također naišla na ozbiljne poteškoće u odnosu na svoju ocjenu o pogrešnoj raspodjeli troškova; |
| --- | --- |

—

ukine presudu Općeg suda od 5. svibnja 2021. u predmetu T-561/18 u dijelu u kojem su odbijeni tužbeni razlozi žalitelja da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da obveza naknade za univerzalne poštanske usluge (OUU) čini spojivu potporu; da je Komisija naišla na ozbiljne poteškoće pri utvrđenju da je državno jamstvo postojeća potpora; i da je Komisija također naišla na ozbiljne poteškoće u odnosu na svoju ocjenu o pogrešnoj raspodjeli troškova;

| — | naloži drugim strankama u postupku da snosi vlastite troškove i troškove žalitelja. |
| --- | --- |

—

naloži drugim strankama u postupku da snosi vlastite troškove i troškove žalitelja.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i iskrivio činjenice presudivši da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama zbog isključenja nematerijalnih koristi (koje se sastoje od korporativnog ugleda i sveprisutnosti) iz INT-a, koje je društvo Post Danmark uživalo zbog OUU-a. |
| --- | --- |

1.

Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i iskrivio činjenice presudivši da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama zbog isključenja nematerijalnih koristi (koje se sastoje od korporativnog ugleda i sveprisutnosti) iz INT-a, koje je društvo Post Danmark uživalo zbog OUU-a.

| 2. | Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je presudio da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama kada je utvrdila da je potpora spojiva na temelju Okvira UOGI za izvršenje obveze pružanja OUU-a, ali je onda dozvolila potporu za troškove otkaza radnicima u kontekstu preoblikovanja/restrukturiranja društva Post Danmark. |
| --- | --- |

2.

Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je presudio da se Komisija nije suočila s ozbiljnim poteškoćama kada je utvrdila da je potpora spojiva na temelju Okvira UOGI za izvršenje obveze pružanja OUU-a, ali je onda dozvolila potporu za troškove otkaza radnicima u kontekstu preoblikovanja/restrukturiranja društva Post Danmark.

| 3. | Kao treće, Opći sud je protivno članku 107. stavku 1. i članku 108. stavku 2. UFEU-a počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da Komisija nije naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da prekomjerna raspodjela zajedničkih troškova društva Post Danmark na račun UUO-a ne čini državnu potporu.
  Žalitelji tvrde da se pogrešan zaključak Općeg suda temelji na dvjema pogreškama koje se tiču prava, koje odgovaraju dvama podrednim žalbenim razlozima:






  a. | Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da su članak 4. stavak 4. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2006. i članak 4. stavak 3. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2011. samo posebna primjena načela iz članka 4. stavka 4. točke (a) i članka 4. stavka 4. točke (b) računovodstvenih propisa iz 2006. i 2011. |
| --- | --- | --- |

3.

Kao treće, Opći sud je protivno članku 107. stavku 1. i članku 108. stavku 2. UFEU-a počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da Komisija nije naišla na ozbiljne poteškoće pri donošenju zaključka da prekomjerna raspodjela zajedničkih troškova društva Post Danmark na račun UUO-a ne čini državnu potporu.

Žalitelji tvrde da se pogrešan zaključak Općeg suda temelji na dvjema pogreškama koje se tiču prava, koje odgovaraju dvama podrednim žalbenim razlozima:

a.

Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da su članak 4. stavak 4. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2006. i članak 4. stavak 3. točka (c) računovodstvenih propisa iz 2011. samo posebna primjena načela iz članka 4. stavka 4. točke (a) i članka 4. stavka 4. točke (b) računovodstvenih propisa iz 2006. i 2011.

| b. | Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da činjenica da se nad računima društva Post Danmark provode redovni revizijski nadzori potvrđuje prikladnost računovodstvene raspodjele zajedničkih troškova od strane društva Post Danmark. |
| --- | --- |

b.

Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da činjenica da se nad računima društva Post Danmark provode redovni revizijski nadzori potvrđuje prikladnost računovodstvene raspodjele zajedničkih troškova od strane društva Post Danmark.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/19

---

Tužba podnesena 16. srpnja 2021. – Europska komisija/Irska

(Predmet C-444/21)

(2021/C 382/26)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: C. Hermes i M. Noll-Ehlers, agenti)

Tuženik: Irska

Tužitelj od Suda zahtijeva da

| — | utvrdi da Irska nije ispunila svoje obveze na temelju članka 4. stavka 4. i članka 6. stavka 1. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva) time što:






  — | nije odredila, što je moguće prije, a najkasnije u roku od šest godina, 217 od 423 područja od važnosti za Zajednicu kao posebna područja očuvanja (SAC) u atlantskoj biogeografskoj regiji na svojem državnom području koja su navedena u Odluci Komisije 2004/813/EZ od 7. prosinca 2004. (2), kako je dopunjena Odlukom Komisije 2008/23/EC od 12. studenoga 2007. (3) i Odlukom Komisije 2009/96/EC od 12. prosinca 2008 (4); |
| --- | --- | --- |

—

utvrdi da Irska nije ispunila svoje obveze na temelju članka 4. stavka 4. i članka 6. stavka 1. Direktive Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (1) (u daljnjem tekstu: Direktiva) time što:

—

nije odredila, što je moguće prije, a najkasnije u roku od šest godina, 217 od 423 područja od važnosti za Zajednicu kao posebna područja očuvanja (SAC) u atlantskoj biogeografskoj regiji na svojem državnom području koja su navedena u Odluci Komisije 2004/813/EZ od 7. prosinca 2004. (2), kako je dopunjena Odlukom Komisije 2008/23/EC od 12. studenoga 2007. (3) i Odlukom Komisije 2009/96/EC od 12. prosinca 2008 (4);

| — | nije odredila detaljne ciljeve očuvanja specifične za lokaciju za 140 od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije; i |
| --- | --- |

—

nije odredila detaljne ciljeve očuvanja specifične za lokaciju za 140 od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije; i

| — | nije odredila nužne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova navedenih u Prilogu I. i vrstama iz Priloga II. Direktivi za nijedno od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije. |
| --- | --- |

—

nije odredila nužne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova navedenih u Prilogu I. i vrstama iz Priloga II. Direktivi za nijedno od 423 područja popisanih u navedenim odlukama Komisije.

| — | naloži Irskoj snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Irskoj snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Komisija smatra da Irska nije osnovala i upravljala svojom mrežom Natura 2000 u skladu s pravnim zahtjevima propisanima Direktivom.

Kao prvo, Irska nije ispunila svoje obveze na temelju članka 4. stavka 4. Direktive time što nije, što je prije moguće, a najkasnije u roku od šest godina, odredila sva 423 područja popisana u navedenim odlukama Komisije kao posebna područja očuvanja (SAC). Taj se propust odnosi na 217 područja prije isteka roka određenog u dodatnom obrazloženom mišljenju.

Kao drugo, Irska nije postupila u skladu s člankom 4. stavkom 4. Direktive time što nije odredila detaljne ciljeve očuvanja specifične za lokaciju za svako od 423 područja o kojima je riječ. Taj se propust odnosi na 140 područja prije isteka roka određenog u dodatnom obrazloženom mišljenju.

Kao treće, Irska nije odredila nužne mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II., u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive za 423 područja na koja se ta povreda odnosi. Irska praksa u odnosu na mjere očuvanja dovela je do situacije u kojoj nijedno od 423 područja na koja se odnosi povreda do isteka roka iz dodatnog obrazloženog mišljenja nema mjere očuvanja koje odgovaraju pravnim zahtjevima iz članka 6. stavka 1. Direktive. Mnoga područja nemaju nikakve mjere očuvanja. Druga područja imaju tek mjere za podskupine relevantnih prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. koje su u značajnoj mjeri prisutne na tim područjima. Nadalje, velik broj područja nema mjere očuvanja utemeljene na detaljnim ciljevima očuvanja specifičnima za lokaciju. Osim toga, Irska općenito i ustrajno ne postupa u skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive, jer određuje mjere očuvanja koje nisu dovoljno detaljne i precizne i ne odnose se na sve značajne pritiske i prijetnje.

---

(1)  SL 1992., L 206, str. 7. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 2., str. 14.)

(2)  2004/813/EZ: Odluka Komisije od 7. prosinca 2004. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2004., L 387, str. 1.)

(3)  2008/23/EZ: Odluka Komisije od 12. studenoga 2007. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2008., L 12, str. 1.)

(4)  2009/96/EZ: Odluka Komisije od 12. prosinca 2008. kojom se donosi, u skladu s Direktivom Vijeća 92/43/EEZ, popis područja od važnosti za Zajednicu za atlantsku biogeografsku regiju (SL 2009., L 43, str. 466.)

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/21

---

Žalba koju su 22. srpnja 2021. podnijeli Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA protiv presude Općeg suda (drugo prošireno vijeće) od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Veliko Vojvodstvo Luksemburg i dr./Komisija

(Predmet C-454/21 P)

(2021/C 382/27)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelji: Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA (zastupnici: C. Rydzynski, B Le Bret, M. Struys, F. Pili, odvjetnici)

Druga stranka u postupku: Europska komisija

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

| — | proglasi ovu žalbu dopuštenom i osnovanom; |
| --- | --- |

—

proglasi ovu žalbu dopuštenom i osnovanom;

| — | ukine presudu Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Luksemburg i Engie Global LNG Holding i dr./Komisija; |
| --- | --- |

—

ukine presudu Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2021. u spojenim predmetima T-516/18 i T-525/18, Luksemburg i Engie Global LNG Holding i dr./Komisija;

| — | konačno odluči o meritumu u skladu s člankom 61. Statuta Suda i, prije svega, prihvati zahtjeve koje je grupa Engie postavila u prvostupanjskom postupku odnosno, podredno, poništi članak 2. Odluke Komisije (EU) 2019/421 od 20. lipnja 2018. o državnoj potpori SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) koju je proveo Luksemburg u korist grupe ENGIE (SL 2019., L 78, str. 1.), u dijelu u kojem se njome zahtijeva povrat potpore; |
| --- | --- |

—

konačno odluči o meritumu u skladu s člankom 61. Statuta Suda i, prije svega, prihvati zahtjeve koje je grupa Engie postavila u prvostupanjskom postupku odnosno, podredno, poništi članak 2. Odluke Komisije (EU) 2019/421 od 20. lipnja 2018. o državnoj potpori SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) koju je proveo Luksemburg u korist grupe ENGIE (SL 2019., L 78, str. 1.), u dijelu u kojem se njome zahtijeva povrat potpore;

| — | još podrednije, predmet vrati Općem sudu na ponovno suđenje; |
| --- | --- |

—

još podrednije, predmet vrati Općem sudu na ponovno suđenje;

| — | naloži Komisiji snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje svih troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Engie Global LNG Holding, Engie Invest International i Engie u prilog svojoj žalbi ističu tri žalbena razloga.

Prema mišljenju žaliteljâ, Opći je sud počinio pogreške koje se tiču prava i iskrivio činjenice prilikom definiranja uskog referentnog okvira kada je i. iz tog referentnog okvira isključio Direktivu o matičnim društvima i društvima kćeri; ii. utvrdio vezu između članaka 164. i 166. Zakona o porezu na dobit u Luksemburgu; iii. smatrao da prirast u okviru ZORA-e predstavlja raspodjelu dobiti; i iv. smatrao da se prethodnim poreznim mišljenjima dodjeljuje selektivna prednost.

Usto, Opći je sud počinio pogreške koje se tiču prava i iskrivio činjenice prilikom dokazivanja postojanja selektivne prednosti s obzirom na luksemburšku odredbu koja se odnosi na zlouporabu prava i. kad je riječ o korištenom referentnom okviru ii. prilikom utvrđivanja selektivne prednosti i iii. prilikom tumačenja luksemburškog prava.

Slijedom prvog i drugog žalbenog razloga, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je odbio njihove argumente iznesene u okviru tužbe za poništenje u pogledu Komisijine ograničene nadležnosti na temelju članaka 2., 3., 4. i 5. UFEU-a o raspodjeli nadležnosti između Europske unije i država članica, u vezi s člancima 113. do 117. UFEU-a,

Konačno, povrat potpore koji je Opći sud naložio u suprotnosti je s načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/22 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/22

---

Žalba koju su 2. kolovoza 2021. podnijeli China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd protiv presude Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 19. svibnja 2021. u predmetu T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ai dr./Komisija

(Predmet C-478/21 P)

(2021/C 382/28)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd (zastupnici: R. Antonini, E. Monard i B. Maniatis, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, EJ Picardie, Fondatel Lecomte, Fonderies Dechaumont, Fundiciones de Odena, SA, Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Construction Products UK Ltd, Saint-Gobain Pam, Ulefos Oy

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

| — | ukine pobijanu presudu; |
| --- | --- |

—

ukine pobijanu presudu;

| — | prihvati zahtjeve koje su žalitelji iznijeli u svojoj tužbi podnesenoj Općem sudu i poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/140 od 29. siječnja 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Indije (1), u dijelu u kojem se odnosi na CCCME, pojedinačna društva i dotične članove; i |
| --- | --- |

—

prihvati zahtjeve koje su žalitelji iznijeli u svojoj tužbi podnesenoj Općem sudu i poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/140 od 29. siječnja 2018. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Narodne Republike Kine i o prekidu ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih proizvoda od lijevanog željeza podrijetlom iz Indije (1), u dijelu u kojem se odnosi na CCCME, pojedinačna društva i dotične članove; i

| — | naloži Komisiji snošenje troškova u postupcima pred Općim sudom i Sudom, uključujući troškove žaliteljâ te naloži intervenijentima snošenje vlastitih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova u postupcima pred Općim sudom i Sudom, uključujući troškove žaliteljâ te naloži intervenijentima snošenje vlastitih troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 2., 3., 5., 6. i 7. Osnovne uredbe (2) i načela dobre uprave u vezi s podacima o uvozu.

Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 2., 3., 5., 6. i 7. Osnovne uredbe i načela dobre uprave jer se određivanje štete i uzročne veze niej zasnivalo na dokazima i objektivnom ispitivanju.

Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što je utvrdio da segmentirana analiza nije bila potrebna za ispunjenje obveza iz članka 3. stavaka 6. i 7. Osnovne uredbe.

Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 3. stavaka 6. i 7. Osnovne uredbe vezano za nepostojanje snižavanja cijena za dio prodaje u Uniji.

Peti žalbeni razlog: Opći sud primijenio je pogrešan pravni standard time što je utvrdio da je treći tužbeni razlog dijelom nedopušten. Opći sud počinio je pogrešku time što nije utvrdio povredu članka 6. stavka 7., članka 19. stavaka 1. i 2., članka 20. stavaka 2. i 4. Osnovne uredbe, kao i prava na obranu, u pogledu obveze otkrivanja bitnih činjenica i razmatranja.

---

(1)  SL 2018., L 25, str. 6.

(2)  Uredba (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.).

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/23

---

Rješenje predsjednika Suda od 25. lipnja 2021. – Europska komisija/Portugalska Republika

(Predmet C-345/20) (1)

(2021/C 382/29)

Jezik postupka: portugalski

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 329, 5. 10. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/23

---

Rješenje predsjednika Suda od 17. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/LE

(Predmet C-629/20) (1)

(2021/C 382/30)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 72, 1. 3. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/23

---

Rješenje predsjednika Suda od 21. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – AX/Deutsche Lufthansa AG

(Predmet C-9/21) (1)

(2021/C 382/31)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 88, 15. 3. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/23

---

Rješenje predsjednika Suda od 29. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Hamburg – Njemačka) – flightright GmbH/Ryanair DAC

(Predmet C-37/21) (1)

(2021/C 382/32)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 163, 3. 5. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/24

---

Rješenje predsjednika Suda od 18. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Köln – Njemačka) – Deutsche Lufthansa AG/BC

(Predmet C-106/21) (1)

(2021/C 382/33)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 182, 10. 5. 2021.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/24

---

Rješenje predsjednika Suda od 24. lipnja 2021. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Landgericht Düsseldorf – Njemačka) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, uz sudjelovanje: Continental Automotive GmbH i dr.

(Predmet C-182/21) (1)

(2021/C 382/34)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik Suda odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 252, 28. 6. 2021.

---

Opći sud

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/25

---

Rješenje Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Ryanair i Laudamotion/Komisija

(Predmet T-866/19) (1)

(„Tužba za poništenje - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 1008/2008 - Pravila o raspodjeli zračnog prometa između zračnih luka Schiphol i Lelystad - Davanje prednosti pri dodjeli slotova zračnoj luci Lelystad - Regulatorni akt koji podrazumijeva provedbene mjere - Nepostojanje osobnog utjecaja - Nedopuštenost”)

(2021/C 382/35)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Ryanair DAC (Swords, Irska), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austrija) (zastupnici: E. Vahida i I.-G. Metaxas-Maranghidis, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: V. Di Bucci i W. Mölls, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Provedbene odluke Komisije (EU) 2019/1585 od 24. rujna 2019. o utvrđivanju pravila o raspodjeli prometa u skladu s člankom 19. Uredbe (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća za zračne luke Amsterdam Schiphol i Amsterdam Lelystad (SL 2019., L 246, str. 24.).

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju Kraljevine Nizozemske. |
| --- | --- |

2.

Obustavlja se postupak po zahtjevu za intervenciju Kraljevine Nizozemske.

| 3. | Društvima Ryanair DAC i Laudamotion GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije. |
| --- | --- |

3.

Društvima Ryanair DAC i Laudamotion GmbH nalaže se snošenje vlastitih troškova kao i troškova Europske komisije.

| 4. | Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove vezane uz zahtjev za intervenciju. |
| --- | --- |

4.

Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove vezane uz zahtjev za intervenciju.

---

(1)  SL C 68, 2. 3. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/25

---

Rješenje Općeg suda od 14. srpnja 2021. – AI/ECDC

(Predmet T-79/20) (1)

(„Tužba za poništenje i naknadu štete - Javna služba - Osoblje ECDC-a - Uznemiravanje - Članak 12.a Pravilnika o osoblju - Povreda časti - Zahtjev za pomoć - Članak 24. Pravilnika o osoblju - Odbijanje zahtjeva - Pravo na saslušanje - Nepostojanje prima facie dokaza - Dužnost brižnog postupanja - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito pravno neosnovana”)

(2021/C 382/36)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: AI (zastupnici: L. Levi i A. Champetier, odvjetnice)

Tuženik: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (zastupnici: A. Iber i J. Mannheim, agenti, uz asistenciju D. Waelbroecka i A. Durona, odvjetnikâ)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 270. UFEU-a za, s jedne strane, poništenje ECDC-ove odluke od 5. travnja 2019. o odbijanju tužiteljeva zahtjeva za pomoć od 10. travnja 2018. i, po potrebi, ECDC-ove odluke od 4. studenoga 2019. o odbijanju žalbe podnesene protiv odluke od 5. travnja 2019. te, s druge strane, za naknadu pretrpljene štete.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Osobi AI nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Osobi AI nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 129, 20. 4. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/26

---

Rješenje Općeg suda od 15. srpnja 2021. – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Prikaz narančastog kvadrata koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica)

(Predmet T-455/20) (1)

(„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije koji prikazuje narančasti kvadrat koji sadržava sedam crnih koncentričnih kružnica - Apsolutni razlog za odbijanje - Znak koji se sastoji isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata - Članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (e) podtočka ii. Uredbe (EU) 2017/1001)”)

(2021/C 382/37)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Roxtec AB (Karlskrona, Švedska) (zastupnici: J. Olsson i J. Adamsson, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: V. Ruzek, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Wallmax Srl (Milano, Italija) (zastupnici: A. Bergmann, F. Ferrari i L. Goglia, odvjetnici)

Predmet

Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2020. (predmet R 2385/2018-2), u vezi s postupkom za proglašavanje žiga ništavim između društava Wallmax i Roxtec.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Roxtec AB snosit će vlastite troškove i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO). |
| --- | --- |

2.

Roxtec AB snosit će vlastite troškove i troškove Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

| 3. | Wallmax Srl snosit će vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Wallmax Srl snosit će vlastite troškove.

---

(1)  SL C 304, 14. 9. 2020.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/27

---

Rješenje predsjednika Općeg suda od 12. srpnja 2021. – Jalkh/Parlament

(Predmet T-230/21 R)

(„Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu - Institucionalno pravo - Član Europskog parlamenta - Povlastice i imuniteti - Ukidanje zastupničkog imuniteta - Zahtjev za suspenziju izvršenja - Nepostojanje hitnosti”)

(2021/C 382/38)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francuska) (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

Tuženik: Europski parlament (zastupnici: N. Lorenz i A.-M. Dumbrăvan, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 278. UFEU-a za suspenziju izvršenja Odluke Parlamenta P9_TA(2021)0092 od 25. ožujka 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta tužitelja (2020/2110(IMM)).

Izreka

| 1. | Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu. |
| --- | --- |

1.

Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

| 2. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

2.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/27

---

Tužba podnesena 30. srpnja 2021. – Natixis/Komisija

(Predmet T-449/21)

(2021/C 382/39)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Natixis (Pariz, Francuska) (zastupnici: J. Stratford, Barrister-at-law, i J.-J. Lemonnier, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | u cijelosti poništi Komisijinu odluku C(2021) 3489 final od 20. svibnja 2021. u predmetu AT.40324 – europske državne obveznice (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je utvrđeno da su tužitelji povrijedili članak 101. UFEU-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje i |
| --- | --- |

—

u cijelosti poništi Komisijinu odluku C(2021) 3489 final od 20. svibnja 2021. u predmetu AT.40324 – europske državne obveznice (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) kojom je utvrđeno da su tužitelji povrijedili članak 101. UFEU-a i članak 53. Sporazuma o EGP-u, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje i

| — | naloži Komisiji snošenje tužiteljevih pravnih i drugih troškova u vezi s tim predmetom. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje tužiteljevih pravnih i drugih troškova u vezi s tim predmetom.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da Komisija nije imala pravni interes donijeti pobijanu odluku u smislu članka 7. stavka 1. posljednje rečenice Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (1). |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da Komisija nije imala pravni interes donijeti pobijanu odluku u smislu članka 7. stavka 1. posljednje rečenice Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (1).

| 2. | Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da su povrijeđena: (a) tužiteljeva prava obrane; (b) članak 27. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (i/ili (c) članak 10. stavak 1. i članak 11. stavak 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 773/2004 (2).






  — | tužitelj tvrdi da je Komisija u pobijanoj odluci obrazložila svoj pravni interes za utvrđivanju povrede pravnim i odvraćajućim učinkom, pri čemu nije riječ o prigovoru upućenom tužitelju na koji se on mogao smisleno očitovati. |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, kojim se tvrdi da su povrijeđena: (a) tužiteljeva prava obrane; (b) članak 27. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 (i/ili (c) članak 10. stavak 1. i članak 11. stavak 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 773/2004 (2).

—

tužitelj tvrdi da je Komisija u pobijanoj odluci obrazložila svoj pravni interes za utvrđivanju povrede pravnim i odvraćajućim učinkom, pri čemu nije riječ o prigovoru upućenom tužitelju na koji se on mogao smisleno očitovati.

| 3. | Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je pobijana odluka nedovoljno obrazložena i/ili nesrazmjerna. Tužitelj ističe da:






  — | u slučaju da je Komisija imala pravni interes (što tužitelj osporava) za utvrđivanje povrede protiv tužitelja, ona nije dovoljno obrazložila korištenje svoje diskrecijske ovlasti za donošenje tog zaključka. |
| --- | --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je pobijana odluka nedovoljno obrazložena i/ili nesrazmjerna. Tužitelj ističe da:

—

u slučaju da je Komisija imala pravni interes (što tužitelj osporava) za utvrđivanje povrede protiv tužitelja, ona nije dovoljno obrazložila korištenje svoje diskrecijske ovlasti za donošenje tog zaključka.

| — | vršenje diskrecijskog prava Komisije bilo je u suprotnosti s načelom proporcionalnosti jer je pobijana odluka bila nepotrebna za postizanje cilja učinkovite provedbe prava tržišnog natjecanja, a nedostaci utvrđivanja povrede za tužitelja bili su nesrazmjerni s tim ciljem. |
| --- | --- |

—

vršenje diskrecijskog prava Komisije bilo je u suprotnosti s načelom proporcionalnosti jer je pobijana odluka bila nepotrebna za postizanje cilja učinkovite provedbe prava tržišnog natjecanja, a nedostaci utvrđivanja povrede za tužitelja bili su nesrazmjerni s tim ciljem.

Ako se bilo koji od prvog, drugog i/ili trećeg tužbenog razloga usvoji, tužitelj ističe da se pobijana odluka u cijelosti treba poništiti. Međutim, ukoliko je to potrebno, tužitelj ističe dodatni tužbeni razlog.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je članak 3. pobijane odluke nezakonit s obzirom na to da je Komisija:






  — | prekoračila svoja ovlaštenja naloživši prestanak povrede i zabranu njezinog nastavka, u okolnostima u kojima je povreda prestala; |
| --- | --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, kojim se tvrdi da je članak 3. pobijane odluke nezakonit s obzirom na to da je Komisija:

—

prekoračila svoja ovlaštenja naloživši prestanak povrede i zabranu njezinog nastavka, u okolnostima u kojima je povreda prestala;

| — | preokrenula teret dokazivanja, kršeći pretpostavku nedužnosti, u onoj mjeri u kojoj je koristila svoja ovlaštenja jer nije mogla biti sigurna da je povreda prestala; |
| --- | --- |

—

preokrenula teret dokazivanja, kršeći pretpostavku nedužnosti, u onoj mjeri u kojoj je koristila svoja ovlaštenja jer nije mogla biti sigurna da je povreda prestala;

| — | počinila pogrešku koja se tiče činjenica zaključivši da povreda, od strane tužitelja i/ili u cijelosti, nije prestala; i/ili |
| --- | --- |

—

počinila pogrešku koja se tiče činjenica zaključivši da povreda, od strane tužitelja i/ili u cijelosti, nije prestala; i/ili

| — | postupila nesrazmjerno, jer nije bilo potrebno niti prikladno da Komisija izvrši svoje ovlasti kako bi spriječila povredu prava tržišnog natjecanja od strane tužitelja. |
| --- | --- |

—

postupila nesrazmjerno, jer nije bilo potrebno niti prikladno da Komisija izvrši svoje ovlasti kako bi spriječila povredu prava tržišnog natjecanja od strane tužitelja.

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.).

(2)  Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL 2004., L 123, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 298.).

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/28

---

Tužba podnesena 2. kolovoza 2021. – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

(Predmet T-458/21)

(2021/C 382/40)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Quantic Dream (Pariz, Francuska) (zastupnik: A. Grolée, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Quentia GmbH (Gersthofen, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Q – prijava za registraciju br. 18 069 734

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 2070/2020-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | i, u svrhu ispravka, odbije prigovor br. B 3 092 566 podnesen protiv prijave za registraciju žiga Europske unije Q br. 18 069 734 od 21. svibnja 2019.; |
| --- | --- |

—

i, u svrhu ispravka, odbije prigovor br. B 3 092 566 podnesen protiv prijave za registraciju žiga Europske unije Q br. 18 069 734 od 21. svibnja 2019.;

| — | naloži EUIPO-u i/ili društvu Quentia GmbH snošenje tužiteljevih troškova postupka pred EUIPO-om i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i/ili društvu Quentia GmbH snošenje tužiteljevih troškova postupka pred EUIPO-om i pred Općim sudom.

Tužbeni razlozi

| — | povreda članka 71. stavka 1. točke (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

povreda članka 71. stavka 1. točke (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

| — | povreda članka 7. UFEU-a; |
| --- | --- |

—

povreda članka 7. UFEU-a;

| — | povreda članka 58.a Statuta Suda Europske unije; |
| --- | --- |

—

povreda članka 58.a Statuta Suda Europske unije;

| — | povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/29

---

Tužba podnesena 3. kolovoza 2021. – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

(Predmet T-459/21)

(2021/C 382/41)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Calrose Rice (Sofija, Bugarska) (zastpnik: H. Raychev, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Ricegrowers Ltd (Leeton, New South Wales, Australija)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije Sunwhite – prijava za registraciju br. 18 115 808

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 4. lipnja 2021. u predmetu R 2465/2020-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku i vrati EUIPO-u prijavu žiga Europske unije br. 18 115 808 SUNWHITE radi registracije; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku i vrati EUIPO-u prijavu žiga Europske unije br. 18 115 808 SUNWHITE radi registracije;

| — | naloži EUIPO i intervenijentu u ovom postupku snošenje vlastitih troškova i snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka i žalbenog postupka pred četvrtim žalbenim vijećem. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO i intervenijentu u ovom postupku snošenje vlastitih troškova i snošenje tužiteljevih troškova ovog postupka i žalbenog postupka pred četvrtim žalbenim vijećem.

Tužbeni razlozi

| — | Žalbeno vijeće pogrešno je pretpostavilo da je tužitelj u obrazloženju svoje žalbe priznao da su uspoređeni proizvodi u razredu 30. identični; |
| --- | --- |

—

Žalbeno vijeće pogrešno je pretpostavilo da je tužitelj u obrazloženju svoje žalbe priznao da su uspoređeni proizvodi u razredu 30. identični;

| — | žalbeno vijeće pogrešno je utvrdilo da uspoređeni znakovi dijele sve elemente; |
| --- | --- |

—

žalbeno vijeće pogrešno je utvrdilo da uspoređeni znakovi dijele sve elemente;

| — | žalbeno vijeće pogrešno je ograničilo ili usredotočilo svoje zaključke o usporedbi znakova na njihove verbalne sastavnice; |
| --- | --- |

—

žalbeno vijeće pogrešno je ograničilo ili usredotočilo svoje zaključke o usporedbi znakova na njihove verbalne sastavnice;

| — | žalbeno vijeće nije u dovoljnoj mjeri vodilo računa o vizualnoj razlici između žigova te je u tom pogledu iznijelo samo općenite zaključke, bez konkretnih razloga. |
| --- | --- |

—

žalbeno vijeće nije u dovoljnoj mjeri vodilo računa o vizualnoj razlici između žigova te je u tom pogledu iznijelo samo općenite zaključke, bez konkretnih razloga.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/30 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/30

---

Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

(Predmet T-465/21)

(2021/C 382/42)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Ionfarma, SL (Barcelona, Španjolska) (zastupnik: S. Correa Rodríguez, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: LG Electronics, Inc. (Seoul, Južna Koreja)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije AION – prijava za registraciju br. 17 892 367

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2021. u predmetu R 2223/2020–4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku i odbije prijavu žiga Europske unije br. 17 892 367 AION za sve proizvode; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku i odbije prijavu žiga Europske unije br. 17 892 367 AION za sve proizvode;

| — | naloži snošenje troškova EUIPO-u i društvu LG Electronics u slučaju da potonje odluči intervenirati u ovaj postupak. |
| --- | --- |

—

naloži snošenje troškova EUIPO-u i društvu LG Electronics u slučaju da potonje odluči intervenirati u ovaj postupak.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/31

---

Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

(Predmet T-466/21)

(2021/C 382/43)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Dino Baumberger (Wesel, Njemačka) (zastupnici: J. Fusbahn i D. Dawirs, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nube, SL (Ibiza, Španjolska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lío u zlatno žutoj i crnoj boji – žig Europske unije br. 14 194 872

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 1221/2020-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025762 C); |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025762 C);

| — | odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 14 194 872; |
| --- | --- |

—

odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 14 194 872;

| — | naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube SL. |
| --- | --- |

—

naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube SL.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/31

---

Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

(Predmet T-467/21)

(2021/C 382/44)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Njemačka) (zastupnici: J. Fusbahn i D. Dawirs, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Nube, SL (Ibiza, Španjolska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije Lío u zlatno žutoj i crnoj boji – žig Europske unije br. 17 225 939

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 2. lipnja 2021. u predmetu R 1220/2020-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025781 C); |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku i, stoga, odluku Odjela za poništaje od 28. travnja 2020. (ništavost br. 000025781 C);

| — | odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 17 225 939; |
| --- | --- |

—

odbije zahtjev za proglašenje ništavosti i zadrži registraciju spornog žiga br. 17 225 939;

| — | naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube, SL. |
| --- | --- |

—

naloži snošenje troškova postupka EUIPO-u i društvu Nube, SL.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 59. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/32

---

Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – RTE/ACER

(Predmet T-472/21)

(2021/C 382/45)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: RTE Réseau de transport de l’électricité (Pariz, Francuska) (zastupnici: M. Levitt, odvjetnik, B. Byrne, Solicitor, i D. Vasbeck, odvjetnik)

Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, odluku tuženikova Odbora za žalbe A-001-2021 (konsolidirani tekst) od 28. svibnja 2021. (u daljnjem tekstu: odluka) kojom je potvrđena tuženikova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020.; |
| --- | --- |

—

poništi, u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja, odluku tuženikova Odbora za žalbe A-001-2021 (konsolidirani tekst) od 28. svibnja 2021. (u daljnjem tekstu: odluka) kojom je potvrđena tuženikova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020.;

| — | odredi mjeru koju je tužitelj zatražio u svojoj žalbi tuženikovom Odboru za žalbe; i |
| --- | --- |

—

odredi mjeru koju je tužitelj zatražio u svojoj žalbi tuženikovom Odboru za žalbe; i

| — | naloži tuženiku snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava, jer je tuženikov Odbor za žalbe, time što je potvrdio tuženikovu odluku 30/2020 od 30. studenoga 2020., nezakonito proširio doseg članka 16. stavka 13. Uredbe o električnoj energiji (1) kao i članka 74. Uredbe (EU) 2015/1222 (2), te je prekršio temeljno načelo dodjeljivanja, propisano člankom 5. stavkom 2. UEU. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava, jer je tuženikov Odbor za žalbe, time što je potvrdio tuženikovu odluku 30/2020 od 30. studenoga 2020., nezakonito proširio doseg članka 16. stavka 13. Uredbe o električnoj energiji (1) kao i članka 74. Uredbe (EU) 2015/1222 (2), te je prekršio temeljno načelo dodjeljivanja, propisano člankom 5. stavkom 2. UEU.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio relevantni pravni okvir te nije na pravilan način primijenio tražene parametre za donošenje zajedničke metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru za ključnu regiju za proračun kapaciteta. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio relevantni pravni okvir te nije na pravilan način primijenio tražene parametre za donošenje zajedničke metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru za ključnu regiju za proračun kapaciteta.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka krši načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja, te da se njome ne ispunjavaju pravne obveze tuženikova Odbora za žalbe kao žalbenog tijela. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka krši načelo dobre uprave i obvezu obrazlaganja, te da se njome ne ispunjavaju pravne obveze tuženikova Odbora za žalbe kao žalbenog tijela.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio i primijenio članak 3. Uredbe (3) i povezane odredbe i načela prava Europske unije koja uređuju jezike na kojima tuženik mora donijeti svoje odluke, uključujući članak 342. UFEU-a, članak 3. stavak 3. UEU-a, članak 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članak 44. stavak 1. Uredbe o ACER-u (4), načelo pravne sigurnosti i prava obrane. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da odluka sadržava pogrešku koja se tiče prava jer je tuženikov Odbor za žalbe pogrešno tumačio i primijenio članak 3. Uredbe (3) i povezane odredbe i načela prava Europske unije koja uređuju jezike na kojima tuženik mora donijeti svoje odluke, uključujući članak 342. UFEU-a, članak 3. stavak 3. UEU-a, članak 22. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članak 44. stavak 1. Uredbe o ACER-u (4), načelo pravne sigurnosti i prava obrane.

---

(1)  Uredba (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54.)

(2)  Uredba Komisije (EU) 2015/1222 оd 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.)

(3)  Uredba br. 1 o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958, P 17, str. 385.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.) kako je zadnji put izmijenjena Uredbom Vijeća br. 517/2013 od 13. svibnja 2013. (SL 2013., L 158, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 10., str. 31.)

(4)  Uredba (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o osnivanju Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (SL 2019., L 158, str. 22.).

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/33 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/33

---

Tužba podnesena 4. kolovoza 2021. – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

(Predmet T-474/21)

(2021/C 382/46)

Jezik na kojem je tužba podnesena: talijanski

Stranke

Tužitelj: Schenk Italia SpA (Ora, Italija) (zastupnici: D. Caneva i M. Lucchini, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietro in Cariano, Italija)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije AMICONE – žig Europske unije br. 11 005 725

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 10. lipnja 2021. u predmetu R 2885/2019-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | utvrdi i proglasi da žig Europske unije AMICONE br. 11 005 725 ne predstavlja aludiranje na ZOI „Amarone della Valpolicella”, u smislu članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) i da ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za proglašavanje žiga ništavim koje je istaknuo Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella te da je stoga valjan; |
| --- | --- |

—

utvrdi i proglasi da žig Europske unije AMICONE br. 11 005 725 ne predstavlja aludiranje na ZOI „Amarone della Valpolicella”, u smislu članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) i da ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za proglašavanje žiga ništavim koje je istaknuo Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella te da je stoga valjan;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove Consorzia per la tutela dei vini Valpolicella i drugih mogućih intervenijenata. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova, uključujući troškove Consorzia per la tutela dei vini Valpolicella i drugih mogućih intervenijenata.

Tužbeni razlozi

| — | pogrešno utvrđivanje značajnog dijela ZOI-a „Amarone della Valpolicella”, s ciljem primjene članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013; |
| --- | --- |

—

pogrešno utvrđivanje značajnog dijela ZOI-a „Amarone della Valpolicella”, s ciljem primjene članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

| — | pogrešna primjena članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 kada je riječ o aludiranju osporavanog žiga na ZOI; |
| --- | --- |

—

pogrešna primjena članka 103. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 kada je riječ o aludiranju osporavanog žiga na ZOI;

| — | pogrešna primjena članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, u vezi s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

pogrešna primjena članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, u vezi s člankom 27. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;

| — | žig AMICONE ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za odbijanje, koji je istaknuo Consorzio za zaštitu vinâ Valpolicella. |
| --- | --- |

—

žig AMICONE ne sadržava niti jedan drugi apsolutni ni relativni razlog za odbijanje, koji je istaknuo Consorzio za zaštitu vinâ Valpolicella.

---

(1)  Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013., L 347, str. 671. i ispravci SL 2014., L 189, str. 261. i SL 2020., L 1, str. 5.).

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/34

---

Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblik inhalatora)

(Predmet T-477/21)

(2021/C 382/47)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Glaxo Group Ltd (Brentford, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: T. de Haan i F. Verhoestraete, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Cipla Europe NV (Antwerpen, Belgija)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: trodimenzionalni žig Europske unije (oblik inhalatora) – žig Europske unije br. 2 179 562

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 19. svibnja 2021. u predmetu R 1835/2016-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred prvim žalbenim vijećem Ureda. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred prvim žalbenim vijećem Ureda.

Tužbeni razlozi

| — | povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća i članka 41. stavka 2. Povelje EU-a o temeljnim pravima; |
| --- | --- |

—

povreda članka 94. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća i članka 41. stavka 2. Povelje EU-a o temeljnim pravima;

| — | povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) 40/94; |
| --- | --- |

—

povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) 40/94;

| — | povreda članka 52. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009. |
| --- | --- |

—

povreda članka 52. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/35

---

Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

(Predmet T-478/21)

(2021/C 382/48)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Les Éditions P. Amaury (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnici: T. de Haan i M. Laborde, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Golden Balls Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije BALLON D’OR – žig Europske unije br. 4 226 148

Postupak pred EUIPO-om: postupak za brisanje

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. lipnja 2021. u predmetu R 1073/2020-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | djelomično poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

djelomično poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred četvrtim žalbenim vijećem EUIPO-a. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova, uključujući i snošenje tužiteljevih troškova pred četvrtim žalbenim vijećem EUIPO-a.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009. |
| --- | --- |

—

povreda članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ) 207/2009.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/35

---

Tužba podnesena 9. kolovoza 2021. – TenneT TSO i TenneT TSO/ACER

(Predmet T-482/21)

(2021/C 382/49)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: TenneT TSO GmbH (Bayreuth, Njemačka), TenneT TSO BV (Arnhem, Nizozemska) (zastupnici: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein i S. Westphal, odvjetnici)

Tuženik: Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi odluku A-001-2021 (konsolidirani tekst) ACER-ova Odbora za žalbe od 28. svibnja 2021., kojom je potvrđena ACER-ova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020. o prijedlogu operatora prijenosnih sustava ključne regije za proračun kapaciteta o metodologiji dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru, u cijelosti; |
| --- | --- |

—

poništi odluku A-001-2021 (konsolidirani tekst) ACER-ova Odbora za žalbe od 28. svibnja 2021., kojom je potvrđena ACER-ova odluka 30/2020 od 30. studenoga 2020. o prijedlogu operatora prijenosnih sustava ključne regije za proračun kapaciteta o metodologiji dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru, u cijelosti;

| — | naloži tuženiku snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je doseg potvrđene metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru nezakonit. U skladu s tim dosegom, načelno „svi” mrežni elementi s razinom kilovolta 220 ili višom mogu ostvariti dijeljenje troškova na temelju načela onečišćivač plaća prema članku 16. stavku 13. Uredbe (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (u daljnjem tekstu: Uredba o unutarnjem tržištu električne energije). To je protuzakonito. Doseg metodologije dijeljenja troškova mora biti u skladu s postupkom izračuna kapaciteta, prema kojem su samo mrežni elementi s faktorom distribucije prijenosa snage (PTDF) od barem 5 % s tehničke strane sposobni ograničiti prekograničnu trgovinu i stoga zahtijevaju mjere redispečiranja i trgovanja u suprotnom smjeru od prekogranične važnosti.
  Pobijanu odluku treba poništiti, jer osobito krši članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije te članak 74. stavke 2. i 4. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 od 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (u daljnjem tekstu: Uredba o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima). Odbor za žalbe griješi da je nužna pravna osnova za proširenje dijeljenja troškova prema načelu onečišćivač plaća na mrežne elemente s faktorom distribucije prijenosa snage ispod 5 %. Takva pravna osnova, međutim, ne postoji. Štoviše, uključivanje gotovo svih mrežnih elemenata u doseg predmetne metodologije krši članak 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima, jer dovodi do pogrešnih poticaja te je nespojivo sa zakonskim dužnostima i odgovornostima uključenih operatora prijenosnih sustava. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je doseg potvrđene metodologije dijeljenja troškova redispečiranja ili trgovanja u suprotnom smjeru nezakonit. U skladu s tim dosegom, načelno „svi” mrežni elementi s razinom kilovolta 220 ili višom mogu ostvariti dijeljenje troškova na temelju načela onečišćivač plaća prema članku 16. stavku 13. Uredbe (EU) 2019/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o unutarnjem tržištu električne energije (u daljnjem tekstu: Uredba o unutarnjem tržištu električne energije). To je protuzakonito. Doseg metodologije dijeljenja troškova mora biti u skladu s postupkom izračuna kapaciteta, prema kojem su samo mrežni elementi s faktorom distribucije prijenosa snage (PTDF) od barem 5 % s tehničke strane sposobni ograničiti prekograničnu trgovinu i stoga zahtijevaju mjere redispečiranja i trgovanja u suprotnom smjeru od prekogranične važnosti.

Pobijanu odluku treba poništiti, jer osobito krši članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije te članak 74. stavke 2. i 4. Uredbe Komisije (EU) 2015/1222 od 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (u daljnjem tekstu: Uredba o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima). Odbor za žalbe griješi da je nužna pravna osnova za proširenje dijeljenja troškova prema načelu onečišćivač plaća na mrežne elemente s faktorom distribucije prijenosa snage ispod 5 %. Takva pravna osnova, međutim, ne postoji. Štoviše, uključivanje gotovo svih mrežnih elemenata u doseg predmetne metodologije krši članak 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima, jer dovodi do pogrešnih poticaja te je nespojivo sa zakonskim dužnostima i odgovornostima uključenih operatora prijenosnih sustava.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer je Odbor za žalbe nezakonito potvrdio metodologiju bojanja protoka energije (u daljnjem tekstu: MBPE) kao primjenjivu metodu razgradnje protoka u predmetnoj metodologiji.
  MBPE je suprotna cilju uvođenja načela onečišćivač plaća iz članka 16. stavka 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije. MBPE se ne zasniva na stvarnim fizičkim protocima, nego na virtualnim tržišnim rezultatima. Međutim, opće je poznato da fizički protoci odstupaju od tržišnih rezultata. Stoga ishod MBPE-a ne dopušta da se na pouzdan način utvrdi pravi uzrok pojedinog zagušenja. Posljedično, MBPE također ne daje ispravne poticaje za upravljanje zagušenjima, donošenje korektivnih mjera i provođenje djelotvornih ulaganja, što je suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe nije na pravilan način ocijenio tehničke aspekte, što je dovelo do nezakonitosti MBPE-a, te je donio neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza.
  U odnosu na razgradnju protoka, Odbor za žalbe također je protuzakonito potvrdio posebne pretpostavke koje se primjenjuju samo na postupak razgradnje protoka kod mrežnih elemenata visokonaponske istosmjerne struje. Te su pretpostavke fizički neutemeljene, suprotne su članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije i dovode po povećane raspodjele troškova za mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje. Nadalje, te pretpostavke diskriminiraju mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje u odnosu na mrežne elemente izmjenične struje. Odbor za žalbe nije u dovoljnoj mjeri ocijenio te pretpostavke o mrežnim elementima visokonaponske istosmjerne struje i donio je neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer je Odbor za žalbe nezakonito potvrdio metodologiju bojanja protoka energije (u daljnjem tekstu: MBPE) kao primjenjivu metodu razgradnje protoka u predmetnoj metodologiji.

MBPE je suprotna cilju uvođenja načela onečišćivač plaća iz članka 16. stavka 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije. MBPE se ne zasniva na stvarnim fizičkim protocima, nego na virtualnim tržišnim rezultatima. Međutim, opće je poznato da fizički protoci odstupaju od tržišnih rezultata. Stoga ishod MBPE-a ne dopušta da se na pouzdan način utvrdi pravi uzrok pojedinog zagušenja. Posljedično, MBPE također ne daje ispravne poticaje za upravljanje zagušenjima, donošenje korektivnih mjera i provođenje djelotvornih ulaganja, što je suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe nije na pravilan način ocijenio tehničke aspekte, što je dovelo do nezakonitosti MBPE-a, te je donio neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza.

U odnosu na razgradnju protoka, Odbor za žalbe također je protuzakonito potvrdio posebne pretpostavke koje se primjenjuju samo na postupak razgradnje protoka kod mrežnih elemenata visokonaponske istosmjerne struje. Te su pretpostavke fizički neutemeljene, suprotne su članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije i dovode po povećane raspodjele troškova za mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje. Nadalje, te pretpostavke diskriminiraju mrežne elemente visokonaponske istosmjerne struje u odnosu na mrežne elemente izmjenične struje. Odbor za žalbe nije u dovoljnoj mjeri ocijenio te pretpostavke o mrežnim elementima visokonaponske istosmjerne struje i donio je neuvjerljive zaključke iz neodgovarajućih dokaza.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer nezakonito potvrđuje zajednički prag za kružne protoke, koji je ACER postavio na 10 %, na temelju procjene troškova. To proturječi članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije jer se taj prag ne temelji na pouzdanim podacima o razini kružnih protoka u slučaju odsustva strukturalnih zagušenja. ACER nije bio nadležan za utvrđivanje praga od 10 %. Prag je također protivan članku 16. stavku 8. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije prema kojem operatori prijenosnih sustava mogu upotrijebiti iznos do 30 % za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove. Štoviše, ocjena Odbora za žalbe temelji se na činjeničnim pogreškama i postavlja pogrešne poticaje za ulaganja u mreže, suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije zahtijeva prag za kružne protoke samo za svaku zonu trgovanja, a ne za granice zone. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da pobijanu odluku treba poništiti jer nezakonito potvrđuje zajednički prag za kružne protoke, koji je ACER postavio na 10 %, na temelju procjene troškova. To proturječi članku 16. stavku 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije jer se taj prag ne temelji na pouzdanim podacima o razini kružnih protoka u slučaju odsustva strukturalnih zagušenja. ACER nije bio nadležan za utvrđivanje praga od 10 %. Prag je također protivan članku 16. stavku 8. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije prema kojem operatori prijenosnih sustava mogu upotrijebiti iznos do 30 % za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove. Štoviše, ocjena Odbora za žalbe temelji se na činjeničnim pogreškama i postavlja pogrešne poticaje za ulaganja u mreže, suprotno članku 74. Uredbe o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima. Nadalje, Odbor za žalbe počinio je pogrešku koja se tiče prava kada je pretpostavio da članak 16. stavak 13. Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije zahtijeva prag za kružne protoke samo za svaku zonu trgovanja, a ne za granice zone.

---

| 20.9.2021 | HR | Službeni list Europske unije | C 382/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

HR

Službeni list Europske unije

C 382/37

---

Rješenje Općeg suda od 13. srpnja 2021. – PZ/Komisija

(Predmet T-49/21) (1)

(2021/C 382/50)

Jezik postupka: engleski

Predsjednik prvog vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 128, 12. 4. 2021.

---