# Jurnalul Oficial C 382/20 s

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 382 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6420 septembrie 2021 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 382

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6420 septembrie 2021

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2021/C 382/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2021/C 382/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2021/C 382/02 | Cauza C-791/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Regim disciplinar aplicabil judecătorilor – Stat de drept – Independența judecătorilor – Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii – Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Abateri disciplinare ca urmare a conținutului unor hotărâri judecătorești – Instanțe disciplinare independente instituite prin lege – Respectarea termenului rezonabil și a dreptului la apărare în cadrul procedurilor disciplinare – Articolul 267 TFUE – Limitarea dreptului și a obligației instanțelor naționale de a sesiza Curtea cu cereri de decizie preliminară) | 2 |
| 2021/C 382/03 | Cauza C-911/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) [Trimitere preliminară – Articolele 263 și 267 TFUE – Act al Uniunii care nu este obligatoriu din punct de vedere juridic – Control jurisdicțional – Ghid emis de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) – Mecanisme de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar – Validitate – Competența ABE] | 3 |
| 2021/C 382/04 | Cauza C-262/21 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 august 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – A/B [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Domeniu de aplicare – Articolul 2 punctul 11 – Noțiunea de deplasare sau reținere ilicită a unui copil – Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 – Cerere de înapoiere a unui copil de vârstă mică în privința căruia părinții exercită împreună drepturile privind încredințarea – Resortisanți ai unor țări terțe – Transferul copilului și al mamei sale către statul membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (Dublin III)] | 4 |
| 2021/C 382/05 | Cauza C-81/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 22 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC Mitliv Exim SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Drepturi fundamentale – Principiul ne bis in idem – Cumul de sancțiuni penale și administrative – Inaplicabilitate – Obligații fiscale accesorii – Dobânzi aferente unei sume plătite de contribuabil în cadrul unei proceduri penale] | 5 |
| 2021/C 382/06 | Cauza C-206/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 22 iunie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit] – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui VA (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cooperare judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Articolul 8 alineatul 1 litera (c) – Mandat european de arestare emis de parchetul unui stat membru în scopul urmăririi penale pe baza unei măsuri privative de libertate emise de aceeași autoritate – Lipsa controlului jurisdicțional înainte de predarea persoanei căutate – Consecințe – Protecție jurisdicțională efectivă – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 47) | 5 |
| 2021/C 382/07 | Cauza C-636/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Articolul 22 alineatul (6) – Articolul 29 – Dreptul de a fi ascultat – Proceduri inițiate din oficiu – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea litigiului principal – Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară) | 6 |
| 2021/C 382/08 | Cauza C-95/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Köln (Germania) la 16 februarie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH | 6 |
| 2021/C 382/09 | Cauza C-142/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 5 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH | 7 |
| 2021/C 382/10 | Cauza C-173/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 22 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/GE | 7 |
| 2021/C 382/11 | Cauza C-302/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Spania) la 12 mai 2021 – Casilda/Banco Cetelem SA | 7 |
| 2021/C 382/12 | Cauza C-312/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spania) la 19 mai 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. și altul/Daimler AG | 9 |
| 2021/C 382/13 | Cauza C-326/21 P: Recurs introdus la 25 mai 2021 de PNB Banka AS împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a zecea) din 12 martie 2021 în cauza T-50/20, PNB Banka/BCE | 9 |
| 2021/C 382/14 | Cauza C-333/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Spania) la 27 mai 2021 – European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fotbal (UEFA) și Fédération internationale de football association (FIFA) | 10 |
| 2021/C 382/15 | Cauza C-335/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Spania) la 27 mai 2021 – Vicente/Delia | 12 |
| 2021/C 382/16 | Cauza C-346/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação do Porto (Portugalia) la 4 iunie 2021 – ING Luxembourg SA/VX | 13 |
| 2021/C 382/17 | Cauza C-368/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2021 – R.T./Hauptzollamt Hamburg | 13 |
| 2021/C 382/18 | Cauza C-372/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 17 iunie 2021 – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR | 14 |
| 2021/C 382/19 | Cauza C-386/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 24 iunie 2021 – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, fostă Happy Flights Sprl | 14 |
| 2021/C 382/20 | Cauza C-388/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Erfurt (Germania) la 23 iunie 2021 – A/B | 15 |
| 2021/C 382/21 | Cauza C-396/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht München I (Germania) la 29 iunie 2021 – KT, NS/FTI Touristik GmbH | 16 |
| 2021/C 382/22 | Cauza C-398/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 28 iunie 2021 – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance | 16 |
| 2021/C 382/23 | Cauza C-413/21 P: Recurs introdus la 6 iulie 2021 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 21 aprilie 2021 în cauza T-322/19, El-Qaddafi/Consiliul | 17 |
| 2021/C 382/24 | Cauza C-441/21 P: Recurs introdus la 16 iulie 2021 de Ryanair DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-628/20, Ryanair/Comisia (Spania; Covid-19) | 18 |
| 2021/C 382/25 | Cauza C-442/21 P: Recurs introdus la 15 iulie 2021 de ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 5 mai 2021 în cauza T-561/18, ITD și Danske Fragtmænd/Comisia | 19 |
| 2021/C 382/26 | Cauza C-444/21: Acțiune introdusă la 16 iulie 2021 – Comisia Europeană/Irlanda | 19 |
| 2021/C 382/27 | Cauza C-454/21 P: Recurs introdus la 22 iulie 2021 de Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 12 mai 2021 în cauzele conexate T-516/18 și T-525/18, Marele Ducat al Luxemburgului și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia | 21 |
| 2021/C 382/28 | Cauza C-478/21 P: Recurs introdus la 2 august 2021 de China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory și Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products și alții/Comisia | 22 |
| 2021/C 382/29 | Cauza C-345/20: Ordonanța președintelui Curții din 25 iunie 2021 – Comisia Europeană/Republica Portugheză | 23 |
| 2021/C 382/30 | Cauza C-629/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/LE | 23 |
| 2021/C 382/31 | Cauza C-9/21: Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – AX/Deutsche Lufthansa AG | 23 |
| 2021/C 382/32 | Cauza C-37/21: Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – flightright GmbH/Ryanair DAC | 23 |
| 2021/C 382/33 | Cauza C-106/21: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/BC | 24 |
| 2021/C 382/34 | Cauza C-182/21: Ordonanța președintelui Curții din 24 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, cu participarea: Continental Automotive GmbH și alții | 24 |
| | Tribunalul |
| 2021/C 382/35 | Cauza T-866/19: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2021 – Ryanair și Laudamotion/Comisia [Acțiune în anulare – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 – Norme de repartizare a traficului aerian între aeroporturile Schiphol și Lelystad – Prioritate în alocarea sloturilor pe aeroportul Lelystad – Act normativ care presupune măsuri de executare – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate] | 25 |
| 2021/C 382/36 | Cauza T-79/20: Ordonanța Tribunalului din 14 iulie 2021 – AI/ECDC (Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Personalul ECDC – Hărțuire morală – Articolul 12a din statut – Atingere adusă onoarei – Cerere de asistență – Articolul 24 din statut – Respingerea cererii – Dreptul de a fi ascultat – Lipsa unui început de probă – Obligația de solicitudine – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată) | 25 |
| 2021/C 382/37 | Cauza T-455/20: Ordonanța Tribunalului din 15 iulie 2021 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice) [Marca Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă ce reprezintă un pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice – Motiv absolut de refuz – Semn constituit exclusiv din forma produsului necesar obținerii unui rezultat tehnic – Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001]] | 26 |
| 2021/C 382/38 | Cauza T-230/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2021 – Jalkh/Parlamentul (Măsuri provizorii – Drept instituțional – Membru al Parlamentului European – Privilegii și imunități – Ridicare a imunității parlamentare – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței) | 27 |
| 2021/C 382/39 | Cauza T-449/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Natixis/Comisia | 27 |
| 2021/C 382/40 | Cauza T-458/21: Acțiune introdusă la 2 august 2021 – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q) | 28 |
| 2021/C 382/41 | Cauza T-459/21: Acțiune introdusă la 3 august 2021 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) | 29 |
| 2021/C 382/42 | Cauza T-465/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION) | 30 |
| 2021/C 382/43 | Cauza T-466/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/44 | Cauza T-467/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/45 | Cauza T-472/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – RTE/ACER | 32 |
| 2021/C 382/46 | Cauza T-474/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE) | 33 |
| 2021/C 382/47 | Cauza T-477/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Glaxo Group Ltd/EUIPO – Cipla Europe (Forma unui inhalator) | 34 |
| 2021/C 382/48 | Cauza T-478/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR) | 35 |
| 2021/C 382/49 | Cauza T-482/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – TenneT TSO și TenneT TSO/ACER | 35 |
| 2021/C 382/50 | Cauza T-49/21: Ordonanța Tribunalului din 13 iulie 2021 – PZ/Comisia | 37 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2021/C 382/02

Cauza C-791/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Regim disciplinar aplicabil judecătorilor – Stat de drept – Independența judecătorilor – Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii – Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Abateri disciplinare ca urmare a conținutului unor hotărâri judecătorești – Instanțe disciplinare independente instituite prin lege – Respectarea termenului rezonabil și a dreptului la apărare în cadrul procedurilor disciplinare – Articolul 267 TFUE – Limitarea dreptului și a obligației instanțelor naționale de a sesiza Curtea cu cereri de decizie preliminară)

2

2021/C 382/03

Cauza C-911/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) [Trimitere preliminară – Articolele 263 și 267 TFUE – Act al Uniunii care nu este obligatoriu din punct de vedere juridic – Control jurisdicțional – Ghid emis de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) – Mecanisme de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar – Validitate – Competența ABE]

3

2021/C 382/04

Cauza C-262/21 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 august 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – A/B [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Domeniu de aplicare – Articolul 2 punctul 11 – Noțiunea de deplasare sau reținere ilicită a unui copil – Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 – Cerere de înapoiere a unui copil de vârstă mică în privința căruia părinții exercită împreună drepturile privind încredințarea – Resortisanți ai unor țări terțe – Transferul copilului și al mamei sale către statul membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (Dublin III)]

4

2021/C 382/05

Cauza C-81/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 22 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC Mitliv Exim SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Drepturi fundamentale – Principiul ne bis in idem – Cumul de sancțiuni penale și administrative – Inaplicabilitate – Obligații fiscale accesorii – Dobânzi aferente unei sume plătite de contribuabil în cadrul unei proceduri penale]

5

2021/C 382/06

Cauza C-206/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 22 iunie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit] – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui VA (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cooperare judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Articolul 8 alineatul 1 litera (c) – Mandat european de arestare emis de parchetul unui stat membru în scopul urmăririi penale pe baza unei măsuri privative de libertate emise de aceeași autoritate – Lipsa controlului jurisdicțional înainte de predarea persoanei căutate – Consecințe – Protecție jurisdicțională efectivă – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 47)

5

2021/C 382/07

Cauza C-636/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Articolul 22 alineatul (6) – Articolul 29 – Dreptul de a fi ascultat – Proceduri inițiate din oficiu – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea litigiului principal – Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară)

6

2021/C 382/08

Cauza C-95/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Köln (Germania) la 16 februarie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

6

2021/C 382/09

Cauza C-142/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 5 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

7

2021/C 382/10

Cauza C-173/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 22 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/GE

7

2021/C 382/11

Cauza C-302/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Spania) la 12 mai 2021 – Casilda/Banco Cetelem SA

o

7

2021/C 382/12

Cauza C-312/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spania) la 19 mai 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. și altul/Daimler AG

o

9

2021/C 382/13

Cauza C-326/21 P: Recurs introdus la 25 mai 2021 de PNB Banka AS împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a zecea) din 12 martie 2021 în cauza T-50/20, PNB Banka/BCE

9

2021/C 382/14

Cauza C-333/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Spania) la 27 mai 2021 – European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fotbal (UEFA) și Fédération internationale de football association (FIFA)

o

10

2021/C 382/15

Cauza C-335/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Spania) la 27 mai 2021 – Vicente/Delia

o

12

2021/C 382/16

Cauza C-346/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação do Porto (Portugalia) la 4 iunie 2021 – ING Luxembourg SA/VX

13

2021/C 382/17

Cauza C-368/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2021 – R.T./Hauptzollamt Hamburg

13

2021/C 382/18

Cauza C-372/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 17 iunie 2021 – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

14

2021/C 382/19

Cauza C-386/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 24 iunie 2021 – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, fostă Happy Flights Sprl

14

2021/C 382/20

Cauza C-388/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Erfurt (Germania) la 23 iunie 2021 – A/B

15

2021/C 382/21

Cauza C-396/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht München I (Germania) la 29 iunie 2021 – KT, NS/FTI Touristik GmbH

16

2021/C 382/22

Cauza C-398/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 28 iunie 2021 – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

16

2021/C 382/23

Cauza C-413/21 P: Recurs introdus la 6 iulie 2021 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 21 aprilie 2021 în cauza T-322/19, El-Qaddafi/Consiliul

17

2021/C 382/24

Cauza C-441/21 P: Recurs introdus la 16 iulie 2021 de Ryanair DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-628/20, Ryanair/Comisia (Spania; Covid-19)

18

2021/C 382/25

Cauza C-442/21 P: Recurs introdus la 15 iulie 2021 de ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 5 mai 2021 în cauza T-561/18, ITD și Danske Fragtmænd/Comisia

19

2021/C 382/26

Cauza C-444/21: Acțiune introdusă la 16 iulie 2021 – Comisia Europeană/Irlanda

19

2021/C 382/27

Cauza C-454/21 P: Recurs introdus la 22 iulie 2021 de Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 12 mai 2021 în cauzele conexate T-516/18 și T-525/18, Marele Ducat al Luxemburgului și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia

21

2021/C 382/28

Cauza C-478/21 P: Recurs introdus la 2 august 2021 de China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory și Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products și alții/Comisia

22

2021/C 382/29

Cauza C-345/20: Ordonanța președintelui Curții din 25 iunie 2021 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

23

2021/C 382/30

Cauza C-629/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/LE

23

2021/C 382/31

Cauza C-9/21: Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – AX/Deutsche Lufthansa AG

23

2021/C 382/32

Cauza C-37/21: Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – flightright GmbH/Ryanair DAC

23

2021/C 382/33

Cauza C-106/21: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/BC

24

2021/C 382/34

Cauza C-182/21: Ordonanța președintelui Curții din 24 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, cu participarea: Continental Automotive GmbH și alții

24

Tribunalul

2021/C 382/35

Cauza T-866/19: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2021 – Ryanair și Laudamotion/Comisia [Acțiune în anulare – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 – Norme de repartizare a traficului aerian între aeroporturile Schiphol și Lelystad – Prioritate în alocarea sloturilor pe aeroportul Lelystad – Act normativ care presupune măsuri de executare – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate]

25

2021/C 382/36

Cauza T-79/20: Ordonanța Tribunalului din 14 iulie 2021 – AI/ECDC (Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Personalul ECDC – Hărțuire morală – Articolul 12a din statut – Atingere adusă onoarei – Cerere de asistență – Articolul 24 din statut – Respingerea cererii – Dreptul de a fi ascultat – Lipsa unui început de probă – Obligația de solicitudine – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)

25

2021/C 382/37

Cauza T-455/20: Ordonanța Tribunalului din 15 iulie 2021 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice) [Marca Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă ce reprezintă un pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice – Motiv absolut de refuz – Semn constituit exclusiv din forma produsului necesar obținerii unui rezultat tehnic – Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001]]

26

2021/C 382/38

Cauza T-230/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2021 – Jalkh/Parlamentul (Măsuri provizorii – Drept instituțional – Membru al Parlamentului European – Privilegii și imunități – Ridicare a imunității parlamentare – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței)

27

2021/C 382/39

Cauza T-449/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Natixis/Comisia

27

2021/C 382/40

Cauza T-458/21: Acțiune introdusă la 2 august 2021 – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

28

2021/C 382/41

Cauza T-459/21: Acțiune introdusă la 3 august 2021 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

29

2021/C 382/42

Cauza T-465/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

30

2021/C 382/43

Cauza T-466/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

31

2021/C 382/44

Cauza T-467/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

31

2021/C 382/45

Cauza T-472/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – RTE/ACER

32

2021/C 382/46

Cauza T-474/21: Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

33

2021/C 382/47

Cauza T-477/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Glaxo Group Ltd/EUIPO – Cipla Europe (Forma unui inhalator)

34

2021/C 382/48

Cauza T-478/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

35

2021/C 382/49

Cauza T-482/21: Acțiune introdusă la 9 august 2021 – TenneT TSO și TenneT TSO/ACER

35

2021/C 382/50

Cauza T-49/21: Ordonanța Tribunalului din 13 iulie 2021 – PZ/Comisia

37

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2021/C 382/01)

Ultima publicație

JO C 368, 13.9.2021

Publicații anterioare

JO C 357, 6.9.2021

JO C 349, 30.8.2021

JO C 338, 23.8.2021

JO C 329, 16.8.2021

JO C 320, 9.8.2021

JO C 310, 2.8.2021

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: https://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/2

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 – Comisia Europeană/Republica Polonă

(Cauza C-791/19) (1)

(Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regim disciplinar aplicabil judecătorilor - Stat de drept - Independența judecătorilor - Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii - Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Abateri disciplinare ca urmare a conținutului unor hotărâri judecătorești - Instanțe disciplinare independente instituite prin lege - Respectarea termenului rezonabil și a dreptului la apărare în cadrul procedurilor disciplinare - Articolul 267 TFUE - Limitarea dreptului și a obligației instanțelor naționale de a sesiza Curtea cu cereri de decizie preliminară)

(2021/C 382/02)

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial K. Banks,. S. L. Kalėda și H. Krämer, ulterior K. Banks, S. L. Kalėda și P. J. O. Van Nuffel, agenți)

Pârâtă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, D. Kupczak, S. Żyrek, A. Dalkowska și A. Gołaszewska, agenți)

Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, M. Jacobs și L. Van den Broeck, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial M. Wolff, M. Jespersen și J. Nymann-Lindegren, ulterior M. Wolff și J. Nymann-Lindegren, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman și J. Langer, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: M. Pere și H. Leppo, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: C. Meyer-Seitz, H. Shev, A. Falk, J. Lundberg și H. Eklinder, agenți)

Dispozitivul

| 1) | — | Prin faptul că nu a garantat independența și imparțialitatea Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) a Sąd Najwyższy (Curtea Supremă, Polonia), care este competentă să controleze deciziile pronunțate în cadrul procedurilor disciplinare împotriva judecătorilor [articolul 3 punctul 5, articolul 27 și articolul 73 alineatul 1 din Ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017, în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825), coroborate cu articolul 9a din ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Legea privind Consiliul Național al Magistraturii) din 12 mai 2011, astfel cum a fost modificată prin ustawa o zmianie Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Legea de modificare a Legii privind Consiliul Național al Magistraturii și a altor legi) din 8 decembrie 2017]; |
| --- | --- | --- |

1)

—

Prin faptul că nu a garantat independența și imparțialitatea Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) a Sąd Najwyższy (Curtea Supremă, Polonia), care este competentă să controleze deciziile pronunțate în cadrul procedurilor disciplinare împotriva judecătorilor [articolul 3 punctul 5, articolul 27 și articolul 73 alineatul 1 din Ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017, în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825), coroborate cu articolul 9a din ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Legea privind Consiliul Național al Magistraturii) din 12 mai 2011, astfel cum a fost modificată prin ustawa o zmianie Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Legea de modificare a Legii privind Consiliul Național al Magistraturii și a altor legi) din 8 decembrie 2017];

| — | prin faptul că a permis ca conținutul hotărârilor judecătorești să poată fi calificat drept abatere disciplinară în ceea ce îi privește pe judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 107 alineatul 1 din ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Legea privind organizarea instanțelor de drept comun) din 27 iulie 2001 (Dz. U. nr. 98, poziția 1070), în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495), și articolul 97 alineatele 1 și 3 din ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017 (Dz. U. din 2018, poziția 5), în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825)]; |
| --- | --- |

—

prin faptul că a permis ca conținutul hotărârilor judecătorești să poată fi calificat drept abatere disciplinară în ceea ce îi privește pe judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 107 alineatul 1 din ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Legea privind organizarea instanțelor de drept comun) din 27 iulie 2001 (Dz. U. nr. 98, poziția 1070), în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495), și articolul 97 alineatele 1 și 3 din ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017 (Dz. U. din 2018, poziția 5), în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825)];

| — | prin faptul că a conferit președintelui Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) din cadrul Sąd Najwyższy (Curtea Supremă) puterea discreționară de a desemna instanța disciplinară competentă în primul grad de jurisdicție în cauzele referitoare la judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 110 alineatul 3 și articolul 114 alineatul 7 din Legea privind organizarea instanțelor de drept comun, în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495)] și, în consecință, nu a garantat examinarea cauzelor disciplinare de către o instanță „instituită prin lege”, și |
| --- | --- |

—

prin faptul că a conferit președintelui Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) din cadrul Sąd Najwyższy (Curtea Supremă) puterea discreționară de a desemna instanța disciplinară competentă în primul grad de jurisdicție în cauzele referitoare la judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 110 alineatul 3 și articolul 114 alineatul 7 din Legea privind organizarea instanțelor de drept comun, în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495)] și, în consecință, nu a garantat examinarea cauzelor disciplinare de către o instanță „instituită prin lege”, și

| — | prin faptul că nu a garantat că cauzele disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor de drept comun sunt examinate într-un termen rezonabil (articolul 112b alineatul 5 a doua teză din această lege), precum și prin faptul că a prevăzut că actele legate de numirea unui apărător și de asumarea apărării de către acesta din urmă nu au efect suspensiv asupra desfășurării procedurii disciplinare (articolul 113a din legea menționată) și că instanța disciplinară desfășoară procedura chiar și în absența justificată a judecătorului care face obiectul procedurii, informat, sau a apărătorului acestuia (articolul 115a alineatul 3 din aceeași lege), și, în consecință, prin faptul că nu a asigurat respectarea dreptului la apărare al judecătorilor de la instanțele de drept comun care fac obiectul procedurii,
  Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE. |
| --- | --- |

—

prin faptul că nu a garantat că cauzele disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor de drept comun sunt examinate într-un termen rezonabil (articolul 112b alineatul 5 a doua teză din această lege), precum și prin faptul că a prevăzut că actele legate de numirea unui apărător și de asumarea apărării de către acesta din urmă nu au efect suspensiv asupra desfășurării procedurii disciplinare (articolul 113a din legea menționată) și că instanța disciplinară desfășoară procedura chiar și în absența justificată a judecătorului care face obiectul procedurii, informat, sau a apărătorului acestuia (articolul 115a alineatul 3 din aceeași lege), și, în consecință, prin faptul că nu a asigurat respectarea dreptului la apărare al judecătorilor de la instanțele de drept comun care fac obiectul procedurii,

Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE.

| 2) | Prin faptul că a permis ca dreptul instanțelor de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu cereri de decizie preliminară să fie limitat de posibilitatea inițierii unei proceduri disciplinare, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE. |
| --- | --- |

2)

Prin faptul că a permis ca dreptul instanțelor de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu cereri de decizie preliminară să fie limitat de posibilitatea inițierii unei proceduri disciplinare, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE.

| 3) | Republica Polonă este obligată să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii. |
| --- | --- |

3)

Republica Polonă este obligată să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

| 4) | Regatul Belgiei, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Regatul Belgiei, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 413, 9.12.2019.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/3

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

(Cauza C-911/19) (1)

(Trimitere preliminară - Articolele 263 și 267 TFUE - Act al Uniunii care nu este obligatoriu din punct de vedere juridic - Control jurisdicțional - Ghid emis de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) - Mecanisme de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar - Validitate - Competența ABE)

(2021/C 382/03)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fédération bancaire française (FBF)

Pârâtă: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

Dispozitivul

| 1) | Articolul 263 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18) nu pot face obiectul unei acțiuni în anulare în temeiul acestui articol. |
| --- | --- |

1)

Articolul 263 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18) nu pot face obiectul unei acțiuni în anulare în temeiul acestui articol.

| 2) | Articolul 267 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că Curtea este competentă, în temeiul acestui articol, să aprecieze validitatea unor acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18). |
| --- | --- |

2)

Articolul 267 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că Curtea este competentă, în temeiul acestui articol, să aprecieze validitatea unor acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18).

| 3) | Dreptul Uniunii nu impune ca admisibilitatea, în fața unei instanțe naționale, a unei excepții de nelegalitate îndreptate împotriva unui act al Uniunii să fie supusă condiției ca acest act să privească în mod direct și individual justițiabilul care se prevalează de această excepție. |
| --- | --- |

3)

Dreptul Uniunii nu impune ca admisibilitatea, în fața unei instanțe naționale, a unei excepții de nelegalitate îndreptate împotriva unui act al Uniunii să fie supusă condiției ca acest act să privească în mod direct și individual justițiabilul care se prevalează de această excepție.

| 4) | Examinarea celei de a treia întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Ghidului Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18). |
| --- | --- |

4)

Examinarea celei de a treia întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Ghidului Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18).

---

(1)  JO C 61, 24.2.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/4

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 august 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – A/B

(Cauza C-262/21 PPU) (1)

(„Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Domeniu de aplicare - Articolul 2 punctul 11 - Noțiunea de «deplasare sau reținere ilicită a unui copil» - Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 - Cerere de înapoiere a unui copil de vârstă mică în privința căruia părinții exercită împreună drepturile privind încredințarea - Resortisanți ai unor țări terțe - Transferul copilului și al mamei sale către statul membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (Dublin III)”)

(2021/C 382/04)

Limba de procedură: finlandeza

Instanța de trimitere

Korkein oikeus

Părțile din procedura principală

Recurent: A

Intimată: B

Dispozitivul

Articolul 2 punctul 11 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 trebuie interpretat în sensul că nu poate constitui o deplasare ilicită sau o reținere ilicită în sensul acestei dispoziții situația în care unul dintre părinți, fără acordul celuilalt părinte, este determinat să își ia copilul din statul său de reședință obișnuită către un alt stat membru în executarea unei decizii de transfer luate de primul stat membru în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, iar apoi să locuiască în al doilea stat membru după ce această decizie de transfer a fost anulată fără ca totuși autoritățile din primul stat membru să fi decis să reprimească persoanele transferate sau să le autorizeze șederea.

---

(1)  JO C 252, 28.6.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/5

---

Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 22 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC Mitliv Exim SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Cauza C-81/20) (1)

(Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Drepturi fundamentale - Principiul ne bis in idem - Cumul de sancțiuni penale și administrative - Inaplicabilitate - Obligații fiscale accesorii - Dobânzi aferente unei sume plătite de contribuabil în cadrul unei proceduri penale)

(2021/C 382/05)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Tribunalul București

Părțile din procedura principală

Reclamantă: SC Mitliv Exim SRL

Pârâte: Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Dispozitivul

Articolele 2 și 63 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, din moment ce au avut loc operațiuni taxabile, iar taxa pe valoarea adăugată aferentă este exigibilă, o plată, fie și provizorie, prin care se urmărește onorarea creanței fiscale corespunzătoare nu poate fi considerată ca fiind nedatorată și nu poate genera dobânzi în beneficiul contribuabilului care a efectuat-o.

---

(1)  JO C 279, 24.8.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/5

---

Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 22 iunie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit] – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui VA

(Cauza C-206/20) (1)

(Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cooperare judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 8 alineatul 1 litera (c) - Mandat european de arestare emis de parchetul unui stat membru în scopul urmăririi penale pe baza unei măsuri privative de libertate emise de aceeași autoritate - Lipsa controlului jurisdicțional înainte de predarea persoanei căutate - Consecințe - Protecție jurisdicțională efectivă - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 47)

(2021/C 382/06)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Apelant: VA

Cu participarea: Procurorul din cadrul Parchetului Regional din Ruse, Bulgaria

Dispozitivul

Articolul 8 alineatul 1 litera (c) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002, privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, interpretat în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a jurisprudenței Curții, trebuie interpretat în sensul că cerințele inerente protecției jurisdicționale efective de care trebuie să beneficieze o persoană care face obiectul unui mandat european de arestare în scopul urmăririi penale nu sunt îndeplinite atunci când atât mandatul european de arestare, cât și decizia judiciară pe care se grefează acesta sunt emise de un procuror, care poate fi calificat drept „autoritate judiciară emitentă”, în sensul articolului 6 alineatul (1) din această decizie-cadru, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, fără ca mandatul european de arestare menționată sau decizia judiciară menționată să poată face obiectul unui control jurisdicțional în statul membru emitent înainte de predarea persoanei căutate de către statul membru de executare.

---

(1)  JO C 262, 10.8.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/6

---

Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Cauza C-636/20) (1)

(Trimitere preliminară - Codul vamal al Uniunii - Articolul 22 alineatul (6) - Articolul 29 - Dreptul de a fi ascultat - Proceduri inițiate din oficiu - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea litigiului principal - Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară)

(2021/C 382/07)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere

Pécsi Törvényszék

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Tolnatext Bt.

Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Dispozitivul

Cererea de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék (Curtea din Pécs, Ungaria), prin decizia din 30 octombrie 2020, este vădit inadmisibilă.

---

(1)  JO C 62, 22.2.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/6

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Köln (Germania) la 16 februarie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

(Cauza C-95/21)

(2021/C 382/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgerichts Köln

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

Pârâtă: AirHelp Germany GmbH

Această cauză a fost radiată din registrul Curții prin Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 5 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

(Cauza C-142/21)

(2021/C 382/09)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Köln

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

Pârâtă: AirHelp Germany GmbH

Prin Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021, această cauză a fost radiată din registrul Curții.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 22 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/GE

(Cauza C-173/21)

(2021/C 382/10)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Köln

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

Pârât: GE

Prin Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021, această cauză a fost radiată din registrul Curții.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Spania) la 12 mai 2021 – Casilda/Banco Cetelem SA

(Cauza C-302/21)

(2021/C 382/11)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Casilda

Pârâtă: Banco Cetelem SA

Întrebările preliminare

Prima întrebare preliminară:

| a) | Ținând seama de principiul supremației dreptului Uniunii, în domeniile de competența Uniunii Europene, în special în cadrul normativ referitor la creditul de consum și la contractele încheiate cu consumatorii, instanța națională este ținută să verifice din oficiu conformitatea cu dreptul Uniunii a jurisprudenței Tribunal Supremo [Curtea Supremă, Spania], în calitate de instanță superioară, cu privire la interpretarea și la aplicarea Ley de 23 de julio de 1908, sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios [Legea din 23 iulie 1908 privind nulitatea contractelor de împrumut cu caracter cămătăresc], ca dispoziție de drept național – în măsura în care jurisprudența respectivă se aplică nu numai în ceea ce privește nulitatea contractului încheiat, ci și în ceea ce privește definiția „obiectului principal” al contractului de credit de consum de tip „revolving” și caracterul adecvat al raportului „calitate/preț” al serviciului furnizat – sau, dimpotrivă, este ținută să adopte poziția Tribunal Supremo [Curtea Supremă], care consideră că această obligație de verificare a conformității cu dreptul Uniunii și cu directivele sale este condiționată de „petitum”-ul reclamantului sau subordonată acestuia (principiul disponibilității), astfel încât trebuie să se considere că supremația dreptului Uniunii și efectul său de armonizare nu sunt incidente dacă acțiunea exercitată pe baza dreptului național este întemeiată „exclusiv sau în principal” pe nulitatea contractului de credit de consum „din cauza caracterului său cămătăresc”, iar aceasta chiar dacă jurisprudența Tribunal Supremo [Curtea Supremă], referitoare la interpretarea și la aplicarea Legii privind cămătăria, se aplică în ceea ce privește definiția obiectului principal și caracterul adecvat al raportului calitate/preț al creditului de consum cu privire la care instanța națională este chemată să se pronunțe? |
| --- | --- |

a)

Ținând seama de principiul supremației dreptului Uniunii, în domeniile de competența Uniunii Europene, în special în cadrul normativ referitor la creditul de consum și la contractele încheiate cu consumatorii, instanța națională este ținută să verifice din oficiu conformitatea cu dreptul Uniunii a jurisprudenței Tribunal Supremo [Curtea Supremă, Spania], în calitate de instanță superioară, cu privire la interpretarea și la aplicarea Ley de 23 de julio de 1908, sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios [Legea din 23 iulie 1908 privind nulitatea contractelor de împrumut cu caracter cămătăresc], ca dispoziție de drept național – în măsura în care jurisprudența respectivă se aplică nu numai în ceea ce privește nulitatea contractului încheiat, ci și în ceea ce privește definiția „obiectului principal” al contractului de credit de consum de tip „revolving” și caracterul adecvat al raportului „calitate/preț” al serviciului furnizat – sau, dimpotrivă, este ținută să adopte poziția Tribunal Supremo [Curtea Supremă], care consideră că această obligație de verificare a conformității cu dreptul Uniunii și cu directivele sale este condiționată de „petitum”-ul reclamantului sau subordonată acestuia (principiul disponibilității), astfel încât trebuie să se considere că supremația dreptului Uniunii și efectul său de armonizare nu sunt incidente dacă acțiunea exercitată pe baza dreptului național este întemeiată „exclusiv sau în principal” pe nulitatea contractului de credit de consum „din cauza caracterului său cămătăresc”, iar aceasta chiar dacă jurisprudența Tribunal Supremo [Curtea Supremă], referitoare la interpretarea și la aplicarea Legii privind cămătăria, se aplică în ceea ce privește definiția obiectului principal și caracterul adecvat al raportului calitate/preț al creditului de consum cu privire la care instanța națională este chemată să se pronunțe?

| b) | Ținând seama: de principiul supremației dreptului Uniunii și de efectul de armonizare al acestuia în materia reglementării creditului de consum și a contractelor încheiate cu consumatorii; de faptul că în jurisprudența sa Tribunal Supremo [Curtea Supremă, Spania] a reiterat, în numeroase hotărâri, că „excluderea” prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CE (1), ca normă de armonizare, a fost transpusă integral în ordinea juridică spaniolă și că instanța națională nu poate deci să efectueze un control jurisdicțional al prețurilor; de faptul că în ordinea juridică spaniolă nu există nicio dispoziție legală, nici măcar Legea din 1908 privind combaterea cămătăriei, care să permită sau să prevadă, cu caracter general, un astfel de control jurisdicțional al prețurilor; și de faptul că nu s-a realizat nicio analiză privind eventuala lipsă de transparență a clauzei care stabilește prețul creditului de consum, articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE se opune ca instanța națională să aplice Legea din 1908 privind combaterea cămătăriei prin extinderea domeniului său de aplicare în afara cadrului său natural de constatare a nulității contractului încheiat și să exercite, pe baza unei competențe „ex novo”, un „control jurisdicțional” cu privire la obiectul principal al contractului de natură să determine, cu caracter general, fie prețul creditului de consum, prin raportare la rata nominală a dobânzii (RND), fie costul acestui credit, prin raportare la dobânda anuală efectivă (DAE)? |
| --- | --- |

b)

Ținând seama: de principiul supremației dreptului Uniunii și de efectul de armonizare al acestuia în materia reglementării creditului de consum și a contractelor încheiate cu consumatorii; de faptul că în jurisprudența sa Tribunal Supremo [Curtea Supremă, Spania] a reiterat, în numeroase hotărâri, că „excluderea” prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CE (1), ca normă de armonizare, a fost transpusă integral în ordinea juridică spaniolă și că instanța națională nu poate deci să efectueze un control jurisdicțional al prețurilor; de faptul că în ordinea juridică spaniolă nu există nicio dispoziție legală, nici măcar Legea din 1908 privind combaterea cămătăriei, care să permită sau să prevadă, cu caracter general, un astfel de control jurisdicțional al prețurilor; și de faptul că nu s-a realizat nicio analiză privind eventuala lipsă de transparență a clauzei care stabilește prețul creditului de consum, articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE se opune ca instanța națională să aplice Legea din 1908 privind combaterea cămătăriei prin extinderea domeniului său de aplicare în afara cadrului său natural de constatare a nulității contractului încheiat și să exercite, pe baza unei competențe „ex novo”, un „control jurisdicțional” cu privire la obiectul principal al contractului de natură să determine, cu caracter general, fie prețul creditului de consum, prin raportare la rata nominală a dobânzii (RND), fie costul acestui credit, prin raportare la dobânda anuală efectivă (DAE)?

| c) | În sfârșit, având în vedere considerentele care precedă și ținând seama de cadrul normativ și de armonizare stabilit prin Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special de competența în materia funcționării pieței interne, controlul exercitat de instanța națională în ceea ce privește stabilirea cu caracter general a prețului sau a costului creditului de consum, în lipsa unei norme naționale care să îl prevadă în mod expres, „este compatibil” cu articolul 120 TFUE, în cadrul unei economii de piață deschise și cu respectarea principiului libertății contractuale a părților? |
| --- | --- |

c)

În sfârșit, având în vedere considerentele care precedă și ținând seama de cadrul normativ și de armonizare stabilit prin Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special de competența în materia funcționării pieței interne, controlul exercitat de instanța națională în ceea ce privește stabilirea cu caracter general a prețului sau a costului creditului de consum, în lipsa unei norme naționale care să îl prevadă în mod expres, „este compatibil” cu articolul 120 TFUE, în cadrul unei economii de piață deschise și cu respectarea principiului libertății contractuale a părților?

Cea de-a doua întrebare preliminară:

Ținând seama de principiul supremației dreptului Uniunii, în domeniul de armonizare care intră în competența Uniunii Europene, în special în cadrul directivelor care reglementează creditul de consum și contractele încheiate cu consumatorii, și având în vedere că principiul securității juridice reprezintă o condiție necesară pentru funcționarea corectă și eficientă a pieței interne a creditului de consum, acest principiu al securității juridice se opune, pentru asigurarea unei funcționări corecte a pieței interne a creditului de consum, unei limitări a DAE în contractele de credit de consum, care poate fi impusă cu caracter general consumatorului cu scopul de a combate cămătăria, precum cea stabilită de Tribunal Supremo [Curtea Supremă], nu pe baza unor parametri obiectivi și preciși, ci printr-o simplă aproximare, astfel încât fiecare instanță națională are libertatea de a stabili în mod concret această limită pentru soluționarea litigiului cu care este sesizată?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spania) la 19 mai 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. și altul/Daimler AG

(Cauza C-312/21)

(2021/C 382/12)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

Pârâtă: Daimler AG

Întrebările preliminare

| 1) | Regimul prevăzut la articolul 394 alineatul 2 din LEC, care permite ca persoana prejudiciată să suporte o parte din cheltuielile de judecată în funcție de cuantumul sumelor plătite în mod nedatorat cu titlu de suprapreț, care îi sunt rambursate ca urmare a admiterii parțiale a acțiunii sale în despăgubire, regim care, ca o condiție esențială, pleacă de la prezumția că există o încălcare anticoncurențială și o legătură de cauzalitate între aceasta și producerea unui prejudiciu, care este în mod cert recunoscut, cuantificat și acordat ca urmare a procedurii, este compatibil cu dreptul la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-un comportament anticoncurențial, în sensul articolului 101 din TFUE și al jurisprudenței care îl interpretează? |
| --- | --- |

1)

Regimul prevăzut la articolul 394 alineatul 2 din LEC, care permite ca persoana prejudiciată să suporte o parte din cheltuielile de judecată în funcție de cuantumul sumelor plătite în mod nedatorat cu titlu de suprapreț, care îi sunt rambursate ca urmare a admiterii parțiale a acțiunii sale în despăgubire, regim care, ca o condiție esențială, pleacă de la prezumția că există o încălcare anticoncurențială și o legătură de cauzalitate între aceasta și producerea unui prejudiciu, care este în mod cert recunoscut, cuantificat și acordat ca urmare a procedurii, este compatibil cu dreptul la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-un comportament anticoncurențial, în sensul articolului 101 din TFUE și al jurisprudenței care îl interpretează?

| 2) | Competența instanței naționale de a estima cuantumul prejudiciului permite cuantificarea acestuia în mod subsidiar și autonom, ca urmare a constatării unei situații de asimetrie a informațiilor sau a unor dificultăți iremediabile de cuantificare care nu trebuie să împiedice exercitarea dreptului la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-o practică anticoncurențială, în sensul articolului 101 TFUE, coroborat cu articolul 47 din cartă, inclusiv în cazul în care partea prejudiciată printr-o încălcare anticoncurențială sub forma unui cartel care a dat naștere supraprețului a avut acces, în cursul procedurii, la datele pe care pârâta însăși își întemeiază raportul de expertiză pentru a exclude existența unui prejudiciu care trebuie reparat? |
| --- | --- |

2)

Competența instanței naționale de a estima cuantumul prejudiciului permite cuantificarea acestuia în mod subsidiar și autonom, ca urmare a constatării unei situații de asimetrie a informațiilor sau a unor dificultăți iremediabile de cuantificare care nu trebuie să împiedice exercitarea dreptului la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-o practică anticoncurențială, în sensul articolului 101 TFUE, coroborat cu articolul 47 din cartă, inclusiv în cazul în care partea prejudiciată printr-o încălcare anticoncurențială sub forma unui cartel care a dat naștere supraprețului a avut acces, în cursul procedurii, la datele pe care pârâta însăși își întemeiază raportul de expertiză pentru a exclude existența unui prejudiciu care trebuie reparat?

| 3) | Competența instanței naționale de a estima cuantumul prejudiciului permite cuantificarea acestuia în mod subsidiar și autonom, ca urmare a constatării unei situații de asimetrie a informațiilor sau a unor dificultăți iremediabile de cuantificare care nu trebuie să împiedice dreptul la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-o practică anticoncurențială, în sensul articolului 101 TFUE, coroborat cu articolul 47 din cartă, inclusiv în cazul în care partea prejudiciată printr-o încălcare anticoncurențială constând într-un cartel care a dat naștere supraprețului exercită acțiunea în despăgubire împotriva unuia dintre destinatarii deciziei administrative, care este responsabil în solidar pentru prejudiciile respective, dar care nu a comercializat produsul sau serviciul achiziționat de respectiva parte prejudiciată? |
| --- | --- |

3)

Competența instanței naționale de a estima cuantumul prejudiciului permite cuantificarea acestuia în mod subsidiar și autonom, ca urmare a constatării unei situații de asimetrie a informațiilor sau a unor dificultăți iremediabile de cuantificare care nu trebuie să împiedice dreptul la despăgubirea integrală al părții prejudiciate printr-o practică anticoncurențială, în sensul articolului 101 TFUE, coroborat cu articolul 47 din cartă, inclusiv în cazul în care partea prejudiciată printr-o încălcare anticoncurențială constând într-un cartel care a dat naștere supraprețului exercită acțiunea în despăgubire împotriva unuia dintre destinatarii deciziei administrative, care este responsabil în solidar pentru prejudiciile respective, dar care nu a comercializat produsul sau serviciul achiziționat de respectiva parte prejudiciată?

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/9

---

Recurs introdus la 25 mai 2021 de PNB Banka AS împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a zecea) din 12 martie 2021 în cauza T-50/20, PNB Banka/BCE

(Cauza C-326/21 P)

(2021/C 382/13)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: PNB Banka AS (reprezentant: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană (BCE)

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Tribunalului:

| — | anularea ordonanței atacate; |
| --- | --- |

—

anularea ordonanței atacate;

| — | declararea, în temeiul articolului 264 TFUE, a nulității deciziei BCE din 19 noiembrie 2019 prin care se refuză obligarea administratorului judiciar al recurentei să acorde avocatului împuternicit de consiliul de administrație al acesteia accesul în sediile sale, la informațiile pe care le deține, precum și la personalul și la resursele sale; |
| --- | --- |

—

declararea, în temeiul articolului 264 TFUE, a nulității deciziei BCE din 19 noiembrie 2019 prin care se refuză obligarea administratorului judiciar al recurentei să acorde avocatului împuternicit de consiliul de administrație al acesteia accesul în sediile sale, la informațiile pe care le deține, precum și la personalul și la resursele sale;

| — | în măsura în care Curtea nu este în măsură să se pronunțe pe fond, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe asupra acțiunii în anulare; și |
| --- | --- |

—

în măsura în care Curtea nu este în măsură să se pronunțe pe fond, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe asupra acțiunii în anulare; și

| — | obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă, precum și a cheltuielilor de judecată aferente recursului. |
| --- | --- |

—

obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă, precum și a cheltuielilor de judecată aferente recursului.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurenta invocă douăsprezece motive.

Primul motiv de recurs: Tribunalul s-a întemeiat în mod eronat pe jurisprudența referitoare la acțiunile introduse de persoanele care nu sunt destinatari împotriva actelor Uniunii cu aplicabilitate generală care necesită transpunere sau care implică acte naționale de punere în aplicare și a aplicat această jurisprudență în prezenta cauză, care privește o acțiune directă împotriva unui act individual al Uniunii, care poate fi atacat numai printr-o acțiune în anulare în temeiul articolul 263 TFUE și care produce efecte în mod direct, fără a fi necesară o punere în aplicare.

Al doilea motiv de recurs: ordonanța atacată încalcă principiul potrivit căruia accesul la Curte în contextul articolului 263 TFUE nu poate depinde de statele membre.

Al treilea motiv de recurs: ordonanța atacată este incompatibilă cu competența exclusivă a Curții de Justiție a Uniunii Europene în temeiul articolului 263 TFUE.

Al patrulea motiv de recurs: ordonanța atacată nu respectă principiul efectivității unei căi de atac dacă, din motive structurale, aceasta este teoretică și iluzorie.

Al cincilea motiv de recurs: ordonanța atacată încalcă articolul 51 din cartă.

Al șaselea motiv de recurs: ordonanța atacată se întemeiază pe o reducere teleologică eronată a competențelor de supraveghere prudențială ale BCE.

Al șaptelea motiv de recurs: Tribunalul nu ia în considerare faptul că analiza efectuată în temeiul articolul 47 din cartă trebuie să se bazeze pe modul în care instituția europeană în cauză acționează și poate acționa efectiv, iar nu doar pe capacitatea sa de a emite decizii oficiale obligatorii către terți.

Al optulea motiv de recurs: ordonanța atacată se întemeiază pe o distincție eronată între dreptul supravegherii prudențiale și dreptul insolvenței.

Al nouălea motiv de recurs: Tribunalul a considerat în mod eronat că BCE nu are competența necesară.

Al zecelea motiv de recurs: ordonanța atacată se întemeiază pe o presupunere eronată în ceea ce privește efectul retragerii licenței asupra competenței BCE.

Al unsprezecelea motiv de recurs: Tribunalul a considerat în mod eronat că BCE s-a conformat Hotărârii din 5 noiembrie 2019, BCE și alții/Trasta Komercbanka și alții (C-663/17 P, C-665/17 P și C-669/17 P, EU:C:2019:923).

Al doisprezecelea motiv de recurs: Tribunalul nu a abordat în mod adecvat motivele invocate de recurentă cu privire la dreptul său de a fi ascultată, la cerința de motivare și la principiul nemo auditur.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Spania) la 27 mai 2021 – European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fotbal (UEFA) și Fédération internationale de football association (FIFA)

(Cauza C-333/21)

(2021/C 382/14)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid

Părțile din procedura principală

Reclamantă: European Superleague Company, S.L.

Pârâte: Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) și Fédération internationale de football association (FIFA)

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că interzice abuzul de poziție dominantă constând în stabilirea de către FIFA și UEFA în statutele lor (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice articol similar cuprins în statutele asociațiilor membre și ale ligilor naționale), a necesității unei autorizații prealabile din partea acestor entități, care și-au atribuit competența exclusivă de a organiza sau de a autoriza competiții internaționale între cluburi în Europa, pentru ca o entitate terță să poată crea o nouă competiție paneuropeană între cluburi, cum ar fi Superliga, în special atunci când nu există o procedură reglementată pe baza unor criterii obiective, transparente și nediscriminatorii și ținând seama de posibilul conflict de interese care afectează FIFA și UEFA? |
| --- | --- |

1)

Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că interzice abuzul de poziție dominantă constând în stabilirea de către FIFA și UEFA în statutele lor (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice articol similar cuprins în statutele asociațiilor membre și ale ligilor naționale), a necesității unei autorizații prealabile din partea acestor entități, care și-au atribuit competența exclusivă de a organiza sau de a autoriza competiții internaționale între cluburi în Europa, pentru ca o entitate terță să poată crea o nouă competiție paneuropeană între cluburi, cum ar fi Superliga, în special atunci când nu există o procedură reglementată pe baza unor criterii obiective, transparente și nediscriminatorii și ținând seama de posibilul conflict de interese care afectează FIFA și UEFA?

| 2) | Articolul 101 TFUE trebuie interpretat în sensul că interzice ca FIFA și UEFA să impună în statutele lor (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice articol similar cuprins în statutele asociațiilor membre și ale ligilor naționale) obținerea unei autorizații prealabile din partea acestor entități, care și-au atribuit competența exclusivă de a organiza sau de a autoriza competiții internaționale între cluburi în Europa, pentru ca o entitate terță să poată crea o nouă competiție paneuropeană între cluburi, cum ar fi Superliga, în special atunci când nu există o procedură reglementată pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii și ținând seama de posibilul conflict de interese care ar afecta FIFA și UEFA? |
| --- | --- |

2)

Articolul 101 TFUE trebuie interpretat în sensul că interzice ca FIFA și UEFA să impună în statutele lor (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice articol similar cuprins în statutele asociațiilor membre și ale ligilor naționale) obținerea unei autorizații prealabile din partea acestor entități, care și-au atribuit competența exclusivă de a organiza sau de a autoriza competiții internaționale între cluburi în Europa, pentru ca o entitate terță să poată crea o nouă competiție paneuropeană între cluburi, cum ar fi Superliga, în special atunci când nu există o procedură reglementată pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii și ținând seama de posibilul conflict de interese care ar afecta FIFA și UEFA?

| 3) | Articolele 101 și/sau 102 trebuie interpretate în sensul că interzic o acțiune a FIFA, a UEFA, a federațiilor lor membre și/sau a ligilor naționale ce constă în amenințarea cu adoptarea unor sancțiuni împotriva cluburilor care participă la Superligă și/sau a jucătorilor acestora din cauza descurajării pe care o pot genera? În cazul în care se adoptă sancțiuni privind excluderea din competiții sau interzicerea de a participa la meciurile echipelor naționale, ar constitui aceste sancțiuni, fără a se baza pe criterii obiective, transparente și nediscriminatorii, o încălcare a articolelor 101 și/sau 102 TFUE? |
| --- | --- |

3)

Articolele 101 și/sau 102 trebuie interpretate în sensul că interzic o acțiune a FIFA, a UEFA, a federațiilor lor membre și/sau a ligilor naționale ce constă în amenințarea cu adoptarea unor sancțiuni împotriva cluburilor care participă la Superligă și/sau a jucătorilor acestora din cauza descurajării pe care o pot genera? În cazul în care se adoptă sancțiuni privind excluderea din competiții sau interzicerea de a participa la meciurile echipelor naționale, ar constitui aceste sancțiuni, fără a se baza pe criterii obiective, transparente și nediscriminatorii, o încălcare a articolelor 101 și/sau 102 TFUE?

| 4) | Articolele 101 și/sau 102 TFUE trebuie interpretate în sensul că sunt incompatibile cu dispozițiile articolelor 67 și 68 din Statutul FIFA, în măsura în care acestea stabilesc că UEFA și federațiile sale naționale membre sunt „titulare originare ale tuturor drepturilor care derivă din competițiile [...] aflate sub jurisdicția lor”, privând astfel cluburile participante și orice alt organizator de competiție alternativă de proprietatea originară asupra drepturilor respective și atribuindu-și responsabilitatea exclusivă pentru comercializarea lor? |
| --- | --- |

4)

Articolele 101 și/sau 102 TFUE trebuie interpretate în sensul că sunt incompatibile cu dispozițiile articolelor 67 și 68 din Statutul FIFA, în măsura în care acestea stabilesc că UEFA și federațiile sale naționale membre sunt „titulare originare ale tuturor drepturilor care derivă din competițiile [...] aflate sub jurisdicția lor”, privând astfel cluburile participante și orice alt organizator de competiție alternativă de proprietatea originară asupra drepturilor respective și atribuindu-și responsabilitatea exclusivă pentru comercializarea lor?

| 5) | Dacă FIFA și UEFA, în calitate de entități care își atribuie competența exclusivă de a organiza și de a autoriza competiții internaționale între cluburi de fotbal în Europa, interzic sau se opun desfășurării Superligii, în temeiul dispozițiilor menționate din statutele lor, articolul 101 TFUE ar trebui interpretat în sensul că aceste restricții privind concurența pot beneficia de excepția prevăzută la această dispoziție, având în vedere că se limitează în mod substanțial producția, că se împiedică apariția pe piață a unor produse alternative față de cele oferite de FIFA/UEFA și că se restrânge inovația, prin interzicerea altor formate și a altor modalități, eliminând astfel potențiala competență de pe piață și limitând alegerea consumatorului? O asemenea restricție ar beneficia de o justificare obiectivă care să permită să se considere că nu există abuz de poziție dominantă în sensul articolului 102 TFUE? |
| --- | --- |

5)

Dacă FIFA și UEFA, în calitate de entități care își atribuie competența exclusivă de a organiza și de a autoriza competiții internaționale între cluburi de fotbal în Europa, interzic sau se opun desfășurării Superligii, în temeiul dispozițiilor menționate din statutele lor, articolul 101 TFUE ar trebui interpretat în sensul că aceste restricții privind concurența pot beneficia de excepția prevăzută la această dispoziție, având în vedere că se limitează în mod substanțial producția, că se împiedică apariția pe piață a unor produse alternative față de cele oferite de FIFA/UEFA și că se restrânge inovația, prin interzicerea altor formate și a altor modalități, eliminând astfel potențiala competență de pe piață și limitând alegerea consumatorului? O asemenea restricție ar beneficia de o justificare obiectivă care să permită să se considere că nu există abuz de poziție dominantă în sensul articolului 102 TFUE?

| 6) | Articolele 45, 49, 56 și/sau 63 TFUE trebuie interpretate în sensul că reprezintă o restricție contrară unor libertăți fundamentale recunoscute la aceste articole o dispoziție precum cea cuprinsă în statutele FIFA și UEFA (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice alt articol similar din cadrul statutelor asociațiilor membre ale ligilor naționale), care impune cerința unei autorizații prealabile a acestor entități pentru organizarea de către un operator economic dintr-un stat membru a unei competiții paneuropene între cluburi precum Superliga? |
| --- | --- |

6)

Articolele 45, 49, 56 și/sau 63 TFUE trebuie interpretate în sensul că reprezintă o restricție contrară unor libertăți fundamentale recunoscute la aceste articole o dispoziție precum cea cuprinsă în statutele FIFA și UEFA (în special articolele 22 și 71-73 din Statutul FIFA, articolele 49 și 51 din Statutul UEFA, precum și orice alt articol similar din cadrul statutelor asociațiilor membre ale ligilor naționale), care impune cerința unei autorizații prealabile a acestor entități pentru organizarea de către un operator economic dintr-un stat membru a unei competiții paneuropene între cluburi precum Superliga?

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Spania) la 27 mai 2021 – Vicente/Delia

(Cauza C-335/21)

(2021/C 382/15)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla

Părțile din procedura principală

Reclamant: Vicente

Pârâtă: Delia

Întrebările preliminare

| 1) | O procedură sumară prin care se solicită plata onorariilor de către un avocat, care nu permite instanței să examineze din oficiu eventualul caracter abuziv al clauzelor incluse într-un contract încheiat cu un consumator, având în vedere că acesta nu prevede intervenția sa în niciun moment al desfășurării procedurii, cu excepția cazului în care clientul se opune cererii respective și, ulterior, una dintre părți introduce o acțiune împotriva deciziei finale a grefierului, este conformă cu Directiva 93/13 (1)
  și cu principiul efectivității prevăzut de aceasta coroborate cu dreptul la o cale de atac efectivă, consacrat la articolul 47 din cartă? |
| --- | --- |

1)

O procedură sumară prin care se solicită plata onorariilor de către un avocat, care nu permite instanței să examineze din oficiu eventualul caracter abuziv al clauzelor incluse într-un contract încheiat cu un consumator, având în vedere că acesta nu prevede intervenția sa în niciun moment al desfășurării procedurii, cu excepția cazului în care clientul se opune cererii respective și, ulterior, una dintre părți introduce o acțiune împotriva deciziei finale a grefierului, este conformă cu Directiva 93/13 (1)
  și cu principiul efectivității prevăzut de aceasta coroborate cu dreptul la o cale de atac efectivă, consacrat la articolul 47 din cartă?

| 2) | Faptul că eventualul control privind caracterul abuziv efectuat de instanță din oficiu sau la cererea unei părți, în astfel de proceduri de natură sumară, se realizează în contextul unei acțiuni în revizuire facultative introduse împotriva deciziei adoptate de un organ fără caracter jurisdicțional precum grefierul, care, în principiu, trebuie să se limiteze exclusiv la ceea ce a făcut obiectul deciziei și care nu permite administrarea altor probe decât înscrisurile care au fost deja prezentate de părți, este conform cu Directiva 93/13 și cu principiul efectivității prevăzut de aceasta coroborate cu dreptul la o cale de atac efectivă, consacrat la articolul 47 din cartă? |
| --- | --- |

2)

Faptul că eventualul control privind caracterul abuziv efectuat de instanță din oficiu sau la cererea unei părți, în astfel de proceduri de natură sumară, se realizează în contextul unei acțiuni în revizuire facultative introduse împotriva deciziei adoptate de un organ fără caracter jurisdicțional precum grefierul, care, în principiu, trebuie să se limiteze exclusiv la ceea ce a făcut obiectul deciziei și care nu permite administrarea altor probe decât înscrisurile care au fost deja prezentate de părți, este conform cu Directiva 93/13 și cu principiul efectivității prevăzut de aceasta coroborate cu dreptul la o cale de atac efectivă, consacrat la articolul 47 din cartă?

| 3) | O clauză inclusă într-un contract încheiat între un avocat și un consumator precum cea în litigiu, care prevede plata unor onorarii în situația specifică în care clientul se desistă de judecată înainte de finalizarea acesteia sau încheie un acord cu entitatea respectivă fără știrea cabinetului de avocatură sau în pofida opiniei acestuia, trebuie considerată ca fiind inclusă în domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13, întrucât este vorba despre o clauză principală referitoare la obiectul contractului, în speță, la preț? |
| --- | --- |

3)

O clauză inclusă într-un contract încheiat între un avocat și un consumator precum cea în litigiu, care prevede plata unor onorarii în situația specifică în care clientul se desistă de judecată înainte de finalizarea acesteia sau încheie un acord cu entitatea respectivă fără știrea cabinetului de avocatură sau în pofida opiniei acestuia, trebuie considerată ca fiind inclusă în domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13, întrucât este vorba despre o clauză principală referitoare la obiectul contractului, în speță, la preț?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, clauza menționată, care determină onorariile avocatului prin trimitere la un barem al unui barou, care stabilește diverse reguli aplicabile de la caz la caz, fără a se face vreo referire la această clauză în cadrul informării prealabile, poate fi considerată clară și inteligibilă în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, clauza menționată, care determină onorariile avocatului prin trimitere la un barem al unui barou, care stabilește diverse reguli aplicabile de la caz la caz, fără a se face vreo referire la această clauză în cadrul informării prealabile, poate fi considerată clară și inteligibilă în sensul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13?

| 5) | În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, includerea într-un contract încheiat între un avocat și un consumator a unei clauze precum cea în litigiu, care determină onorariile avocatului prin simpla trimitere la un barem al unui barou, care stabilește diverse reguli aplicabile de la caz la caz, fără a se face vreo referire la această clauză în oferta comercială și în cadrul informării prealabile, poate fi considerată o practică comercială neloială în sensul Directivei 2005/29 (2)? |
| --- | --- |

5)

În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, includerea într-un contract încheiat între un avocat și un consumator a unei clauze precum cea în litigiu, care determină onorariile avocatului prin simpla trimitere la un barem al unui barou, care stabilește diverse reguli aplicabile de la caz la caz, fără a se face vreo referire la această clauză în oferta comercială și în cadrul informării prealabile, poate fi considerată o practică comercială neloială în sensul Directivei 2005/29 (2)?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

(2)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2005, L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação do Porto (Portugalia) la 4 iunie 2021 – ING Luxembourg SA/VX

(Cauza C-346/21)

(2021/C 382/16)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal da Relação do Porto

Părțile din procedura principală

Apelantă: ING Luxembourg SA

Intimată: VX

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 (1) trebuie interpretat în sensul că notificarea prin scrisoare recomandată, efectuată către o întreprindere care are sediul social în alt stat membru, fără utilizarea formularului care figurează în anexa II la Regulamentul nr. 1393/2007, poate fi considerată validă, în împrejurările din prezenta cauză? |
| --- | --- |

1)

Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 (1) trebuie interpretat în sensul că notificarea prin scrisoare recomandată, efectuată către o întreprindere care are sediul social în alt stat membru, fără utilizarea formularului care figurează în anexa II la Regulamentul nr. 1393/2007, poate fi considerată validă, în împrejurările din prezenta cauză?

| 2) | Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 și principiile dreptului Uniunii menționate în acesta trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării în prezenta cauză a articolului 191 alineatul 2 din Codul de procedură civilă portughez, având în vedere că dispoziția respectivă prevede că nulitatea notificării trebuie invocată într-un anumit termen (și anume, termenul prevăzut pentru formularea întâmpinării)? |
| --- | --- |

2)

Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 și principiile dreptului Uniunii menționate în acesta trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării în prezenta cauză a articolului 191 alineatul 2 din Codul de procedură civilă portughez, având în vedere că dispoziția respectivă prevede că nulitatea notificării trebuie invocată într-un anumit termen (și anume, termenul prevăzut pentru formularea întâmpinării)?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială (notificarea sau comunicarea actelor) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului (JO 2007, L 324, p. 79).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2021 – R.T./Hauptzollamt Hamburg

(Cauza C-368/21)

(2021/C 382/17)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Finanzgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamant: R.T.

Pârât: Hauptzollamt Hamburg

Întrebările preliminare

| 1) | Articolele 30 și 60 din Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretate în sensul că locul importului, din punctul de vedere al TVA-ului, al unui mijloc de transport înmatriculat într-o țară terță, introdus în Uniune cu încălcarea legislației vamale, este situat în statul membru în care s-a săvârșit încălcarea legislației vamale și în care mijlocul de transport a fost utilizat pentru prima dată în Uniune ca mijloc de transport sau în statul membru în care s-a stabilit persoana care a săvârșit încălcarea obligației vamale și unde aceasta utilizează vehiculul? |
| --- | --- |

1)

Articolele 30 și 60 din Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretate în sensul că locul importului, din punctul de vedere al TVA-ului, al unui mijloc de transport înmatriculat într-o țară terță, introdus în Uniune cu încălcarea legislației vamale, este situat în statul membru în care s-a săvârșit încălcarea legislației vamale și în care mijlocul de transport a fost utilizat pentru prima dată în Uniune ca mijloc de transport sau în statul membru în care s-a stabilit persoana care a săvârșit încălcarea obligației vamale și unde aceasta utilizează vehiculul?

| 2) | În cazul în care locul importului este situat într-un alt stat membru decât Germania, este contrară Directivei 2006/112, în special articolelor 30 și 60 din aceasta, o dispoziție a unui stat membru care declară aplicabil prin analogie articolul 87 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 (2) în privința TVA-ului la import? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care locul importului este situat într-un alt stat membru decât Germania, este contrară Directivei 2006/112, în special articolelor 30 și 60 din aceasta, o dispoziție a unui stat membru care declară aplicabil prin analogie articolul 87 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 (2) în privința TVA-ului la import?

---

(1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

(2)  Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO 2013, L 269, p. 1).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 17 iunie 2021 – Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

(Cauza C-372/21)

(2021/C 382/18)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

Intimată: Bildungsdirektion für Vorarlberg

Întrebările preliminare

| 1. | O situație în care o societate religioasă recunoscută și stabilită într-un stat membru al Uniunii solicită, într-un alt stat membru, acordarea unei subvenții unei școli private care funcționează în acest alt stat membru, care este recunoscută ca școală confesională și care este administrată de o asociație înregistrată în conformitate cu dreptul acestui alt stat membru, intră, având în vedere articolul 17 TFUE, în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii și în special al articolului 56 TFUE?
  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: |
| --- | --- |

1.

O situație în care o societate religioasă recunoscută și stabilită într-un stat membru al Uniunii solicită, într-un alt stat membru, acordarea unei subvenții unei școli private care funcționează în acest alt stat membru, care este recunoscută ca școală confesională și care este administrată de o asociație înregistrată în conformitate cu dreptul acestui alt stat membru, intră, având în vedere articolul 17 TFUE, în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii și în special al articolului 56 TFUE?

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

| 2. | Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei norme naționale care prevede drept condiție a acordării de subvenții școlilor private confesionale recunoașterea solicitantului drept biserică sau drept societate religioasă conform dreptului național? |
| --- | --- |

2.

Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei norme naționale care prevede drept condiție a acordării de subvenții școlilor private confesionale recunoașterea solicitantului drept biserică sau drept societate religioasă conform dreptului național?

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 24 iunie 2021 – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, fostă Happy Flights Sprl

(Cauza C-386/21)

(2021/C 382/19)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour d'appel de Mons

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Ryanair DAC

Pârâtă: Happy Flights Srl, fostă Happy Flights Sprl

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „materie contractuală”, în sensul acestei dispoziții, acoperă acțiunea în despăgubire introdusă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) de o societate de recuperare, care are calitatea de terț în raport cu contractul de transport aerian și care se prevalează de calitatea sa de cesionar al creanței pasagerului, deși societatea respectivă nu demonstrează faptul că a succedat contractantului inițial în toate drepturile și obligațiile sale? |
| --- | --- |

1)

Articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „materie contractuală”, în sensul acestei dispoziții, acoperă acțiunea în despăgubire introdusă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) de o societate de recuperare, care are calitatea de terț în raport cu contractul de transport aerian și care se prevalează de calitatea sa de cesionar al creanței pasagerului, deși societatea respectivă nu demonstrează faptul că a succedat contractantului inițial în toate drepturile și obligațiile sale?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 7 punctul 1 literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că locul de executare a obligației pe care se întemeiază cererea este cel de executare a contractului de transport aerian, fie locul de plecare, fie locul de sosire a zborului sau, dacă este cazul, un alt loc? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 7 punctul 1 literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că locul de executare a obligației pe care se întemeiază cererea este cel de executare a contractului de transport aerian, fie locul de plecare, fie locul de sosire a zborului sau, dacă este cazul, un alt loc?

---

(1)  JO 2012, L 351, p. 1.

(2)  JO 2004, L 46, p. 1.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Erfurt (Germania) la 23 iunie 2021 – A/B

(Cauza C-388/21)

(2021/C 382/20)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Erfurt

Părțile din procedura principală

Reclamant: A

Pârâtă: B

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 18 alineatul (1), articolul 26 alineatul (1) și articolul 46 din Directiva 2007/46/CE (1) coroborate cu articolele 4, 5 și 13 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (2) au de asemenea obiectul și scopul de a proteja interesele cumpărătorilor individuali de autovehicule și patrimoniul acestora? Printre acestea se numără și interesul unui cumpărător individual de autovehicule de a nu cumpăra un autovehicul care nu este conform cu cerințele dreptului Uniunii, în special de a nu cumpăra un autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007? |
| --- | --- |

1)

Articolul 18 alineatul (1), articolul 26 alineatul (1) și articolul 46 din Directiva 2007/46/CE (1) coroborate cu articolele 4, 5 și 13 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (2) au de asemenea obiectul și scopul de a proteja interesele cumpărătorilor individuali de autovehicule și patrimoniul acestora? Printre acestea se numără și interesul unui cumpărător individual de autovehicule de a nu cumpăra un autovehicul care nu este conform cu cerințele dreptului Uniunii, în special de a nu cumpăra un autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007?

| 2) | Dreptul Uniunii, în special principiul efectivității și drepturile fundamentale europene, precum și drepturile proprii ale naturii impun, în cazul oricărui comportament culpabil – săvârșit din neglijență sau cu intenție – al producătorului de autovehicule cu ocazia introducerii pe piață a unui autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, existența unui drept civil la repararea prejudiciului al cumpărătorului autovehiculului față de producătorul de autovehicule? |
| --- | --- |

2)

Dreptul Uniunii, în special principiul efectivității și drepturile fundamentale europene, precum și drepturile proprii ale naturii impun, în cazul oricărui comportament culpabil – săvârșit din neglijență sau cu intenție – al producătorului de autovehicule cu ocazia introducerii pe piață a unui autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, existența unui drept civil la repararea prejudiciului al cumpărătorului autovehiculului față de producătorul de autovehicule?

---

(1)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2007, L 263, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht München I (Germania) la 29 iunie 2021 – KT, NS/FTI Touristik GmbH

(Cauza C-396/21)

(2021/C 382/21)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht München I

Părțile din procedura principală

Apelanți-reclamanți: KT, NS

Intimată-pârâtă: FTI Touristik GmbH

Întrebarea preliminară

Restricțiile privind o boală infecțioasă predominantă la destinația călătoriei constituie o neconformitate în sensul articolului 14 alineatul (1) din Directiva (UE) 2015/2302 (1) inclusiv atunci când, din cauza răspândirii globale a bolii infecțioase, astfel de restricții au fost impuse atât la locul de reședință al pasagerului, cât și în alte țări?

---

(1)  Directiva (UE) 2015/2302 a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 și a Directivei 2011/83/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 90/314/CEE a Consiliului (JO 2015, L 326, p. 1).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 28 iunie 2021 – Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

(Cauza C-398/21)

(2021/C 382/22)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamante: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

Pârâți: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

Întrebarea preliminară

Articolul 8ab alineatul (5) din Directiva 2011/16 (1):

| — | încalcă dreptul la un proces echitabil garantat de articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale prin faptul că nu exclude, în principiu, avocații care acționează în temeiul unei misiuni jurisdicționale din sfera intermediarilor care trebuie să furnizeze administrației fiscale informațiile necesare raportării unei construcții fiscale transnaționale sau care trebuie să notifice această obligație unui alt intermediar? |
| --- | --- |

—

încalcă dreptul la un proces echitabil garantat de articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale prin faptul că nu exclude, în principiu, avocații care acționează în temeiul unei misiuni jurisdicționale din sfera intermediarilor care trebuie să furnizeze administrației fiscale informațiile necesare raportării unei construcții fiscale transnaționale sau care trebuie să notifice această obligație unui alt intermediar?

| — | încalcă drepturile la respectarea corespondenței și a vieții private, garantate de articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de articolul 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, prin faptul că nu exclude, în principiu, avocații care acționează în temeiul unei misiuni de evaluare a situației juridice a clientului lor din sfera intermediarilor care trebuie să furnizeze administrației fiscale informațiile necesare raportării unei construcții fiscale transnaționale sau care trebuie să notifice această obligație unui alt intermediar? |
| --- | --- |

—

încalcă drepturile la respectarea corespondenței și a vieții private, garantate de articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de articolul 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, prin faptul că nu exclude, în principiu, avocații care acționează în temeiul unei misiuni de evaluare a situației juridice a clientului lor din sfera intermediarilor care trebuie să furnizeze administrației fiscale informațiile necesare raportării unei construcții fiscale transnaționale sau care trebuie să notifice această obligație unui alt intermediar?

---

(1)  Directiva 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE (JO 2011, L 64, p. 1).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/17

---

Recurs introdus la 6 iulie 2021 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 21 aprilie 2021 în cauza T-322/19, El-Qaddafi/Consiliul

(Cauza C-413/21 P)

(2021/C 382/23)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux, M. Bishop, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea hotărârii atacate a Tribunalului; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii atacate a Tribunalului;

| — | pronunțarea unei hotărâri definitive în ceea ce privește problemele care constituie obiectul prezentului recurs și respingerea acțiunii reclamantei;
  și |
| --- | --- |

—

pronunțarea unei hotărâri definitive în ceea ce privește problemele care constituie obiectul prezentului recurs și respingerea acțiunii reclamantei;

și

| — | obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezentul recurs și în cauza T-322/19. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezentul recurs și în cauza T-322/19.

Motivele și principalele argumente

Consiliul susține că Tribunalul a săvârșit o eroare în hotărârea atacată, pronunțată în cauza T-322/19, cu privire la următoarele aspecte:

| — | primul motiv de recurs: încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 36, coroborat cu articolul 53, primul paragraf, din Statutul Curții de Justiție și interpretarea eronată a Deciziei (PESC) 2015/1333 a Consiliului (1); |
| --- | --- |

—

primul motiv de recurs: încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 36, coroborat cu articolul 53, primul paragraf, din Statutul Curții de Justiție și interpretarea eronată a Deciziei (PESC) 2015/1333 a Consiliului (1);

| — | al doilea motiv de recurs: interpretarea eronată a articolului 8 alineatul (1) și a articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului (2); |
| --- | --- |

—

al doilea motiv de recurs: interpretarea eronată a articolului 8 alineatul (1) și a articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului (2);

| — | al treilea motiv de recurs: Tribunalul a denaturat argumentele Consiliului, a încălcat principiul încrederii de care se bucură actele de procedură, a interpretat eronat Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului și Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului și a încălcat articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

al treilea motiv de recurs: Tribunalul a denaturat argumentele Consiliului, a încălcat principiul încrederii de care se bucură actele de procedură, a interpretat eronat Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului și Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului și a încălcat articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

| — | al patrulea motiv de recurs: Tribunalul a denaturat elementele de probă, a încălcat principiul potrivit căruia documentele și actele de procedură se bucură de încredere, a încălcat articolul 36, coroborat cu articolul 53, primul paragraf, din Statutul Curții de Justiție și a încălcat articolul 263 TFUE și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

—

al patrulea motiv de recurs: Tribunalul a denaturat elementele de probă, a încălcat principiul potrivit căruia documentele și actele de procedură se bucură de încredere, a încălcat articolul 36, coroborat cu articolul 53, primul paragraf, din Statutul Curții de Justiție și a încălcat articolul 263 TFUE și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale.

---

(1)  Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Deciziei 2011/137/PESC (JO 2015, L 206, p. 34).

(2)  Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului din 18 ianuarie 2016 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 204/2011 (JO 2016, L 12, p. 1).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/18

---

Recurs introdus la 16 iulie 2021 de Ryanair DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-628/20, Ryanair/Comisia (Spania; Covid-19)

(Cauza C-441/21 P)

(2021/C 382/24)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Ryanair DAC (reprezentanți: V. Blanc, E. Vahida și F.-C. Laprévote, avocați, S. Rating, abogado, și I. G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Regatul Spaniei, Republica Franceză

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Tribunalului:

| — | anularea hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii atacate;

| — | în conformitate cu articolele 263 și 264 TFUE, declararea nulității Deciziei C (2020) 5414 final a Comisiei din 31 iulie 2020 privind ajutorul de stat SA.57659 (2020/N) – Spania COVID-19 – Fond de recapitalizare, și |
| --- | --- |

—

în conformitate cu articolele 263 și 264 TFUE, declararea nulității Deciziei C (2020) 5414 final a Comisiei din 31 iulie 2020 privind ajutorul de stat SA.57659 (2020/N) – Spania COVID-19 – Fond de recapitalizare, și

| — | obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de Ryanair, precum și obligarea pârâtelor în primă instanță și a intervenientelor în cadrul prezentului recurs (dacă este cazul) la suportarea propriilor cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de Ryanair, precum și obligarea pârâtelor în primă instanță și a intervenientelor în cadrul prezentului recurs (dacă este cazul) la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului formulat, recurenta invocă șase motive.

Primul motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a respins motivul recurentei potrivit căruia principiul nediscriminării a fost încălcat în mod nejustificat.

Al doilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în ceea ce privește motivul invocat de recurentă cu privire la încălcarea libertății de stabilire și a liberei prestări a serviciilor.

Al treilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele atunci când a respins motivul recurentei întemeiat pe aplicarea eronată a evaluării comparative.

Al patrulea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere în calificarea ajutorului drept schemă de ajutor.

Al cincilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în ceea ce privește nedeschiderea de către Comisie a unei proceduri oficiale de investigare.

Al șaselea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a obligației de motivare.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/19

---

Recurs introdus la 15 iulie 2021 de ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 5 mai 2021 în cauza T-561/18, ITD și Danske Fragtmænd/Comisia

(Cauza C-442/21 P)

(2021/C 382/25)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S (reprezentant: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Regatul Danemarcei

Concluziile recurentelor

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 5 mai 2021 în cauza T-561/18 în măsura în care prin aceasta s-au respins motivele reclamanților referitoare la faptul că Comisia a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că compensația pentru obligația de serviciu poștal universal (OSU) constituie un ajutor compatibil, la faptul că Comisia a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a constatat că garanția publică reprezintă un ajutor existent și la faptul că Comisia a întâmpinat de asemenea dificultăți serioase în ceea ce privește aprecierea sa cu privire la alocarea eronată a costurilor; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 5 mai 2021 în cauza T-561/18 în măsura în care prin aceasta s-au respins motivele reclamanților referitoare la faptul că Comisia a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că compensația pentru obligația de serviciu poștal universal (OSU) constituie un ajutor compatibil, la faptul că Comisia a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a constatat că garanția publică reprezintă un ajutor existent și la faptul că Comisia a întâmpinat de asemenea dificultăți serioase în ceea ce privește aprecierea sa cu privire la alocarea eronată a costurilor;

| — | obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente. |
| --- | --- |

—

obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat situația de fapt atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase în ceea ce privește excluderea din CNE (costul net evitat) a avantajelor nemateriale (care constau în reputația comercială a întreprinderii și în ubicuitatea acesteia pe teritoriul danez) de care Post Danmark a beneficiat ca o consecință a OSU. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat situația de fapt atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase în ceea ce privește excluderea din CNE (costul net evitat) a avantajelor nemateriale (care constau în reputația comercială a întreprinderii și în ubicuitatea acesteia pe teritoriul danez) de care Post Danmark a beneficiat ca o consecință a OSU.

| 2. | În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că ajutorul este compatibil în temeiul SGEI Framework ca urmare a îndeplinirii unei obligații de a furniza un serviciu universal, însă a autorizat ulterior ajutorul pentru costurile legate de concedierea angajaților în contextual transformării/reorganizării Post Danmark. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că ajutorul este compatibil în temeiul SGEI Framework ca urmare a îndeplinirii unei obligații de a furniza un serviciu universal, însă a autorizat ulterior ajutorul pentru costurile legate de concedierea angajaților în contextual transformării/reorganizării Post Danmark.

| 3. | În al treilea rând, cu încălcarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (2) TFEU, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că supraevaluarea costurilor comune și compensarea lor din OSU efectuate de Post Danmark nu constituie ajutor de stat.
  Recurentele susțin că concluzia eronată a Tribunalului se bazează pe două erori de drept, care corespund următoarelor două aspecte:






  a. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a susținut că articolul 4 alineatul 4 litera c) din reglementarea contabilă din anul 2006 și articolul 4 alineatul 3 litera c) din reglementarea contabilă din anul 2011 reprezintă doar o aplicare specifică a principiilor stabilite în articolul 4 alineatul 4 litera a) și în articolul 4 alineatul 4 litera b) din regulamentele contabile din anii 2006 și 2011. |
| --- | --- | --- |

3.

În al treilea rând, cu încălcarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (2) TFEU, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că Comisia nu a întâmpinat dificultăți serioase atunci când a concluzionat că supraevaluarea costurilor comune și compensarea lor din OSU efectuate de Post Danmark nu constituie ajutor de stat.

Recurentele susțin că concluzia eronată a Tribunalului se bazează pe două erori de drept, care corespund următoarelor două aspecte:

a.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a susținut că articolul 4 alineatul 4 litera c) din reglementarea contabilă din anul 2006 și articolul 4 alineatul 3 litera c) din reglementarea contabilă din anul 2011 reprezintă doar o aplicare specifică a principiilor stabilite în articolul 4 alineatul 4 litera a) și în articolul 4 alineatul 4 litera b) din regulamentele contabile din anii 2006 și 2011.

| b. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a susținut că corectitudinea alocării costurilor comune efectuate de Post Danmark este dovedită de faptul că contabilitatea Post Danmark a făcut obiectul unor audituri periodice. |
| --- | --- |

b.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a susținut că corectitudinea alocării costurilor comune efectuate de Post Danmark este dovedită de faptul că contabilitatea Post Danmark a făcut obiectul unor audituri periodice.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/19

---

Acțiune introdusă la 16 iulie 2021 – Comisia Europeană/Irlanda

(Cauza C-444/21)

(2021/C 382/26)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes și M. Noll-Ehlers, agenți)

Pârâtă: Irlanda

Concluziile reclamantei

Reclamanta solicită Curții:

| — | să constate că Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (4) și al articolului 6 alineatul (1) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1) (denumită în continuare „Directiva 92/43”) prin faptul că






  — | nu a desemnat, cât mai curând posibil, în termen de maximum șase ani, ca arii speciale de conservare (ASC) 217 situri dintre cele 423 de situri de importanță comunitară în regiunea biogeografică atlantică de pe teritoriul său enumerate în Decizia Comisiei 2004/813/CE din 7 decembrie 2004 (2), astfel cum a fost actualizată prin Decizia Comisiei 2008/23/CE din 12 noiembrie 2007 (3) și Decizia Comisiei 2009/96/CE din 12 decembrie 2008 (4); |
| --- | --- | --- |

—

să constate că Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (4) și al articolului 6 alineatul (1) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1) (denumită în continuare „Directiva 92/43”) prin faptul că

—

nu a desemnat, cât mai curând posibil, în termen de maximum șase ani, ca arii speciale de conservare (ASC) 217 situri dintre cele 423 de situri de importanță comunitară în regiunea biogeografică atlantică de pe teritoriul său enumerate în Decizia Comisiei 2004/813/CE din 7 decembrie 2004 (2), astfel cum a fost actualizată prin Decizia Comisiei 2008/23/CE din 12 noiembrie 2007 (3) și Decizia Comisiei 2009/96/CE din 12 decembrie 2008 (4);

| — | nu a stabilit obiectivele de conservare detaliate specifice pentru 140 de situri dintre cele 423 de situri enumerate în deciziile Comisiei menționate mai sus, și |
| --- | --- |

—

nu a stabilit obiectivele de conservare detaliate specifice pentru 140 de situri dintre cele 423 de situri enumerate în deciziile Comisiei menționate mai sus, și

| — | nu a stabilit măsurile de conservare necesare în conformitate cu necesitățile ecologice ale tipurilor de habitate naturale din anexa I sau ale speciilor din anexa II la Directiva 92/43 pentru niciunul dintre cele 423 de situri enumerate în deciziile Comisiei menționate mai sus. |
| --- | --- |

—

nu a stabilit măsurile de conservare necesare în conformitate cu necesitățile ecologice ale tipurilor de habitate naturale din anexa I sau ale speciilor din anexa II la Directiva 92/43 pentru niciunul dintre cele 423 de situri enumerate în deciziile Comisiei menționate mai sus.

| — | obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia consideră că Irlanda nu a instituit și nu administrat rețeaua sa Natura 2000 în conformitate cu cerințele legale stabilite de Directiva 92/43.

În primul rând, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 92/43 prin faptul că nu a desemnat ca ASC, cât mai curând posibil, în termen de maximum șase ani, toate cele 423 de situri enumerate în deciziile Comisiei menționate mai sus. Această omisiune privea 217 situri la expirarea termenului stabilit în avizul motivat suplimentar.

În al doilea rând, Irlanda nu a respectat articolul 4 alineatul (4) din Directiva 92/43, prin faptul că nu a stabilit obiectivele de conservare detaliate specifice pentru fiecare dintre cele 423 de situri în discuție. Această omisiune privea 140 de situri la expirarea termenului stabilit în avizul motivat suplimentar.

În al treilea rând, Irlanda nu a stabilit măsurile de conservare necesare în conformitate cu necesitățile ecologice ale tipurilor de habitate naturale din anexa I sau ale speciilor din anexa II potrivit articolului 6 alineatul (1) din Directiva 92/43 pentru cele 423 de situri vizate de această neîndeplinire a obligațiilor. Practica Irlandei în ceea ce privește măsurile de conservare a dat naștere unei situații în care niciunul dintre cele 423 de situri vizate de această neîndeplinire a obligațiilor nu avea, la expirarea termenului stabilit în avizul motivat suplimentar, măsuri de conservare în conformitate cu cerințele legale ale articolului 6 alineatul (1) din Directiva 92/43. Numeroase situri nu aveau nicio măsură de conservare. Alte situri nu aveau măsuri de conservare decât pentru o parte din tipurile de habitate naturale din anexa I sau din speciile din anexa II pertinente prezente pe teritoriul respectivelor situri. În plus, un număr mare de situri nu aveau măsuri de conservare bazate pe obiective de conservare specifice sitului definite în mod clar. De asemenea, Irlanda nu a respectat, în mod general și persistent, nici articolul 6 alineatul (1) din Directiva 92/43 prin stabilirea unor măsuri de conservare care nu sunt suficient de precise și detaliate și nu a răspuns la toate presiunile și amenințările semnificative.

---

(1)  JO 1992, L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.

(2)  Decizia Comisiei din 7 decembrie 2004 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a listei siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică atlantică (JO 2004, L 387, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 13, p. 5).

(3)  Decizia Comisiei din 12 noiembrie 2007 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a primei liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică atlantică (JO 2008, L 12, p. 1).

(4)  Decizia Comisiei din 12 decembrie 2008 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a unei a doua liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică atlantică (JO 2009, L 43, p. 466).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/21

---

Recurs introdus la 22 iulie 2021 de Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 12 mai 2021 în cauzele conexate T-516/18 și T-525/18, Marele Ducat al Luxemburgului și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia

(Cauza C-454/21 P)

(2021/C 382/27)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Recurente: Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA (reprezentanți: C. Rydzynski, B Le Bret, M. Struys, F. Pili, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentelor

Recurentele solicită Curții:

| — | declararea prezentului recurs ca fiind admisibil și fondat; |
| --- | --- |

—

declararea prezentului recurs ca fiind admisibil și fondat;

| — | anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 12 mai 2021 în cauzele conexate T-516/18 și T-525/18, Luxembourg și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 12 mai 2021 în cauzele conexate T-516/18 și T-525/18, Luxembourg și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia;

| — | pronunțarea definitivă pe fond, în conformitate cu articolul 61 din Statutul Curții, și cu titlu principal, admiterea concluziilor depuse de Engie în primă instanță, sau cu titlu subsidiar, anularea articolului 2 din Decizia (UE) 2019/421 a Comisiei din 20 iunie 2018 privind ajutorul de stat SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea Engie (JO 2019, L 78, p. 1), întrucât dispune recuperarea autorului; |
| --- | --- |

—

pronunțarea definitivă pe fond, în conformitate cu articolul 61 din Statutul Curții, și cu titlu principal, admiterea concluziilor depuse de Engie în primă instanță, sau cu titlu subsidiar, anularea articolului 2 din Decizia (UE) 2019/421 a Comisiei din 20 iunie 2018 privind ajutorul de stat SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea Engie (JO 2019, L 78, p. 1), întrucât dispune recuperarea autorului;

| — | cu titlu mai subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare; |
| --- | --- |

—

cu titlu mai subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

| — | obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, Engie Global LNG Holding, Engie Invest International și Engie invocă trei motive.

Potrivit recurentelor, Tribunalul a săvârșit erori de drept și denaturarea faptelor în definirea cadrului de referință restrâns (i) prin excluderea „Directivei mamă-filială” din definiția acestui cadru de referință; (ii) prin crearea unei legături între articolele 164 și 166 din Legea din Luxemburg privind impozitul pe venit; (iii) atunci când a considerat că acumulările la ZORA constituie distribuiri de profituri; și (iv) atunci când a apreciat că soluțiile fiscale anticipate în cauză acordau un avantaj selectiv.

În plus, Tribunalul a săvârșit erori de drept și denaturări ale faptelor în demonstrarea existenței unui avantaj selectiv din perspectiva dispoziției luxemburgheze privind abuzul de drept (i) în ceea ce privește cadrul de referință reținut; (ii) în identificarea avantajului selectiv; și (iii) în interpretarea dreptului luxemburghez.

Ca urmare a primului și a celui de al doilea motiv, recurentele conchid că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a respins argumentele dezvoltate de ele în cadrul acțiunii în anulare cu privire la competența limitată a Comisiei în temeiul articolelor 2, 3, 4 și 5 TFUE privind repartizarea competențelor între Uniunea European și statele membre, coroborat cu articolele 113-117 TFUE.

În final, recuperarea ajutorului dispusă de Tribunal este contrară principiilor securității juridice și încrederii legitime.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/22 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/22

---

Recurs introdus la 2 august 2021 de China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory și Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 19 mai 2021 în cauza T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products și alții/Comisia

(Cauza C-478/21 P)

(2021/C 382/28)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory și Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd (reprezentanți: R. Antonini, avvocato, E. Monard și B. Maniatis, avocats)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, EJ Picardie, Fondatel Lecomte, Fonderies Dechaumont, Fundiciones de Odena, SA, Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Construction Products UK Ltd, Saint-Gobain Pam, Ulefos Oy

Concluziile recurentelor

| — | Anularea hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

Anularea hotărârii atacate;

| — | admiterea concluziilor prezentate de recurente în acțiunea introdusă la Tribunal și anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/140 al Comisiei din 29 ianuarie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite articole din fontă originare din Republica Populară Chineză și de închidere a anchetei privind importurile de anumite articole din fontă originare din India (1), în măsura în care privește CCCME, societățile individuale și membrii în discuție; |
| --- | --- |

—

admiterea concluziilor prezentate de recurente în acțiunea introdusă la Tribunal și anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/140 al Comisiei din 29 ianuarie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite articole din fontă originare din Republica Populară Chineză și de închidere a anchetei privind importurile de anumite articole din fontă originare din India (1), în măsura în care privește CCCME, societățile individuale și membrii în discuție;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal și la Curte, inclusiv pe cele efectuate de recurente, și obligarea intervenientelor să suporte propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal și la Curte, inclusiv pe cele efectuate de recurente, și obligarea intervenientelor să suporte propriile cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

Primul motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că nu a constatat nicio încălcare a articolului 3 alineatele (2), (3), (5), (6) și (7) din regulamentul de bază (2) și a principiului bunei administrări în legătură cu datele referitoare la importuri.

Al doilea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că nu a constatat nicio încălcare a articolului 3 alineatele (2), (3), (5), (6) și (7) din regulamentul de bază și a principiului bunei administrări, întrucât concluziile privind prejudiciul și legătura de cauzalitate nu au fost întemeiate pe elemente de probă pozitive și nici pe o examinare obiectivă.

Al treilea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a constatat că nu era necesară o analiză pe segment a prejudiciului pentru îndeplinirea obligațiilor în conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază.

Al patrulea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că nu a constatat nicio încălcare a articolului 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază în legătură cu lipsa unei subcotări a prețurilor în privința unei părți a vânzărilor în Uniune.

Al cincilea motiv de recurs: Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat prin faptul că a constatat că al treilea motiv al acțiunii era în parte inadmisibil. Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că nu a constatat nicio încălcare a articolului 6 alineatul (7), a articolului 19 alineatele (1) și (2) și a articolului 20 alineatele (2) și (4) din regulamentul de bază și nici a dreptului la apărare în ceea ce privește faptele și considerațiile esențiale.

---

(1)  JO 2018, L 25, p. 6.

(2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/23

---

Ordonanța președintelui Curții din 25 iunie 2021 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

(Cauza C-345/20) (1)

(2021/C 382/29)

Limba de procedură: portugheza

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 329, 5.10.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/23

---

Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/LE

(Cauza C-629/20) (1)

(2021/C 382/30)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 72, 1.3.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/23

---

Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – AX/Deutsche Lufthansa AG

(Cauza C-9/21) (1)

(2021/C 382/31)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 88, 15.3.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/23

---

Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – flightright GmbH/Ryanair DAC

(Cauza C-37/21) (1)

(2021/C 382/32)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 163, 3.5.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/24

---

Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/BC

(Cauza C-106/21) (1)

(2021/C 382/33)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 182, 10.5.2021.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/24

---

Ordonanța președintelui Curții din 24 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Nokia Technologies Oy/Daimler AG, cu participarea: Continental Automotive GmbH și alții

(Cauza C-182/21) (1)

(2021/C 382/34)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 252, 28.6.2021.

---

Tribunalul

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/25

---

Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2021 – Ryanair și Laudamotion/Comisia

(Cauza T-866/19) (1)

(„Acțiune în anulare - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 - Norme de repartizare a traficului aerian între aeroporturile Schiphol și Lelystad - Prioritate în alocarea sloturilor pe aeroportul Lelystad - Act normativ care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)

(2021/C 382/35)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Ryanair DAC (Swords, Irlanda), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austria) (reprezentanți: E. Vahida și I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și W. Mölls, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei din 24 septembrie 2019 privind stabilirea normelor de repartizare a traficului în temeiul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului pentru aeroporturile Amsterdam Schiphol și Amsterdam Lelystad (JO 2019, L 246, p. 24).

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Constată că nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererea de intervenție formulată de Regatul Țărilor de Jos. |
| --- | --- |

2)

Constată că nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererea de intervenție formulată de Regatul Țărilor de Jos.

| 3) | Obligă Ryanair DAC și Laudamotion GmbH la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

3)

Obligă Ryanair DAC și Laudamotion GmbH la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

| 4) | Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție. |
| --- | --- |

4)

Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

---

(1)  JO C 68, 2.3.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/25

---

Ordonanța Tribunalului din 14 iulie 2021 – AI/ECDC

(Cauza T-79/20) (1)

(„Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Personalul ECDC - Hărțuire morală - Articolul 12a din statut - Atingere adusă onoarei - Cerere de asistență - Articolul 24 din statut - Respingerea cererii - Dreptul de a fi ascultat - Lipsa unui început de probă - Obligația de solicitudine - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

(2021/C 382/36)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: AI (reprezentante: L. Levi și A. Champetier, avocate)

Pârât: Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (reprezentanți: A. Iber și J. Mannheim, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei ECDC din 5 aprilie 2019 de respingere a cererii de asistență introduse de reclamant la 10 aprilie 2018 și, dacă este necesar, a deciziei ECDC din 4 noiembrie 2019 de respingere a reclamației îndreptate împotriva deciziei din 5 aprilie 2019 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului care ar fi fost suferit

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Îl obligă pe AI la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Îl obligă pe AI la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 129, 20.4.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/26

---

Ordonanța Tribunalului din 15 iulie 2021 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice)

(Cauza T-455/20) (1)

(„Marca Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă ce reprezintă un pătrat portocaliu care conține șapte cercuri negre concentrice - Motiv absolut de refuz - Semn constituit exclusiv din forma produsului necesar obținerii unui rezultat tehnic - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

(2021/C 382/37)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Roxtec AB (Karlskrona, Suedia) (reprezentanți: J. Olsson și J. Adamsson, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Wallmax Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: A. Bergmann, F. Ferrari și L. Goglia, avocați)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 20 aprilie 2020 (cauza R 2385/2018-2) referitoare la procedură de declarare a nulității între Wallmax și Roxtec

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Roxtec AB suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Roxtec AB suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

| 3) | Wallmax Srl suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Wallmax Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 304, 14.9.2020.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/27

---

Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2021 – Jalkh/Parlamentul

(Cauza T-230/21 R)

(„Măsuri provizorii - Drept instituțional - Membru al Parlamentului European - Privilegii și imunități - Ridicare a imunității parlamentare - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)

(2021/C 382/38)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Jean François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Franța) (reprezentant: F. Wagner, avocat)

Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz și A.-M. Dumbrăvan, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 278 TFUE prin care se urmărește suspendarea executării deciziei P9_TA(2021)0092 a Parlamentului din 25 martie 2021 privind cererea de ridicare a imunității reclamantului [2020/2110(IMM)].

Dispozitivul

| 1) | Respinge cererea de măsuri provizorii. |
| --- | --- |

1)

Respinge cererea de măsuri provizorii.

| 2) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

2)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/27

---

Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Natixis/Comisia

(Cauza T-449/21)

(2021/C 382/39)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Natixis (Paris, Franța) (reprezentanți: Stratford, Barrister-at-law, și J.-J. Lemonnier, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | declararea nulității totale în ceea ce privește reclamanta a Deciziei C(2021) 3489 final a Comisiei din 20 mai 2021 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul COMP/AT.40324 – Obligațiuni de stat europene (denumită în continuare „decizia atacată”) și |
| --- | --- |

—

declararea nulității totale în ceea ce privește reclamanta a Deciziei C(2021) 3489 final a Comisiei din 20 mai 2021 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul COMP/AT.40324 – Obligațiuni de stat europene (denumită în continuare „decizia atacată”) și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli și costuri efectuate de reclamantă în legătură cu prezenta acțiune. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli și costuri efectuate de reclamantă în legătură cu prezenta acțiune.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a avut un interes legitim în adoptarea deciziei atacate în sensul ultimei teze a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (1). |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a avut un interes legitim în adoptarea deciziei atacate în sensul ultimei teze a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (1).

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea: (a) a dreptului la apărare al reclamantei; (b) a articolului 27 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului și/sau (c) a articolului 10 alineatul (1) și a articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004/CE al Comisiei (2).






  — | Reclamanta afirmă că în decizia atacată Comisia și-a întemeiat constatarea interesului său legitim pe efectul juridic și pe efectul disuasiv care decurg din constatarea unei încălcări, deși aceasta nu este o obiecție comunicată reclamantei cu privire la care ea ar fi avut posibilitatea de a prezenta în mod util observații. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea: (a) a dreptului la apărare al reclamantei; (b) a articolului 27 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului și/sau (c) a articolului 10 alineatul (1) și a articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004/CE al Comisiei (2).

—

Reclamanta afirmă că în decizia atacată Comisia și-a întemeiat constatarea interesului său legitim pe efectul juridic și pe efectul disuasiv care decurg din constatarea unei încălcări, deși aceasta nu este o obiecție comunicată reclamantei cu privire la care ea ar fi avut posibilitatea de a prezenta în mod util observații.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată era insuficient motivată și/sau disproporționată. Reclamanta susține că:






  — | În cazul în care exista un interes legitim (ceea ce reclamanta contestă) de a constata o încălcare împotriva reclamantei, Comisia nu a motivat în mod suficient exercitarea puterii sale de apreciere pentru efectuarea acestei constatări. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată era insuficient motivată și/sau disproporționată. Reclamanta susține că:

—

În cazul în care exista un interes legitim (ceea ce reclamanta contestă) de a constata o încălcare împotriva reclamantei, Comisia nu a motivat în mod suficient exercitarea puterii sale de apreciere pentru efectuarea acestei constatări.

| — | Prin exercitarea puterii sale de apreciere, Comisia a încălcat principiul proporționalității, întrucât decizia atacată nu era necesară pentru atingerea obiectivului de a aplica în mod efectiv dreptul concurenței, iar dezavantajele pentru reclamantă ale constatării unei încălcări erau disproporționate față de acest obiectiv. |
| --- | --- |

—

Prin exercitarea puterii sale de apreciere, Comisia a încălcat principiul proporționalității, întrucât decizia atacată nu era necesară pentru atingerea obiectivului de a aplica în mod efectiv dreptul concurenței, iar dezavantajele pentru reclamantă ale constatării unei încălcări erau disproporționate față de acest obiectiv.

În cazul admiterii tuturor sau a oricăruia dintre primul, al doilea sau al treilea motiv, reclamanta susține că decizia atacată trebuie anulată în totalitate. În măsura în care este necesar, însă, reclamanta invocă un motiv suplimentar.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea articolului 3 din decizia atacată, întrucât Comisia:






  — | și-a depășit competențele prin dispunerea încetării încălcării și interzicerea reluării sale, în condițiile în care această încălcare încetase; |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea articolului 3 din decizia atacată, întrucât Comisia:

—

și-a depășit competențele prin dispunerea încetării încălcării și interzicerea reluării sale, în condițiile în care această încălcare încetase;

| — | a răsturnat sarcina probei, cu încălcare prezumției de nevinovăție, în măsura în care și-a exercitat competențele pentru că nu putea fi sigură că încălcarea încetase; |
| --- | --- |

—

a răsturnat sarcina probei, cu încălcare prezumției de nevinovăție, în măsura în care și-a exercitat competențele pentru că nu putea fi sigură că încălcarea încetase;

| — | a săvârșit o eroare de fapt atunci când a concluzionat că încălcarea, în ceea ce privește reclamanta sau în ansamblul său, nu încetase sau |
| --- | --- |

—

a săvârșit o eroare de fapt atunci când a concluzionat că încălcarea, în ceea ce privește reclamanta sau în ansamblul său, nu încetase sau

| — | a acționat în mod disproporționat, întrucât nu era nici necesară, nici adecvată exercitarea de către Comisie a competențelor sale de prevenire a unei încălcări a dreptului concurenței de către reclamantă. |
| --- | --- |

—

a acționat în mod disproporționat, întrucât nu era nici necesară, nici adecvată exercitarea de către Comisie a competențelor sale de prevenire a unei încălcări a dreptului concurenței de către reclamantă.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 773/2004/CE al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE (JO 2004, L 123, p. 18, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 242).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/28

---

Acțiune introdusă la 2 august 2021 – Quantic Dream/EUIPO – Quentia (Q)

(Cauza T-458/21)

(2021/C 382/40)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Quantic Dream (Paris, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Quentia GmbH (Gersthofen, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene „Q” – cererea de înregistrare nr. 18 069 734

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 iunie 2021 în cauza R 2070/2020-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | și, pe calea unei îndreptări, respingerea opoziției nr. B 3 092 566 la cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene „Q” nr. 18 069 734 introduse la 21 mai 2019; |
| --- | --- |

—

și, pe calea unei îndreptări, respingerea opoziției nr. B 3 092 566 la cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene „Q” nr. 18 069 734 introduse la 21 mai 2019;

| — | obligarea EUIPO și/sau a Quentia GmbH la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața EUIPO și a Tribunalului. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și/sau a Quentia GmbH la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața EUIPO și a Tribunalului.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 71 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 71 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

| — | încălcarea articolului 7 TFUE; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 TFUE;

| — | încălcarea articolului 58a din Statutul Curții de Justiție; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 58a din Statutul Curții de Justiție;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/29

---

Acțiune introdusă la 3 august 2021 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

(Cauza T-459/21)

(2021/C 382/41)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Calrose Rice (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: H. Raychev, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ricegrowers Ltd (Leeton, New South Wales, Australia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Sunwhite – cererea de înregistrare nr. 18 115 808

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 iunie 2021 în cauza R 2465/2020-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate și retrimiterea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 18 115 808 SUNWHITE către EUIPO pentru a i se permite să admită înregistrarea; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și retrimiterea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 18 115 808 SUNWHITE către EUIPO pentru a i se permite să admită înregistrarea;

| — | obligarea EUIPO și a intervenientei în prezenta procedură la plata propriilor cheltuielilor de judecată și a celor efectuate de reclamantă în prezenta procedură, precum și în procedura de recurs desfășurată în fața Camerei a patra de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a intervenientei în prezenta procedură la plata propriilor cheltuielilor de judecată și a celor efectuate de reclamantă în prezenta procedură, precum și în procedura de recurs desfășurată în fața Camerei a patra de recurs.

Motivele invocate

| — | Camera de recurs a reținut în mod eronat că reclamanta a admis în expunerea motivelor sale că bunurile comparate din clasa 30 sunt identice; |
| --- | --- |

—

Camera de recurs a reținut în mod eronat că reclamanta a admis în expunerea motivelor sale că bunurile comparate din clasa 30 sunt identice;

| — | Camera de recurs a concluzionat în mod eronat că semnele comparate au în comun toate elemente lor; |
| --- | --- |

—

Camera de recurs a concluzionat în mod eronat că semnele comparate au în comun toate elemente lor;

| — | Camera de recurs și-a limitat, ori și-a concentrat, în mod eronat, concluziile privind compararea semnelor exclusiv pe componentele verbale ale semnelor; |
| --- | --- |

—

Camera de recurs și-a limitat, ori și-a concentrat, în mod eronat, concluziile privind compararea semnelor exclusiv pe componentele verbale ale semnelor;

| — | Camera de recurs nu a ținut seama în mod suficient de diferența vizuală dintre mărci și a dedus doar concluzii generale în această privință fără un raționament concret. |
| --- | --- |

—

Camera de recurs nu a ținut seama în mod suficient de diferența vizuală dintre mărci și a dedus doar concluzii generale în această privință fără un raționament concret.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/30 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/30

---

Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Ionfarma/EUIPO – LG Electronics (AION)

(Cauza T-465/21)

(2021/C 382/42)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Ionfarma, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Correa Rodríguez, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbală „AION” – cererea de înregistrare nr. 17 892 367

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 mai 2021 în cauza R 2223/2020–4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate și respingerea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene AION nr. 17 892 367 pentru toate produsele; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și respingerea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene AION nr. 17 892 367 pentru toate produsele;

| — | obligarea EUIPO și a LG Electronics, în cazul în care aceasta din urmă decide că intervină în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a LG Electronics, în cazul în care aceasta din urmă decide că intervină în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/31

---

Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

(Cauza T-466/21)

(2021/C 382/43)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamant: Dino Baumberger (Wesel, Germania) (reprezentanți: J. Fusbahn și D. Dawirs, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nube, SL (Ibiza, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamantul din cauza de pe rolul Tribunalului

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Lío în culorile galben auriu și negru – marca Uniunii Europene nr. 14 194 872

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 iunie 2021 în cauza R 1221/2020-5

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate și, în consecință, a deciziei diviziei de anulare din 28 aprilie 2020 (procedura de declarare a nulității nr. 000025762 C); |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și, în consecință, a deciziei diviziei de anulare din 28 aprilie 2020 (procedura de declarare a nulității nr. 000025762 C);

| — | respingerea cererii de declarare a nulității și menținerea înregistrării mărcii atacate nr. 14 194 872; |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de declarare a nulității și menținerea înregistrării mărcii atacate nr. 14 194 872;

| — | obligarea EUIPO și a Nube SL la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a Nube SL la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/31

---

Acțiune introdusă la 4 august 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

(Cauza T-467/21)

(2021/C 382/44)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Germania) (reprezentanți J. Fusbahn și D. Dawirs, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nube, SL (Ibiza, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta din cauza de pe rolul Tribunalului

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Lío în culorile galben auriu și negru – marca Uniunii Europene nr. 17 225 939

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 iunie 2021 în cauza R 1220/2020-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate și, în consecință, a deciziei diviziei de anulare din 28 aprilie 2020 (procedura de declarare a nulității nr. 000025781 C); |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și, în consecință, a deciziei diviziei de anulare din 28 aprilie 2020 (procedura de declarare a nulității nr. 000025781 C);

| — | respingerea cererii de declarare a nulității și menținerea înregistrării mărcii atacate nr. 17 225 939; |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de declarare a nulității și menținerea înregistrării mărcii atacate nr. 17 225 939;

| — | obligarea EUIPO și a Nube SL la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a Nube SL la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/32

---

Acțiune introdusă la 4 august 2021 – RTE/ACER

(Cauza T-472/21)

(2021/C 382/45)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: RTE Réseau de transport de l’électricité (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Levitt, avocat, B. Byrne, Solicitor, și D. Vasbeck, avocat)

Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei de apel a pârâtei A-001-2021 (consolidată) din 28 mai 2021 (denumită în continuare „Decizia”) prin care a fost confirmată decizia pârâtei 30/2020 din 30 noiembrie 2020, în măsura în care o privește pe reclamantă; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei de apel a pârâtei A-001-2021 (consolidată) din 28 mai 2021 (denumită în continuare „Decizia”) prin care a fost confirmată decizia pârâtei 30/2020 din 30 noiembrie 2020, în măsura în care o privește pe reclamantă;

| — | admiterea concluziilor reclamantei formulate în cererea de apel introdusă în fața Comisiei de apel a pârâtei; și |
| --- | --- |

—

admiterea concluziilor reclamantei formulate în cererea de apel introdusă în fața Comisiei de apel a pârâtei; și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece, prin faptul că a confirmat decizia pârâtei 30/2020 din 30 noiembrie 2020, Comisia de apel a pârâtei a extins în mod nelegal domeniul de aplicare al articolului 16 alineatul (13), Regulamentul privind energia electrică (1) precum și al articolului 74, CACM (2) și a încălcat principiul fundamental al atribuirii, prevăzut la articolul 5 alineatul (2) TUE. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece, prin faptul că a confirmat decizia pârâtei 30/2020 din 30 noiembrie 2020, Comisia de apel a pârâtei a extins în mod nelegal domeniul de aplicare al articolului 16 alineatul (13), Regulamentul privind energia electrică (1) precum și al articolului 74, CACM (2) și a încălcat principiul fundamental al atribuirii, prevăzut la articolul 5 alineatul (2) TUE.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece Comisia de apel a pârâtei a interpretat în mod eronat cadrul juridic pertinent și nu a aplicat în mod corect parametrii necesari pentru adoptarea unei metodologii comune de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă pentru regiunea de calcul al capacității de bază. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece Comisia de apel a pârâtei a interpretat în mod eronat cadrul juridic pertinent și nu a aplicat în mod corect parametrii necesari pentru adoptarea unei metodologii comune de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă pentru regiunea de calcul al capacității de bază.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia încalcă principiul bunei administrări și obligația de motivare și permite Comisiei de apel a pârâtei să nu își îndeplinească obligațiile legale, în calitate de comisie de apel. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia încalcă principiul bunei administrări și obligația de motivare și permite Comisiei de apel a pârâtei să nu își îndeplinească obligațiile legale, în calitate de comisie de apel.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece Comisia de apel a pârâtei a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 3 din Regulament (3) și dispozițiile conexe și principiile dreptului Uniunii care reglementează limbile în care pârâta are obligația de a emite deciziile sale, inclusiv articolul 342 TFUE, articolul 3 alineatul (3) TUE, articolul 22 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul ACER (4), principiul securității juridice și dreptul la apărare. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Decizia este afectată de o eroare de drept deoarece Comisia de apel a pârâtei a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 3 din Regulament (3) și dispozițiile conexe și principiile dreptului Uniunii care reglementează limbile în care pârâta are obligația de a emite deciziile sale, inclusiv articolul 342 TFUE, articolul 3 alineatul (3) TUE, articolul 22 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul ACER (4), principiul securității juridice și dreptul la apărare.

---

(1)  Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 privind piața internă de energie electrică (JO 2019, L 158, p. 54).

(2)  Regulamentul (UE) 2015/1222 al Comisiei din 24 iulie 2015 de stabilire a unor linii directoare privind alocarea capacităților și gestionarea congestiilor (JO 2015, L 197, p. 24).

(3)  Regulamentul nr. 1 al Consiliului de stabilire a limbilor utilizate de Comunitatea Economică Europeană (JO 1958, L 17, p. 385), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 (JO 2013, L 158, p. 1).

(4)  Regulamentul (UE) 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de instituire a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (reformare) (JO 2019, L 158, p. 22).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/33 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/33

---

Acțiune introdusă la 4 august 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

(Cauza T-474/21)

(2021/C 382/46)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Schenk Italia SpA (Ora, Italia) (reprezentanți: D. Caneva și M. Lucchini, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietro in Cariano, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „AMICONE” – marca Uniunii Europene nr. 11 005 725

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 iunie 2021 în cauza R 2885/2019-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | constatarea și declararea faptului că marca Uniunii Europene AMICONE nr. 11 005 725 nu constituie o evocare a DOP „Amarone della Valpolicella”, în sensul articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (1) și că nu se încadrează în niciunul dintre celelalte motive de declarare a nulității, absolute sau relative, invocate de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella și că, prin urmare, este validă; |
| --- | --- |

—

constatarea și declararea faptului că marca Uniunii Europene AMICONE nr. 11 005 725 nu constituie o evocare a DOP „Amarone della Valpolicella”, în sensul articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (1) și că nu se încadrează în niciunul dintre celelalte motive de declarare a nulității, absolute sau relative, invocate de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella și că, prin urmare, este validă;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella și de eventuali alți intervenienți. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella și de eventuali alți intervenienți.

Motivele invocate

| — | Identificarea eronată a părții semnificative din DOP „Amarone della Valpolicella”, în sensul aplicării articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) n. 1308/2013; |
| --- | --- |

—

Identificarea eronată a părții semnificative din DOP „Amarone della Valpolicella”, în sensul aplicării articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) n. 1308/2013;

| — | Aplicarea eronată a articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) n. 1308/2013 în ceea ce privește aprecierea evocării DOP de către marca în litigiu; |
| --- | --- |

—

Aplicarea eronată a articolului 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) n. 1308/2013 în ceea ce privește aprecierea evocării DOP de către marca în litigiu;

| — | Aplicarea eronată a articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei; |
| --- | --- |

—

Aplicarea eronată a articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

| — | Marca AMICONE nu se încadrează în niciun alt motiv absolut sau relativ de nulitate invocat de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella. |
| --- | --- |

—

Marca AMICONE nu se încadrează în niciun alt motiv absolut sau relativ de nulitate invocat de Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella.

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, pag. 671).

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/34

---

Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Glaxo Group Ltd/EUIPO – Cipla Europe (Forma unui inhalator)

(Cauza T-477/21)

(2021/C 382/47)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Glaxo Group Ltd (Brentford, Regatul Unit) (reprezentant: T. de Haan și F. Verhoestraete, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cipla Europe NV (Antwerpen, Belgia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene tridimensională (Forma unui inhalator) – marca Uniunii Europene nr. 2 179 562

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 19 mai 2021 în cauza R 1835/2016-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în fața Camerei întâi de recurs a EUIPO. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în fața Camerei întâi de recurs a EUIPO.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și a articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și a articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/35

---

Acțiune introdusă la 9 august 2021 – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

(Cauza T-478/21)

(2021/C 382/48)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Les Éditions P. Amaury (Boulogne Billancourt, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și M. Laborde, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Golden Balls Ltd (Londra, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „BALLON D’OR” – marca Uniunii Europene nr. 4 226 148

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 iunie 2021 în cauza R 1073/2020-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea în parte a deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea în parte a deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamante în fața Camerei a patra de recurs a EUIPO. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamante în fața Camerei a patra de recurs a EUIPO.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) 207/2009 al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) 207/2009 al Consiliului.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/35

---

Acțiune introdusă la 9 august 2021 – TenneT TSO și TenneT TSO/ACER

(Cauza T-482/21)

(2021/C 382/49)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: TenneT TSO GmbH (Bayreuth, Germania), TenneT TSO BV (Arnhem, Țările de Jos) (reprezentanți: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein și S. Westphal, avocați)

Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea în totalitate a Deciziei nr. A-001-2021 (versiune consolidată) adoptate la 28 mai 2021 de Comisia de apel a ACER care confirmă Decizia ACER nr. 30/2020 din 30 noiembrie 2020 privind propunerea OTS-urilor din regiunea de calcul al capacităților Core privind metodologia de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă; |
| --- | --- |

—

anularea în totalitate a Deciziei nr. A-001-2021 (versiune consolidată) adoptate la 28 mai 2021 de Comisia de apel a ACER care confirmă Decizia ACER nr. 30/2020 din 30 noiembrie 2020 privind propunerea OTS-urilor din regiunea de calcul al capacităților Core privind metodologia de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea domeniului de aplicare a metodologiei de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă, astfel cum a fost confirmată. În temeiul domeniului de aplicare al acesteia, „toate” elementele de rețea cu un nivel de 220 kilovolți sau mai mult sunt eligibile pentru partajarea costurilor potrivit principiului poluatorul plătește în conformitate cu articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 privind piața internă de energie electrică (denumit în continuare „Regulamentul privind energia electrică”). Această dispoziție este nelegală. Domeniul de aplicare al metodologiei de partajare a costurilor trebuie să respecte procedura de calcul al capacităților, potrivit căreia numai elementele de rețea al căror factor de distribuție pentru transferul de energie (PTDF) este de cel puțin 5 % sunt realizabile din punct de vedere tehnic pentru limitarea schimburilor transfrontaliere și, așadar, pentru impunerea unor măsuri de redispecerizare și comercializare în contrapartidă cu relevanță transfrontalieră.
  Decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât contravine în special articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică și articolului 74 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (UE) 2015/1222 al Comisiei din 24 iulie 2015 de stabilire a unor linii directoare privind alocarea capacităților și gestionarea congestiilor (denumit în continuare „Regulamentul CACM”). Comisia de apel ignoră faptul că este necesar un temei juridic pentru extinderea partajării costurilor potrivit principiului poluatorul plătește inclusiv la elemente de rețea al căror factor de distribuție pentru transferul de energie este mai mic de 5 %.
  Or, acest temei juridic nu există. În plus, faptul de a include cvasitotalitatea elementelor de rețea în domeniul de aplicare al metodologiei în discuție este contrar articolului 74 din Regulamentul CACM, dat fiind că acesta creează stimulente inadecvate și nu este compatibil cu responsabilitățile și cu obligațiile legale ale OTS-urilor vizate. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea domeniului de aplicare a metodologiei de partajare a costurilor pentru redispecerizare și comercializare în contrapartidă, astfel cum a fost confirmată. În temeiul domeniului de aplicare al acesteia, „toate” elementele de rețea cu un nivel de 220 kilovolți sau mai mult sunt eligibile pentru partajarea costurilor potrivit principiului poluatorul plătește în conformitate cu articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 privind piața internă de energie electrică (denumit în continuare „Regulamentul privind energia electrică”). Această dispoziție este nelegală. Domeniul de aplicare al metodologiei de partajare a costurilor trebuie să respecte procedura de calcul al capacităților, potrivit căreia numai elementele de rețea al căror factor de distribuție pentru transferul de energie (PTDF) este de cel puțin 5 % sunt realizabile din punct de vedere tehnic pentru limitarea schimburilor transfrontaliere și, așadar, pentru impunerea unor măsuri de redispecerizare și comercializare în contrapartidă cu relevanță transfrontalieră.

Decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât contravine în special articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică și articolului 74 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (UE) 2015/1222 al Comisiei din 24 iulie 2015 de stabilire a unor linii directoare privind alocarea capacităților și gestionarea congestiilor (denumit în continuare „Regulamentul CACM”). Comisia de apel ignoră faptul că este necesar un temei juridic pentru extinderea partajării costurilor potrivit principiului poluatorul plătește inclusiv la elemente de rețea al căror factor de distribuție pentru transferul de energie este mai mic de 5 %.

Or, acest temei juridic nu există. În plus, faptul de a include cvasitotalitatea elementelor de rețea în domeniul de aplicare al metodologiei în discuție este contrar articolului 74 din Regulamentul CACM, dat fiind că acesta creează stimulente inadecvate și nu este compatibil cu responsabilitățile și cu obligațiile legale ale OTS-urilor vizate.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât comisia de apel a confirmat în mod nelegal că metoda colorării fluxurilor de energie electrică („Power Flow Colouring Method”, denumită în continuare „PFC”) este metoda de descompunere a fluxurilor aplicabilă metodologiei în discuție.
  Metoda PFC este contrară obiectivului articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică de instituire a principiului poluatorul plătește. Această metodă nu este întemeiată pe fluxuri fizice reale, ci mai curând pe rezultatele unei piețe virtuale. În consecință, rezultatele metodei PFC nu permit identificarea în mod fiabil a entității responsabile concret de o congestie. Rezultă că această metodă nu permite nici implementarea unor stimulente adecvate pentru gestionarea congestiilor, a unor acțiuni de remediere și a unor investiții eficiente, contrar celor prevăzute la articolul 74 din Regulamentul CACM. În plus, comisia de apel nu a evaluat în mod corespunzător aspectele tehnice din care decurge nelegalitatea PFC și deduce concluzii improbabile pe baza unor probe insuficiente.
  În ceea ce privește descompunerea fluxurilor, comisia de apel a confirmat de asemenea în mod nelegal un anumit număr de prezumții care trebuie să se aplice numai procedurii de descompunere a fluxurilor pe elementele de rețea HVDC. Este vorba despre prezumții lipsite de fundament din punct de vedere fizic, contrare articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică și care determină o partajare a costurilor mai împovărătoare pentru elementele de rețea HVDC. Elle instituie în plus un tratament discriminatoriu al elementelor de rețea HVDC față de elementele de rețea AC. Comisia de apel nu a examinat suficient aceste prezumții în ceea ce privește elementele de rețea HVDC și a dedus concluzii improbabile pe baza unor probe insuficiente. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât comisia de apel a confirmat în mod nelegal că metoda colorării fluxurilor de energie electrică („Power Flow Colouring Method”, denumită în continuare „PFC”) este metoda de descompunere a fluxurilor aplicabilă metodologiei în discuție.

Metoda PFC este contrară obiectivului articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică de instituire a principiului poluatorul plătește. Această metodă nu este întemeiată pe fluxuri fizice reale, ci mai curând pe rezultatele unei piețe virtuale. În consecință, rezultatele metodei PFC nu permit identificarea în mod fiabil a entității responsabile concret de o congestie. Rezultă că această metodă nu permite nici implementarea unor stimulente adecvate pentru gestionarea congestiilor, a unor acțiuni de remediere și a unor investiții eficiente, contrar celor prevăzute la articolul 74 din Regulamentul CACM. În plus, comisia de apel nu a evaluat în mod corespunzător aspectele tehnice din care decurge nelegalitatea PFC și deduce concluzii improbabile pe baza unor probe insuficiente.

În ceea ce privește descompunerea fluxurilor, comisia de apel a confirmat de asemenea în mod nelegal un anumit număr de prezumții care trebuie să se aplice numai procedurii de descompunere a fluxurilor pe elementele de rețea HVDC. Este vorba despre prezumții lipsite de fundament din punct de vedere fizic, contrare articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică și care determină o partajare a costurilor mai împovărătoare pentru elementele de rețea HVDC. Elle instituie în plus un tratament discriminatoriu al elementelor de rețea HVDC față de elementele de rețea AC. Comisia de apel nu a examinat suficient aceste prezumții în ceea ce privește elementele de rețea HVDC și a dedus concluzii improbabile pe baza unor probe insuficiente.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât ea confirmă în mod nelegal pragul comun pentru fluxurile în buclă stabilit de ACER la 10 % pe baza unei estimări a costurilor. Această soluție este contrară articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică, dat fiind că pragul în discuție nu se întemeiază pe date factuale fiabile privind nivelul de fluxuri în buclă care ar exista în lipsa unor congestionări structurale. ACER nu era competentă pentru a stabili un prag de 10 %. Acest prag nu ține seama nici de articolul 16 alineatul (8) din Regulamentul privind energia electrică, din care rezultă că operatorii de transport și de sistem pot utiliza până la 30 % pentru fluxurile interne, marjele de fiabilitate și fluxurile în buclă. Aprecierea comisiei de apel este de altfel întemeiată pe erori de fapt și creează stimulente inadecvate pentru investițiile în rețea, contrar dispozițiilor articolului 74 din Regulamentul CACM. În plus, comisia de apel a săvârșit o eroare de drept atunci când a presupus că articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică ar impune un prag pentru fluxurile în buclă numai pe zone de ofertare, iar nu pe frontiere ale zonelor de ofertare. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată trebuie să fie anulată, întrucât ea confirmă în mod nelegal pragul comun pentru fluxurile în buclă stabilit de ACER la 10 % pe baza unei estimări a costurilor. Această soluție este contrară articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică, dat fiind că pragul în discuție nu se întemeiază pe date factuale fiabile privind nivelul de fluxuri în buclă care ar exista în lipsa unor congestionări structurale. ACER nu era competentă pentru a stabili un prag de 10 %. Acest prag nu ține seama nici de articolul 16 alineatul (8) din Regulamentul privind energia electrică, din care rezultă că operatorii de transport și de sistem pot utiliza până la 30 % pentru fluxurile interne, marjele de fiabilitate și fluxurile în buclă. Aprecierea comisiei de apel este de altfel întemeiată pe erori de fapt și creează stimulente inadecvate pentru investițiile în rețea, contrar dispozițiilor articolului 74 din Regulamentul CACM. În plus, comisia de apel a săvârșit o eroare de drept atunci când a presupus că articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul privind energia electrică ar impune un prag pentru fluxurile în buclă numai pe zone de ofertare, iar nu pe frontiere ale zonelor de ofertare.

---

| 20.9.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 382/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 382/37

---

Ordonanța Tribunalului din 13 iulie 2021 – PZ/Comisia

(Cauza T-49/21) (1)

(2021/C 382/50)

Limba de procedură: engleza

Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 128, 12.4.2021.

---